Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме домоволодіння № 49, квартири № 1 по вул. Ярошенка в м. Кривому Розі. В обґрунтування вимог вказала, що вона є однособовим власником окремого домоволодіння № 49, квартири № 1 по вул. Ярошенка в м. Кривому Розі. Відповідач [PERSON] доводиться їй рідним племінником. В березні 2007 року вона зареєструвал його в належній їй власності на прохання його матері, для того щоб він зміг працевлаштуватися. Відповідач обіцяв їй допомогати платити комунальні послуги і знятися з реєстрації після того, як працевлаштується. На роботу відповідач не працевлаштувався, замість цього почав вести паразитарний спосіб життя. В належному їй домоволодінні відповідач ніколи не проживав і не проживає, жодної належної йому речі в домоволодінні не має, де він зараз мешкає вона не знає. Оскільки відповідач без поважної причини не мешкає за постійним місцем реєстрації більше ніж девять років, за комунальні послуги не сплачує, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище, вона вимушена за захистом порушених прав звернутися до суду. Позивачка підтримали позовні вимоги, просили розглядати справу за її відсутності, про що подала заяву. Відповідач [PERSON] про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суду не повідомив. Представник третьої особи виконкому районної у місті ради [PERSON] просила розглядати справу за її відсутності, прийняти рішення згідно чинного законодавства, про що подала заяву. Суд вважає можливим розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору дарування, посвідченого 22 грудня 2004 року приватним нотаріусом КМНО [PERSON], реєстр № 10266, [PERSON] відчужено ? частка домоволодіння, а саме квартира № 1 житловою площею 32,3 кв.м., загальною площею 54,4 кв.м., ? ч. Сараю Б, душевої Г, вбиральні Д, зімельна ділянка площею 0,0377 га, що розташована у Жовтневому районі м. Кривого Рогу, по вулиці Ярошенко, 49, копія догоовру міститься в матеріалах справи. Відповідач [PERSON], зареєстрований у вказаній квартирі, однак не проживає в ній з 2007 року, що підтверджено актом від 17 листопада 2016 року, підписаним трьома свідками та посвідченим головою Квартального комітету № 35 [PERSON]. Відповідно до ст. 317 Цивільного Кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1,2 ст. 319 ЦК\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.\~\~Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Добровільно знятися з реєстраційного обліку у домоволодінні № 49, квартири № 1 по вул. Ярошенка в м. Кривому Розі, відповідач не бажає, про що свідчить той факт, що він тривалий час ніяких засобів по даному питанню не прийняла, в квартирі не мешкає. Таким чином, відповідач не тільки перешкоджає володіти та розпоряджатися квартирою, але позивачі ще повинні сплачувати за нього комунальні платежі. Ніякого права на дану квартиру [PERSON] не має, тому що він не є власником квартири або її частки. За таких обставин позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, визнання особи такою, що витратила право користування житловим приміщенням квартирою підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Відповідно до змісту зазначеної норми права, поняття «зняття з реєстрації» нерозривно пов`язане з поняттям «житлові права»(право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення із займаного приміщення та інше). Із вказаної норми випливає, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.\~71,\~72,\~107,116,\~156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Outcome: approved