Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Котовського міськрайонного суду Одеської області з позовом до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 3,3 га (умовних кадастрових гектарах) без визначення цієї частки в натурі згідно сертифіката на право на земельну частину (пай) серії [NUMBER] від 27.08.1996 року. В позовній заяві вказала, що [INFO] помер її брат [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 3,3 га (умовних кадастрових гектарах) без визначення цієї частки в натурі згідно сертифіката на право на земельну частину (пай) серії [NUMBER] від 27.08.1996 року. Позивач є єдиним спадкоємцем спадщини померлого брата за законом, яку у відповідності з вимогами ст.549 ЦК України в ред. 1963 року прийняла, оскільки фактично вступила у володіння та користування належним йому майном, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно нотаріус відмовила у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом, тому просить позов задовольнити, оскільки вона позбавлена можливості захистити своє порушене право в позасудовому порядку. Позивач у підготовче засідання не з'явилась. Надала заяву в якій позов підтримала. Справу просила розглянути у її відсутність. Представник Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області у підготовче засідання не з'явився, надавши до суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [INFO] помер брат позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], повторно виданого 18 липня 2018 року Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис про смерть №46. Місце відкриття спадщини с. Нестоїта Одеської області. Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлим [PERSON], як між сестрою та братом, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER], повторно виданого 14 березня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №65 та копією свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] повторно виданого 23 березня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №13, в яких їх батьками вказано [PERSON] та [PERSON]. Підставою для задоволення свого позову позивач [PERSON] у позовній заяві вказала фактичний вступ у володіння та управління спадковим майном, здійснений одразу після смерті [PERSON] За змістом п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. При цьому, такі дії мають бути вчинені протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця (ч.2 ст.549 ЦК УРСР). Визначаючи якими правовими нормами слід керуватися при вирішенні зазначеного спору (зокрема, нормами ЦК Української РСР в ред.1963 року чи ЦК України в ред.2004 року), суд виходить з наступного. Відповідно до п.п. 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01 січня 2004 року, норми цього кодексу застосовуються до правовідносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто з 01 січня 2004 року. Правила Книги 6 цього кодексу застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання цим кодексом чинності. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.1 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах по спадкування» розяснив, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР, якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз.14 п.1 Інформаційного листа №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, вказав, що норми у відповідності з п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу Україниправила книги шостої ЦК можуть застосовуватись лише до спадщини, яка відкрилась після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким із спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.ст.529-531 ЦК України в ред.1963 року. Таким чином, строк прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 02 квітня 1999 року, тобто до набуття чинності Цивільним кодексом України в ред.2004 року, спадщина позивачем прийнята у відповідності з вимогами ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, тому застосуванню для вирішення заявленого позову підлягають норми Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, який з 01 січня 2004 року втратив чинність, але був чинним на момент виникнення та існування спірних правових відносин. Відповідно до ст.ст.525 та 526 ЦК України в ред.1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем її відкриття останнє постійне місце проживання спадкодавця. Статтею 524 ЦК України в ред.1963 року встановлено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом здійснюється у разі відсутності заповіту. Судом встановлено, що заповіту померлий [PERSON] не склав, тому позивач [PERSON], як сестра померлого, є спадкоємцем його спадкового майна за законом другої черги. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв (ч.1 ст.548 ЦК України в ред.1963 року). Так, за змістом п.2 ч.1 ст.549 ЦК України в ред.1963 року спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. При цьому, такі дії мають бути вчинені протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця (ч.2 ст.549 ЦК України в ред.1963 року). Судом встановлено, що позивач [PERSON] фактично вступила в управління спадковим майном після смерті [PERSON] Отже, позивач [PERSON] є такою, що у визначеному на день відкриття спадщини порядку прийняла належну померлому братові спадщину. До складу спадщини померлого [PERSON] ввійшло право на земельну частку (пай) розміром 3, 3 га (умовних кадастрових гектарах) без визначення цієї частки в натурі згідно сертифіката на право на земельну частину (пай) серії [NUMBER] від 27. 08. 1996 року. Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» №4 від 24 червня 1983 року (яка втратила чинність, але розяснювала спірні правові відносини на момент їх виникнення та існування), якщо позивач протягом встановленого строку для прийняття спадщини вступив в управління та володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання за ним права власності на спадкове майно. Отже, встановивши факт прийняття позивачем спадщини після смерті брата [PERSON], суд вважає можливим позов задовольнити, оскільки відповідно до ч.ч.1 та 2 ст. 549 ЦК України в ред.1963 року позивач є такою, що у передбаченому на час відкриття спадщини порядку прийняла спадщину померлого брата.

Outcome: approved