Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. Позивач перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З лютого 2016 року позивач разом з доньками проживає окремо від відповідача. Останній не надає матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку. Відповідач має нерегулярний, мінливий дохід. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 3 000 гривень щомісячно, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач, у судовому засіданні, посилаючись на обставини викладені у позові, на позовних вимогах наполягала і просила суд їх задовольнити у повному обсязі. [PERSON] додатково суду пояснила, що вона працює оператором заправних станцій, отримує мінімальну заробітну плату, якої недостатньо для утримання двох дітей. Відповідач інших аліментних зобовязань відповідач не має, офіційно не працевлаштований. З лютого 2016 року по січень 2017 року [PERSON] добровільно грошей на утримання дітей не надає. У лютому 2016 року єдиний раз сплатив їй 100 грн. і на день народження старшої доньки купив їй одяг та взуття. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме у розмірі 1 500 грн. на двох дітей, посилаючись на те, що він не має можливості сплачувати аліменти у повному обсязі, оскільки не має постійного заробітку. На даний час він працює в сфері будівництва, іноді виконує закази. Вважає що сума аліментів у розмірі 3 000 грн. є завеликою. Крім того зазначив, що зі свого боку, він сплачує орендну плату за квартиру, у якій мешкає позивач разом із дітьми, та у той період часу, коли доньки літом мешкали у нього, забезпечував їх всіма необхідними речами. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. За вимогами ч. 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ \~ Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ Відповідно до ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі ст. 57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі з 19.09.2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії 1-ЖС № 056999, виданим Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актова запис № 501 (а.с. 2). Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 3, 4). Судом встановлено, що на даний час діти проживає разом з матірю [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання спільних дітей не надає, хоча є працездатним. Інших аліментних зобовязань відповідач не має. Відповідно до довідки про доходи № 136 від 16.12.2016 року [PERSON] працює у ТОВ «Персонал Підтримка» на посаді оператора заправних станцій, загальна сума її доходу за період з 03.06.2016 року по листопад 2016 року за винятком аліментів становить 10\~637 грн. 32 коп. (а.с. 20). Нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин є відповідні норми\~СК України. Сукупність вищенаведених фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення у відповідача аліментного зобов'язання. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 2, 3\~ст. 181 СК України). Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. ст.\~183, 184 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст. ст.\~183,\~184 СК України. До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі\~ст. 184 СК України\~відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. У роз'ясненнях, викладених у п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~та\~ст. 182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Згідно із\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.\~\~ Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8\~ст. 7 СК України\~при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дітей, забезпечення одержання синами сторін коштів, необхідних для їх життєдіяльності, збереження того рівня життя, який діти мала б тоді, коли б утримувалася обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі якраз і забезпечить надійний захист інтересів дітей та отримання ними надійного стабільного\~\~матеріального утримання з боку батька.\~\~\~\~\~\~ Згідно із ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Встановлено, що позов було подано позивачем\~до суду 11.10.2016 року. Таким чином, приймаючи до уваги інтереси неповнолітніх [PERSON], [PERSON], їх стан здоровя та матеріальне становище позивача, стан здоровя і матеріальне становище відповідача, той факт, що відповідач має змогу сплачувати аліменти, а також думку відповідача, що він зможе сплачувати аліменти, але не більше, чим 1 500 грн. щомісяця на двох дітей, враховуючи прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, встановлений ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік», суд вважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітніх [PERSON], [PERSON], що підлягають стягненню з [PERSON] повинен щомісячно складати 844 грн. 50 коп. на кожну дитину, починаючи з дати подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, у разі задоволення позову позивача, який звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, цей судовий збір підлягає стягненню у дохід держави з відповідача.

Outcome: partial