Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON]\~звернулася в\~суд з\~позовом до\~відповідача [PERSON]\~про стягнення\~аліментів на утримання\~дітей. Свій позов мотивує тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16.07.2010 року. На даний час шлюб розірвано на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.02.2017 року. Від даного шлюбу у них народились діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Зазначає, що відповідач не бере жодної участі у вихованні та утриманні дітей, хоча є працездатним, постійного місця роботи не має, живе за рахунок доходів від заробітків за кордоном, інших утриманців не має та зобовязаний сплачувати на утримання дітей аліменти. З врахуванням зазначеного, на підставі письмового уточнення, просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі по 1 000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності за наявними матеріалами справи, просила позов відповідно до уточнених позовних вимог задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав в повному обсязі. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.07.2010 року. На даний час шлюб розірвано на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.02.2017 року (а.с. 6). Від даного шлюбу у них народилось троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.3-5). Як зазначено у статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач не проживає разом з дітьми, матеріальну допомогу на їх утримання не надає, отже, він зобовязаний сплачувати аліменти на користь позивача, яка проживає разом з дітьми. Таким чином, позовні вимоги стосовно присудження на користь позивача аліментів є обґрунтованими та суд їх задовольняє. Визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Частиною першою статті 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що батько дітей є особою працездатного віку, доказів наявності протипоказань щодо працевлаштування не надано, інших утриманців не має. В сукупності оцінених судом доказів є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей та зобов'язаний згідно із законом належним чином забезпечувати і утримувати їх. При цьому, суд виходить з непорушності конституційного права неповнолітньої дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття; обов'язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із припиненням шлюбу між батьками та спільного проживання з дитиною. За таких обставин, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000, 00 грн. на кожну дитину щомісячно на підставі статті 184 Сімейного кодексу України, положеннями якої передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому у частині другій статті 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved