Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб, укладений 23.03.2002 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 217. Від шлюбу вони мають двох дітей [PERSON] [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем на даний час припинені, проживають окремо, мають окремий бюджет, відповідач матеріальної допомоги не надає, спільного господарства не ведуть, спору щодо місця проживання дітей не мають, у звязку з чим просила розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, залишила суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя .Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Як встановлено у судовому засіданні, 23.03.2002 року позивач [PERSON] зареєстровула шлюб з відповідачем [PERSON] у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 217 (а.с. 4) Спільне життя у сторін не склалося, сімейні стосунки фактично припинені, спільного господарства сторони не ведуть, спору щодо місця проживання дітей не мають, що є підставою для задоволення позову. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду і документально підтверджені, підлягають стягненню на її користь з відповідача в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved