Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на малолітню дитину. В позовній заяві вона вказала, що з відповідачем [PERSON] розірвала шлюб 25 червня 2011 року. У шлюбі народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, що змусило позивача звернутися до суду з позовом про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень на утримання дитину щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних мотивів. Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що сторони розірвали шлюб 25 червня 2011 року, що стверджується рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області у справі № 2-401/11. Вказане рішення набрало законної сили 05 липня 2011 року. Згідно рішення суду син [PERSON], [INFO], залишений проживати з матірю. На сьогоднішній день дитина проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Згідно ч. 1 ст. 184 цього ж Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідач [PERSON] не виконує обовязки по утриманню дитини, ним не надано доказів про його важке, або таке, що не дозволяє сплачувати аліменти, становище, також суд враховує відсутність інших осіб на утриманні відповідача, а тому позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи наведене та

Outcome: approved