Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] 26.04.1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому міста Чернівці, за актовим записом №416. Вказують, що в шлюбі за період спільного проживання однією сімєю народилася донька [PERSON], [INFO]. Зазнають, що причиною розпаду сімї є різні характери та різні погляди на життя, наслідок чого виникали часто сварки; відповідач не приймає участі у веденні спільного сімейного господарства, не надає коштів на утримання сімї та на утримання доньки. Збереження сімї вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Спільне майно розділять за взаємною згодою. Просить, поданий нею позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, в наданих суду поясненнях посилалася на обставини аналогічно викладеним в позовній заяві, просила заявлені нею вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 26.04.1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому міста Чернівці, за актовим записом №416 (а.с.11). Сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства, їх сімя розпалась, і шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги і довіри, розпад їх сімї відбувся остаточно та поновити її не можливо. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов`язки у шлюбі та сімї. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб зареєстрований 26.04.1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому міста Чернівці, за актовим записом №416, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] слід розірвати. Крім наведеного судом установлено, що в шлюбі за період спільного проживання сторін однією сімєю народилася дитина - донька [PERSON], [INFO] (а.с.5). Місцем реєстрації та проживання позивача [PERSON] та дитини [PERSON], [INFO] є м.Чернівці вулиця Полєтаєва, 10/4 «А» (а.с.6). У відповідності до довідки №6/3134 від 28.08.2015 року ПАТ ЕК «Чернівціобленерго», позивач [PERSON] працює на посаді оператор ЕОМ (а.с.10). Згідно ст. 180 СК України, відповідач [PERSON], як батько неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] зобовязаний утримувати її до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, передбаченого ст. 11 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України, відповідачем визнано позовні вимоги в повному обсязі.\~ При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] утримується позивачем, інших дітей на утриманні у відповідача не має, із врахуванням як матеріального становища позивача, так і матеріального становища відповідача, а саме те, що останній на даний час не має постійного заробітку (доходу), враховуючи потреби дитини, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 650,00 гривень щомісячно. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 гривень в дохід держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved