Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, посилаючись на те, що вона уклала шлюб з відповідачем 23 квітня 2015 року, від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO]. На даний час дитина знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому просить суд стягувати аліменти з [PERSON], [INFO], на її користь на утримання дитини: [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття, та стягувати аліменти з [PERSON], [INFO], на її користь на її утримання до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилалась на обставини зазначені в позові, не заперечує розглядати справу в порядку заочного розгляду. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, причини не явки до суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком дитини: [PERSON], [INFO], є [PERSON], [INFO], дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.7). На даний час сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане 23 квітня 2015 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 94 (а.с.6) На даний час дитина [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї (а.с.9). Як передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинство», батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності та дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи, що на даний час дитина знаходиться на утриманні позивача та те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а також те, що позивач на даний час не працює знаходиться в декретній відпустці, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме в частині зменшення частки стягнення з відповідача, а саме зменшити з 1/4 на 1/6 частку з усіх видів заробітку доходу на утримання позивача та на її користь до досягнення дитиною трьох років. Оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, тому суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial