Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів про виділ частки із нерухомого майна будинковолодіння № 23 на вул.Березовій в м.Львові, що перебуває у спільній частковій власності сторін. Під час розгляду справи позивач неодноразово уточнювала позовні вимоги, останніми уточненнями від 03.02.2015 року просить виділити їй в натурі 24% або 6/25 частки будинковолодіння № 23 на вул.Березовій в м.Львові та визнати за нею право приватної власності на приміщення, будівлі і споруди зазначеного будинковолодіння у складі приміщень, які вказані у Технічному паспорті (виготовленому ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» станом на 30.04.2013 року) під індексами: І поверх: - «1-1» тамбур, площею 5,20 кв.м.; - «1-2» сходи, площею 8,10 кв.м.; - «1-3» суміщений санвузол, площею 4,20 кв.м.; - «1-5» кухня, площею 8,30 кв.м.; - «1-6», житлова кімната, площею 16,20 кв.м.. Мезонін: - «1-9» сходи, площею 6,20 кв.м.; - «1-10» вбиральня, площею 1,40 кв.м.; - «1-11» кухня, площею 8,40 кв.м; - «1-12» житлова кімната, площею 13,80 кв.м.; - «1-13» житлова кімната, площею 8,80 кв.м.; - сходи. Півпідвал: - «VII» підвал, площею 7,10 кв.м.; - «VIII» підвал, площею 7,30 кв.м; - вхід в підвал; - «№ 1» ворота (металеві); - «№ 5» хвіртка (металева); - «№ 6» замощення (асф./бетон); - горище. Виділити в натурі та визнати право приватної власності на приміщення, будівлі і споруди будинковолодіння, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Березова,23, які вказані у Технічному паспорті (виготовленому ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» станом на 30.04.2013 року) під індексами: [PERSON] та [PERSON] 16% або 4/25 частки будинковолодіння за адресою: м.Львів вул.Березова,23, по 4/50 кожному, у складі наступних приміщень: Півпідвал: - «V» кухня, площею 4,80 кв.м.; - «І» коридор, площею 5,0 кв.м.; - «VI» суміщений санвузол, площею 3,50 кв.м.; - «ІІІ» підвал, площею 19, 60 кв.м; - «IV» житлова кімната, площею 11,90 кв.м.; - «ІІ » житлова кімната, площею 10,70 кв.м. Перший поверх: - «1-8» житлова кімната, площею 12,90 кв.м.; - «1-7» житлова кімната, площею 20,20 кв.м.; - «№ 3» ворота (металеві); - «№ 2» огорожа (металева сітка); - «№ 4» хвіртка (металева). [PERSON] 60% або 15/25 частин будинковолодіння за адресою: м.Львів, вул.Березова,23 у складі наступних приміщень: Півпідвальне приміщення: - «1-14 », коридор, площею 4,80 кв.м.; - «1-15» сходи, площею 6,60 кв.м.; - «1-17» житлова кімната, площею 13,0 кв.м.. Перший поверх: - «1-16» сходи, площею 6,50 кв.м.; - «1-18» житлова кімната, площею 18,40 кв.м.; - балкон; - «В» гараж, площею 39,8 кв.м. Просить стягнути з неї на користь [PERSON] грошову компенсацію за відхилення від ідеальних часток в спільній частковій власності у розмірі 7919 грн. 00 коп., та на користь [PERSON], [PERSON] в рівних частках грошову компенсацію за відхилення від ідеальних часток в спільній частковій власності у розмірі 2112 грн. 00 коп. Своє право спільної часткової власності на приміщення, будівлі та споруди будинковолодіння за адресою: м.Львів, вул.Березова,23 просить припинити, у звязку із виділенням їй в натурі частки в спільній частковій власності. Крім цього, відповідачі [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд із позовною заявою до [PERSON] про захист права власності шляхом встановлення порядку користування горищем, матеріали якої були обєднані в одне провадження із первісним позовом [PERSON] З врахуванням поданих останніх уточнень від 20.04.2015 року, відповідачі просять захистити їх права власності на горище у будинку № 23 на вул.Березовій в м.Львові шляхом виділення у користування кожному із співвласників будинковолодіння частини горища, що відповідає його частці у власності, зокрема пропонують: [PERSON], як власнику 6/25 частин будинковолодіння № 23 на вул.Березовій в м.Львові виділити в натурі для користування два приміщення горища загальною орієнтованою площею 14,88 кв.м., над приміщенням під індексами «1-3», «1-5» та «1-6» будинку з використанням існуючих входів на горище; [PERSON], як власнику 4/50 або 2/25 частин будинковолодіння № 23 на вул.Березовій в м.Львові виділити в натурі для користування приміщення горища над приміщенням під індексом «1-7» будинку, вхід в які здійснювати ззовні з використанням тимчасової металевої драбини; [PERSON], як власнику 4/50 та 15/25 (17/25) частин будинковолодіння № 23 на вул.Березовій в м.Львові виділити в натурі для користування приміщення горища над приміщенням під індексом «1-8» будинку, вхід в які здійснювати ззовні з балкону з використанням тимчасової металевої драбини. З метою ізоляції приміщень горища, виділених в натурі в користування іншим співвласникам, просять зобовязати [PERSON] замурувати входи на горище з приміщень будинку під індексами «1-9» та «1-13», кожного із співвласників будинковолодіння здійснювати поточний капітальний ремонт конструктивних елементів даху та покрівлі над використовуваними приміщеннями горища. У звязку із поділом горища при якому у користування [PERSON] передається площа горища, яка не відповідає обсягу її прав у спільній частковій власності на будинковолодіння, просять стягнути на користь [PERSON] компенсацію за відхилення від часток в спільній частковій власності в розмірі 7507 грн. 79 коп., а на користь [PERSON] 5918 грн. 39 коп. Позивач [PERSON] свої вимоги мотивує тим, що на підставі ухвали Личаківського районного суду м.Львова від 14.02.2013 року про визнання умов мирової угоди, укладеної між співвласниками будинковолодіння № 23 на вул.Березовій в м.Львові, реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції 06.04.2013 року було здійснено державну реєстрацію права власності, а саме за нею на 6/25 часток будинковолодіння, за [PERSON] на 4/50 та 15/25 часток будинковолодіння, та за [PERSON] на 4/50 часток будинковолодіння. Крім цього, вказаною ухвалою суду було визначено кожному із співвласників будинковолодіння частину приміщень будинку, що відповідали їх праву у спільній частковій власності на вказане будинковолодіння. Однак, як при укладенні мирової угоди, так і в ході судового розгляду, приміщення горища були залишені поза увагою, що призвело до того, що такі залишаються у спільній частковій власності сторін. Вказала, що на даний час вона має намір припинити право спільної часткової власності шляхом виділення їй у власність частини приміщень будинку, що відповідає її частці у будинковолодінні. А тому, оскільки приміщення горища є ізольованими від доступу інших співвласників будинку, і облаштування такого доступу є неможливим, з метою недопущення руйнування та забезпечення можливості проведення покращення стану приміщень горища, вважає, що такі разом з іншими приміщеннями, визначеними ухвалою суду від 14.02.2013 року підлягають виділенню у її приватну власність із припиненням її права спільної часткової власності на будинковолодіння та сплатою компенсації відповідачам за відхилення від рівності часток. У звязку із наведеним просить позовні вимоги задоволити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] свої позовні вимоги мотивують тим, що дійсно будинковолодіння № 23 на вул.Березовій в м.Львові перебуває у спільній частковій власності сторін. Зокрема, ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 14.02.2013 року було визнано умови мирової угоди, якою співвласники будинковолодіння досягли згоди щодо розподілу між собою приміщень будинку відповідно до належних їм часток у праві власності. При цьому за [PERSON] було визначено ряд приміщень, щодо яких у них немає жодних претензій. На підставі вказаної ухвали за кожним із співвласників було здійснено державну реєстрацію права на частки у будинку. В той же час горище залишилося у спільній частковій власності усіх співвласників будинку, від його поділу в ході укладення мирової угоди співвласники відмовилися і визначили про відсутність в подальшому будь-яких претензій щодо розподілу житлового будинку. Однак [PERSON] в порушення умов мирової угоди намагається виділити в особисту приватну власність усе горище, не враховуючи, що 77% цього приміщення належить їм. Вважають, що таке виділення приміщення горища в особисту власність [PERSON] порушує їх право власності, закріплене у ст.41 Конституції України. В той же час зазначили, що відповідно до проведених ними експертних досліджень приміщення горища можливо поділити між співвласниками будинку відповідно до належних їм часток з облаштуванням окремих входів та здійснення певної реконструкції, а тому в такий спосіб просять захисти їх право власності. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] первісний позов підтримали, позов [PERSON] та [PERSON] заперечили, додатково пояснили, що відповідно до обраного позивачем способу захисту свого цивільного права, а саме виділу в натурі частки у спільній частковій власності, з метою виокремлення майна, що перебуває у статусі спільної часткової власності, у неї виникне можливість розпоряджатися своєю часткою самостійно, незалежно від волі інших співвласників будинку. Оскільки проведення такого виділу є технічно можливим, тому вважають позовні вимоги підставними. В той же час вказали, що позов відповідачів не підлягає до задоволення, оскільки потрапити в приміщення горища будинку № 23 на вул.Березовій в м.Львові можливо лише через приміщення, які належать [PERSON], а облаштування інших входіввиходів на частинах горища житлового будинку є технічно неможливим, погіршить умови проживання власників будинку та, відповідно, технічний стан будинку, тому вважають доцільним виділити саме [PERSON] 6/25 частин від усього будинку, у складі, зокрема, приміщень горища. Відповідачі [PERSON], [PERSON], та їхній представник [PERSON] в судовому засіданні заперечили позов [PERSON] та відповідно підтримали заявлений ними позов, підтримали наведені ними обґрунтування підставності позовних вимог, додатково пояснили, що відповідно до представлених ними проектних пропозицій є технічно можливо виділити в натурі [PERSON], [PERSON] і [PERSON] для користування приміщення горища та влаштувати окремі входи-виходи, переобладнати приміщення горища, і таке переобладнання не погіршить умови проживання власників будинку, а навпаки сприятиме більш рівному розподілу приміщень будинку між його співвласниками та забезпеченню дотримання усіх прав співвласників будинковолодіння. Крім того, вказали, що у заявлений у первісному позові спосіб [PERSON] має намір позбавити [PERSON] та [PERSON] права власності на приміщення горища, що і стало підставою для звернення ними до суду із позовом. У звязку із наведеним просять їх позов задоволити, а в задоволенні позову [PERSON] відмовити. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши експертів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд позов [PERSON] задовольняє, а у задоволенні позову [PERSON], [PERSON] відмовляє з таких підстав. Судом встановлено, що будинок № 23 на вул.Березовій в м.Львові разом із усіма господарськими спорудами належить на праві спільної часткової власності сторонам у справі [PERSON] 6/25 ідеальних часток, [PERSON] 4/50 та 15/25 ідеальних часток, та [PERSON] 4/50 ідеальних часток. Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння, користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 14.02.2013 року (а.с.13-15), визнано мирову угоду по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні приміщенням, та зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третьої особи ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» про усунення перешкод, визначення реальних часток у нерухомому майні, згідно якої сторони домовились про реальний розподіл житлового будинку № 23 на вул.Березовій в м.Львові у частках, відповідно до реально займаних та використовуваних ними приміщень у вказаному вище будинку і визнали частки згідно «Висновку» ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» № 1/30854 від 24.12.2012 року, а саме: за [PERSON] 24%, або 6/25 будинку; за [PERSON] та [PERSON] 16% або 4/25 будинку (між собою по ? частині); за [PERSON] 60% або 15/25 будинку. Відповідно до вказаного розподілу [PERSON] стало належати на праві приватної власності 24% або 6/25 від усього будинку № 23 на вул.Березовій в м.Львові, у складі наступних приміщень: І поверх: приміщення за індексами: «1-1» (тамбур), площею 5,20 м.кв.; «1-2» (сходи), площею 8,10 м.кв.; «1-3» (суміщений санвузол), площею 4,20 м.кв.; «1-5» (кухня) площею 8,30 м.кв.; «1-6» (житлова кімната) площею 16,20 м.кв. Мезонін: приміщення за індексами: «1-9» (сходи), площею 6,20 кв.м.; «1-10» (вбиральня), площею 1,40 кв.м.; «1-11» (кухня), площею 8,40 кв.м.; «1-12» (житлова кімната) площею 13,80 кв.м.; «1-13» (житлова кімната) площею 8,80 кв.м.; сходи. Півпідвал: приміщення за індексом «VIІ» (підвал), площею 7,10 м.кв.; приміщення за індексом «VІІІ» (підвал), площею 7,30 м.кв.; вхід в підвал. [PERSON] та [PERSON] стало належати на праві приватної власності 16% або 4/25 від усього будинку № 23 на вул.Березовій в м.Львові, тобто по 4/50 частки кожному, зокрема, [PERSON] - 4/50 частки даного будинку, [PERSON] 4/50 цього ж будинку у складі наступних приміщень: Півпідвал: Приміщення: «V» (кухня), площею 4,80 кв.м., Приміщення «І» (коридор), - площею 5,0 кв.м., приміщення «VІ» (суміщений санвузол), - площею 3,50 кв.м., приміщення «ІІІ» (підвал), - площею 19,60 к.в.м., приміщення «ІV» (житлова кімната), - площею 11,90 кв.м., приміщення «ІІ» (житлова кімната), - площею 10,70 кв.м. Перший поверх: приміщення «18» (житлова кімната), площею 12,90 кв.м., приміщення «17» (житлова кімната), площею 20,20 кв.м. Крім цього, [PERSON] стало належати на праві приватної власності 60% або 15/25 від усього будинку № 23 на вул. Березовій в м.Львові, у складі наступних приміщень: Півпідвальні приміщення: приміщення «114» (коридор), площею 4,80 кв.м., приміщення «115» (сходи), площею 6,60 кв.м., приміщення «117» (житлова кімната), площею 13,0 кв.м. Перший поверх: приміщення «116» (сходи), площею 6,50 кв.м., приміщення «118» (житлова кімната), площею 18,40 кв.м., балкон, приміщення «В» ([PERSON]), площею 39,8 кв.м. На підставі ухвали Личаківського районного суду м.Львова від 14 лютого 2013 року, сторонами у справі 06.04.2013 року було здійснено державну реєстрацію прав власності на будинок № 23 на вул.Березовій в м.Львові (т.1 а.с.16-27) у відповідності до належних їм ідеальних часток. Однак, як вбачається із Технічного паспорта на будинок № 23 на вул.Березовій в м.Львові, виготовленого ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 30 квітня 2013 року (а.с.28-34), до складу будинку № 23 на вул.Березовій в м.Львові, в обємі мезоніну будинку, входять приміщення горища, які при розподілі приміщень будинку між його співвласниками у відповідності до належним їм у праві власності часток, не були враховані умовами мирової угоди. На даний час позивач [PERSON], як власник 6/25 ідеальних частин будинку виявила бажання припинити право спільної часткової власності з іншими співвласниками будинковолодіння № 23 на вул.Березовій в м.Львові шляхом виділення їй у власність частини приміщень будинку, що перебувають у її власності на підставі ухвали суду від 14.02.2013 року, а також приміщень горища. Положеннями ч.1 ст.364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. При цьому, ч.3 названої статті Закону визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Як зазначено у п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст.119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Також суд враховує, що правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13, яка підлягає врахуванню іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні аналогічних норм права у відповідності до положень ст.360-7 ЦПК України визначено, що якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно до своєї частки в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки житлового будинку та нежитлових приміщень, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану житлового будинку, перетворення в результаті переобладнання житлових приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як жилі через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина житлового будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію й зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. В ході судового розгляду встановлено, що будинок № 23 на вул.Березовій в м.Львові обладнаний двома окремими входами, кухнями та санвузлами, в такому наявні окремі вузли обліку електричної енергії, води та газу, які самостійно функціонують та обліковують використані співвласниками енергоносії та воду. Крім цього, як вбачається із поверхового плану (т.1 а.с.32), і вказані обставини не заперечують відповідачі [PERSON] та [PERSON], усі приміщення горища розміщені в одній площині та є дотичними виключно до приміщень мезоніну, що за умовами мирової угоди перебувають у власності позивача [PERSON] Доступ до цих приміщень, інакше ніж через приміщення мезоніну, що перебувають у власності позивача, є неможливий. На горищі відсутнє технічне обладнання, яке призначене для забезпечення потреб власників будинку, а також для забезпечення експлуатації та технічного обслуговування житлового будинку в цілому. Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 23.12.2014 року № 4213 (т.1 а.с.219-225), з врахуванням уточнень здійснених експертом [PERSON] в ході її допиту в судовому засіданні в режимі відеоконференції та наданих письмових пояснень в частині індексів приміщень позначених на поверховому плані, вбачається, що з технічної точки зору можливо виділити [PERSON] 6/25 частин від усього будинковолодіння № 23 на вул.Березовій в м.Львові в складі приміщень визначених їй ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 14.02.2013 року: на І поверсі - «1-1» тамбур, площею 5,20 кв.м.; «1-2» сходи, площею 8,10 кв.м.; «1-3» суміщений санвузол, площею 4,20 кв.м.; «1-5» кухня, площею 8,30 кв.м.; «1-6», житлова кімната, площею 16,20 кв.м.; в Мезоніні: «1-9» сходи, площею 6,20 кв.м.; «1-10» вбиральня, площею 1,40 кв.м.; «1-11» кухня, площею 8,40 кв.м; «1-12» житлова кімната, площею 13,80 кв.м.; «1-13» житлова кімната, площею 8,80 кв.м.; сходи; у Півпідвалі: «VII» підвал, площею 7,10 кв.м.; «VIII» підвал, площею 7,30 кв.м; вхід в підвал; «№ 1» ворота (металеві); «№ 5» хвіртка (металева); «№ 6» замощення (асф./бетон); а також приміщень горища. При цьому експерт зазначила, що внаслідок такого виділу дійсно до позивача перейде право власності на приміщення, що за своєю площею перевищують належну їй у праві власності на будинковолодіння частку, а відтак позивачем підлягає сплата іншим співвласникам будинковолодіння компенсація за невідповідність часток в розмірах: [PERSON] 7919,0 грн., [PERSON] 3167,0 грн., [PERSON] та [PERSON] 2112,0 грн. Крім цього показала, що доступ до горища будинку є тільки з приміщень мезоніну, які належать [PERSON], по своїй суті ці приміщення горища являються невеликими за розмірами приміщеннями з обмеженими можливостями їх використання, неможливістю їх переобладнання для користування усіма співвласниками будинку без погіршення технічного стану будинку, а тому такі, з мето забезпечення належної експлуатації даху та його покриття підлягають виділенню позивачу [PERSON] За таких обставин, оскільки здійснення виділу у власність [PERSON] частини приміщень та обєктів будинковолодіння № 23 на вул.Березовій в м.Львові у запропонований нею спосіб є технічно можливо, основна частина приміщень та обєктів цього будинковолодіння уже належать їй за умовами мирової угоди визнаної судом, а приміщення горища розташовані в обємі мезоніну, доступ до яких можливий виключно через приміщення належні на праві власності позивачу, і переобладнання цих приміщень для спільного доступу співвласників будинку неможливий без погіршення технічного стану будинку, тому суд приходить до переконання про підставність позовних вимог [PERSON] При цьому, суд враховує, що обєм виділених у власність позивача приміщень та обєктів не відповідають розміру і вартості частки позивача у власності на будинковолодіння, однак з врахуванням того, що проведення виділу приміщень будинку у інший спосіб без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі є неможливий, а тому позов слід задоволити у повному обємі визнавши право власності за позивачем на зазначені приміщення та обєкти у спірному будинковолодінні із стягненням на користь відповідачів грошової компенсації за відхилення від ідеальних часток при здійсненні виділу майна із спільної часткової власності. Внаслідок виділу у приватну власність частини приміщень та обєктів будинковолодіння № 23 на вул.Березовій в м.Львові право спільної часткової власності [PERSON] у вказаному майні припинити. Одночасно, задовольняючи позовні вимоги [PERSON] суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог [PERSON] та [PERSON] виходячи з наступного. У відповідності до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст.16 ЦК України. Крім цього, у відповідності до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], заявляючи свої позовні вимоги про захист права власності чітко не визначили перед судом в чому саме полягає порушення позивачем [PERSON] їхнього права власності та не обрали у відповідності до положень ст.16 ЦК України належного способу захисту порушеного права. В той же час їх посилання на ту обставину, що внаслідок звернення до суду позивача [PERSON] із позовом про виділення приміщень горища у її приватну власність не може свідчити про порушення нею права власності відповідачів на це майно, оскільки право на звернення до суду є конституційним правом позивача і оцінка з приводу даного правового спору буде надана судом, а доказів про те, що позивачем вчинялися інші дії, які призвели до порушення прав відповідачів, як співвласників будинковолодіння ними не наведено. При цьому суд враховує, що саме за умовами мирової угоди, укладеної в тому числі і відповідачами [PERSON] та [PERSON], приміщення мезоніну відійшли у власність позивача, що унеможливило доступ відповідачів до спірних приміщень горища, і з умовами такого поділу будинку відповідачі погоджувалися. Крім цього, суд вважає безпідставними вимоги відповідачів про поділ приміщень горища будинку № 23 на вул.Березовій в м.Львові між усіма співвласниками будинковолодіння виходячи з наступного. Здійснення поділу майна, що перебуває у спільній частковій власності регулюється положеннями ст.367 ЦК України, який з врахуванням наведеної судом правової позиції Верховного Суду України у постанові від 03 квітня 2013 р. у справі № 6-12цс13 та розяснень у п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 здійснюється на тих же умовах, що і виділ майна із спільної часткової власності, зокрема, за наявності технічної можливості здійснення такого поділу. В той же час, як уже встановлено судом, горище будинку № 23 на вул.Березовій в м.Львові, в даному випадку, не є приміщеннями загального користування, придатне у використанні для господарських потреб, являють собою декілька невеликих відокремлених одне від одного приміщень невеликої площі розташованих в обємі мезоніну будинку, доступ до яких можливий виключно із приміщень, що перебувають у власності позивача. При цьому, як вбачається із висновку судової будівельно-технічної експертизи від 23.12.2014 року № 4213, а також наданих показів експертом [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні, технічно здійснити поділ приміщень горища будинку № 23 на вул.Березовій в м.Львові між усіма співвласниками будинковолодіння без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі є неможливий. Зокрема, експерт [PERSON] зазначила, що облаштування входів-виходів на частинах горища житлового будинку на вул.Березовій,23 над приміщеннями першого поверху «1-7» та «1-8, або ззовні не є доцільним з наступних підстав: погіршаться умови проживання власників [PERSON] та [PERSON]; відповідно до п.10.4 ДБН В.2.2-15-2005 (6) зміна габаритів житлового будинку в результаті реконструкції не повинна погіршувати нормативні рівні інсоляції природного освітлення, вібро- та звукоізоляції у розташованих поруч будинках, у даному випадку при облаштуванні сходових кліток ззовні ці показники можуть погіршитися як в приміщеннях позивача, так і в приміщеннях відповідачів; крім того необхідно буде пробивати отвори в капітальних стінах, що може привести до руйнування стін приміщень мезоніну, які розташовані у безпосередній близькості. Також, експерт зазначила, що реконструкція приміщення «1-7», яке є житловою кімнатою, монтування у ньому сходової клітки змінить його функціональне призначення, тобто фактично зменшиться кількість житлових кімнат у будинку, що погіршить умови проживання мешканців, що точки зору будівельних норм передбачено, що перебудова житлових будинків повинна проводитися з метою поліпшення умов проживання, а не погіршення. Аналогічно експерт [PERSON] в судовому засіданні 25.09.2014 року підтримав свій висновок від 08.09.2014 року № 22-14 (т.1 а.с.120-122) та вказав, що влаштування входів-виходів на горищні приміщення ззовні будівлі в тому числі і з балкону, яким користуються [PERSON] та [PERSON], може негативно вплинути на основні конструктивні елементи будинку, а з житлових кімнат неможливо, так як це порушуватиме температурно-вологісний режим в житловій кімнаті та суперечитиме вимогам ДБН. Доцільність виконання таких робіт відсутня, так як відповідно до положень Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій основним призначенням горища є забезпечення доступу для обслуговування деревяних конструкцій даху та покрівлі житлового будинку. Крім цього, в судовому засіданні позивач категорично заперечила можливість надання доступу відповідачам до приміщень горища через приміщення мезоніну, що перебувають у її власності. За таких обставин, оскільки у запропонований відповідачами спосіб є неможливо здійснити поділ між співвласниками будинку приміщень горища без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі, що полягає у суттєвому погіршенні технічного стану житлового будинку, завданню шкоди мешканцям будинку та погіршенні умов їх проживання, а тому позовні вимоги відповідачів є безпідставними і в їх задоволенні слід відмовити. Відмовляючи у задоволенні позову відповідачів, суд не приймає до уваги їхні посилання на проектні пропозиції (т.2 а.с.129-143),а також показання експерта [PERSON] та висновок експертного дослідження про можливість здійснення поділу горища в будинку № 23 на вул.Березовій в м.Львові відповідно до поданих проектних пропозицій (т.2 а.с.76-82), оскільки такі дослідження проводилися без участі усіх сторін у справі та без реального огляду предмету дослідження приміщень горища будинку, а відтак не можуть бути визнані судом належними та допустимим доказами у справі. У відповідності до положень ст.88 ЦПК України, понесені сторонами судові витрати у справі слід покласти на відповідачів в рівних частинах.

Outcome: approved