Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] і просила розірвати їх шлюб, зареєстрований 11 серпня 2006 року в міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 986; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, з урахуванням індексації, починаючи стягнення з 25.09.2019 року. В обґрунтування позову зазначила, що сім`я фактично розпалася, примирення між нею та чоловіком неможливо. Крім того зазначила, що від шлюбу вони мають двох дітей [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), які мешкають разом з нею, перебувають на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дочок не надає, тому вона просить стягнути з нього аліменти. Позивач в підготовче засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підтримує в повному обсязі, та просить суд розглядати справу за її відсутності. Просила залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Просила суд розглянути справу у підготовчому засіданні. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів не заперечує, просить суд розглядати справу за його відсутності та розглянути справу в підготовчому засіданні. Суд вирішив можливим розглянути справу на підставі наявних доказів за відсутності сторін відповідно до ст. 247 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 11 серпня 2006 року в міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 986. Шлюбні стосунки між сторонами не підтримуються, спільне господарство не ведеться. Головною причиною в розпаді сім`ї є той факт, що сторони втратили один до одного почуття любові та довіри, в сім`ї виникали сварки з різних побутових причин, що привело до непорозуміння та не бажання підтримувати в подальшому сімейні відносини. Спір про розподіл майна між сторонами відсутній. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не здійснює, у зв`язку із чим необхідно стягнути аліменти в судовому порядку. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Так як подальше сумісне проживання сторін і збереження їх шлюбу буде суперечить інтересам сторін та їх неповнолітнім дітям, суд вважає, що даний шлюб необхідно розірвати та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах стягнення платежу за один місяць. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. Крім того, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, з урахуванням викладеного з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову про розірвання шлюбу, а інші 50 відсотків судового збору підлягають поверненню позивачу з державного бюджету. З ч.6 ст.141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли (держави). З п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів на утримання дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved