Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який було уточнено під час розгляду справи, до відповідача про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на 1/3 частину квартири за законом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що її мати [PERSON] тричі перебувала у шлюбі: з її (позивача) батьком [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які вже померли. 30.05.1994 року було видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] , на підставі якого вказана квартира була приватизована на 3-х осіб: неї (позивача), її мати та її вітчима [PERSON] в рівних долях. Після розірвання шлюбу з [PERSON] її мати в 1995 році уклала шлюб з [PERSON] , який помер [INFO] . Її мати померла [INFO] . 06.05.2010 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири, отже, вона є власником 2/3 частин вказаної квартири, за яку вона повністю сплачує комунальні послуги. Як вказує позивач, її вітчим [PERSON] часто хворів, потрібні були кошти на його лікування. У 2012 році вони рішили, що спірну квартиру вони будуть здавати в оренду, а [PERSON] переїде до неї проживати за адресою: [ADDRESS] . З того часу [PERSON] постійно проживав разом з нею, вони жили однією сім`єю, мали спільний бюджет. [PERSON] часто хворів, переніс інсульт, страждав на діабет, потребував сторонньої допомоги. Позивач зазначає про те, що [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину вищевказаної квартири. Інших родичів у [PERSON] немає і саме вона займалась його похованням. Вона також звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва з посиланням на пропуск встановленого шестимісячного строку. Посилаючись на викладені обставини, а також положення ч.3 ст.1268 ЦК України, позивач просить задовольнити її вимоги, встановити факт проживання з [PERSON] однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини, тобто з грудня 2012 року по 13.12.2018 року, а також визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] . Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 18.11.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 10.12.2019 року витребувано з П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори копію спадкової справи №1003/2019 після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , за заявою [PERSON] про прийняття спадщини. 13.12.2019 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи, в якій третя особа просить розглянути справу у відсутність її представника за наявними документами та доказами, враховуючи фактичні обставини справи та ухвалити рішення відповідно до норм діючого законодавства. 17.01.2020 року до суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] , в якому представник відповідач просить прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу у відсутність представника Київської міської ради. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 26.02.2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду в загальному порядку. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили про їх задоволення. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились, у поясненнях та відзиві на позов просять розглядати справу в їх відсутність. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представників відповідача та третьої особи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30.05.1994 року квартира [ADDRESS] була приватизована в рівних долях на трьох осіб: позивача, її мати [PERSON] та чоловіка матері [PERSON] (а.с.7-8, 11, 12, 69). [INFO] року мати позивача померла (а.с.13). 06.05.2010 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, що залишилась після смерті матері - 1/3 частину квартири [ADDRESS] (а.с.9). [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини вищевказаної квартири (а.с.14). Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 1003/2019 П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори, позивач 13.08.2019 року звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Постановою нотаріуса від 13.08.2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею пропущено шестимісячний строк для подання такої заяви (а.с.61-74). Позивач просить задовольнити її вимоги, вказуючи на те, що вона постійно проживала зі спадкодавцем однією сім`єю з грудня 2012 року по день його смерті, а тому є такою, що прийняла спадщину. Суд вважає, що ці доводи позивача знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. Згідно зі ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення Відповідно до ст. 15 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до роз`яснень в Постанові Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спад шини та згідно із ч. 3 ст. 125 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця прав на спадщину. Згідно вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до статті 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.1 ст.392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності. Також, місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно переважно або тимчасово. Дійсно, як вбачається з витягу з Реєстру територіальної громади м.Києва [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 01.10.1983 року по 08.01.2019 року (а.с.62 зворот, 63). Проте, як вбачається з листа КНП БМР «Броварський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» № 900 від 27.11.2019 року, [PERSON] спостерігався та обслуговувався сімейним лікарем за адресою: [ADDRESS] (а.с.36). Також, згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер у м.Бровари (а.с.14). Відповідно до довідки Стецьківської сільської ради № 64 від 13.02.2020 року, [PERSON] був похований на місцевому кладовищі с.Прохорівка Стецьківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області (а.с.76). Згідно договору № 92 про надання ритуальних послуг від 13.12.2018 року, а також акту здачі приймання робіт та товарного чеку, поховання [PERSON] здійснювала позивач (а.с.77, 78, 79). Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] підтвердили факт спільного проживання позивача однією сім`єю з [PERSON] , вказавши, що вона про нього піклувалась, а після смерті здійснила його поховання. Як свідчать матеріали спадкової справи, за отриманням спадщини після смерті [PERSON] окрім позивача ніхто не звертався. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що вимоги позову про встановлення факту проживання однією сім`єю обґрунтовані, повністю підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки, від встановлення факту проживання однією сім`єю залежить визнання права власності на спадкове майно, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання за позивачем права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , яке складається з 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , в порядку 4-ї черги спадкування за законом, а тому задовольняє позовні вимоги і в цій частині. На підставі викладеного,

Outcome: approved