Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 10.11.1995 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського РВК, актовий запис № 612. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачкою, за усною домовленістю на спільному утриманні. Шлюбні відносини між сторонами були припинені з грудня 2012 року з тієї причини, що відповідач зустрів іншу жінку і вирішив припинити спільне життя з позивачем. Сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Збереження сім'ї не можливе та суперечить інтересам позивача. Позивач у судове засідання не з'явивилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд дослідивши матеріали справи, взявши до уваги заяви сторін, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.11.1995 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського РВК, актовий запис № 612. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачкою, за усною домовленістю на спільному утриманні. Шлюбні відносини між сторонами були припинені з грудня 2012 року з тієї причини, що відповідач зустрів іншу жінку і вирішив припинити спільне життя з позивачем. Можливість збереження сім'ї втрачена. Примирення між сторонами неможливе. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови ПВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Конституцією України проголошена охорона сім'ї державою, що полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з'ясувати прізвища подружжя після розірвання шлюбу, залишивши прізвище позивачу - [PERSON], відповідачу - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved