Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві посилалась на те, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 09 лютого 2011 року. Вказувала, що подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного та відсутність матеріального забезпечення. Сім`я перестала існувати через неповагу відповідача до позивача та до дітей. На примирення вона не згодна. Тому просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 18 серпня 2021 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.13). Заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні сторони суду не надали. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Зазначила, що не вважає за можливе примирення з відповідачем та відновлення сімейних стосунків. Вона повністю впевнена в своєму бажанні шлюб розірвати. Просила не надавати їм з відповідачем термін на примирення. Наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив. Зазначив, що бажає помиритися з позивачем. Він вже намагався помиритися, але позивач на контакт не йде. Заслухавши сторони, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 09 лютого 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 09 лютого 2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05 серпня 2011 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06 грудня 2014 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області відповідно (а.с. 9, 10). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як на час звернення з даним позовом до суду, так і на час розгляду справи судом позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримувала в повному обсязі та просила задовольнити. В судовому засіданні позивач наполягала на розірванні шлюбу. Позиція позивача залишається постійною та однозначною, її дії свідчать про відсутність бажання миритися з відповідачем, зберегти сім`ю, відновити подружні стосунки. Відповідач [PERSON] з клопотанням про надання їм з позивачем терміну на примирення до суду не звертався, але повідомляв про наміри зберегти сім`ю. Позивач [PERSON] проти терміну на примирення категорично заперечує. Оскільки позивач не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу, будь-яких обставин, які б надавали можливість вважати, що примирення між сторонами є можливим, відповідач суду не повідомив, суд вважає, що примирення є неможливим. Надання подружжю терміну на примирення всупереч бажанню позивача суперечитиме закону та моральним засадам суспільства, оскільки примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного з урахуванням встановлених фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення, оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сім`ї, а матимуть виключно формальний характер. Тому суд не вбачає підстав для надання подружжю терміну на примирення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, виходячи з приписів ч.1 ст.24 СК України, за відсутності вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що виникли між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, яка у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінювала прізвище, просила залишити їй прізвище [PERSON] . Вказані вимоги також підлягають до задоволення. У зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 908,00 грн. на відшкодування понесених судових витрат.

Outcome: approved