Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів у твердій грошовій формі, у відповідності до ст. ст. 180, 181, 184, 191 СК України, просить суд: стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з 07.11.2015 року та до досягнення нею повноліття щомісячно у розмірі 10 000 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . В серпні 2000 року відповідач [PERSON] виїхав до держави Ізраїль, останнє відоме місце проживання - м. Холон, там він має постійну роботу та постійний заробіток. З 2002 року вони з донькою проживають окремо, дитина знаходиться лише на її утриманні. В той же час, дитина навчається в Міжнародному гуманітарному університеті м. Одеси, тож вона повинна сплачувати за гуртожиток та інші додаткові витрати. Вказує, що донька відвідує індивідуальні заняття для підвищення свого навчального рівня, необхідного для навчання у вищому навчальному закладі, що також потребує певних матеріальних витрат. Також, значні кошти витрачаються на придбання приладдя для навчання, одягу, взуття, продуктів харчування, користування Інтернетом та телефоном. Батько дитини, [PERSON] проживає в державі Ізраїль, до м. Білгород-Дністровський приїжджає лише один раз на рік, проте не виявляє бажання спілкуватись з дитиною, не цікавиться нею, ухиляється від її утримання, матеріальної допомоги добровільно не надає, чим ставить її та неповнолітню дитину у дуже скрутне матеріальне становище. На підставі усього вищевикладеного, вона і звернулась до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з'явилась, надавши заяву з проханням її позовні вимоги задовольнити, розглянувши справу у її відсутності. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України повідомлявся належним чином, причину неявки суду не сповістив, відзив на позовні вимоги ним не надано. . Так, у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.. Зі згоди позивача, про що свідчить її заява, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, щодійсно позивач та відповідач мають дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області /л.с. 7/. У відповідності до довідки № 94 від 17.07.2018 року, складеної ОСББ «Сонячна-7», гр. [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] . Білгород-Дністровський Одеської області. Мати - [PERSON], 1972 року народження. /л.с. 13/ Матеріалами справи встановлено, що з 01.09.2018 року [PERSON] навчається на 1 курсі факультету лінгвістики та перекладу, спеціальності 035 «Філологія» денної форми навчання Міжнародного гуманітарного університету (м.Одеса) акредитованого ІV рівнем, на умовах контракту. Стипендії не отримує. Термін навчання на 1 курсі з 01.09.2018 року по 30.06.2019 року. Термін навчання на ОКР «Бакалавр» - з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року, що підтверджується відповідною довідкою № 074 від 18.09.2018 року Міжнародного гуманітарного університету. Наведе вище також підтверджується договором про надання освітніх послуг № 035-1-1001к, у п. 3.2. якого зазначено, що розмір плати за весь строк навчання відповідного ступеня вищої освіти встановлюється в сумі 48600 грн. Матеріали справи містять і квитанції про сплату [PERSON] за навчання [PERSON] в Міжнародного гуманітарного університету (м.Одеса) згідно договору про надання освітніх послуг № 035-1-1001к Позивач у своєму позові зазначає, що батько [PERSON] , відповідач по справі, матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, хоча зобов`язаний та має можливість її надавати. Проте, згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлено з 01.01.2019 року прожитковий мінімум дітей віком з 6 років- 2027 грн., до 6 років - 1626 грн. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ствердження позивача про те, що відповідач працює за кордоном, а саме у м. Ізраїль, де отримує постійний високий заробіток не підкріплено жодними належними та допустимими доказами, так само як і те, що позивач витрачає значні кошти за відвідування дитиною індивідуальних занять чи проживання в гуртожитку, а тому суд не приймає до уваги дані обставини на які позивач посилається у своєму позові, в обґрунтування своїх вимог. Варто зауважити, згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У сенсі розуміння коментованої статті наведеної норми Сімейного законодавства, на вимоги щодо стягнення аліментів у судовому порядку не поширюється позовна давність. Позов може бути пред`явлено у будь-який час, поки існує право на аліменти. Право на аліменти виникає у дитини з моменту її народження. Якщо один із батьків (або батьки) не виконує свого обов`язку щодо утримання дитини, до нього може бути пред`явлено позов про стягнення аліментів на утримання дитини. У цьому випадку, заінтересована особа, яка має право на одержання аліментів на дитину, вправі вимагати їх виплати у судовому порядку незалежно від строку, що минув з моменту виникнення у неї цього права, а також незалежно від причин, у зв`язку з якими вона раніше не зверталася до суду з позовом. Перепоною щодо задоволення вимоги про стягнення аліментів у судовому порядку може бути наявність між сторонами договору про сплату аліментів на дитину. Аліменти звичайно присуджуються на майбутнє. Водночас, відповідно до частини 1 даної статті, стягнення аліментів відбувається не з моменту (дня) набрання чинності рішенням суду, а з моменту (дня) пред`явлення позову. Причому дане правило діє незалежно від того, наскільки багато часу пройшло від того як було пред`явлено позов до його задоволення судом. У випадку пред`явлення позову не особисто, а поштовим відправленням, днем пред`явлення позову вважається календарна дата на поштовому штемпелі, яка засвідчує прийняття відповідної поштової кореспонденції поштою, а не дата її надходження до суду, яка вважається датою реєстрації вхідної документації судом. Якщо позовна заява подана безпосередньо особою до суду, днем пред`явлення позову буде вважатися день прийняття його судом, що засвідчується датою реєстрації. Слід звернути увагу, що у ч. 1 даної статті положення про те, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, ґрунтується на припущенні, що заінтересована особа не зверталась раніше до суду з позовом про стягнення аліментів у зв`язку із тим, кошти на утримання дитини сплачувались добровільно або на підставі договору про сплату аліментів на дитину, укладеним між батьками дитини. Закріплення даного положення зумовлюється правовою природою аліментних зобов`язань, що спрямовані на забезпечення нормальних умов життя дитини - аліментованої особи; аліменти (право на утримання) характеризуються цільовим призначенням - вони спрямовані на забезпечення потреб дитини у харчування, одязі, в охороні здоров`я, отриманні освіти та на створення гідних умов життя дитині. Тому нормами СК закріплено положення про стягнення аліментів на утримання дитини на майбутній час. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] народження станом на день винесення рішення суду досягла повноліття, а тому стягнення аліментів у сенсі правового розуміння ч.1 ст. 191 СК України має бути проведено саме з моменту звернення до суду з відповідним позовом, тобто з 07.11.2018 року, проте не на майбутній час, а лише до досягнення дитиною повноліття, що відбулось [INFO] року. Також, суд роз`яснює позивачу право на звернення до суду в подальшому в порядку ст. 199 СК України. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів дітей, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, прийнявши до уваги матеріальне становище та вікову категорію дитини, її потреби, а також те, що дитина на момент винесення рішення суду досягла повноліття, хоча має право на аліменти з моменту звернення позивачем до суду, враховуючи недоведеність працевлаштування відповідача в країні Ізраїль, та отримання ним достатнього заробітку, суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільно та в інтересах дитини стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з 07.11.2015 року та до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] року у твердій грошовій сумі у мінімальному рекомендованому розмірі аліментів на одну дитину, що визначено ЗУ «Про державний бюджет на 2019 рік» як 2027 грн. щомісячно, а отже позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України , судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів згідно вимог чинного законодавства, то їх стягнення підлягає з відповідача. Відповідно до ст. 184 ч. 2 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На підставі викладеного,

Outcome: partial