Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом та просить визнати квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] , а також визнати за останньою в порядку поділу спільно набутого майна право власності на 1/2 частину зазначеної квартири, мотивуючи свої вимоги тим, що її придбано відповідачем за спільні кошти подружжя. Будучи належним чином повідомленими сторони в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду справи по суті та винесення рішення на підставі наявних у справі доказів, суд, встановив наступні обставини та прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 02 серпня 2011 року між [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №873, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 13). РішеннямДеснянського районного суду міста Києва від 16 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 29 січня 2019 рокута постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 754/12174/17 позов [PERSON] задоволено. Шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на малолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 20 вересня 2017 року до повноліття дитини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Вирішено питання про розподіл судових витрат. Також, постановою Київського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року, рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2018 року у справі № 362/6056/17 в частині вимог про поділ грошових вкладів скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено. У порядку поділу майна подружжя визнано за [PERSON] право власності на грошові кошти в розмірі 3 564,41 євро, які розміщені на рахунку [NUMBER] в ПАТ «Альфа-Банк». У порядку поділу майна подружжя визнано за [PERSON] право власності на грошові кошти в розмірі 5 904,75 Євро, що розміщені на рахунку [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк». У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Поряд із цим, в порядку мирного врегулювання проблемних питань, предметом розгляду яких є подана мною позовна заява про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини між мною та [PERSON] виник спір щодо спільного сумісного майна подружжя нажитого за час шлюбу. Позивач вказує, що 12серпня 2016 року за її кошти та кошти [PERSON] останнім було придбано нерухоме майно, квартиру [ADDRESS] . Також, зазначає, що спільним сімейним рішенням було вирішено придбане вказане нерухоме майно оформити на мати [PERSON] , [PERSON] . Згідно з ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власностінезалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, позивач зазначає, що за вказаних обставин квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. На основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до переконання, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - відповідачу належить квартира [ADDRESS] (а.с. 10-11). У відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позивачем, під час розгляду справи не було надано суду, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують те, що спірне майно придбано за кошти подружжя, а тому позов задоволенню не підлягає. На підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed