Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], яким просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 25.01.1997 року Таврійською сільською радою Токмацького району Запорізької області, актовий запис №2. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25.01.1997 року між сторонами укладений шлюб. Від шлюбу мають спільних дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у звязку з відсутністю взаєморозуміння між ними та безвідповідальним ставленням відповідача до виховання дітей. Шлюбні відносини між ними припинені. Між сторонами досягнута угода про утримання дітей, які будуть проживати з позивачем, з добровільною виплатою коштів на їх утримання з боку відповідача. Спір про поділ спільного майна подружжя відсутній. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 25.01.1997 року між сторонами укладений шлюб, який зареєстрований Таврійською сільською радою Токмацького району Запорізької області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Після державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з «Дремлюга» на «Трикова». Від шлюбу мають спільних дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Сторони припинили шлюбні відносини, що вони не оспорюють. Подружнє життя між сторонами не склалось у звязку з відсутністю взаєморозуміння, що суперечить інтересам подружжя. Шлюбні відносини сторони відновлювати намірів не мають. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст.51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена. Спори про визначення місця проживання неповнолітньої дитини - [PERSON], її утримання, поділ спільного майна подружжя відсутні. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки сторони наполягають на розлученні. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, судові витрати в сумі 640,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved