Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно. Вимоги позову мотивувала тим, що 20.03.2007 року помер її чоловік [PERSON] За час перебування в шлюбі, [PERSON] отримав у безстрокове користування під будівництво індивідуального житлового будинку, земельну ділянку в м. Луцьку по вул. Лисенка, 48-а. В подальшому на даній земельній ділянці був побудований будинок з надвірними будівлями та спорудами. Оскільки, будівництво було здійснено за час перебування у шлюбі, то дане майно є спільною сумісною власністю подружжя. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 03.11.2015 року, визнано право власності в порядку спадкування на належну спадкодавцю [PERSON] частку, за [PERSON] та [PERSON] Через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, позбавлена можливості зареєструвати право власності на належну їй 1/2 частину, як частку у спільній сумісній власності подружжя. Просила визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Лисенка, 48а. Позивач [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо задоволення позову. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, матеріали цивільної справи 161/11603/15-ц (провадження 2/161/3651/15), суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕГ №410068 (а.с. 6) вбачається, що [PERSON] та Назарук (після укладення шлюбу - [PERSON]) [PERSON] зареєстрували шлюб 16.07.1988 року. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ № 041913 (а.с. 14) [PERSON] помер 20 березня 2007 року. За час перебування в шлюбі, на підставі рішення виконавчого комітету Луцької міської [PERSON] народних депутатів № 531 від 28.12.1989 року, [PERSON] отримав у безстрокове користування під будівництво індивідуального житлового будинку, земельну ділянку в м. Луцьку по вул. Лисенка, 48а (а.с. 8). Судом встановлено, що за життя спадкодавець [PERSON] у встановленому законом порядку здійснив будівництво житлового будинку загальною площею 111,8 кв.м з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Лисенка, 48а в м. Луцьку Волинської області. Законність будівництва вказаного майна та наявність його в натурі підтверджена матеріалами справи (а.с. 7-13, 16-21). З технічного паспорта на будинковолодіння по вул. Лисенка, 48а в м. Луцьку вбачається, що будинковолодіння складається з житлового будинку «А-1» 1993 року побудови, погріба «а2», погріба з шийкою «а3», прибудови «а» 1993 року побудови, прибудови «а1» 1995 року побудови, літньої кухні-гаража-сарая «Б-1» 1995 року побудови, сходів «а4». Відповідно до ст. 16 Закону України «Про власність», який діяв на момент виникнення правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюб та сімю України. Відповідно до ст.ст. 22, 23 КпШС України, чинного на момент отримання у користування земельної ділянки та проведення будівництва житлового будинку, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 03.11.2015 року встановлено, що на момент смерті [PERSON] йому як спадкодавцю та його дружині [PERSON], кожному зокрема, належало по 1/2 частині житлового будинку, який знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Лисенка, 48а. Рішення суду оскаржене не було та набрало законної сили. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особі, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, [PERSON] на праві спільної часткової власності подружжя належить 1/2 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Лисенка, 48а. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні, позивач обєктивно позбавлена можливості зареєструвати право власності на належну їй частину будинковолодіння, а тому суд дійшов висновку про те, що за [PERSON] слід визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Лисенка, 48а.

Outcome: approved