Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача та просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що в належній їй на праві власності квартирі зареєстрований відповідач, який хоча був зареєстрований там з 2008 року, проте в житлі не проживав і ним не користувався. Оскільки позивач не має можливості реалізувати повноваження власника в повній мірі, просила задовольнити позов. Представник позивача згідно заяви позов підтримав повністю, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст.ст. 128-130 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідача, яка не з`явилася в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, будинкову книгу, свідоцтво про право власності на житло, технічний паспорт на квартиру, договір дарування, витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності, що підтверджують право власності позивача [PERSON] на квартиру [ADDRESS] ; з актів КП «Житлосервіс» відповідач [PERSON] по [ADDRESS] не проживає, вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Стаття 328 ЦК України визначає підстави набуття права власності. Встановлено, що право власності набувається на підставах, що не забороні законом, зокрема з правочинів. Стаття 391 ЦК України закріплює правомочність власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча воно і не поєднане з позбавленням володіння. Судом встановлено, та підтверджується наявними в справі доказами, що спірне житло належить позивачу; відповідач не проживає з 2008 року в спірному житлі, що підтверджується матеріали справи. Добровільно відповідач знятися з реєстрації не бажає. Будь-яких договорів наймання, піднаймання, оренди тощо щодо будинку між сторонами не укладено; відповідач не несе витрат на оплату комунальних послуг житла. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідач вселилася до спірного будинку в установленому законом порядку та набула прав і обов`язків, передбачених ст. 156 ЖК України. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічні положення містяться й у ч. 1 ст. 405 ЦК України. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє її права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст. 162 ЖК України. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК член сім`ї (в тому числі колишній член сім`ї) власника будинку втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, за відсутності між сторонами зобов`язальних відносин, позивач, як власник житла, що знаходиться за адресою по [ADDRESS] , вимагаючи визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, діє правомірно, оскільки як власник, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження квартирою, що належить йому на праві власності, а тому відповідача, який більше року в не проживає за місцем реєстрації, на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України, ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved