Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак, подала суду заяву, в якій просить слухання справи проводити у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити, що винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, а також те, що позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд розглянув справу у відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Взявши до уваги заяву позивача, з'ясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 листопада 2006 року у Підгорецькій сільській раді Бродівського району Львівської області, про що було зроблено актовий запис за № 6 (а.с. 5). Від цього шлюбу в сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] (а.с. 6,7). З пояснень позивача вбачається, що вже більше двох років поспіль вони з чоловіком не проживають разом, між ними було припинено будь-які сімейні та шлюбні відносини, життя, яке б ґрунтувалося на почуттях взаємної любові, дружби та поваги, у них немає. За час їхнього спільного сімейного проживання відповідач ніде не працював, а розраховувв на кошти, які держава виділяла як допомогу при народженні дітей, на її зароблені кошти та допомогу від своєї матері, що перебувала за кордоном. Для фінансового та матеріального забезпечення своєї сім'ї не приділяв жодної уваги. Через це вона змушена була переїхати на проживання з дітьми до своїх батьків в с. Підгірці Бродівського району. Відповідач залишився проживати в старому [ADDRESS], що належав його бабці, яка померла в 2013 році. Біля двох років тому, його мати повернулася із-за кордону. Відсутність у відповідача і так відповідальності батька та сімейних обов'язків, відсутність взаєморозуміння у сімейному житті призвело до ще більшого погіршення взаємовідносин та фактичного припинення шлюбних відносин між нею та відповідачем. Вона не одноразово протягом останнього часу намагалася говорити з відповідачем про їхні особисті сімейні проблеми, його влаштування на роботу, пропонувала впорядкувати документи на будинок, наголошувала про необхідність проведення ремонту будинку, однак ніяких результатів це не дало. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини по справі, приходить до висновку, більше двох років припинено сімейні відносини між подружжям, сім'я розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved