Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєструвала шлюб з відповідачем 22.09.1990 року. Від шлюбу мають трьох дітей: доньку [PERSON] Маряну Ігорівну, [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Неповнолітні діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. 25.02.2006 року за рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області цей шлюб було розірвано, однак вона 25.11.2014 року повторно зареєструвала шлюб із відповідачем. Їх сімейне життя не склалось, причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різні погляди на життя, через що між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Відповідач зловживає алкоголем під дією якого вчиняє побутові скандали, застосовував до неї фізичне насильство. Наслідком цього є те, що з травня 2015 року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, будь-яких стосунків не підтримують. Вважає, що їх шлюб остаточно розпався, носить формальний характер. З цих підстав просить його розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ній. Просила позовні вимоги задовольнити та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення та про дату судового засідання, не надав суду відомостей про причини неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, а тому справу, зі згоди позивача [PERSON] розглянуто на в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши доводи позивача, суд вважає, що позов обґрунтований, а тому є підстави для його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони повторно зареєстрували шлюб 25.11.2014 року, що видно з свідоцтва про шлюб серії 1-МИ №103359 (а.с. 6). В шлюбі у сторін народилось троє дітей: донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що видно з копій свідоцтв про їх народження (а.с. 9). Донька [PERSON], повнолітня проживає окремо, а неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Причиною розпаду сімї є те, що спільне життя сторін не склалось, між ними постійно виникали сварки та скандали. Відповідач зловживає алкоголем під дією якого вчиняє побутові скандали, застосовував до позивача фізичне насильство. На даний час сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, вони не повязані спільним побутом, у них різні бюджети, шлюб фактично припинив існування і втратив будь який сенс. Враховуючи відсутність між сторонами будь-яких відносин, відсутність у позивача бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сімї суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного та

Outcome: approved