Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що шлюб між її матір`ю [PERSON] і батьком [PERSON] розірвано рішенням Фрунзенського районного суду м Харкова 12 серпня 2013 року. Позивач є рідною донькою відповідача [PERSON] . За рішенням Фрунзенського районного суду від 21 жовтня 2013 року відповідач виплачував аліменти на її утримання на користь матері в розмірі ј частини від цсіх доходів щомісячно, так як позивач перебувала і перебуває на її утриманні. Крім того позивач вказує, що після досягнення повноліття вона проживає з матір`ю [PERSON] , не одружена і не працює, так як навчається на 1 курсі Харківського національного медичного університету денна форма навчання, за спеціальністю «Педіатрія». Відсутність матеріального утримання в зв`язку з досягненням повноліття ставить її в скрутне матеріальне становище, так як вона не може працювати в зв`язку з навчанням на денній формі. В зв*язку з чим, просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з дня пред`явлення позову до закінчення навчання, але не більш, ніж до досягнення позивачем двадцяти трьох років. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2021 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. На електрону адресу суду надала заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини не явки суду не відомі. Відзив на позовну заяву та клопотань щодо перенесення розгляду справи до суду не надходило. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує, позовні вимоги визнав в повному обсязі. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що батьками позивача - [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Краснодонського міського управління юстиції Луганської області. Шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 05.10.2002 року відділом державної реєстрації актів цивільного реєстраційної служби Краснодонського міськрайонного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 270 розірвано 21.10.2013 року рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова (справа №645/6529/13). За положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як вбачається з витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 6323-1640262-2018 від 25.01.2018 [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Відповідно до положень ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, однією з підстав права на утримання після досягнення віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, є продовження навчання. Згідно довідки № 21/369 від 16.07.2021 року, виданої деканом Харківського національного медичного університету [PERSON] , є студенткою 1 курсу 1 групи ІІІ медичного факультету медичного факультету, денна форма навчання, за спеціальністю «Педіатрія», форма фінансування навчання - за державним замовленням. Статтею 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Таким чином, закон рівною мірою покладає обов`язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина на обох з батьків. Крім того, згідно ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів, який підлягає стягненню з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В позовній заяві зазначено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання позивача у добровільному порядку не надає. З тексту позовної заяви вбачається що, [PERSON] проживає разом з матір*ю, при цьому не може надавати кошти на утримання своєї повнолітньої донки. Відповідачем не було надано належних доказів того, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, відповдач погодився в позовними вимогами та визнав позов. Положеннями частини першої статті 191 СК Українизакріплено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки повнолітній донька - [PERSON] продовжує на теперішній час навчання, є студентом денної форми навчання, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, позивні вимоги законні та обґрунтовані. Враховуючи, що відповідачем не надано суду доказів того, що він не в змозі надавати своїй доньки матеріальну допомогу, відсутні відомості стосовно перебуванні у відповідача інших дітей та непрацездатних членів сім`ї на утриманні та відповідач визнає позовні вимоги, суд вважає за можливе заявлені вимоги про стягнення аліментів задовольнити в повному обсязі. Отже, враховуючи рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, виходячи із зазначених у статті 3 ЦК Українизасад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх його заробітків (доходів) щомісячно починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, тобто з 23 вересня 2021 року, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років за умови навчання. Одночасно, сторонам роз`яснюється, що розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, що відповідає положенням ст. 192 СК України. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. За частиною шостою вищевказаної статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на те, що позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», зі відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved