Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Кілійського районного суду Одеської області із позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій прохала суд розірвати шлюб, укладений відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області 21.09.2010 року. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що з березня 2015 року, шлюбні відносини між сторонами припинено, від шлюбу дітей немає, спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна не має, позивач вважає, що збереження сім'ї неможливе та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач, [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутністі, позовні вимоги підтримала, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, письмових клопотань не надав. На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], був укладений, 21.09.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, від 21.09.2010 року, актовий запис про одруження № 95/ а. с. 5/. Відповідно довідки № 87, від 24.02.2016 року, встановлено, що [PERSON], 1979 року народження, проживає в [ADDRESS], до складу її сім'ї входять: [PERSON], 1976 року народження - чоловік, [PERSON], 2000 року народження - дочка, [PERSON], 2001 року народження - дочка, [PERSON], 1999 року народження - пасинок /а. с. 4/ У відповідності із ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім'ї рівні права та обов'язки. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 235 ч. 8 ЦПК України у рішенні суду зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Фактичні взаємини подружжя свідчать про неможливість збереження сім'ї, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, внаслідок чого шлюб сторін підлягає розірванню.

Outcome: approved