Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду 17.06.2021 з позовом до [PERSON] в якому просила стягнути з відповідача на її користь кошти на забезпечення додаткових потреб неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , разово у сумі 1500грн., та в розмірі 750грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду. В обґрунтування позову зазначила, що 18.02.2002 між сторонами було укладено шлюб, який в подальшому було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , яка народилась [INFO] . Позивач вказує, що після припинення шлюбних відносин між сторонами, їх неповнолітня донька перебуває на її утриманні. Для нормального розвитку дитина, окрім потреб - в нормальному харчуванні, одязі, відпочинку, які відповідач має задовольняти за рахунок сплати аліментів, потребує додаткової уваги, що обумовлює додаткові витрати. Так, позивач зазначає, що дитина має потреби у відвідуванні додаткових занять у спортивних секціях. Вона сплачує необхідні кошти, що пов`язані з відповідними особливими потребами дитини. Однак і відповідач, окрім аліментних зобов`язань, також повинен нести такі додаткові витрати. На сьогодні, розмір витрат пов`язаних з потребами дитини, що вже були сплачені позивачем складає 3000грн. та в подальшому підлягають сплаті в розмірі 1500грн. щомісячно. Враховуючи, що відповідач має постійну роботу в ТОВ «Юрія-Фарм» та постійний заробіток в середньому 10000грн в місяць, не має інших зобов`язань по сплаті аліментів, окрім стягнутих з нього аліментів на утримання доньки в розмірі ј частини від його доходів щомісячно, повторно не перебуває у шлюбі та немає на утриманні інших неповнолітніх дітей, забезпечений нерухомим майном, позивач просить стягнути з відповідача на її користь кошти на забезпечення додаткових потреб їх неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разово у сумі 1500грн., та в сумі 750грн. щомісячно. Починаючи з дня подачі позову до суду, тому звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 21 липня 2021 року позов залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 29 липня 2021 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. 25.08.2021 відповідачем подано відзив на позовну заяву. З даного відзиву вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі, з огляду на те, що позовні вимоги позивача вважає необґрунтовано великими, з огляду на те, що він має на утриманні непрацездатну матір пенсійного віку; не є забезпечений нерухомістю, оскільки має у власності лише ј частину двокімнатної квартири, в якій проживає його матір та за яку він постійно сплачує комунальні послуги. Фактично він проживає в орендованій квартирі на оплату та утримання якої також витрачає кошти; також має забезпечувати свою родину, оскільки перебуває у цивільному шлюбі. Звернув увагу суду на те, що позивачем не надано доказів на понесення нею додаткових витрат на утримання їх неповнолітньої доньки, а також те, що дитина відвідує спортивні секції. У зв`язку із викладеним, просив відновити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 10.09.2021 на адресу суду надійшли заперечення позивача на відзив до позовної заяви. В своїх запереченнях на відзив, позивач вказує що її фактичний дохід складає 2200грн., оскільки вона є собою з інвалідністю 3 групи з ураженням опорно-рухового апарату. Іншого доходу немає та ніде не працює. Не заперечує того факту, що відповідачем сплачуються аліменти у розмірі ј частини від його доходу щомісячно, але вважає що цього не достатньо і такий розмір аліментів не покриває всіх розтрат які потрібні дитині. Оскільки окрім занять у спортивній школі, ще є витрати на школу, змагання, костюми, одяг, харчування. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати додаткові витрати на їх спільну доньку [PERSON] , оскільки його середньомісячний дохід становить 16543грн. Також на підтвердження понесених нею додаткових витрат на утримання дитини, надала суду договір №17204 від 01.09.2021 про надання танцювальних послуг та копії платіжних доручень. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, обґрунтовуючи їх обставинами викладеними в позові та запереченнях на відзив, посилаючись на докази надані нею. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Підтримав свою позицію викладену у наданому відзиві на позовну заяву. Просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та наявні докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони з 18 травня 2002 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.01.2020р. (справа №711/6203/19), яке набрало законної сили 17.02.2020р. Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , яка народилась [INFO] . Після розірвання шлюбу донька проживає разом із матір`ю, з відповідача на користь позивача судовим наказом стягнуто аліменти на утримання спільної дитини у розмірі ј частини сіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.06.2021 року і до досягнення дочкою повноліття (справа №711/3764/21). Відповідач працює на ТОВ «Юрія-Фарм» та за період з лютого 2021 по липень 2021 його сукупний дохід становить 135854,45грн. Позивач вказує, що дитина відвідує спортивну секцію, а саме займається танцями. На підтвердження зазначеного надала суду Договори №17204 від 01 вересня 2021 та договір №17149 від 01.09.2020 про надання танцювальних послуг (по основному танцювальному складу) укладені між Школою сучасного танцю «INSIDE», в особі керівника [PERSON] та [PERSON] . Також позивачем надано копії платіжних доручень за період з жовтня 2010 по вересень 2021р. Зазначені платіжні документи позивачем надано на підтвердження понесених нею додаткових витрат за вказаними вище договорами. Відповідно до положень статті 185 Сімейного кодексу України, батько зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на свою дитину, якщо це обумовлено розвитком її здібностей, хворобою тощо. Цей перелік не є вичерпним - сюди входять усі потреби дитини, які не покриваються аліментами на її утримання. Розмір додаткових витрат встановлюється рішенням місцевого суду за позовом матері. При цьому повинні враховуватися всі обставини, які мають суттєве значення для визначення суми стягнення. Додаткові витрати на дитину можуть сплачуватися наперед, або вони покриваються після їх фактичного понесення. Конкретна форма залежить від наявних документів - чеків, квитанцій, актів виконаних робіт, рекомендацій чи діагнозів тощо. При цьому стягнення грошових коштів може відбуватися разово, з певною періодичністю або постійно (до досягнення дитиною повноліття). Виходячи з норм ст.185 СК України, додатковими витратами, які підлягають стягненню є: періодичні витрати на лікування дитини (в тому числі на оздоровлення); систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами; витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. Додаткові витрати визначаються залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що до участі у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. Верховний Суд зауважує, що до таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на якусь хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. В силу ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В обґрунтування вимог про стягнення додаткових витрат, позивач зазначає, що донька потребує додаткових витрат на оплату навчання танцями, участь у турнірах, придбання костюмів та інших витрат пов`язаних із навчанням танцями. Позивач надала суду як докази понесених нею витрат платіжні доручення та дублікати квитанцій про перерахування нею коштів на рахунок [PERSON] у період часу з жовтня 2020 по серпень 2021 року. Проте, суд не може прийняти до уваги вказані платіжні документи, оскільки з них суд не має можливості встановити призначення вказаних платежів. Лише в дублікаті квитанції від 06.09.2021 позивачем здійснено платіж на картковий рахунок [PERSON] в сумі 2070грн. з призначенням платежу «Перевод личных средств. Змагання». Проте, слід зазначити, що з Договорів №17204 від 01 вересня 2021 та №17149 від 01.09.2020 про надання танцювальних послуг (по основному танцювальному складу) укладені між Школою сучасного танцю «INSIDE», в особі керівника [PERSON] та [PERSON] , судом не вдалося встановити, яка саме вартість становить наданих послуг вказаною школою танців. Згідно п.3.1 зазначених Договорів, за надання Школою танцювальних послуг Замовник сплачує абонентську плату відповідно до встановленого розрахунку (прейскуранту) Школи, а також інші платежі, визначені умовами цього договору (тренерські витрати, добові, індивідуальні та факультативні заняття тощо). Однак позивачем не надано суду будь яких документів, які надають можливість встановити вартість наданих Школою танцювальних послуг. З огляду на зазначене, суд не має можливості встановити ті обставини, на які як обґрунтування своїх позовних вимог посилається позивач, а саме те, що нею вже було понесено витрати в розмірі 3000грн., та в подальшому підлягають сплаті в розмірі 1500грн. щомісячно, як витрати пов`язані з потребами дитини. Отже, позивачем не надано будь-яких доказів, щодо необхідності щомісячних додаткових витрат на лікування дитини. Щодо посилання відповідача як на заперечення поти задоволення позовних вимог на те, що на його утриманні перебуває його непрацездатна матір, а також те що він несе витрати зі сплати комунальних послуг за квартиру в якій він проживає (орендує) та в якій має право власності на ј частину, то суд не приймає до уваги зазначене, оскільки на підтвердження вказаного відповідачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, а також дослідженні надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1500грн. разово та 750грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, слід відмовити через їх необґрунтованість на недоведеність. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за доцільне віднести судові витрати у вигляді судового збору за рахунок держави.

Outcome: dismissed