Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], у якому, уточнивши позовні вимоги, просить збільшити розмір аліментів, стягувати з [PERSON], [INFO], жителя [INFO] в користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1\~000 грн. щомісячно, починаючи з дати подачі даної позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON], в користь [PERSON] пеню за заборгованість по сплаті аліментів за період із 01 грудня 2004 року по 31 грудня 2011 року в розмірі 8\~220,32 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2004 року відповідач сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, щомісячно. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.03.2015 року у справі №607/19842/14-ц, було змінено розмір аліментів, та присуджено до стягнення аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. Однак, станом на теперішній час, обставини, що зумовили стягнення аліментів, у визначеному, згідно даного судового рішення, розмірі, перестали існувати. Прожитковий мінімум на дитину відповідного віку неодноразово збільшувався, а тому сума стягуваних аліментів є недостатньою для утримання дочки. [PERSON] вважає, що вона вправі ставити питання про зміну розміру аліментів і просить суд збільшити розмір аліментів, визначений рішенням суду від 01.09.2004 року, визначивши його в твердій грошовій сумі, в розмірі 1 000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, 21 травня 2015 року апеляційним судом Тернопільської області було ухвалено мирову угоду, відповідно до умов якої сторонами також визнано, що розмір заборгованості [PERSON] по аліментах на утримання малолітньої дочки [PERSON] за період з 01 вересня 2004 року по 01 березня 2015 року становить 48 342 гривень. За наслідками вказаної мирової угоди [PERSON] було оплачено розмір пені (неустойки) за прострочення по сплаті аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року. Тому, позивач просить стягнути з відповідача в її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2004 року по 31 грудня 2011 року у розмірі, який складає 8\~220,32 грн. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. В подальшому подала суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує та погоджуються із розміром суми пені, визначеної у висновку експерта від 30.11.2016 року за результатами проведеної у даній справі судово-економічної експертизи, за яким за період із 01.12.2004 року по 31.12.2011 року на суму заборгованості по аліментах [PERSON] у розмірі 22\~289,10 грн. нараховано пеню у сумі 6\~792,63 грн. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, подали суду письмові заперечення, згідно яких відповідач [PERSON] створив нову сімю, у якій народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. [PERSON] хворіють та потребують постійного дорого вартісного лікування. Відповідач вже довгий час не працевлаштований та не має постійного доходу. Тому, [PERSON] не в змозі оплачувати аліменти у визначеній позивачем сумі та погодився сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн. В задоволенні позовної вимоги щодо стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 01 грудня 2004 року по 31 грудня 2011 року, просить відмовити. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 24.12.2003 року Відділом РАГСу Тернопільського міського управління юстиції (Свідоцтво про розірвання шлюбу І-ИД №043944). Від даного шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO]. Неповнолітня [PERSON] зареєстрована та проживає із матірю [PERSON] 01 вересня 2004 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення про стягування із [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], жителя [INFO], непрацюючого на користь Чурсін (на даний час [PERSON]) [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 18.08.2004 року і до її повноліття. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 березня 2015 року позов [PERSON] до [PERSON], третя особа Перший відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про зменшення розміру аліментів задоволено частково. Змінено розмір стягнення аліментів, що стягуються з [PERSON], [INFO], жителя [INFO] в користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], які слід визначити та стягувати в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні інших вимог за первісним позовом відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах задоволено частково. Вирішено стягнути із [PERSON], [INFO], жителя [INFO] в користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення по сплаті аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в сумі 50\~000 грн. В задоволенні решти вимог за зустрічним позовом відмовлено. Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 21 травня 2015 року рішення Тернопільського міськрайонного суду від 31 березня 2015 року в частині задоволення позову [PERSON] про стягнення пені та відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] скасовано, а провадження у справі закрито у звязку із укладенням сторонами мирової угоди і визнання її судом. Визнано укладену між [PERSON] та [PERSON] мирову угоду на таких умовах: -сторонами визнається, що розмір заборгованості [PERSON] по аліментах на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], за період з 01 вересня 2004 року по 01 березня 2015 року становить 48 342 гривні 42 копійки. -У звязку з отриманням [PERSON], одноразовим платежем до підписання даної мирової угоди грошових коштів в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень від [PERSON] в рахунок погашення заборгованості по аліментах, визначеної у п. 1 даної мирової угоди, [PERSON], відмовляється від стягнення з [PERSON] решти суми заборгованості в сумі 18 342 гривні 42 копійки. -[PERSON] та [PERSON], визнається, що розмір пені (неустойки) за прострочення по сплаті [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року становить 50 000 гривень. -У звязку з отриманням [PERSON], одноразовим платежем до підписання даної мирової угоди грошових коштів в розмірі 30 000 гривень від [PERSON] в рахунок погашення пені (неустойки) по аліментах, визначеної у п. 3 даної мирової угоди, [PERSON], відмовляється від стягнення з [PERSON] решти суми пені (неустойки) в сумі 20 000 гривень. -У звязку з досягнутими домовленостями, [PERSON], відмовляється від своїх позовних вимог, викладених в апеляційній скарзі по цивільній справі №607/19842/14-ц (№22ц-б74) на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 березня 2015 року. В решті рішення Тернопільського міськрайонного суду від 31 березня 2015 року, залишено без змін. Частиною 1 ст. 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідач [PERSON], на підставі рішення суду від 31 березня 2015 року, сплачує на користь позивачки аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини в розмірі 400 грн. щомісячно. Розмір аліментів є незначним та не задовольняє мінімальних потреб дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] створив нову сімю (21.09.2008 року зареєстровано шлюб з [PERSON]М.). У нього на утриманні перебувають діти: [PERSON] 01.01.2009 р. н. та [PERSON] -[PERSON] 25.01.2012 р. н. Стан здоров»я [PERSON] задовільний, відповідач на даний час не працює. Суд враховує те, що, встановлений рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 31 березня 2015 року розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] в розмірі 400 грн. щомісячно, на даний час не значний, враховує стан здоровя та матеріальне становища платника аліментів, а також те, що розмір прожиткового мінімуму для дітей від 06 до 18 років із 01.01.2017 року становить 1 689 грн., що із [PERSON], а тому вражає, що слід збільшити розмір аліментів визначених зазначеним судоми рішенням змінивши їх розмір та стягувати в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньоїдочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до змісту частини 1 статті 20 СК України, до вимог, що випливають з сімейних відносин по стягненню пені від суми несплачених аліментів, позовна давність не застосовується. У п.22 постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз»яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобовязання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки. Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов'язання окремо. Отже, враховуючи правову природу пені як дієвого стимулу належного виконання обовязку та виходячи з розуміння аліментів як періодичних платежів, які виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України, пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. Відповідно до експертного висновку за результатами проведення судово-економічної експертизи №934/16-22 від 30 листопада 2016 року розмір аліментів, що підлягали сплаті [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], з урахуванням рішення Тернопільського міськрайонного суду від 01 вересня 2004 року відповідно до якого стягувалися на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період з 01 грудня 2004 року по 01 січня 2012 року, складає 23 539,10 грн. За період з 01 грудня 2004 року по 01 січня 2012 року [PERSON] сплачено 1\~250 грн., тому заборгованості по аліментах складає 22\~289,10 грн. За період із 01 грудня 2004 року по 31 грудня 2011 року на суму заборгованості по аліментах [PERSON] у розмірі 22\~289,10 грн. нараховано пеню у розмірі 6\~792,63 грн. Будучи допитаним в судовому засіданні судовий експерт [PERSON] підтримала складений нею висновок за результатами проведеної судово-економічної експертизи №934/16-22 від 30 листопада 2016 року. Таким чином, суд вважає, що із відповідача [PERSON] слід стягнути в користь [PERSON] 6\~792,63 грн. пені за прострочення сплати аліментів, задовольнивши частково повзуні вимоги позивача. На підставі наведеного та

Outcome: partial