Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась суд з позовною заявою до відповідача , в якій просить на підставі ст.ст.79, 182, 184, 199, 200 СК України стягувати з відповідача на свою користь на утримання їх повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з його навчанням з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року, аліменти в розмірі 1000 грн. до досягнення ним 23 років, мотивуючи тим, що повнолітній син сторін навчається на другому курсі денної форми навчання за контрактом відділення «Лікувальна справа» Новоград-Волинського медичного коледжу та потребує матеріальної допомоги, оскільки вартість навчання за рік становить 8500 грн., плата за проживання в гуртожитку за рік складає 4000 грн.; батько дитини в змозі надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. В судовому засіданні відповідач проти позову частково заперечив, мотивуючи тим, що є інвалідом ІІІ групи та щомісячно отримує пенсію по інвалідності в сумі 1347 грн., яка є його єдиним джерелом доходу; на його утриманні є ще троє неповнолітніх дітей від повторного шлюбу; погоджується сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх сина в сумі 800 грн. щомісячно. Заслухавши думку сторін, дослідивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Позивач [PERSON] є матір'ю, а відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], паспорта [NUMBER] та визнано сторонами в судовомузасіданні. Син [PERSON] зареєстрований в с.Норинці Народицького району Житомирської області разом із матір'ю - позивачем у справі, що стверджується копіями паспортів [NUMBER], [NUMBER], але фактично проживає в студентському гуртожитку у м.Новоград-Волинський Житомирської області, так як навчається на другому курсі денної форми навчання за контрактом відділення «Лікувальна справа» Новоград-Волинського медичного коледжу і закінчує навчання 30.06.2019 року, що стверджується довідкою Комунального вищого навчального закладу «Новоград-Волинський медичний коледж» Житомирської обласної ради від 08.02.2017 року № 31, та перебуває на утриманні матері, що також визнано сторонами в судовому засіданні. Згідно з ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Із досліджених доказів у справі та пояснень учасників процесу судом встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання за контрактом у КВНЗ «Новоград-Волинський медичний коледж» Житомирської обласної ради на 2 курсі денної форми навчання, в часі навчання проживає у м.Новоград-Волинський Житомирської області, та не спроможний сам себе утримувати і перебуває на утриманні позивача. Позивач стверджує, що не в змозі сама утримувати повнолітнього сина, так як на даний час не працює, тоді як відповідач має змогу допомагати сину, який навчається. Як вбачається із довідки Овруцького ОУПФ України від 20.03.2017 року № 533/06 та довідки виконкому Великофоснянської сільської ради Овруцького району Житомирської області про склад сім'ї від 20.03.2017 року № 536, відповідач є інвалідом ІІІ групи, щомісяця отримує пенсію по інвалідності в сумі 1347 грн., однією сім'єю проживає разом із дружиною [PERSON] та трьома неповнолітніми дітьми [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Сторонами не надано суду доказів того, що відповідач працює та отримує трудовий дохід. У позовній заяві позивач просить стягувати з відповідача на свою користь на утримання повнолітнього сина аліменти в твердій грошовій сумі - 1000 грн. щомісячно. Статтею 184 СК України передбачено підстави для визначення аліментів у твердій грошовій сумі, зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи наявність доказів про регулярний сталий дохід відповідача (щомісячна пенсія по інвалідності) відсутність заяви позивача про зміну позовних вимог на предмет стягнення із відповідача аліментів у частці від його доходу та визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів на користь позивача на утримання повнолітнього сина, який навчається, в сумі 800 грн., суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі саме в розмірі 800 грн. щомісячно, а тому позовні вимоги підлягають задоволеню частково. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved