Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Сторожинецької міської ради про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент смерті та визнання визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що [PERSON] 26.12.2003 року склала заповіт, яким заповіла позивачу право на земельну частку (пай), яке належало їй на підставі сертифікату серії [NUMBER] [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на все її майно, в тому числі на навказане право на земельну частку (пай). Позивач будучи спадкоємцем за заповітом, на момент смерті [PERSON] постійно проживала разом з нею в будинковолодінні по [ADDRESS]. Тому у відповідності до ст. 1268 ЦК України, вважає, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла. Однак місце проживання позивача не було зареєстроване разом із спадкодавцем на момент її смерті, тому їй необхідно встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент її смерті, про що просить суд. Після складення заповіту [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку (пай) отримала державний акт на право власності на земельну ділянку. Позивач не може оформити за собою право власності на земельну ділянку, яка належала спадкодавцеві на момент смерті, оскільки за життя спадкодавця вказана земельна ділянка трансформувалась із права на земельну частку (пай) у право власності на земельну ділянку. Інших спадкоємців за законом чи заповітом немає. В зв'язку з чим позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER], розміром 1,23 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Комарівської сільської ради, як спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач представник Сторожинецької міської ради в судове засідання не з'явився, представивши суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, винести рішення на розсуд суду. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та розглянути її без фіксації судового процесу. В судовому засіданні дослідженими доказами судом встановлено, що [PERSON] 26.12.2003 року склала заповіт, яким заповіла позивачу право на земельну частку (пай), яке належало їй на підставі сертифікату серії [NUMBER] Вказане підтверджується заповітом, який посвідчений секретарем Комарівської сільської ради. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть. Після її смерті відкрилась спадщина на все її майно, в тому числі на навказане право на земельну частку (пай). Позивач будучи спадкоємцем за заповітом, на момент смерті [PERSON] постійно проживала разом з нею в будинковолодінні по [ADDRESS]. Вказане підтверджується довідками Сторожинецької міської ради, с.Комарівці №864 від 13.07.2017р. та №867 від 17.07.2017р. Тому у відповідності до ст. 1268 ЦК України, позивач являється такою, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла. Виходячи з цього суд встановлює факт, що [PERSON], [INFO], на момент смерті [PERSON], яка померла [INFO], постійно проживала разом з нею по [ADDRESS] Після складення заповіту на підставі сертифікату на земельну частку (пай) [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, що підтверджується розпорядженням Сторожинецької РДА№834 від 07.12.2005 року та державним актом на право власності на земельну ділянку. Ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст.1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На [PERSON] був складений 26 грудня 2003 року заповіт, який не змінювався та не скасовувався. Таким чином суд приходить до висновку, що позивач стала володіти правом власності на земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER], розміром 1,23 га з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», яка знаходиться на території Комарівської сільської ради, як спадщина за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved