Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] посилалась на те, що її батькам - [PERSON], [PERSON] та донці її рідної сестри ([PERSON]) - [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS]. Частки співвласників були рівними, кожному належало по 1/3 частини спірної квартири. [INFO] помер батько позивача - [PERSON], після чого відкрилася спадщина на 1/3 частину спірної квартири. 12.12.2006 року [PERSON] заповів всю належну йому частину квартири [ADDRESS] своїй донці - [PERSON]. 08 червня 2010 року позивач звернулася до Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS]. При цьому вона надала державному нотаріусу всі необхідні документи крім свідоцтва про право власності на житло. Зазначене свідоцтво, яке видане Дніпропетровським державним заводом прецизійних труб 11.08.1993 року, знаходиться у [PERSON]. [PERSON] неодноразово зверталась до [PERSON] з проханням надати свідоцтво про право власності на житло для оформлення права на спадщину, але [PERSON] не надала його. Постановою державного нотаріуса Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 08 червня 2010 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька у зв'язку з відсутністю у неї правовстановлюючого документу на спірну квартиру. Тому позивач просила в позові визнати за нею право власності на 2/9 частини квартири [ADDRESS], та стягнути судові витрати з відповідача [PERSON] [PERSON] в листопаді 2013 року заявила зустрічні позовні вимоги до [PERSON] про припинення права власності зі сплатою компенсації та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, даний позов було прийнято судом до спільного розгляду з первісним позовом у даній справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] при вирішенні позовних вимог за первісним позовом покладався на розсуд суду, позовні вимоги за зустрічним позовом визнав у повному обсязі, посилаючись на те, що в даний час сторони досягли згоду на отримання позивачем за первісним позовом грошової компенсації, але мирову угоду не уклали. В судовому засіданні [PERSON] та її представник, підтримали позовні вимоги за зустрічним позовом, обґрунтовуючи тим, що [PERSON] тривалий час проживає в Ізраілі разом зі своєю сім'єю, проживати в спірній квартирі вона не має наміру. У зв'язку з тим, що [PERSON] Фактично не користується спірною часткою квартири, виділити цю частку окремо неможливо, оскільки вона є незначною, [PERSON] просила у позові припинити право власності на 2/9 частини квартири, що належать [PERSON] зі сплатою їй компенсації в розмірі 87222,22 гривень. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надіслала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги за зустрічним позовом та просила розглянути справу без її участі. Представник третьої особи Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Вислухавши представника позивача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом та її представника, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.08.1993 року, виданого Дніпропетровським державним заводом прецизійних труб батькам [PERSON], [PERSON], [PERSON] та її племінниці, [PERSON], на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS], що, також, визнано сторонами справи. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину спірної квартири. 12.12.2006 року [PERSON] було складено заповіт на ім'я [PERSON] на 1/3 частину належної йому квартири, що визнано сторонами справи та підтверджується відповідним свідоцтвом та заповітом. Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 16.09.2011 року було визнано, що після смерті [PERSON] частка [PERSON] в квартирі [ADDRESS] складає 2/9 частини квартири, але право власності на спадкове майно не було визнано у зв'язку з тим, що така вимога [PERSON] не була заявлена. Позивач за первісним позовом просила суду визнати за нею право власності на 2/9 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після її батька [PERSON], померлого [INFO]. [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом про припинення права власності зі сплатою компенсації та визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом, в обґрунтування якого зазначила, що її батькам, [PERSON] і [PERSON], та їх доньці, [PERSON], належала квартира [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 11.08.1993 року, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» в реєстровій книзі за № 70п-2. [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Спадщину прийняли: вона, її мати, [PERSON], та відповідач (позивач за первісним позовом), [PERSON]. 10.02.2010 року Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою на 1/9 частину вищезазначеної квартири [PERSON] та її матері, [PERSON], було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, кожному на 1/18 частку квартири. 02.10.2009 року [PERSON], подарувала своїй доньці, [PERSON], належну їй 1/3 частину вищезазначеної квартири, що підтверджується договором дарування частини квартири, посвідченим 02.10.2009 року Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-2697 та зареєстрованим в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 10.11.2009 року [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/18 частини квартири [ADDRESS]. [PERSON] залишила на ім'я [PERSON] заповіт, яким останній заповіла належну їй частину квартири. Після її смерті вона звернулась до Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. [PERSON] в спірній квартирі не проживає, вона зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Згідно з частиною другою статті 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. За змістом зазначеної норми для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1- 3 ч. 1 ст. 365 ЦК за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Судом встановлено, що позивач [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS], та проживає в місті Петах-Тіква (Ізраіль) тривалий час разом зі своєї родиною. Представник [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] згодна отримати компенсацію вартості своєї частки квартири, оскільки частка є незначною і, фактично вона не користується нею. У зв'язку з цим, суд приходить до висновку про те, що припинення права власності на 2/9 частину спірної квартири не завдасть істотної шкоди інтересам [PERSON]. Відповідно до Звіту з оцінки ринкової вартості квартири [ADDRESS] - вартість зазначеної квартири складає 392500 гривень. Відповідно, вартість 2/9 частини домоволодіння, що належить [PERSON] складає 87222,22 гривень. За квитанцією № 2174з1 від 20.01.2014 року на небюджетний рахунок, відкритий в ГУ ДКСУ в Дніпропетровській області, МФО 805012, на ім'я установи Територіального управління державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (депозитний рахунок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська) позивачем за зустрічним позовом, [PERSON], були внесені грошові кошти у сумі 87222,22 гривень в рахунок компенсації вартості 2/9 частини вартості спірної квартири, що належить позивачу за первісним позовом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що зустрічний позов [PERSON] про припинення права власності зі сплатою компенсації та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Вирішуючи вимоги позивача за первісним позовом, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки [PERSON] погодившись отримати кошти за частку квартири розпорядилась своїм правом на належну їй частину квартири, що відповідає принципам диспозитивності цивільного права. Оскільки позовні вимоги позивача за зустрічним позовом задоволені, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача за зустрічним позовом понесені [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з позовною заявою у розмірі 1090 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved