Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою про визнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є членом сім`ї [PERSON] , головного наймача квартири [ADDRESS] території м [ADDRESS] Донецької [ADDRESS] , яка перебуває у комунальній власності органу місцевого самоврядування. Рішенням виконавчого комітету Добропільської міської ради від 19.07.2006 року за № 297 у зв`язку зі смертю [INFO] року її матері-одиначки [PERSON] та неможливістю встановити опіку, позивача, яка перебувала з 23.05.2006 року у Добропільському міському притулку, влаштовано на повне державне забезпечення в державну установу для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, й закріплено за нею площу в двокімнатній квартирі за вищезазначеною адресою. Її бабуся була головним квартиронаймачем, але [INFO] вона померла. На теперішній час у квартирі зареєстровано 4 особи: позивач та троє родичів, рідна сестра, рідна тітка, двоюрідний брат. Фактично відповідачі не проживають у зазначеній квартирі, оскільки виїхали на постійне місце проживання до інших населених місць і більше не повертались: [PERSON] з 2013 року проживає у м. Донецьку, [PERSON] з 2009 року мешкає за кордоном, [PERSON] з 2013 року мешкає за кордоном. Тобто, відповідачі фактично змінили своє місце постійного проживання. На теперішній час місце фактичного проживання відповідачів невідоме. Будь-якого спільного побуту сторони не мають. Між сторонами відсутнє будь-яке спілкування, у зв`язку з чим знятися з реєстрації в досудовому порядку не вбачається можливим. Отже, відповідачі понад шість місяців не проживають в квартирі [ADDRESS] території [ADDRESS] Донецької [ADDRESS] , участі щодо утримання житла (майна) не приймають. Позивач єдина, хто утримує по можливості квартиру. Позбавлення права користування житлом відповідачів необхідно для подальшого зняття їх з державної реєстрації місця проживання та вирішення питання щодо подальшої приватизації комунального житла. Позивач в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява, в якій просила розглянути справу без її участі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник позивача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Представник Виконавчого комітету Добропільської міської ради Донецької області в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом оголошення на офіційному ВЕБ - сайті Судової влади від 22.01.2019 року на 26.02.2019 року та від 01.03.2019 року на 05.04.2019 року та за адресою реєстрації неодноразово направлялись рекомендовані повідомлення, які повернулись до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надано. Відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надходило. З урахуванням ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. На підставі\~ст. 280 ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~умови належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, неявки останнього в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, неподання ним відзиву і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених вимог Закону, суд вбачає за можливе розглянути справу без відповідачів і винести заочне рішення. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено,\~що рішенням\~виконавчого комітету\~Добропільської міської\~ради від\~19.07.2006\~року за № 297 у зв`язку зі смертю [INFO] року матері позивача [PERSON] та неможливістю встановити опіку, позивача [PERSON] , [INFO] , яка перебувала з 23.05.2006 року у Добропільському міському притулку, влаштовано на повне державне забезпечення в державну установу для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, та закріплено за нею площу в двокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 7). Згідно довідки № 17/3886 від 31.07.2018 року, виданої відділом реєстрації Добропільської міської ради Донецької області, [PERSON] , 2000 р.н., зареєстрована в [ADDRESS] та разом з нею зареєстровані: [PERSON] , 1995 р.н., [PERSON] , 1975 р.н., [PERSON] , 1992 р.н. (а.с. 8). Згідно копії акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного 01.11.2018 року депутатом Добропільської міської ради VII скликання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , прописана [PERSON] , [INFO] , закріплена жила площа. [ADDRESS] [NUMBER] на [ADDRESS] 4 поверхового будинку належить [PERSON] . Особовий рахунок відкрито на ім`я [PERSON] Опалення в квартирі відсутнє, водопостачання та електроенергія відключені, квартира в незадовільному стані. Також в квартирі зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , сестра, місто проживання м. Донецьк з 2013 року, [PERSON] , [INFO] , тітка, мешкає за кордоном з 2009 року, [PERSON] , [INFO] , син тітки, з 2013 року мешкає за кордоном. (а.с. 9). Як вбачається з відповіді виконавчого комітету Добропільської міської ради від 21.05.2019 року, квартира за адресою: [ADDRESS] , у приватну власність не передавалась та на теперішній час є об`єктом права комунальної власності територіальної громади м. Добропілля. Таким чином, судом було встановлено, що відповідачі не проживають за місцем своєї реєстрації більше 2 років. Відповідно до ст. 64 ЖК, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Частиною 1 ст. 71 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно статті 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Факт реєстрації відповідача у належній [PERSON] квартирі обмежує її права, оскільки вона є єдиною особою, яка здійснює утримання належного їй нерухомого майна, змушена сплачувати комунальні послуги з врахуванням кількості зареєстрованих осіб в житловому приміщенні. За\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права або інтересу. Позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом для подальшої приватизації комунального житла. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,\~зняття з\~реєстрації місця\~проживання здійснюється\~на підставі\~заяви особи\~органу реєстрації\~за новим\~місцем проживання\~особи,\~остаточного рішення\~суду (про\~позбавлення права\~власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. З урахуванням сукупності досліджених доказів, суд приходить до висновку, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , втратили право користування житловим приміщенням, оскільки фактично в ньому не проживають понад 2 роки, не беруть участі в утриманні квартири шляхом оплати комунальних послуг. Вказане безсумнівно порушує права позивача у користуванні житловим приміщенням. Тому заявлені позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved