Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Лубенського шляхово-будівельного управління №9 про зняття обтяження. В позові вказувала, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 травня 2010 року їй належить житловий будинок з надвірними будівлями №100 по вул. Дружби в м. Лубни Полтавської області. В даний час у неї виникла необхідність провести відчуження належного їй нерухомого майна. Але коли вона звернулась з даного приводу до нотаріальної контори, то їй повідомили, що 22.02.2005 року за №1702642 реєстратором Першою лубенською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення про обтяження майна б/н 10.08.1988 року Лубенським ДСУ-9 (в даний час ТОВ ШБУ-9) на недобудований житловий будинок, що знаходиться в м. Лубни Полтавської області по вул. Дружби, 100, власником якого є [PERSON] чи [PERSON], накладено обтяження, що позбавляє її можливості розпорядитися належним їй житловим будинком. З яких підстав було накладено арешт на майно їй не відомо, а тому, для зясування цього питання вона звернулась до Лубенського шляхово-будівельного управління №9 і 12.05.2017 року отримала листа, яким їй було повідомлено, що [PERSON] чи [PERSON] в ТОВ «Лубенське ШТУ-9» ніколи не працювали та ніякої заборгованості перед підприємством не мали. Крім того, як зясувалось, забудовником даного будинку був [PERSON]. А такі особи як [PERSON] чи [PERSON] в ньому не проживають і ніколи не проживали. У звязку з накладеним арештом на належний їй будинок із господарськими будівлями її позбавлено права розпоряджатися на свій розсуд належним їй майном. Прохала суд винести рішення, яким зняти обтяження(заборону) з житлового будинку №100 з надвірними побудовами по вул. Дружби в м. Лубни Полтавської області, що належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з заявою в якій прохав справу розглядати без його участі та без участі позивача [PERSON], на задоволенні позову наполягають. Відповідач по справі ТОВ «Лубенське ШТУ-9» в особі директора товариства звернувся до суду з заявою в якій прохав справу розглядати без їх участі, по суті позову покладається на розсуд суду. Треті особи по справі Перша лубенська нотаріальна контора та [PERSON] звернулись до суду з заявами в яких прохали справу розглядати без їх участі, по суті позову покладаючись на розсуд суду. У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Судом встановлено, що позивачу по справі [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 травня 2010 року належить житловий будинок з надвірними будівлями №100 по вул. Дружби в м. Лубни Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва (а.с.5). У позивача виникла необхідність провести відчуження належного їй нерухомого майна. Але в нотаріальній конторі їй повідомили, що 22.02.2005 року за №1702642 реєстратором Першою лубенською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення про обтяження майна б/н 10.08.1988 року Лубенським ДСУ-9 (в даний час ТОВ ШБУ-9) на недобудований житловий будинок, що знаходиться в м. Лубни Полтавської області по вул. Дружби, 100, власником якого є [PERSON] чи [PERSON] (прізвище в реєстрі записано нерозбірливо), накладено обтяження, що позбавляє її можливості розпорядитися належним їй житловим будинком. Відповідно до листа Лубенського шляхово-будівельного управління №9 від 12.05.2017 року, [PERSON] чи [PERSON] в ТОВ «Лубенське ШТУ-9» ніколи не працювали та ніякої заборгованості перед підприємством не мали (а.с.9). Відповідно до акту про закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 20.06.1968 року, забудовником даного будинку був [PERSON] (а.с.10,11). Крім того, відповідно до Державного акту про право власності на землю серії ІІІ-ПЛ №058735, власником земельної ділянки, що розташована в м. Лубни по вул. Дружби, 114/111 є також [PERSON] (а.с.12) Відповідно до акту вуличного комітету від 20.05.2017 року, за адресою м.Лубни, вул. Дружби,114(раніше 100) зареєстрований та проживає громадянин [PERSON], [INFO] (а.с.13). З постанови держаного нотаріуса Першої лубенської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.05.2017 року вбачається, що дійсно Реєстратором було накладено заборону відчуження обєкта нерухомого майна (житлового будинку по вул. Дружби, 100). Ініціатором накладення заборони відчуження на обєкт нерухомого майна є ТОВ «Лубенське ШТУ-9», перед яким [PERSON] (чи [PERSON]) [PERSON] мав матеріальне зобовязання. На даний час цей запис не вилучено, оскільки ТОВ «Лубенське ШТУ-9» до Реєстратора(Першої лубенської державної нотаріальної контори) з метою вилучення запису про заборону відчуження від часу накладення заборони до теперішнього часу, ніяких документів у підтвердження повного виконання зобовязань (погашення кредиту/позики) [PERSON] перед ТОВ «Лубенське ШТУ-9» не подало і не подало заяви про вилучення заборони щодо відчуження обєкта нерухомого майна, на підставі чого Реєстратор отримав би право вилучити запис про заборону з Єдиного реєстру, а тому Перша лубенська державна нотаріальна контора не може вилучити заборону відчуження нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Лубни, вул. Дружби, 100 Полтавська область (а.с.8). Виходячи з вищевикладеного, враховуючи те, що інших способів зняття арешту з вказаного нерухомого майна та захисту прав позивача [PERSON] немає, відповідач проти позову не заперечує, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У відповідності до ч.5 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, суд вважає позов про скасування обтяження у виді арешту нерухомого майна є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved