Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що вона є матірю, а відповідач - батьком [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з нею та знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач добровільно допомогу на утримання доньки не надає, хоч працює, має дохід у середньому розмірі 3500 грн., інших утриманців не має, тому може сплачувати аліменти на утримання спільної дитини. Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно, в установленому порядку, але в судове засідання не зявилися. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити /а.с. 19/. Відповідач надав заяву про визнання позовних вимог відповідно до ст.174 ЦПК України та розгляд справи за його відсутності /а.с.18/. За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ст. 169, ч.2 ст. 197 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] /а.с. 9/, яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Встановлено, що коштів на утримання дитини у позивача не вистачає, дитина потребує матеріальної допомоги. Встановлено також, що відповідач працює, отримує стабільну заробітну плату, чого не заперечував, інших утриманців не має, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у запропонованому позивачем розмірі. При цьому суд враховує, що позовні вимоги відповідач визнав. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Згідно приписів ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, згідно ст. 183 СК України визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини ; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з аліментних обовязків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України у разі задоволення позовних вимог, за якими позивач звільнений від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved