Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач починаючи з липня 2006 року проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якою іншої участі у вихованні сина. Рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина, однак станом на 20.08.2019 року у нього перед позивачем існує заборгованість в розмірі 2020,30 грн. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Також зазначила, що відповідач ніяким чином не піклується про сина, не проявляє зацікавленості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духований розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя. Вказані факти, на думку позивача, можуть розцінюватися, як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність важливого ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Враховуючи вищевикладене, позивач була вимушена звернутися до суду із позовом. Ухвалою Комінтернівського районного суд м. Харкова від 13.12.2019 року по вищевказаній справі відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила їх задовольнити. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив до суду не надав. У судове засідання представник третьої особи Департаменту управління служб у справах дітей Харківської міської ради не з`явився, в наданих до суду письмових поясненнях просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги позивача підтримав. Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 05.10.2016 року та серія [NUMBER] від 24.01.2008 року (а.с. 23). Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.10.2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до відмітки суду вказане рішення набрало законної сили 06.11.2006 року (а.с. 6). Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 03.12.2019 року № d3100f21-47d3-4614-a90b-75d52b5cc8ee за адресою: [ADDRESS] зареєстровані проживаючими: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментам, виданим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ярошенко В.В. від 01.08.2019 року, на примусовому виконанні вказаної виконавчої служби перебуває виконавчий лист № 2-2729/2006 виданий Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.08.2006 року, та до досягнення дитиною повноліття, борг по аліментам станом на 01.08.2019 року складає 23015,60 грн. (а.с. 15). Відповідно до висновку Департаменту управління служб у справах дітей Харківської міської ради № 701 від 11.11.2019 року, виходячи з інтересів дитини Департамент управління служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні неповнолітнього [PERSON] , [INFO] ( а.с. 48-49). Згідно до листа комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка № 15» Харківської міської ради № 558 від 22.08.2019 року вбачається, що вихованням та піклуванням про стан здоров`я дитини [PERSON] , [INFO] опікуються мати дитини, батько [PERSON] до комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка № 15» Харківської міської ради з дитиною не звертався, станом здоров`я хлопчика не цікавився (а.с. 4). Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями частин 1,4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16, 17 постанови від 30 березня 2007 року № «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків можливе лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх обов`язків з незалежних від неї причин. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Отже, за змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України та зазначених вище роз`яснень Пленуму Верховного Суду України позбавлення батьківських прав можливе лише у разі винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов`язками. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що перешкоди для виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків відсутні, він свідомо ухиляється від їх виконання, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача про позбавлення батьківських прав [PERSON] , батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача судовий збір на користь позивача в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved