Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Придніпровський районний суд м.Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 10.01.2014 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у відділі РАЦС по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №13. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що протягом останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, на цьому грунті у них часто виникали сварки, свідком яких стає їх дитина, що негативно впливає на її психічний стан. Зауважила, що на даний момент спільного господарства не ведуть, за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення вважає неможливим, а тому просить строк на примирення не надавати. Додала, що майнового спору між ними немає, згоду про місце проживання та виховання дитини між ними досягнуто. На підставі викладеного вище, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 10.01.2014 року у відділі РАЦС по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №13. Крім того, просить судові витрати з відповідача не стягувати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.01.2021 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін. Визначено строк сторонам для подання заяв по суті справи. Відзив на позов не подано. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом про місце, дату та час розгляду справи у встановленому законом порядку. 24.03.2021 року судом отримано її письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Заяву від 26.02.2021 року просила врахувати при винесенні рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом повідомлявся у встановленому законом порядку про місце, день і час розгляду справи. Між тим, 24.03.2021 судом отримано заяву відповідача [PERSON] , зі змісту якої вбачається його прохання розгляд справи проводити без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу із [PERSON] . Із заявою позивача від 26.02.2021 року погодився та просив врахувати при винесенні рішення. Враховуючи думку учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків: в судовому засіданні встановлено, що 10.01.2014 року, згідно даних свідоцтва про шлюб (Серія [NUMBER] ), сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 13. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 14.08.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 05. Спору щодо батьківства немає. Дитина залишається проживати разом зі своєю матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , яка є зареєстрованим місцем проживання позивачки, що підтверджується відомостями її паспорта серії [NUMBER] , виданим 04.09.2007 року Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області, стр. 14 «Місце проживання». Варто зазначити, що судом отримано заяву від 26.02.2021 року від позивачки [PERSON] , Договір №02-2019 від 10.06.2019 року про поділ майна між подружжям та Договір №01-2016 від 01.08.2016 року про поділ майна між подружжям. В матеріалах справи наявна розписка позивачки [PERSON] від 10.06.2021 року, зі змісту якої вбачається факт отримання нею від [PERSON] (відповідача) коштів в сумі 16000,00 грн., а також ствердження нею про виконання відповідачем Договору №02-2019 від 10.06.2019 року про поділ майна між подружжям в повному обсязі та відсутність її претензій до [PERSON] щодо поділу майна. Дані матеріали прийняті та досліджені судом. Разом з тим, у матеріалах справи наявна розписка [PERSON] , датована 10.06.2019 року, в якій вказано, що ним отримано кошти від [PERSON] в сумі 40000,00 грн. на підставі п.4,6 Договору №02-2019 від 10.06.2019 року про поділ майна між подружжям. Вказаною розпискою він засвідчив, що Договір №02-2019 від 10.06.2019 року про поділ майна між подружжям виконано [PERSON] (позивачкою) в повному обсязі, претензій згідно договору, про який йдеться, він до неї не має. Також, у матеріалах справи наявна розписка відповідача [PERSON] від 01.08.2016 року, в якій ним підтверджується факт отримання від [PERSON] грошових коштів в сумі 36800,00грн., згідно з п.5 Договору № 01-2016 від 01.08.2016 року про поділ майна подружжя, в якості компенсації за частину переданого їй належного йому майна. Таким чином, ним підтверджено, що Договір № 01-2016 від 01.08.2016 року про поділ майна подружжя [PERSON] виконано в повному обсязі та відсутність його претензій до [PERSON] . Тож, судом встановлено, що питання розподілу майна подружжям врегульовано добровільно, самостійно та на взаємовигідних умовах. Суд враховує позицію сторін про можливість розірвання шлюбу, врегулювання майнового спору, оскільки сторони разом не проживають, не мають спільного бюджету, спільне господарство ними не ведеться, намірів зберегти сім`ю не мають. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст.77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Суд прийняв визнання відповідачкою позову. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер. Встановлено, що вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, майнового спору не мають. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому - шлюб може бути розірвано. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1ст. 110 СК України). Частиною другою ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення, оскільки намірів зберегти сім`ю сторони не мають, примирення між ними неможливе. Судовий збір позивачка виявила бажання залишити за собою, що підтверджується її заявою від 24.03.2021 року. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved