Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вище вказаним позовом посилаючись на ті обставини, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,60 га, яка розташована на території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області, яку він успадкував після смерті своєї матері [PERSON] , що належала їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №069419, виданого Кодимською райдержадміністрацією, що підтверджується копією рішення Кодимського районного суду Одеської області №503/1299/17 від 20.07.2017 року, однак у встановленому законом порядку не здійснив реєстрацію права власності на казану земельну ділянку. Позивач зазначає, що на випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не склав, тому позивач та їх спільні діти - [PERSON] та [PERSON] являлися спадкоємцями за законом першої черги. Спадщину позивач, [PERSON] та [PERSON] прийняли, звернувшись до нотаріуса Республіки Молдова Вєвєріце Христини із заявами про прийняття спадщини, за якими нотаріусом заведена спадкова справа №658991 та видані свідоцтва про право на спадщину (у випадку співспадкоємців), які зареєстровані в реєстрі за №1-360, №1-361, №1-362 від 19.03.2021 року, відповідно до яких, позивач являється спадкоємцем 1/4 частки всього спадкового майна, а [PERSON] та [PERSON] в рівних долях являються спадкоємцями 3/4 частки всього спадкового майна, відповідно 3/8 частки кожному. [PERSON] та [PERSON] за договорами дарування частки спадкового майна №1-363 та №1-364 від 19.03.2021 року подарували позивачу свої частки у спадковому майні (зі всієї спадкової маси). Отже, позивач залишилася єдиним спадкоємцем після смерті свого чоловіка [PERSON] . Оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 71 ЗУ «Про міжнародне приватне право» спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України, позивач звернулася до Кодимської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,60 га, яка розташована на території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено через те, що нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. В зв`язку з тим, що позивач вважала, що відкриття нотаріусом спадкової справи в Республіці Молдова є свідченням прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] , вона не звернулася в строк встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України до Кодимської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, пропустивши встановлений для цього шестимісячний строк. До того ж, часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею нею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, що відповідно до постанови Верховного Суду №681/203/17-ц від 17.10.2018 року є підставою для задоволення таких вимог. У зв`язку з чим на теперішній час позивач змушена пред`явити відповідний позов, в якому просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 18.11.2021 року ухвалою суду відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у загальному позовному провадженні, а також витребувано докази з Кодимської районної державної нотаріальної контори Одеської області, і відділу у Кодимському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (а.с.43). В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, про дату, час і місце підготовчого засідання була своєчасно повідомлена належним чином. При цьому, позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила про підтримання заявлених позовних вимог в повному обсязі (а.с.51). Представник відповідача - Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в підготовче засідання не з`явився, відповідач надав до суду клопотання від 06.12.2021 року № 02-17/2025 про розгляд справи за відсутності його представника, в якому також зазначив, що позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі (а.с.52). Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Крім того, згідно ч.4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що 06.09.2013 року 08.09.1984 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Шершенецькою сільською радою Кодимського району Одеської області, актовий запис № 15 від 08.09.1984 року (а.с.11). Відповідно до рішення Кодимського районного суду Одеської області №503/1299/17 від 20.07.2017 року (а.с.12-13), за [PERSON] було визнано в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,60 га, яка розташована на території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області, що належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №069419, виданого Кодимською райдержадміністрацією, що також підтверджується листом-повідомленням відділу № 3 Управління у Подільському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 29.11.2021 року № 9-15-0.263-516/44-21 (а.с.49). [INFO] [PERSON] помер в м. Орхей Республіка Молдова, про що свідчить копія свідоцтва про смерть [NUMBER] , видане Службою цивільного стану Орхей 04.11.2020 року, актовий запис № 298 від 04.11.2020 року, з нотаріально засвідченим перекладом з румунської мови на українську мову (а.с.7-8). Спадщину позивач - [PERSON] та діти спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] прийняли, звернувшись до нотаріуса Республіки Молдова Вєвєріце Христини із заявами про прийняття спадщини, за якими нотаріусом була заведена спадкова справа №658991 та видані свідоцтва про право на спадщину (у випадку співспадкоємців), які зареєстровані в реєстрі за №1-360, №1-361, №1-362 від 19.03.2021 року, відповідно до яких, позивач - [PERSON] являється спадкоємцем 1/4 частки всього спадкового майна, а [PERSON] та [PERSON] в рівних долях являються спадкоємцями 3/4 частки всього спадкового майна, відповідно 3/8 частки кожному, що підтверджується вищевказаними свідоцтвами про право на спадщину, з нотаріально засвідченим перекладом з румунської мови на українську мову (а.с.14-25). [PERSON] та [PERSON] за договорами дарування частки спадкового майна №1-363 та №1-364 від 19.03.2021 року подарували позивачу - [PERSON] свої частки у спадковому майні (зі всієї спадкової маси), що підтверджується вищевказаними договорами дарування частки спадкового майна, з нотаріально засвідченим перекладом з румунської мови на українську мову (а.с.26-40). Отже, позивач - [PERSON] залишилася єдиним спадкоємцем всієї спадкової маси після смерті свого чоловіка [PERSON] . Вище згадані свідоцтво про смерть, свідоцтва про право на спадщину, договори дарування частки спадкового майна з нотаріально засвідченими перекладами є дійсними та приймаються судом без якого-небудь спеціального посвідчення, згідно положень ст. 13 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах (997_009) від 22.01.1993 року, а також роз`яснення викладеного у листі Міністерства юстиції України від 11.05.2010 року № 26-26/291 щодо застосування міжнародних договорів України про правову допомогу в частині, що стосується скасування вимоги легалізації офіційних документів, виданих компетентними органами Договірних Сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЗУ «Про міжнародне приватне право» спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. Позивач звернулася до Кодимської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,60 га, яка розташована на території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області, яку він успадкував після смерті своєї матері [PERSON] , що належала їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №069419, виданого Кодимською райдержадміністрацією, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмовлено через те, що нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, про що свідчить лист-повідомлення Кодимської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 10.09.2021 року № 747/02-14 (а.с.41). Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Отже, незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини (03.05.2021 року) та подачею до суду позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (20.09.2021 року) є підставою для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Аналогічний за своєю суттю висновок викладений в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц (провадження № 61-26164св18). Враховуючи вище викладене суд вважає, що заявлений позивачем позов обґрунтований, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Outcome: approved