overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в обґрунтування позову зазначила, що 18 грудня 2015 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від шлюбу дітей немає. Життя подружжя не склалося через несумісність характерів, втрати довіри та агресивної поведінки в конфліктних ситуаціях. Вже неодноразово подружжя сходилося та розходилося. За останній час кожен конфлікт подружжя дуже погано впливає на здоров'я позивача, зокрема на психічне здоров'я, син позивача почав замикатися в собі та дуже хвилюватися. В конфліктних ситуаціях позивач неодноразово викликала поліцію та писала на нього скаргу. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, позовну заяву підтримала та просила задовольнити. Проти заочного порядку розгляду справи не заперечувала. Відповідач не з'явився до суду, з невідомих суду причин про день та час розгляду справи повідомлявся, шляхом оголошення на офіційному сайті суду. Враховуючи вищенаведене та зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ч.2 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] сторони одружилися 18.12.2015 року (а.с.3). Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові та довіри одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в обґрунтування позову зазначила, що 26 листопада 2013 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Фактично сторони живуть власним окремим життям з січня 2015 року. Вважає, що спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і тому просила розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, позовну заяву підтримала та просила задовольнити. Проти заочного порядку розгляду справи не заперечувала. Відповідач не з'явився до суду, з невідомих суду причин про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом оголошення на офіційному сайті суду. Враховуючи вищенаведене та зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ч.2 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серія 1-ВЛ № 308404, сторони одружилися 26.11.2013 року (а.с.3). У сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сімя розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 177\~984 гривень. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, 01 вересня 2015 року вона передала в борг Відповідачу грошову суму у розмірі 177984 гривень ( що еквівалентно 6592 долари США), яку та зобовязалася повернути за першою вимогою. До теперішнього часу відповідачка зобовязання не виконала. У зв'язку з чим позивач й звернувся до суду за захистом своїх прав із зазначеними вимогами. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, пояснив суду, що відповідач , 01 вересня 2015 року взяла в борг у позивача грошову суму у розмірі 177\~984 гривень, яку та зобовязалася повернути за першою вимогою. Відповідач особисто написав з цього приводу розписку. До теперішнього часу відповідачка зобовязання не виконала. Просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, з позовом згодна. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані йому докази, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Так, представником позивача надана розписка відповідача в оригіналі від 01 вересня 2015 року, зі змісту якого вбачається, що відповідач позичив у [PERSON] грошові кошти у розмірі 177\~984 гривень, яку та зобовязалася повернути за першою вимогою. Ніяких заперечень чи доказів щодо неналежності цієї розписки суду не надано, на момент розгляду справи розписка заходиться у позивача. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч.1 ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Таким чином, відповідач має відшкодувати позивачу отриману ним грошову суму у розмірі 177\~984 гривень, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням уточнення, просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 12.07.2003р., зареєстрований відділом РАГС Шосткинського міського управління юстиції, актовий запис № 150. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що спільне життя у сторін не склалось, проживають вони окремо. В судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву, в якій вимоги про розірвання шлюбу підтримала, просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позов визнав та просив розглядати справу без його участі. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 12 липня 2003 року сторони уклали шлюб, що підтверджує свідоцтво про одруження, видане відділом РАГС Шосткинського міського управління юстиції, актовий запис № 150. В період шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON], [INFO].н. Позивач вказує на те, що спільне життя у сторін не склалось. Шлюбно-сімейні відносини фактично припинились з 2012 року. Сторони проживають окремо, примирення між ними неможливе. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував, у поданій заяві пояснив, що збереження сім'ї неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Бажання відновити шлюбні відносини сторони не виявили, виходячи з чого суд дійшов висновку про те, що подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням уточнень, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначає, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 03.10.1987 року, який було розірвано, про що зроблено відділом РАЦС Комінтернівського РУЮ актовий запис №23. Від шлюбу мають двох дітей: повнолітню доньку [PERSON], [INFO] та малолітню [PERSON], [INFO]. Малолітня дитина проживає разом за позивачем. Зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить позивача в тяжке матеріальне становище, тому що дитина повністю знаходиться на її утриманні. В зв'язку з викладеним позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала уточнені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій уточнений позов визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 03.10.1987 року, який було розірвано, про що 26.02.2013 року зроблено відділом РАЦС Комінтернівського РУЮ актовий запис №23. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], батьками малолітньої [PERSON], [INFO], зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Дитина проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням уточнень, просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини на утримання доньки [PERSON], [INFO] з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначає, що з 2010 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] у них народилась донька - [PERSON]. Дитина проживає разом з позивачем. Зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить позивача в тяжке матеріальне становище, тому що син повністю знаходиться на її утриманні. В зв'язку з викладеним позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала уточнені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій уточнений позов визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], батьками малолітньої [PERSON], [INFO], зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Дитина проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7,8). Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням уточнень, просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 06 серпня 2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15.02.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Любицька». Від шлюбу з відповідачем має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Дитина повністю знаходиться на утриманні позивача. У звязку з чим виникла необхідність звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій позов підтримала та не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив та письмових заперечень проти позову не надав. Зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 06 серпня 2005 року сторони зареєстрували шлюб. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15.02.2013 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження серії І-ВЛ №150462 батьками малолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №236763 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 19.07.2014 року та отримала прізвище «Любицька» (а.с.7). Згідно довідки дільниці №23 КП «Жилкомсервіс» від 02.06.2015 року малолітній [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, б. 6, кв. 243 (а.с.8). У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] комунальну квартиру [ADDRESS] та визнати за нею з 10.11.2001 року право власності на ? частини вказаної квартири. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вказана квартира була придбана під час шлюбу, тому ? частина зазначеного квартири повинна належати їй, як частка спільного майна подружжя. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі. Суд вислухавши думку позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. 06.11.1999 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] (а.с.5). Під час шлюбу [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 10.11.2001 року посвідченого ПН ХМНО Глуховцевою Н.В. та зареєстровано в реєстрі за №1-4226, набув права власності на комунальну квартиру [ADDRESS], яке належним чином зареєстровано КП «ХМБТІ» 15.11.2001 року (а.с.4). Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, передбачено ст..60 СК України. Відповідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.3 ст.372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється, об'єкт належить сторонам вже на праві спільної часткової власності. Враховуючі, що комунальна квартира [ADDRESS], придбана під час шлюбу, є спільною сумісною власністю, яка припиняється в результаті поділу. Позивачка має право на ? частину зазначеної квартири. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 640, 00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просила суд розірвати укладений з відповідачем шлюб, зареєстрований 09.11.2001 р. відділом ЗАГС адміністрації Погарського району Брянської області, актовий запис №118. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що шлюбні відосини між нею та відповідачем припинені, фактично сімя розпалась і зберігання шлюбу суперечить її інтересам. Від позивача до суду надійшла заява, згідно якої вона позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, ухвалити рішення у її відсутності, а також висловилась про відсутність в неї заперечень проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи, повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надав, заяв про розгляд справи в його відсутності не надходило. Суд відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутністьнез'явившихся учасників за наявними доказами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. \~\~\~ Судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. 09.11.2001 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом ЗАГС адміністрації Погарського району Брянської області, актовий запис №118, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МР № 526507, виданим 09.11.2001 р. відділом ЗАГС адміністрації Погарського району Брянської області (а.с.8). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 195633, виданим повторно 06.03.2002 р. відділом реєстрації актів громадянського Чугуївського районного управління юстиції Харківської області. Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, на даний час шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, примирення між ними неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved