Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі чверті його всіх видів заробітку (доходу) до повноліття дитини, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі чверті його всіх видів заробітку (доходу) до повноліття дитини, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона 04 грудня 2003 року уклала шлюб з [PERSON], який вони зареєстрували у Відділі РАЦС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що було зроблено відповідний актовий запис № 2045. За час спільного життя у них з відповідачем народились спільні діти - доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після припинення їхнього спільного проживання, відповідач надавав їй матеріальну допомогу на утримання дітей, але дана допомога була нерегулярною та зовсім незначною в порівнянні з витратами, які потрібні для нормального та всебічного розвитку дітей. Знаючи, що діти потребують постійної батьківської уваги і значної допомоги, відповідач на даний час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню дітей, забезпеченню їхнього духовного та морального розвитку. Діти проживають разом з нею, турбується про них виключно вона самостійно. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чи\-ном повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, та за згодою позивача постановити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, доводи поданої позивачем заяви, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 04 грудня 2003 року між сторонами було укладено шлюб (а.с.12). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.10, 11). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується довідкою, виданою виконкомом Саливонківської сільської ради 05 червня 2015 року № 389, позивач проживає разом з малолітніми доньками за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Саливонки, вул. Лугова, буд. 4, при цьому останні перебувають на повному її утриманні. Відповідач же проживає окремо від них, постійної участі у вихованні та утримання дітей не приймає. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Частиною 9 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно з вимогами ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частиною 9 статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Таким чином, при визначенні розміру аліментів, який буде стягуватись на утримання неповнолітніх дітей, суд з урахуванням положень ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище позивача, перебування малолітніх доньок на утриманні позивача, та враховуючи, що заперечень щодо спростування вимог позивача відповідачем надано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітніх доньок - [PERSON] та [PERSON] в розмірі ? частини на утримання кожної з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у відповідності до ст.. 88 ЦПК України від сплати якого при зверненні до суду була звільнена позивач. На підставі викладеного,

Outcome: approved