Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суд із позовом до Богуславської міської ради Київської області про визнання права власності в порядку спадкування на гараж, що розташований по вул. Перша Гаражна, 50 в м.Богуславі, Київської області, з такими технічними характеристиками: гараж, 1972 року забудови, загальною площею 21,80 кв.м., (площа основи - 25,80 кв. м.), в гаражі влаштована оглядова яма, під частиною гаража розташований погріб площею 22,40 кв.м.. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що рішенням виконкому Богуславської міської ради Київської області № 119 від 25.09.1972 року було виділено земельну ділянку під будівництво гаража її чоловіку [PERSON]. На виділеній земельній ділянці її чоловіком було побудовано гараж, який відповідає санітарним протипожежним, будівельним вимогам і нормам, однак право власності на гараж чоловіком не було оформлено. Позивачка вказує, що [PERSON], 24 червня 1998 року помер, після його смерті відкрилась спадщина, зокрема, і на вищевказаний гараж і вона є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, як дружина. Позивач як спадкоємець за законом першої черги прийняла спадщину та звернулася до державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж, що знаходиться в м. Богуслав по вул. Перша Гаражна, 50, Київської області, але їй було відмовлено в отримані вищезазначеного свідоцтва у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно. Оскільки, свідоцтво про право на спадщину вона не може отримати в нотаріуса, це змусило її з метою захисту прав та законних інтересів звернутися з даним позовом безпосередньо до суду. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач Богуславська міська рада Київської області, свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] у відповідності вимог ст.ст. 524, 529 ЦК України в редакції 1963 року є спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 24 червня 1998 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-АБ № 381625, виданого 05.10.1968 року,копією свідоцтва про смерть спадкодавця серії І-БК № 078261, виданого 30.06.1998 року. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, яка була чинною на час відкриття спадщини після померлого [PERSON], для придбання спадщини необхідно було, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК України в редакції 1963 року). За змістом п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, або подав заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Із постанови державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори № 02-31/1204 від 27.09.2017 року вбачається, що спадкоємцем за законом першої черги на майно померлого [PERSON], який помер 24 червня 1998 року, являється [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме на гараж, що розташований в м. Богуслав по вул. Перша Гаражна, 50, Київської області, спадкоємцю [PERSON] не може бути видано, так як відсутній правовстановлюючий документ на вказаний гараж на імя спадкодавця [PERSON] Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обовязкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Згідно рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради № 119 від 25.09.1972 року [PERSON] надано земельну ділянку розміром 20 кв.м., для будівництва гаража по Леніна в м. Богуславі Київської. Крім того, судом встановлено, позивачкою та померлим [PERSON] в період їх шлюбу на вказаній земельній ділянці в 1972 році був побудований гараж загальною площею 21.80 кв.м., який є спільною сумісною власністю подружжя, що підтверджується копією технічного паспорту. Як, вбачається з витягу рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради № 143/8 від 17 серпня 2017 року «Про присвоєння адрес обєктам нерухомого майна в м. Богуславі» гаражу, який побудував [PERSON] присвоєно адресу: м. Богуслав, вул. Перша Гаражна, 50( колишня вулиця Леніна). Відповідно до ст.60 ч.1 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить чоловікові та дружині на праві спільної сумісної власності, а згідно ст. 70 ч.1 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Як, вбачається з інформаційної довідки виданої Комунальним підприємством Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» № 3130 від 26.09.2017 року, технічна інвентаризація та реєстрація права власності на гараж № 50 по вул. Перша Гаражна в м. Богуславі Київської області, 1972 року забудови не проводилася. Технічна документація на нерухоме спадкове майно, а саме: гараж, який розташований по вул. Перша Гаражна,50 в м. Богуславі Київської області виготовлена позивачем [PERSON] За даними технічного паспорта на гараж, що був виготовлений Комунальним підприємством Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» 25.09.2017 року, вбачається, що гараж, який розташований по вул. Перша Гаражна,50 в м. Богуславі Київської області, має такі технічні характеристики: гараж 1972 року забудови, загальною площею гаража - 21,80 кв.м. (площа основи - 25,80 кв. м.)в гаражі влаштована оглядова яма, під частиною гаража розташований погріб площею 22,40 кв.м. Технічним висновком № 218/17.03.18 від 17.03.2018 року складеним експертом з технічного обстеження будівель і споруд [PERSON] підтверджується, що гараж № 50 по вул. Перша Гаражна в м. Богуславі Київської області, 1972 року забудови, зведений (побудований) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного гаражу на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Вказаний гараж відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком Богуславського районного сектору ГУ ДСНС України у Київській області № 18 від 19.03.2018 року. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем [PERSON] права власності на спадковий гараж, що залишився після смерті [PERSON], під час судового засідання не встановлено. Визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved