Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Поповичківської сільської ради та третіх осіб на стороні відповідача - відділу Держземагенства в Талалаївському районі, Талалаївської РДА про визнання права власності на земельну частку (пай). В обґрунтування позову зазначає, що її батько [PERSON] за життя працював в колишньому КСП «Жовтень» та отримав право на земельну частку (пай) і у 1997 році йому було видано сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0314749. Дана земельна частка (пай) розташовані на території Поповичківської сільської ради та значаться під №193. 29 січня 2006 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина за законом, а саме на спадкову земельну часку (пай). Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті свого батька, інших спадкоємців немає. Але не може в повній мірі скористатись своїми спадковими правами, так як в строки, установлені ст. 1270 ЦК України, не подала заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, поскільки вона проживала окремо від спадкодавця і їй не було відомо про існування сертифіката, про який дізналась тільки в грудні 2014 у відділі Держземагенства, але дублікати даного правоустановлюючого документу їй не видали, в звязку з цими обставинами пропустила строк позовної давності. Тому позивач [PERSON] просить суд поновити їй строк звернення до суду та визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті свого батька [PERSON], померлого 27 січня 2006 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримала і просила задовольнити, поскільки після смерті батька вона не знала, що у нього був сертифікат на право на земельну частку (пай), про який дізналась тільки в грудні 2014 року. Оригінал сертифікату було втрачено, що на даний момент перешкоджає їй оформити всю спадщину після смерті батька,тому просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) після смерті батька. Представник третьої особи Талалаївської РДА [PERSON] В судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову [PERSON], так як для цього є всі правові підстави. Представник відповідача - Поповичківської сільської ради - в судове засідання не зявився, надали до суду заяву, в якій просять суд розглянути справу без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнають і не заперечують проти їх задоволення. Представник третьої особи - відділу Держземагенства в Талалаївському районі в судове засідання не зявився, надали до суду заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи, у вирішення справи покладаються на розсуд суду. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, заслухавши сторони, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Вирішуючи позовну вимогу позивача [PERSON] про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд виходить з наступного. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки. Спадкодавець [PERSON] помер у 2006 році, і тому позивачем пропущено визначений законодавством строк звернення до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ч.5 ст. 267 ЦК України суд, за наявності поважних причин, може поновити строк позовної давності. Поскільки позивач проживала окремо від спадкодавця і їй не було відомо про існування сертифікату, про який дізналась тільки в грудні 2014 року, враховуючи ту обставину, що відповідачем та третіми особами не заявлено про застосування позовної давності у спорі, суд визнає поважною причину пропуску позивачем строку позовної давності та вважає необхідним поновити їй строк звернення до суду. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер 29 січня 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1- ЕЛ № 028197 (а.с.8). [PERSON] народилась 19 серпня 1951 року і в графі «Батько» зазначено [PERSON] згідно копії свідоцтва про народження серії ЯЛ № 679275 (а.с.10). Згідно копії свідоцтва про одруження серії 1-ЕЛ № 311259 [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] і їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.10). Факт наявності у спадкодавця спадкового майна підтверджується довідкою Поповичківської сільської ради № 138 від 10.04.2015 року, згідно з якою [PERSON] мав земельну частку (пай) у КСП «Жовтень» за № 193 (а.с.12) та копією схеми розміщення земельної ділянки (а.с.13), копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0314749 від 03.06.1997 року, згідно з яким [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Жовтень» розміром 4, 9 в умовних кадастрових гектарах (а.с.9). Про втрату сертифікату серії ЧН № 0314749 на імя [PERSON] було поміщено оголошення в районній газеті «Трибуна хлібороба» від 11 квітня 2015 року (а.с.14). Згідно довідки відділу Держземагенства у Талалаївському районі вартість земельної ділянки згідно сертифікату серії ЧН № 0314749 від 03.06.1997 року виданого на імя [PERSON] станом на 29 січня 2006 року становить 43849,85 грн. (а.с.21). Згідно повідомлення Талалаївської районної державної нотаріальної контори від 01.07.2015 року спадкова справа після померлого [PERSON] не заводилась (а.с.24). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Поскільки за період життя спадкодавець [PERSON] не склав заповіт, то у даному випадку спадкування здійснюється за законом в порядку, передбаченому ст.1258 ЦК України. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Так як спадкодавець [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай), то до позивача [PERSON], як спадкоємця за законом, переходить право на земельну частку (пай), яка належала спадкодавцю [PERSON] за життя згідно сертифікату серії ЧН № 0314749 від 03.06.1997 року. Таким чином, поскільки матеріалами справи підтверджено той факт, що спадкодавець у встановленому законом порядку за життя набув право на земельну частку (пай), дане право було ним було оформлене належним чином, але залишилось не успадкованим, суд приходить до висновку, що до позивача [PERSON] переходить це право на дану земельну частку (пай). Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні і належним чином обґрунтовані, тому підлягають задоволенню. Суд також вважає за необхідне на підставі ч.2 ст. 80 ЦПК України та ст. 88 ЦПК України стягнути з позивача недоплачену суму судового збору відповідно до ціни позову, а саме грошової оцінки земельної частки (паю) на день смерті спадкодавця, яка була встановлена в ході судового розгляду згідно довідки відділу Держземагенства в Талалаївському районі 43849 грн. 85 коп. Саме із цієї суми позивач повинна була сплатити суму судового збору при подачі позову до суду згідно п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» - один відсоток ціни позову, що складає 438 грн. 50 коп., а нею сплачено згідно квитанції 243 грн. 60 коп., тому з позивача підлягає стягненню недоплачена сума судового збору 192 грн. 90 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved