Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі, який був зареєстрований 03.05.2001 року Ківерцівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану, за актовим записом №27. Позивачем до Ківерцівського районного суду Волинської області подано позов про розірвання шлюбу. Від шлюбу подружжя має двоє дітей, повнолітнього сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO] , яка проживає разом із позивачем по справі та перебуває на її утриманні. На час звернення позивача до суду з даним позовом, шлюб між сторонами у даній справі не розірвано. Станом на момент подачі позовної заяви діти проживають разом із позивачем по справі. Їх син - [PERSON] , [INFO] на даний час є повнолітнім та навчається у Волинському національному університеті імені Лесі Українки, ІV рівня акредитації, географічного факультету, денної форми навчання, державного замовлення, термін навчання з 01.09.2019р. по 30.06.2023р. Зазначає, що на даний час вона не в змозі самостійно забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, духовного, морального та соціального розвитку її сина, оскільки, її доходу який вона отримує для забезпечення належного рівня життя дитини не вистачає. Вона не в змозі самостійно повноцінно забезпечити утримання їх спільного з відповідачем сина. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 10.06.2021 року дану справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. 29.07.2021р. відповідач по справі до суду подав відзив на позовну заяву, у якому позов [PERSON] , щодо розміру стягнення аліментів визнав частково, оскільки вказаний позивачем розмір аліментів є для нього високим та буде ставити його у скрутне матеріальне становище. Зазначає, що він є офіційно працевлаштованим. На даний час він створив нову сім`ю, орендує житло за яке сплачує 5000 грн. щомісячно, тобто несе додаткові витрати. Вважає, що звертаючись до суду позивач не надала доказів щодо стану здоров`я сина, відсутні у позові висновки, довідки, лікарські призначення, чеки, тощо. Окрім того позивачем не надано суду належного обгрунтування та доказів в необхідності стягнення з нього саме такої суми аліментів, а тому просить позов задовольнити частково та стягувати з нього аліменти на утримання його сина в розмірі 1/7 частки з усіх видів його заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., починаючи з дня звернення до суду з позовом і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною двадцяти трьох років. 30.07.2021р. позивач по справі - [PERSON] подала до суду відповідь на відзив у якому зазначає, що незважаючи на вказані у відзиві відповідачем обставини, які не відповідають дійсності, батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, а тому її звернення до суду із даним позовом є однією із форм захисту інтересів дитини. Позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить їх задовольнити. На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 03.05.2001р. сторони по справі перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 03.05.2001 року Ківерцівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану, за актовим записом №27. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.10.2006р. та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.04.2002р. відповідач по справі - [PERSON] є батьком сина - [PERSON] , [INFO] та дочки - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7,8). З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб №334 від 10.02.2021р. вбачається, що сторони по справі та їх діти зареєстровані у житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Позивач по справі [PERSON] працює у ТзОВ «Луцька картонно - паперова фабрика», даний факт стверджується довідкою про доходи ТзОВ «Луцька картонно - паперова фабрика» №17 від 08.06.2021р. (а.с. 11). З копії довідки Волинського національного університету імені Лесі Українки №06/1240 від 04.06.2021р. вбачається, що [PERSON] , [INFO] навчається у Волинському національному університеті імені Лесі Українки, ІV рівня акредитації, географічного факультету, денної форми навчання, державного замовлення, термін навчання з 01.09.2019р. по 30.06.2023р. (а.с. 12). Відповідач [PERSON] надав суду довідку про доходи №2/9-162 від 19.07.2021р. з якої вбачається, що він працевлаштований та отримує постійний дохід (а.с.31). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У правовій позиції Верховного Суду України у цивільній справі №6-1296/15цс від 24.02.2016 року, зазначено, що у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Беручи до уваги те, що позивач навчається, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, відповідач зобов`язаний утримувати повнолітнього сина на період навчання, однак не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років та має на це можливість. Крім того, судом встановлено, що відповідач не відноситься до категорії непрацездатних осіб і не позбавлений обов`язку утримувати повнолітнього сина. Разом з тим, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не є у переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів. При цьому, частиною дев`ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Посилання відповідача на те, що для своїх дітей він створив комфорті умови проживання, а також те, що оплату за житлово - комунальні послуги по утриманню житла у якому також проживає позивач по справі з дітьми здійснюють його батьки, частина з яких компенсується субсидією, як і тих обставин, що на його утриманні знаходиться вагітна дружина, з якою він має намір укласти шлюб, а також щодо понесених відповідачем витрат по оплаті за оренду житла, суд не приймає до уваги, так як дані обставини не підтверджуються жодними доказами. Враховуючи викладене, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, шляхом стягнення з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Позивачем не надано суду доказів про необхідність стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі зазначеному у позовній заяві. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial