Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Байковецької сільської\~ради Тернопільського\~району Тернопільської\~областіпро визнання права власності на 1/5 частину житлового будинку, загальною площею 83 кв.м., житловою площею 54,4 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] та 1/5 частину житлового будинку, загальною площею 83 кв.м., житловою площею 54,4 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що є спадкоємцем після померлої баби [PERSON] та померлого батька [PERSON] і прийняла спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцям. У зв`язку із цим, позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на належну їй в порядку спадкування, частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Ухвалою від 03 березня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 23 березня 2020 року. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, попередньо подавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві, просили суд позов задоволити. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, попередньо подавши суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, та не заперечує, щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. [INFO] померла баба позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Стегниківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №17. 16 лютого 1998 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Стегниківської сільської ради народних депутатів Тернопільського району Тернопільської області, зареєстрованим у реєстрі за №1, згідно якого, заповіла належний їй на праві власності жилий будинок з надвірними будівлями [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася, зокрема, з 1/5 частини житлового будинку [ADDRESS] . [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 16 листопада 2018 року Виконавчим комітетом Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №75. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складалася з 1/5 частини житлового будинку [ADDRESS] . З метою оформлення права власності на вказане спадкове майно після смерті баби [PERSON] та батька [PERSON] та видачі свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] звернулася до Тернопільської районної державної нотаріальної контори. У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа №149/2019, після смерті [PERSON] , за заявою сина померлого [PERSON] про відмову від прийняття спадщини за законом за №460 від 08 квітня 2019 року. 08 квітня 2019 року до Тернопільської районної державної нотаріальної контори надійшла заява про відмову від прийняття спадщини за законом від дружини померлого [PERSON] за №461. 08 квітня 2019 року до Тернопільської районної державної нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини за законом від дочки померлого [PERSON] за №462. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Згідно інформаційної довідки, виданої Державним нотаріальним архівом Тернопільської області 25.04.2019 року за №288/01-21 після [PERSON] , померлої [INFO] , була заведена спадкова справа №663 за 2001 рік. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. від 28 лютого 2020 року, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] та після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку із відсутність правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності на житловий будинок. Відповідно до довідки № 123 від 08 квітня 2019 року виданою Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, про те що суспільна група господарства по [ADDRESS] станом на [INFO] колгоспна. [PERSON] 1911 р.н., голова двору, померла [INFO] ; [PERSON] 1953 р.н., дочка; [PERSON] 1952 р.н., зять, помер [INFO] ; [PERSON] 1978 р.н., внук; [PERSON] 1986 р.н., внучка. Як вбачається з інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна від 15 квітня 2019 року № 535, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS] , рахується за: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається з інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації №1532 від 15.04.2019 року, за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 року житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільськю районною радою 31.07.1989 р. та записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим №109. Згідно інформаційної довідки виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації №1533 від 15.04.2019 року, за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 року державна реєстрація права власності на житловий будинок по [ADDRESS] за [PERSON] в бюро не проведена. Відповідно до\~прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року\~(пункти 4, 5),\~Цивільний кодекс\~України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.\~\~Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності\~Цивільним кодексом України, положення цього\~Кодексу\~застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.\~\~Правила книги\~шостої Цивільного кодексу України\~застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 563 ЦК УРСР\~1963 року, у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двора не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишилося, майно двору спадкується на загальних підставах. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності. Таким чином, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить по 1/5 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13\~постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6\~постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила\~ст. 563 ЦК УРСР\~про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Зважаючи на те, що [PERSON] померла [INFO] , правовідносини щодо спадкування після її смерті регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~524 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом За нормами ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР 1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно із ст.ст. 548-549 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. \~Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Враховуючи те, що [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт на користь [PERSON] , тому вважається, що спадщину після її смерті прийняла [PERSON] та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою № 283 від 28 листопада 2019 року, виданою Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, а тому вона успадкувала належну померлій 1/5 частку житлового будинку. Встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , тому до правовідносин щодо спадкування після його смерті застосуванню підлягають норми ЦК України 2003 року. Відповідно до ст.ст.\~1216-1219\~Цивільного Кодексу\~України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).\~\~До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування, спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи те, що [PERSON] , який помер [INFO] , за життя заповіту не склав, спадщину після його смерті прийняла донька [PERSON] , оскільки дружина [PERSON] та син [PERSON] подали до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , таким чином [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом спадщину прийняла, оскільки на момент смерті проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою № 122 від 08 квітня 2019 року, виданою Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, протягом шестимісячного строку з заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася, а тому вона успадкувала належну померлому 1/5 частину житлового будинку по [ADDRESS] . Таким чином, загальна частка успадкованої [PERSON] частини житлового будинку по [ADDRESS] складає 2/5 (1/5 + 1/5). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, визнання позову відповідачем, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому її право підлягає судовому захисту шляхом визнання\~за [PERSON] права власності на 2/5 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] та за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] .

Outcome: approved