Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування пред`явлених вимог вказує, що 13 липня 2021 року між сторонами укладено шлюб. Від спільного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалося. Через різні характери та погляди на сімейне життя між подружжям погіршилися стосунки, відсутності взаєморозуміння, що в результаті призвело до виникнення конфліктних ситуацій та непорозумінь. Окрім того, позивач вказує, що відповідач протягом останнього часу постійно створює сварки, конфлікти, скандали та поводиться по відношенні до неї зневажливо, агресивно та брутально. Всі ці дії відповідача супроводжуються нецензурною лайкою, образами, приниженням честі і гідності та знущаннями. Більше того, відповідач вважає за можливе застосовувати фізичну силу та побої, що почало відбуватися дедалі частіше. Фізичне насильство, образи та приниження відповідач постійно вчиняє в присутності малолітнього сина, який є інвалідом з дитинства, що негативно впливає на психологічний стан та здоров`я дитини. Відповідач відмовляється матеріально забезпечувати потреби сім`ї. Позивач тривалий час намагалася налагодити стосунки з відповідачем, однак це жодним чином не допомогло. Посилаючись на положення ст.ст. 110,112 СК України, просила шлюб розірвати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 вересня 2021 року справу передано головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13 вересня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду на 07 жовтня 2021 року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, однак заперечував щодо підстав розірвання шлюбу. Того ж дня, 07 жовтня 2021 року надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що визнає позовні вимоги про розірвання шлюбу, однак причини розірвання шлюбу не обгрунтовані і не відповідають дійсності та нічим не підтверджені. Вказує, що підставою для звернення позивача до суду стала її зрада з одруженим чоловіком [PERSON] . Після того як дізнався про їх листування та таємні зустрічі в червні 2021 року позивач підтвердила, що любить його і почала себе вести неадекватно по відношенні до нього, почала виганяти з квартири, де разом проживають, а також погрожуючи звільнення з роботи, посилаючись, що чоловік її доньки працює в Службі безпеки України. Зазначив, що посилання позивача, що вона тривалий час намагалася налагодити стосунки не відповідає дійсності, оскільки навпаки неодноразово прощав її і просив зберегти родину, на що вона обіцяла припинити спілкування з одруженим чоловіком. Також заперечував щодо висловлювання відповідача стосовно неадекватної поведінки, оскільки працює пілотом і кожен рік проходить медичну комісію, в яку входить психіатр і нарколог, де повністю визнаний придатним до льотної роботи. На підтвердження цього надав копію медичного сертифікату та характеристику голови правління ЖБК «Арсеналець». Не погоджувався також із висловлювання позивача стосовно матеріального забезпечування потреб сім`ї. Зазначив, що забезпечував фінансово сім`ю, так як працюючи пілотом отримував високу заробітню плату, окрім того отримує пенсію, так як є військовим пенсіонером. Окрім того, коли перебував у відрядженні позивач користувалася пенсійною карткою, а також весь час отримувала гроші від здачі в оренду спільної двокімнатної квартири. По відношенню до сина має найніжніші батьківські почуття, любить його, однак вже більше місяця позивач не дає бачитися з дитиною. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 липня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві від 13 липня 2012 року, серії [NUMBER] . Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві від 25 листопада 2015 року, серії [NUMBER] . На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Клопотань про надання терміну для примирення сторони не заявляли. Судом встановлено, що з червня 2021 року сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Враховуючи те, що відповідач не просила суд змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] » після розірвання шлюбу залишити прізвище без змін. Враховуючи положення ст. 142 ЦПК України та те, що відповідач визнав позов, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 454,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved