Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позивач просить змінити стягнення аліментів з [PERSON] на користь позивача на сина [PERSON] , [INFO] , які виплачуються у твердій грошовій сумі у розмірі по 136 гривень щомісячно, починаючи з 27.01.2004 року до досягнення дитиною повноліття, які стягуються на підставі рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 10.10.2006 року; стягувати з [PERSON] на користь позивача на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, від ня пред`явлення позову до його повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня винесення рішення суду; припинити стягнення аліментів на підставі рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 10.10.2006 року з дня набранням рішення суду законної сили; стягнути з [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 700 гривень. В обґрунтування своїх вимог за позовом, позивач зазначає, що рішенням суду визначено розмір аліментів, що стягуються на дитину в розмірі 136 грн. Позивач зазначає, що відповідач на теперішній час не працює, однак отримує пенсію по інвалідності, тобто має постійний дохід. Син хворіє, переніс операцію та потребує лікування. В судовому засіданні позивач підтримала, надала суду пояснення по суті позову та просила суд позов про зміну розміру аліментів задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначивши, що він отримує пенсію в розмірі 1400 грн., у зв`язку з чим не може сплачувати аліменти в більшому розмірі. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши письмові матеріали справи та надані суду докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Губарівською сільською радою Богодухівського району Харківської області 26.02.2004 року. Рішенням Богодухівського району Харківської області 26.02.2004 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 136 грн. щомісячно, починаючи з 27.09.2006 року до досягнення дитиною повноліття. Фактично позивач ставить вимогу про зміну способу стягнення аліментів з твердої суми на частку від доходу платника аліментів. Відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен ураховувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В обґрунтування доводів щодо зміни розміру (способу) стягнення аліментів, позивач зазначила, що дитина потребує лікування, відповідач по справі має регулярний дохід. Також, позивач вказує на зміни в законодавстві щодо розміру аліментів. В підтвердження позовних вимог позивач надала суду направлення на стаціонарне лікування від 20.02.2019 року. Вирішуючи питання про зміну розміру (способу стягнення) аліментів, суд виходить з потреб та інтересів дитини, та враховує обставини, визначені ч. 1 ст. 182 СК України, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з положень ч. 1 ст. 192 СК України та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 182 СК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни розміру (способу стягнення) аліментів, оскільки утримання дитини потребує від позивача додаткових зусиль та матеріальних витрат, і визначений розмір аліментів в розмірі 136 грн. з урахуванням зростання вартості споживчих товарів і послуг, інфляції тощо, не є достатнім розміром для задоволення розумних потреб дитини. За таких обставин, перевіривши матеріали цивільної справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а саме в частині зміни розміру (способу стягнення) аліментів з 136 гривень на ј частину заробітку (доходу) платника аліментів. Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки, новий розмір аліментів підлягає стягненню з дня набрання рішенням суду законної сили, вимога позивача щодо зміни розміру аліментів з дня пред`явлення позову задоволенню не підлягає. В підтвердження понесених витрат на правову допомогу, позивачем надано квитанцію № 42 від 12.04.2019 року про оплату послуг адвоката з підготовки документів та складання позову в розмірі 700 грн. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сума витрат на правову допомогу понесена позивачем відповідає вимогам ч. 4 ст. 137 ЦПК України, та підлягає стягненню з відповідача. Судові витрати по справі судом розподіляються відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial