Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вище вказаним позовом до [PERSON], в якому після зменшення позовних вимог просить: позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 02.07.2010року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON]. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 12.06.2012 року між нею та [PERSON] був розірваний шлюб. Відповідач життям дитини, його здоров'ям, розвитком тощо не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з ним та приймати участь у його утриманні та вихованні, син проживає разом із нею, повністю перебуває на її утриманні та вихованні. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, від її представника [PERSON], яка діє на підставі довіреності, до суду надійшла заява, з проханням позов задовольнити, розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд проводить заочний розгляд справи, проти чого не заперечує позивач. Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить справу провести без участі представника органу опіки та піклування. Позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 02.07.2010року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №465, який було розірвано рішенням Московського районного суду м.Харкова від 12.06.2012року /а.с.8/. [INFO] у подружжя [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис №1034, та видано 03.11.2010року свідоцтво про народження, серія [NUMBER] /а.с.9/. Судом встановлено, що [PERSON] має реєстрацію та проживає разом з сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] /а.с.10/.. Згідно довідки №115/01-36 від 20.04.2015року, виданої Комунальним закладом «Дошкільний навчальний заклад (Ясла-Садок) №375 Харківської міської ради», батько дитини, [PERSON], [INFO]., [PERSON], за період перебування дитини в дошкільному навчальному закладі з 01.10.2012 і по теперішній час участі у навчально-виховному процесі своєї дитини у закладі. Вихователь стверджує, що батько жодного разу не з'являвся у дошкільному навчальному закладі, ні особисто, ні по телефону не турбується про навчання та виховання сина. Батька вихованця ніколи не бачила та з ним не знайома. Мати, [PERSON], відповідально ставиться до виховання та навчання дитини, як вдома так і у дошкільному навчальному закладі, бере активну участь, а саме: відвідує групові батьківські збори, щомісячно та вчасно оплачує квитанцію за харчування тощо. Жодних претензій до [PERSON], вихователь не має /а.с.11/. Відповідно до довідки №640 від 13.07.2015року, виданої КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №13», вбачається, що дитина [PERSON], [INFO]., спостерігається в КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №13». Згідно доповідної записки дільничного педіатра, дитина була на прийомах у дільничного педіатра у супроводі матері /а.с.12/. Згідно психологічного висновку Центру дитячої та підліткової нейропсихології (дата тестування 10.06.2015р., 12.06.2015р.), у дитини [PERSON], відсутнє позитивне чи негативне психоемоційне ставлення до батька [PERSON], оскільки взаємовідносин між ними немає. Означений стан дитиною переживається, як такий, що її задовольняє. Впливу на успішність соціально-психологічної адаптації [PERSON] не має /а.с. 18-20/. Зі слів позивача, відповідач не надавав жодної матеріальної допомоги дитині, не підтримує з сином будь-яких зв'язків, участі у вихованні не приймає, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, життям дитини не цікавиться, проявляє байдужість до подальшої його долі. Департамент праці та соціальної політики Управління служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування у своєму висновку від 19.10.2015року за №544 вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» відповідно до ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позивачем надано докази у спосіб та в порядку передбаченому законом, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно сина. На обсяг батьківських прав та обов'язків не впливає та обставина, що один із батьків проживає окремо від дитини. Дослідивши матеріали справи з письмовими доказами, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, цей факт доведений належними та допустимими доказами у справі, що відповідно до ч. 4 ст. 155, п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, є підставою для покладення на нього відповідальності, встановленої законом у вигляді позбавлення батьківських прав. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved