Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстрована [PERSON], [INFO] р. н. Відповідач з дитиною фактично з липня 2016 року не проживає у вказаному будинку, особистих речей не має, господарство не веде. Позивач просила суд суд постановити рішення, яким визнати [PERSON], [INFO] р. н., такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні заявлений позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник Органу опіки і піклування Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області в судовому засіданні пояснив, що можливо визнати [PERSON], [INFO] р. н., такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Надала суду відповідний письмовий висновок. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона являється сусідкою позивача. Останні два роки відповідач разом з дитиною [PERSON] [INFO] р. н. не проживає [ADDRESS]. На даний час відповідач з дитиною проживає у її батьків за іншою адресою. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона знає сторін по справі. Підтвердила факт не проживання відповідача разом з дочкою за адресою [ADDRESS] понад два роки. Дослідивши письмові докази у справі суд приходить до наступного. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстрована [PERSON], [INFO] р. н. Відповідач по справі [PERSON] є мар'ю даної дитини, які разом проживають понад два роки у її батьків за іншою адресою: [ADDRESS], де відповідно до акту обстеження умов проживання від 28.01.2019 року для виховання та розвитку дитини створені всі умови: у дитини є окрема кімната, ліжко, кімната облаштована необхідними меблями та речами. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно з ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Крім того, положеннями ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, а також особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу, чи закладу охорони здоров'я, в якому вона перебуває. Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку, місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі зазначеного, реєстрація особи за місцем проживання надає їй можливість користування житлом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, викладених у позовній заяві та, враховуючи що відповідач не проживає за вищевказаною адресою понад два роки разом з малолітньою дочкою [PERSON], [INFO]., яка повинна проживати нерозлучно з одним з батьків та фактично проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], в порядку ст. 29 ЦК України вважає необхідним визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Згідно з висновку органу Опіки і піклування Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області від 11.02.2019 року малолітню [PERSON], [INFO]. доцільно визнати такою, що втратила право користуваггя житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 28.01.2019 року, складеного комісією Органу опіки і піклування Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області за адресою фактичного проживання відповідача [PERSON] та її дочки [PERSON] по [ADDRESS] для виховання та розвитку дитини створені всі умови: у дитини є окрема кімната, ліжко, кімната облаштована необхідними меблями та речами. На підставі викладеного,

Outcome: approved