Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], який в подальшому уточнила та просила встановити факт прийняття спадщини у вигляді права власності на 1/8 часток у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] та факт прийняття спадщини у вигляді 3/8 часток у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] після смерті бабусі [PERSON] в порядку спадкування за законом; визнати за нею визнати за нею право власності на 1/8 часток у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] та 3/8 часток у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] після смерті бабусі [PERSON], в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їй згідно Свідоцтва про право власності на житло належить ? частка у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. В статусі співвласників зазначеної квартири також перебували її батько [PERSON], матір [PERSON] та бабуся [PERSON]. Матір [PERSON] яка була співвласницею ? частки у праві спільної сумісної власності на зазначену квартиру померла [INFO], внаслідок чого відкрилась спадщина. На час відкриття спадщини після смерті матері в зазначеній квартирі проживала вона зі своїм батьком та бабусею. Вона та її бабуся [PERSON] фактично прийняли спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном, від спадщини не відмовлялись, до нотаріальної контори не звертались. Батько [PERSON] не входив до спадкоємців першої черги за законом після смерті матері, оскільки їх шлюб було розірвано. Бабуся [PERSON] померла 16.05.2010 року, внаслідок чого відкрилась спадщина, до складу якої входила 3/8 частки у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. На час відкриття спадщини після смерті бабусі в зазначеній квартирі проживала вона зі своїм батьком. Вона фактично прийняла спадщину після смерті бабусі [PERSON], вступивши в управління та володіння спадковим майном. Батько [PERSON] помер 27.03.2011 року та склав заповіт на її імя, у звязку з чим вона набула право власності на ? частку у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька. Зазначає, що на теперішній час вона є власницею 1/1 часток у праві спільної сумісної власності на зазначену квартиру, проте не оформленими залишаються її спадкові права на 1/8 часток квартири після смерті матері [PERSON] та 3/8 часток квартири після смерті бабусі [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, залишила суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, залишив суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог\~ст. 213 ЦПК України\~рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~кожна\~\~сторона\~\~зобов'язана\~\~довести ті обставини,\~\~на які вона посилається як на підставу своїх\~\~вимог\~\~і\~\~заперечень,\~\~крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу.\~ Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає справу в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення. У ч.1 ст.256 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як слідує з роз'яснень, наданих у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Позивачу [PERSON], згідно зі Свідоцтвом про право власності на житло, реєстраційний номер 9-98-92107-Ц2 від 05.05.1998 року, розпорядження № 20764-Ц2 від 05.05.1998 року, належить ? частка у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS].(а.с. 18) 06.05.1998 року право [PERSON] на ? частку у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано у встановленому законом порядку ДКП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації №1» та записано у реєстрову книгу за № П-9-7972. (а.с. 19-20) Батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії IV-ВЛ № 258842, виданим Палацом новонароджених 20.11.1985 року, актовий запис № 10342. (а.с. 16) Бабусею позивача є [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) Р.Г., що підтверджується Свідоцтвом про народження її матері [PERSON] серії ІІІ-ВЛ № 2644256, виданим міським РАГС м. Харкова 24.06.1981 року, актовий запис № 6840. (а.с. 32) В статусі співвласників квартири [ADDRESS] згідно зі Свідоцтвом про право власності на житло, реєстраційний номер 9-98-92107-Ц від 05.05.1998 року, розпорядження № 20764-Ц2 від 05.05.1998 року також перебували родичи позивачки, а саме: батько [PERSON], матір [PERSON] та бабуся [PERSON]. (а.с. 18) Матір позивачки [PERSON], яка була співвласницею ? частки у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], померла 10.02.2007 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 21.12.2014р., виданим Міністерством внутрішніх справ держави Ізраїль. (а.с. 36) Після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входила ? частки у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. На час відкриття спадщини після смерті матері [PERSON] у квартирі [ADDRESS] були прописані (зареєстровані) та проживали [PERSON], батько [PERSON] та бабуся [PERSON]. Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не залишила. Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач [PERSON] та бабуся [PERSON] прийняли спадщину після смерті матері, фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, від спадщини не відмовлялись, на час смерті [PERSON] були прописані (зареєстровані) та проживали у [INFO] спільно зі спадкодавцем, проте до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертались. Батько позивача [PERSON], не входив до спадкоємців першої черги за законом після смерті моєї матері [PERSON], оскільки їх шлюб було розірвано 20.05.1998 року, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ВЛ № 119817 від 03.11.1999 року, виданим Червонозаводським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова.(а.с. 50) Таким чином, внаслідок прийняття позивачем [PERSON] та її бабусею [PERSON] спадщини, яка відкрилась після смерті матері [PERSON] частки у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] розподілились наступним чином: 3/8 належало позивачу [PERSON], 3/8 належало бабусі [PERSON] та ? належало батьку [PERSON] [PERSON], яка була співвласницею 3/8 частки у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] померла 16.05.2010р., що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 07.01.2015р., виданим Міністерством внутрішніх справ держави Ізраїль.(а.с. 45) Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входила 3/8 частки у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. На час відкриття спадщини після смерті бабусі позивача [PERSON] у квартирі [ADDRESS] були прописані (зареєстровані) та проживали позивач [PERSON] та її батько [PERSON]. Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не залишила. В силу ч.1 ст. 1266 ЦК України (спадкування за правом представництва), відповідно до якої внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини, позивач [PERSON] була єдиною спадкоємицею [PERSON] Позивач прийняла спадщину після смерті бабусі, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, від спадщини не відмовлялись, на час смерті [PERSON] була прописана (зареєстрована) та проживала у [INFO] спільно зі спадкодавцем, проте до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась. Таким чином, внаслідок прийняття спадщини позивачем [PERSON], яка відкрилась після смерті її бабусі [PERSON] , частки у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] розподілились наступним чином: 6/8 (або ?) належало позивачу [PERSON], ? належало її батьку [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. На підставі ч.1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Батько позивача [PERSON], помер 25.11.2014 року, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 469754 від 26.11.2014р., виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. (а.с.48) У відповідності до ст..ст.\~1216,\~1218,\~1222,\~1258,\~1261 ЦК України, спадкуванням є перехід права та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до заповіту, посвідченого 27.03.2011 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованим у реєстрі за номером 1981, [PERSON] заповідав [PERSON] усе майно, де б воно не було та з чого не складалося (за виключенням автомобілю ВАЗ 2107, державний номер [NUMBER]). (а.с.24-25) \~Згідно\~ст..1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органи, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.09.2015р. (спадкова справа № 27/2015, реєстровий номер 4017), виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] на підставі заповіту [PERSON] набула право власності на ? частку у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька. (а.с. 21,22,23) Таким чином, на даний час позивач [PERSON] є власницею 1/1 часток у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], проте не оформленими залишаються її спадкові права на 1/8 часток у праві спільної сумісної власності на зазначену квартиру після смерті матері [PERSON] та 3/8 часток у праві спільної сумісної власності на зазначену квартиру після смерті бабусі [PERSON]. На підставі ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пункт 1 ч.2 ст.16 ЦК України у якості способу захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання таких прав. В силу ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частина 1 ст. 319 ЦК України визначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалюю рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], померлої 10.02.2007 року, та бабусі [PERSON], померлої 16.05.2010 року, суд вважає законним визнати право власності за [PERSON] на 1/8 часток у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] після смерті матері [PERSON], померлої 10.02.2007 року, та на 3/8 часток у праві спільної сумісної власності на зазначену квартиру після смерті бабусі [PERSON], померлої 16.05.2010 року, в порядку спадкування за законом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved