Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до Токмацької міської ради, в якому просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], померлим 15 квітня 1953 року, визначивши, що [PERSON], померлий 15.04.1953 року, є прадідом [PERSON], [INFO], по матері [PERSON], померлої 11 лютого 2017 року. Визнати за нею право власності на жилий будинок №71 по вулиці Армійська (раніше Червоноармійська), м. Токмак, Запорізька область вартістю 99866 грн., в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 11 лютого 2017 року, яка фактично прийняла спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої 30 січня 1975 року, що фактично прийняла спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого 15 квітня 1953 року, якому на праві власності належить спадкове майно згідно свідоцтва на право приватної власності на будинок №63 вул. Червоноармійська, м. В-Токмак, виданого В-Токмацьким міськвиконкомом Запорізької області 09 липня 1959 року взамін втраченого договору на будівництво. Позов обґрунтовує тим, що 11 лютого 2017 року померла її мати [PERSON]. Після смерті матері залишився жилий будинок за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вулиця Червоноармійська № 63. Вона є спадкоємицею першої черги за законом. Спадщину після смерті матері [PERSON] померлої 11 лютого 2017 року вона прийняла, бо постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, вона не заявляла про відмову від неї. Позивач звернулася до нотаріуса у відповідності до ч.1 ст.1297 ЦК України, але внаслідок її звернення до нотаріуса, нею отримана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 січня 2018 року з тієї причини, що вона не може надати до нотаріальної контори документи, які підтверджують родинні відносини між померлою 29 січня 1975 року спадкоємицею [PERSON] та титульним власником житлового будинку №63 по вулиці Червоноармійська, м. Токмак, Запорізька область [PERSON], померлим 15 квітня 1953 року. У зв'язку з тим, що після смерті власника будинку [PERSON] спадщину фактично прийняла його донька [PERSON], яка померла 29 січня 1975 року, документи на спадщину не оформлялися. Після смерті [PERSON] фактично прийняла спадщину мати [PERSON], померла 11 лютого 2017 року, яка також спадщину не оформляла після смерті матері [PERSON] Позивач має намір належним чином оформити спадщину після смерті своїй матері [PERSON], померлої 11 лютого 2017 року, щоб отримати правовстановлюючий документ на спадщину у визначеному законом порядку та здійснити державну реєстрацію прав на нерухомість у відповідності до ст. 182 ЦК України. Для позивача є необхідним встановити факт родинних відносин між нею та титульним власником житлового будинку [PERSON], померлим 15 квітня 1953 року, який доводиться їй прадідом по лінії матері [PERSON], померлої 11 лютого 2017 року та після смерті котрого фактично прийняла спадщину її баба [PERSON] (дівоча [PERSON]), померла 30 січня 1975 року, яка була саме першим спадкоємцем у всьому ланцюгу спадкоємців на житловий будинок [PERSON] Викладене пояснюється тим, що відсутнє свідоцтво про її народження, щоб по документам вбачалося, яке саме позивач має відношення до спадкового майна після [PERSON], що фактично було прийнято у спадщину спочатку [PERSON], а потім [PERSON], але ніхто з них не оформив спадщину, а тому згідно з правовстановлюючим документом власником будинку вказується [PERSON] [PERSON] померла 30 січня 1975 року. Після її смерті спадкоємицею першої черги за законом являється мати позивача, [PERSON], яка фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON], що підтверджується зареєстрованим місцем проживання у будинковій книзі, про що також зазначається у постанові нотаріуса від 30 січня 2018 року. Те, що [PERSON], [INFO], являється дочкою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], а також свідоцтвом про одруження [PERSON] з [PERSON] Спадщина прийнята згідно зі ст. 549 ЦК УРСР (в ред. 1963 р.). Спадкова справа після смерті [PERSON] померлої 30 січня 1975 року не заводилася. 11 лютого 2017 року померла мати позивача, [PERSON]. Те, що [PERSON], [INFO], являється донькою [PERSON], підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження [PERSON] з [PERSON] Вона являється спадкоємцем першої черги за законом у відповідності до ст. 1261 ЦК України. Інших спадкоємців першої черги не має. Після смерті нею прийнята спадщина у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, бо вона постійно з 1998 року проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У звязку з проведення декомунізації рішенням Токмацької міської ради № 13 від 21 січня 2016 року вулиця Червоноармійська перейменована в Армійську. Встановлення факту родинних відносин повязується з наступним вирішенням спору про право на спадщину жилий будинок за адресою вул. Армійська (Червоноармійська) № 71, м. Токмак, Запорізької області, титульним власником якого являється [PERSON], її прадід. Так, одночасно з встановленням факту родинних відносин в неї існує вимога про визнання права власності на спадкове майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. В неї існують дійсні перешкоди для отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса, оскільки згідно постанови нотаріуса їй відмовлено у здійсненні нотаріальної дії. Право власності на спадкове майно може бути визнано лише за тими спадкоємцями, які в установлений законом строк та спосіб прийняли спадщину, нею спадщина прийнята згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Вона претендує на житловий будинок № 71 по вулиці Армійська (раніше Червоноармійська), м. Токмак, Запорізька область, що залишився після смерті матері [PERSON], померлої 11 лютого 2017 року, з приводу чого звертається до суду про визнання за нею права власності у порядку спадкування на вказаний жилий будинок. Земельна ділянка за адресою вулиця Армійська (Червоноармійська), 71, м. Токмак, Запорізька область, у власність не передавалась. Перехід прав та обовязків на житловий будинок до її матері [PERSON] визначається прийняття нею спадщини після померлої матері [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном у відповідності до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (в ред. 1963 р.). Позивачем, [PERSON], прийняті всі залежні від неї дії для того, щоб отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, проте їй відмовлено у здійсненні нотаріальної дії згідно постанови від 30 січня 2018 року. У звязку з чим вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки в іншій спосіб зробити цього не можливо. 02 березня 2018 року ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. У справі призначено підготовче судове засідання та розяснено відповідачу право надати відзив на позовну заяву. 27 березня 2018 року, за результатами підготовчого судового засідання в даній справі, Токмацьким районним судом Запорізької області постановлено ухвалу, згідно якої призначено судове засідання для розгляду цивільної справи № 328/450/18 по суті та витребувано з Токмацької державної нотаріальної контори спадкові справи, відкриті після смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Інших клопотань та заяв від учасників справи не надходило. В судове засідання призначене для розгляду справи по суті позивач, [PERSON], не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву підтримала з підстав викладених в ній та просила її задовольнити. Представник відповідача, Токмацької міської ради, в судове засідання призначене для розгляду справи по суті не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, при розгляді справи покладається на розсуд суду. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно положень ч. 1, 6 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вказана норма кореспондується з положеннями ч. 2 ст. 264 ЦПК України де передбачено, що при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 11 лютого 2017 року померла мати позивача [PERSON] у віці 80 років, про що 13 лютого 2017 року складено відповідний актовий запис № 95, місце смерті місто Токмак Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 381919 виданим Токмацьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 13 лютого 2017 року (а.с. 11). Позивач, [PERSON], [INFO], являється донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІV-УР № 1417719 виданому 22 березня 1966 року, в якому матірю позивача вказана [PERSON], та свідоцтвом про одруження [PERSON] з [PERSON] серії І-ЖС № 024540 виданому 24 квітня 1998 року, відповідно до якого після одруження прізвище позивача [PERSON] (а.с. 16, 19). [PERSON], [INFO], проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO] (колишня Червоноармійська), 71, разом зі [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сімї виданою головою квартального комітету № 14 від 03 жовтня 2017 року (а.с. 35). [PERSON] проживає за адресою: [INFO] (колишня Червоноармійська), 71 з 03 квітня 1998 року, що підтверджується паспортними даними щодо місця проживання позивача та відомостями в будинковій книзі (а.с. 9-10, 24-25). Згідно рішення четвертої сесії сьомого скликання Токмацької міської ради № 13 від 21 січня 2016 року «Про перейменування вулиць, провулків та скверу в м. Токмак, назви яких підпадають під обмеження Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки»» та додатку до нього, вулиця Червоноармійська перейменована в Армійську (а.с. 32). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Армійська (колишня Червоноармійська), 71. Позивач, [PERSON], є спадкоємцем [PERSON] за законом першої черги, відповідно до ст.1261 ЦК України та прийняла спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України як спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 30.01.2018 року [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори за свідоцтвом про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] У видачі свідоцтва державний нотаріус відмовила у звязку з тим, що позивач не надала документи, які підтверджують родинні відносини між померлим власником житлового будинку [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які спадкували вказаний будинок одна після одної. Зазначені обставини підтверджуються постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 20). Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будівлю від 09 липня 1959 року, висновку про реєстрацію домоволодіння, домоволодіння, яке знаходиться в м. В-Токмак по вулиці Червоноармійська за № 63 належить громадянину [PERSON] на праві приватної власності (а.с. 22, 31). Свідоцтво видане на підставі рішення В-Токмацького виконкому від 11 червня 1959 року за № 11 замість втраченого договору на забудову. Нерухоме майно, будинок за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Армійська (раніше вул. Червоноармійська № 36, № 48, № 63, № 69) № 71 обліковується за [PERSON] ціла частка, на підставі свідоцтва про право на власність від 09.07.1959 року. Зареєстрованого Токмацьким бюро технічної інвентаризації. Будинковою книгою, розпочатою у 1949 році підтверджується, що вищевикладені дані стосуються одного і того ж будинку, котрий зараз має №71, знаходиться по вул. Армійська (раніше Червоноармійська), м. Токмак, Запорізька область. Також те, що різні номери стосуються одного і того ж будинку підтверджується Генеральним планом (схема), де як користувач вказана [PERSON], у 1954 році присадибна ділянка під номером 48, квартал №198. Земельна ділянка №63 по вул. Червоноармійській, м. В.-Токмак, загальною площиною 90,0 кв.м. на підставі рішення В.-Токмацького міськ.виконкому від 18 лютого 1955 року зареєстрований на гр. [PERSON]. Генеральний план виданий Мелітопольским бюро технічної інвентаризації, реєстровий №4990, від 30.09.1959 року (а.с. 23). Житловий будинок за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Армійська, 71 раніше мав почтові номери: з 22.11.1946 р. по 27.02.1954 р. вулиця Червоноармійська, буд. 36; з 27.02.1954 р. по 30.01.1959 р. вулиця Червоноармійська, буд. 48; з 30.01.1959 р. по 06.10.1960 р. вулиця Червоноармійська, буд. 63; з 06.10.1960 р. по 25.04.1979 р. вулиця Червоноармійська, буд. 69; з 25.04.1979 р. по 21.01.2016 р. вулиця Червоноармійська, буд. 71; з 21.01.2016 р. до теперішнього часу вулиця Армійська, буд. 71, що підтверджується довідкою виданою директором комунального підприємства «Абрис» від 20.02.2018 року за № 60 (а.с. 30). Відповідно до абз. З ч.2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Право власності на житловий будинок за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Армійська (колишня Червоноармійська), 71 (колишній 63), обліковується за [PERSON]. Згідно з копією запису акта про смерть від 17.04.1953 року [PERSON] помер 15.04.1953 року (а.с. 14). Відповідно до заповіту від 15.02.1948 року [PERSON] заповів все своє майно, в тому числі домоволодіння а адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Червоноармійська, 43, своїй доньці [PERSON] (а.с. 26). Згідно з копією запису акта про смерть від 17.04.1953 року [PERSON] помер в спірному будинку, в якому в той час проживала також і [PERSON] [PERSON] до укладення шлюбу мала прізвище «Мазнюк», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ЯТ № 625104 (а.с. 17). На підставі вказаних доказів, а також витягу з будинкової книги, суд встановив, що [PERSON] доводилась донькою [PERSON]. Довідкою квартального комітету Токмацької міської ради Запорізької області від 23.10.2017 року підтверджується те, що [PERSON] проживала та була зареєстрована разом з своїм батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 33). [PERSON] відповідно була спадкоємцем [PERSON] за заповітом. Таким чином, суд встановив, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла його донька [PERSON] у встановленому п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР порядку, фактично вступивши у володіння спадковим майном. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] не отримала, що сторони не оспорюють. [PERSON] померла 29.01.1975 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 341647 (а.с. 12). Довідкою квартального комітету Токмацької міської ради Запорізької області від 23.10.2017 року підтверджується те, що [PERSON], [INFO], проживала та була зареєстрована разом з [PERSON], [INFO] (а.с. 34). Після смерті [PERSON] спадкоємицею першої черги за законом є [PERSON], яка фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON], що підтверджується зареєстрованим місцем проживання у Будинковій книзі, про що також вказується у постанові нотаріуса від 30.01.2018 року, тобто ніким не оспорюється. [PERSON], [INFO], являється дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серія ЯЕ №463871 (запис відновлений, дата видачі 13.04.1955 р.), а також свідоцтвом про одруження [PERSON] з [PERSON], серія УІІ-УР № 210784 (а.с. 15, 18). Спадщина прийнята згідно зі ст. 549 ЦК УРСР (в ред. 1963 р.). Спадкова справа після смерті [PERSON] померлої 30.01.1975 року не заводилася. Як вже зазначалося вище, 11 лютого 2017 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І- ЖС №381919. [PERSON], [INFO], являється донькою [PERSON] та є спадкоємцем першої черги за законом у відповідності до ст.1261 ЦК України. Інших спадкоємців першої черги не має. Спадкові справи після [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не відкривалися, що підтверджується відповіддю нотаріуса на вимогу суду та відомостями з інформаційної довідки зі спадкового реєстру. Після смерті [PERSON] позивач, [PERSON], прийняла спадщину у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, бо постійно, з 1998 року, проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується відомостями в Будинковій книзі, відміткою в паспорті про місце реєстрації мого проживання за адресою [INFO] та довідкою про склад сімї виданою головою квартального комітету № 14 від 23 жовтня 2017 року. У зв'язку з проведенням декомунізації рішенням Токмацької міської ради №13 від 21 січня 2016 року вулиця Червоноармійська перейменована в Армійську. Вартість будинку за адресою вулиця Армійська (Червоноармійська), 71, м. Токмак, Запорізька область складає 99866 грн., що підтверджується звітом про проведення оцінки нерухомого майна від 19.02.2018 року (а.с. 29). Відповідно до п.п.1, 7 постанови Пленуму Верховного суду України за №5 від 31.03.1995 року « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Таким чином від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Встановлення факту родинних відносин пов'язується з наступним вирішенням спору про право на спадщину - жилий будинок за адресою вул. Армійська (Червоноармійська) №71, м. Токмак, Запорізька область, титульним власником якого являється [PERSON], прадід позивача. Таким чином одночасно з встановленням факту родинних відносин у позивача існує вимога про визнання права власності на спадкове майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому прядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно постанови державного нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори від 30.01.2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері 11 лютого 2017 року [PERSON] (а.с. 20). В даному випадку у позивача існують дійсні перешкоди для отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса. Право власності на спадкове майно може бути визнано лише за тими спадкоємцями, які в установлений законом строк та спосіб прийняли спадщину. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, за змістом зазначеної статті, до складу спадщини входить майнове право на житловий будинок. Об'єкти цивільних прав можуть переходити від однієї особи до іншої в порядку спадкування, що передбачено ч. 1 ст.178 ЦК України. Перехід прав та обов'язків на житловий будинок до матері позивача [PERSON] визначається прийняттям нею спадщини після померлої матері [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном у відповідності до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (в ред. 1963р.) Прийняття спадщини є підставою для набуття громадянином майнового права на об'єкт нерухомості. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця. Згідно зі статтею 392 ЦК, особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності. Статтею 16 ЦК передбачено, що звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі, в разі відсутності правовстановлюючого документа юридичний факт набуття нерухомості у власність за зверненням зацікавлених осіб може бути визнаний, а невизнані державою права спадкоємців - захищені в судовому порядку. Суд встановив, що спір виник в звязку з відсутністю умов для оформлення спадщини нотаріально. Відповідно до положень п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до Токмацької міської ради про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом є законними, ґрунтуються на вищезазначених нормах матеріального права, підтверджені належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню.

Outcome: approved