Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 жовтня 2004 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції Київської області зроблено актовий запис №320. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що подружнє життя із відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, через що у них часто виникали непорозуміння. Це призвело до втрати почуттів один до одного. На даний час їхній шлюб існує лише юридично, вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин. Спір про поділ майна між ними відсутній. Враховуючи викладене, вказаний шлюб просить розірвати, дочку [PERSON] залишити проживати з нею, а також після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Тищук». Сторони в судове засідання не зявились, про день слухання справи повідомлялись належним чином, надали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутність, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 жовтня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції Київської області зроблено актовий запис №320. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Також, судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося через різні характери та погляди на життя, через що у них часто виникали непорозуміння. Це призвело до втрати почуттів один до одного. На даний час їхній шлюб існує лише юридично, вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час розгляду цивільної справи по суті, на підставі досліджених судом доказів, їх оцінки та аналізу у сукупності, суд дійшов до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сімї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільної дитини, а тому є всі підстави для розірвання даного шлюбу. Відповідно до\~статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в заяві просила залишити їй прізвище «Тищук». Вказана вимога підлягає задоволенню. Оскільки позивача звільнено від спалити судового збору на підставі Чорнобильського посвідчення постраждалого 1 категорії, тому відповідно до положень частини 3\~статті 88 ЦПК України при постановленні рішення вони підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Враховуючи вищезазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved