Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 30.04.2011 року. Разом з тим, [PERSON] зазначила, що спільне проживання з відповідачем не склалося, відбуваються постійні сварки, налагодити нормальні взаємостосунки вони не змогли та стали фактично чужими один для одного людьми, фактично шлюбні відносини припинили з 2015 року, примирення не бажає та просить\~розірвати\~шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Позивач в судове засідання не зявилася, але направила на адресу суду заяву від 05.09.2016 року, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд шлюб розірвати та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач по справі в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи, був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення про судовий виклик від 25.08.2016 року за № 2050100254462 та від 06.09.2016 року за № 2050100259901. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається особі поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою її місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик вручений їй належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 5 ст. 169 ЦПК України наслідки, визначені частинами другою-четвертою цієї статті настають і в разі, якщо сторона залишить залу судового засідання. Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до повного задоволення, оскільки вимоги позивача законні, обґрунтовані і доведені в судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, враховуючи викладене, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд задовольняючи вимогу позивача [PERSON] щодо визначення місця проживання дитини [PERSON], [INFO] разом з матірю виходить з наступного. Відповідно до ч. 4\~ст. 29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоровя. Таким чином, після розірвання шлюбу, місце проживання дитини [PERSON], [INFO] є місце проживання (реєстрації) того з батьків з ким вона проживає, тобто з матірю [PERSON]. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджуються з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, судові витрати на сплату судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved