Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Тернопільської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , який з 2006 року проживав у Сполучених Штатах Америки. Після його смерті відкрилася спадщина. Позивачем, як спадкоємцем першої черги за законом, був пропущений визначений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини через те, що вона із 2003 року постійно проживає у Федеративній республіці Німеччина, у м. Берлін, що на значній відстані від місця відкриття спадщини, тому через цю обставину, а також у зв`язку із поширенням в країні та в світі захворювання на COVID-19 та введеним в Німеччині та в Україні карантином (в Україні з 12.03.2020 року), який продовжує діяти і по даний час. [PERSON] вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, є підставою для визначення судом додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Представник Тернопільської міської ради надала суду відзив на позовну заяву, у якому вказує на те, що факт проживання позивача за межами України не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки перебування позивача поза межами України не позбавляло її можливості подати заяву про прийняття спадщини поштою, підпис спадкоємця на такій заяві повинен бути засвічений нотаріусом, як передбачено п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, чинної на час відкриття спадщини. Крім того, відповідно до ч.6 ст. 1 Закону України «Про нотаріат», вчинення нотаріальних дій закордоном покладається на консульські установи, а у випадках, передбачених чинним законодавством - на дипломатичні представництва України. Згідно ст. 38 Закону, на консульські установи України, серед іншого, також покладений обов`язок видавати свідоцтва про право на спадщину. Доказів неможливості з`явитися до консульської установи або до дипломатичного представництва країни закордоном, позивач не надала. Із огляду на це, доводи позивача про те, що проживання спадкоємця за межами України є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, є безпідставними. Щодо причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що стосується карантинних обмежень, то згідно ст.. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянин України ні за яких підстав не може бути обмежений у праві на в`їзд в Україну. Так, як [PERSON] є громадянкою України, вона мала право повернутись в Україну за будь-яких обставин. Позивач та представник позивача відповіді на відзив не надали. 20.10.2021 року у даній справі проведено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] - адвокат Семененко С.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з мотивів, викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Крім цього, зазначив, що на позивач у 2020 року пережила посттравматичний стресовий розлад, внаслідок чого у неї погіршився психічний стан. Представник Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази суд встановив [PERSON] народилася [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 02 грудня 1970 року Тернопільським міським бюро ЗАГС) і її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно Технічного талону транспортного засобу, виданого 22 липня 1987 року [PERSON] належав причіп модель «МЩ-81021», номерний знак [NUMBER] , 1987 року випуску. [INFO] померла [PERSON] (Свідоцтво про смерть № [NUMBER] , видане 08 лютого 2012 року місто Нью-Йорк - Відділ охорони здоров`я та психогігієни, США). [INFO] помер [PERSON] (Свідоцтво про смерть № [NUMBER] , видане 24 квітня 2020 року місто Нью-Йорк - Департамент охорони здоров`я та психогігієни, США). Як вбачається із будинкової книги, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 23 липня 1996 року Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із довідки про реєстрацію місця проживання, виданої Районним управлінням Нойкельн 264, Берлін, [PERSON] із 01.12.2011 року зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її - ст.1268 ЦК України. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Л.І. із метою оформлення спадщини після смерті батька, померлого [INFO] . Згідно інформації, викладеній у листі приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Л.І. №147/01-16 від 07 липня 2021 року позивачу роз`яснено, що нею пропущено визначений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Судом установлено, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплив [INFO] . На той час, як і тепер, спадкоємець за законом [PERSON] постійно проживала у Федеративній республіці Німеччина, у м. Берлін, що стверджується довідкою про реєстрацію місця проживання, виданою Районним управлінням Нойкельн 264, Берлін. Крім того, як вбачається із Довідки, виданої 11.10.2021 року лікарем - фахівцем у галузі психіатрії та психотерапії [PERSON], [PERSON] , після перенесеного нападу (документ 010216-200007447613 від 11.04.2016 року) постановлено діагноз: виражений посттравматичний стресовий розлад, залежний від нещасного випадку типу F43.1. Психічний висновок: депресивний настрій, чітко зменшена здатність до резонансу та психомоторних коливань. Погіршення психічної симптоматики після смерті батька у квітні 2020 року. У період часу з квітня 2020 року до лютого 2021 року пацієнтка була під постійним наглядом лікарів та їй було прописано психіатрично-медикаментозне лікування. Таким чином, суд відносить постійне проживання за кордоном позивача, а також погіршення стану її здоров`я після смерті батька та у зв`язку із стресовим розладом, пов`язаним із нападом з погрозою смертельної розправи, підтверджених наведеними доказами до поважних причин пропуску позивачем строку звернення із заявою про прийняття спадщини. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує обставини даної справи, на які посилається позивач. За вказаних обставин, враховуючи, що не визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушуватиме права позивача, позов слід задовольнити і визначити додатковий строк, достатній для подання [PERSON] заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved