Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] у якому зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16 грудня 2006 року. Від даного шлюбу мають двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося: з 2010 року відповідач не працює, матеріально не утримує родину, діти перебувають на утриманні позивача, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. З серпня 2017 року сторони припинили шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть. Спору щодо майна, яке є їх спільною власністю в них немає. Просила суд їх шлюб з відповідачем розірвати, залишивши їй прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого нею судового збору. Позивач до судового засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у порядку передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягала, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач до суду не зявився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не зявилися до суду. Враховуючи позицію позивача, яка не заперечувала проти розгляду справи заочно, те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, суд дану справу розглядає у порядку заочного провадження. Судом встановлено, що 16 грудня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 422 (а.с. 9). Під час перебування у шлюбі в сторін народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 10, 11). Згідно зі ст.55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сiмейного кодексу України, шлюб припиняється внаслiдок його розiрвання. Вiдповiдно до частини другої статті 112 Сiмейного кодексу України, суд постановляє рiшення про розiрвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б iнтересам одного з них, iнтересам їх дiтей, що має iстотне значення. Таким чином, оцiнивши зiбранi по справi докази, суд вважає, що шлюб мiж сторонами слiд розiрвати, так як сторони створити мiцної сімї за час спiльного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подружнi стосунки припинилися, подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави суд вважає, що позивачу необхідно залишити прізвище «Ішматова», оскільки вона просила про це в своїй заяві. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в сумі 640 грн. На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved