Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки ( пені ), нарахованої на заборгованість по аліментах. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24 березня 2003 року постановою Ружинського районного суду Житомирської області у справі № 2-257 на відповідача [PERSON] було покладено обов'язок сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття (до 26 червня 2015 року) у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менш як 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян в місяць. Представник позивачки позовні вимоги мотивує наступним чином, що протягом часу з жовтня 2007 року по 26 червня 2015 року (по день досягнення дитиною повноліття) відповідач регулярно не сплачував аліменти у повних сумах, внаслідок чого за період з жовтня 2007 року по 26 червня 2015 року виникла постійно зростаюча заборгованість відповідача по сплаті аліментів у сумі 4532 гривні 40 копійок. Вказаний факт підтверджується доданою до позовної заяви копією довідки-розрахунку заборгованості відповідача по аліментах, наданою відділом державної виконавчої служби Ружинського районного управління юстиції від 08 жовтня 2015 року за № 4144. У статті 180 Сімейного кодексу України вказано, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Але відповідач [PERSON] регулярно та систематично протягом часу з жовтня 2007 року по 26 червня 2015 року недобросовісно виконував зобов'язання батька про утримання дитини та недоплачував аліменти на утримання дитини - [PERSON]. Відповідно до частини 4 статті 194 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Як вказано у частині 1 статті 196 Сімейного кодексу України, виникненя заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення ). На підставі довідки-розрахунку відділу державної виконавчої служби Ружинського районного управління юстиції від 08 жовтня 2015 року за № 4144 розмір пені за несплату аліментів відповідачем складає 67762,31 коп. нараховані помісячно за кожний день прострочення сплати аліменти за період з 01 лютого 2008 року по 1 1 грудня 2015 року. В судове засідання представники позивачки [PERSON] та [PERSON] зявилися позовні вимоги просили задовільнити. В судове засідання представник відповідача зявився просив суд, врахувати матеріальне становище відповідача, застосувати ч.2 ст.196 СК України і зменшити розмір неустойки. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки(пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. В судовому засіданні встановлено, що 24 березня 2003 року постановою Ружинського районного суду Житомирської області у справі № 2-257 на відповідача [PERSON] було покладено обов'язок сплачувати на користь [PERSON] аліменти па утримання дитини [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття (до 26 червня 2015 року) у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менш як 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян в місяць. Відповідач, згідно довідки розрахунку від 08 жовтня 2015 року за № 4144 розмір пені за несплату аліментів відповідачем складає 67762,31 коп. нараховані помісячно за кожний день прострочення сплати аліменти за період з 01 лютого 2008 року по 1 1 грудня 2015 року. З врахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються(стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Суд погоджується з розрахунком розміру неустойки (пені), який наведений представником позивача, оскільки він є обґрунтованим та ґрунтується на законі. Доказів на підтвердження того, що аліменти сплачував невчасно з поважних причин відповідач не подав, а тому заборгованість по сплаті аліментів виникала по вині платника аліментів [PERSON] і є всі підстави для застосування ст.196 СК України та стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. Відповідно до ч.2 ст.196 Сімейного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. З врахуванням тієї обставини, що платник аліментів перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки не має працює, отримує дохід від земельного паю що перебуває в оренді, перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога з 2006 року, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки (пені) до 40500 грн. Дані обставини дають суду підстави вважати, що матеріальний стан відповідача на даний час не покращився. У відповідності до ч. 1 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved