Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що їй на праві власності належить земельна ділянка, площею 5,1001 га, кадастровий номер 3523186800:026000:0899, яка розташована на території Хмелівської сільської ради. Позивач стверджує, що вона набула право власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину від 24 квітня 2009 року після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Відповідач використовує її земельну ділянку на підставі договору оренди від 4 червня 2007 року. Позивач посилається на п. 40 укладеного договору, відповідно якого перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Позивач вказує на те, що має намір самостійно обробляти належну їй земельну ділянку, тому 1 березня 2014 року звернулась із письмовою заявою до відповідача з вимогою щодо розірвання договору оренди з 10 березня 2014 року, однак її звернення залишилось відповідачем без розгляду, що порушує право власності та розпорядження належною земельною ділянкою. В судовому засіданні представник позивача підтримав пред'явлений позов, посилаючись на вищевикладені обставини. Представник відповідача не визнав пред'явлений позов, посилаючись на те, що організація не отримувала вимогу позивача про розірвання укладеного договору оренди землі. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» 1На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» 4Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Судом встановлено, що дійсно 4 червня 2007 року між орендодавцем [PERSON] і орендарем СТОВ «Агрофірма «Вікторія» укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,10 га строком на 10 років, що підтверджується копією правочину і акта приймання передачі земельної ділянки в оренду. 24 квітня 2009 року позивач [PERSON] набула право власності на земельну ділянку площею 5,1001 га, кадастровий номер 3523186800:02:000:0899 в порядку спадкування після смерті орендодавця [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом та копією державного акта на право власності на земельну ділянку. Відповідно до п. 40 укладеного договору оренди землі від 4 червня 2007 року, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. 1 березня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до керівника СТОВ «Агрофірма «Вікторія» з вимогою про розірвання укладеного договору оренди землі від 4.06.2007 року, але орендар не надав відповіді на звернення позивача. Тому, право позивача на припинення дії спірного договору шляхом його розірвання відповідно до п. 40 укладеного договору підлягає захисту в судовому порядку.

Outcome: approved