Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Солодкий кошик» про стягнення заборгованості із заробітної плати, в якій просила: - стягнути з відповідача на її користь заборгованість із заробітної плати за період з 01.03.2020 року по 01.07.2020 року в загальній сумі 23820 грн 35 коп. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09.02.2021 року відкрито провадження у цивільній справі. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, звернулись до суду з заявою про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягають. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток поштовим повідомленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заяв про поважність неявки в судове засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надав. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] з 31.10.2018 року згідно наказу №4 від 31.10.2018 року була прийнята на посаду продавця продовольчих товарів у ТОВ «Солодкий кошик», а 06.10.2020 року звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗоТ України, що підтверджується копією трудової книжки ( а.с.3). Згідно індивідуальної відомості Пенсійного фонду України з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про застраховану особу - [PERSON] ( форма ОК-5) вбачається, що за період з 31.10.2018 року по січень 2020 року [PERSON] нараховувалася заробітна плата та сплачувалися страхові внески. ( а.с.4-5). Також згідно копії відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ( інформація надана станом на 19.10.2020 року) , наданої [PERSON] вбачається, що за період з 1-го кварталу 2019 року по 2 квартал 2020 року [PERSON] отримувала заробітну плату у ТОВ «Солодкий кошик по січень 2020 року включно. Надалі інформація про її доходи відсутня.( а.с.6). Як вказує позивач, її останнім робочим днем у ТОВ Солодкий кошик» було 24.07.2020 року, період несплати їй заробітної плати становить з 01.03.2020 року по 24.07.2020 року, тобто за чотири місяця та 24 дні з 01 березня 2020 року по 24 липня 2020 року. Згідно ст. 8 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено розмір мінімальної заробітної плати у розмірі: з 1 січня 2020 року- 4723 гривні, з 1 вересня 2020 року - 5000 гривні. Враховуючи вищенаведене, за чотири повні місяці ( березень 2020 року, квітень 2020 року, травень 2020 року, червень 2020 року) заборгованість із заробітної плати, яку [PERSON] заборгувало ТОВ «Солодкий кошик» складає 18892 гривні, за 24 дні липня 2020 року складає 4928,35 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним повний розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України. Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до положень ст. ст. 21, 24 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Зважаючи на викладене з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в порядку ч.6 ст. 141 ЦПК України. Так, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати за один місяць. Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Оцінюючи належність, допустимість а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved