Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду з позовом до Голосіївської районної в місті києві державної адміністрації, третіх осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON] про зняття арешту, в якому просить зняти арешт з будинку [ADDRESS], який зареєстровано 29.10.2014 року реєстратором Першою Київською державною нотаріальною конторою на підставі повідомленням № 099/1538 від 11 грудня 2000 року державної адміністрації Московського району м. Києва. В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що згідно договору дарування вона є власником частини житлового будинку [ADDRESS] При підготовці до здійснення права на розпорядження своєю нерухомостю вона дізналась про те, що на будинок накладено арешт Першою Київською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Московської райдержадміністрації м. Києва 11 грудня 2000 року. При зверненні до Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації. Яка на даний час виконує повноваження держадміністрації Московського району м. Києва, з метою отримання документу що являється підставою накладання арешту, 08.06.2015 року отримала відмову у зв'язку з закінченням терміну зберігання документу. При зверненні до Державного архіву м. Києва отримала копію рішення міськвиконкому 22.10.1985 року № 842 «Про встановлення санітарно-захисної зони міського крематорію» в якому зазначається про заплановане відселення жителів вказаних будинків до визначених місцевими органами влади помешкань виключно на протязі 1986-1988 років. Проте по закінченню визначеного строку переселення не відбулось. Позивач посилається на те, що у зв'язку з порушенням своїх прав, прав змушена звернутися до суду з вимогами скасувати арешт. В судове засідання сторони та треті особи не з'явились. Від представника позивача за дорученням [PERSON] надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи без участі позивача. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] є власником однієї третьої частини житлового будинку [ADDRESS] що підтверджується копією договору дарування.(а.с.7-8). Рішенням виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 22.10.1985 року № 842 «Про встановлення санітарно-захисної зони міського крематорію» будинок за адресою: [ADDRESS], віднесено до санітарно-захисної зони міського крематорію та визнано, як такий, що підлягає відселенню, яке повинен був виконати виконком Московської районної ради народних депутатів (а.с. 13). На підставі повідомлення № 099/1538 від 11 грудня 2000 року Держадміністрації Московського району м. Києва Першою Київською державною нотаріальною конторою накладено заборону на відчуження будинку . Позивач звернулася з письмовим зверненням до Голови Голосіївської районної державної адміністрації Курінного Ю.Ю про зняття арешту з будинку однак, листом від 08.07.2015 року Голови Голосіївської районної державної адміністрації повідомлено про не можливість задоволення даного звернення, посилаючись на те, що відповідно проведеної Державною реформи управління в м. Києві у 2010 році, що реалізувалося рішенням Київської міської ради від 09.09.2010 року № 7/4819 «Про питання організації управління районами в м. Києві» та розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 30.09.2010 року № 7/4819 «Про питання організації управління районами в місті Києві» Голосіївська районна у м. Києві рада та її виконавчий орган - Голосіївська районна у м. Києві державна адміністрація припинили свою діяльність шляхом ліквідації та була створена нова, Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація. Відповідно до вимог ст. 321 Цивільного процесуального кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 41 Конституції України та п.2, ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як встановлено у судовому засіданні та підтвердженнями матеріалами справи, позивач у встановленому законом порядку набула права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно до ст. 217, 319 ЦК України власникові належить право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до положень ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що позивач як власник вказаного вище будинку обмежена у можливості реалізації право володіння, розпорядження майном, оскільки арешт на майно, а саме на будинок накладено з не з її волі, суд надходить до висновку про те, що право власності і право законного володіння позивача як власника майна порушене та підлягає захисту, у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного ст.ст. 316, 317 , 319 , 321, 387 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88,169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved