Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2009 року. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 жовтня 2016 року шлюб між ними розірвано. Від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що зараз син проживає з нею, перебуває на її утриманні, а відповідач про сина не піклується, матеріально допомагає не регулярно. Зважаючи, що нею вичерпані всі можливі засоби досудового врегулювання спору щодо надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини, змушена звернутись з даним позовом до суду. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав в ньому зазначених, не заперечували щодо стягнення аліментів на утримання дитини в частці від заробітку відповідача. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов заперечували, суду надано письмові заперечення, які відповідач обґрунтовує тим, що він піклується про сина, регулярно надавав матеріальну допомогу, приблизно 800 грн. щомісяця, але розписок з позивачки не брав. Також зазначає, що він працює монтажником-складальником пластикових конструкцій у ТзОВ «Арт-Хаус» та має регулярний дохід, спроможний сплачувати кошти на утримання свого сина в розмірі 1/4 від його доходу. Заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З дослідженої судом копії свідоцтва про народження серії 1-ЕГ №166433 вбачається, що сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] перебуває на утриманні матері [PERSON] Відповідач проживає окремо. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч. 8 ст.7 СК України), а також зобовязує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судом встановлено, що [PERSON] працює у ТзОВ «Арт-Хаус» на посаді монтажника-складальника пластикових конструкцій. Середньомісячна заробітна плата становить 1779,17 грн. Враховуючи обовязок батьків утримувати своїх неповнолітній дітей, позивач також повинен вживати заходів для забезпечення утримання дітей, оскільки такі обовязки закон покладає на обох батьків. Суд вважає, що наявність передбачених підстав для стягнення аліментів на неповнолітнього сина, позивач суду довела. В той же час, визначення аліментів в твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 1200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, вимогам ст. 184 СК України не відповідає, оскільки в матеріалах справи наявні докази того, що відповідач працює і має постійний стабільний заробіток. А відтак, і розмір стягуваних аліментів слід визначати у частці від усіх видів його заробітку (доходу), а не в твердій грошовій сумі. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення з позовом до суду та до досягнення нею повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обовязкового негайного виконання. З відповідача слід стягнути в дохід держави 551 гривню 20 копійок судового збору.

Outcome: partial