Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась з позовом до суду до Бритівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, про встановлення факту належності житлового будинку, визнання права власності на спадкове майно, просить суд: встановити факт належності житлового будинку № 48 по вул. Шкільній в с. Вигон Білгород-Дністровського району Одеської області , загальною площею\~ 73,0 кв.м., житловою площею 39,4 кв.м. та який складається в цілому із житлового будинку літ. «А» - [PERSON], яка померла 23.12.1999 року; визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок № 48 по вул. Шкільній в с.Вигон Білгород-Дністровського району Одеської області , загальною площею\~ 73,0 кв.м., житловою площею 39,4 кв.м. та який складається в цілому із житлового будинку літ. «А» , вказуючи, що 23.12.1999 року померла її бабуся спадкодавець [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 48 по вул. Шкільній в с.Вигон Білгород-Дністровського району Одеської області. Вона бажає прийняти спадщину та звернулась до Білгород-Дністровського районного приватного нотаріуса з приводу прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, тому вона і вимушена звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявилась, в матеріалах справи наявна заява її представника, відповідно до якої він позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявна заява представника Шабівської сільської ради, в.о. старости с. Бритівка, згідно якої просить розглядати справу у відсутності відповідача за наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 23.12.1999 року померла спадкодавець [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №198165, виданим виконавчим комітетом Бритівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області /л.с.6/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно Позивач є онукою [PERSON], що підтверджується наступними документами: свідоцтвом про народження її матері [PERSON], свідоцтвом про укладання шлюбі її матері та відповідну зміну прізвища з [PERSON] на Прокопенко, свідоцтвом про народження позивача та свідоцтвом про одруження позивача та відповідну зміну прізвища з Прокопенко на [PERSON] /л.с.8-11/. З матеріалів справи вбачається, що мати позивача та відповідно донька спадкодавці [PERSON] померла 14.10.2012 року /л.с.7/. 25.09.2017 року позивач звернулась до Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області із засвідченою секретарем сільської ради заявою про прийняття спадщини /л.с.12/. Згідно листа № 346/01-16 від 25.09.2017 року приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу [PERSON], розяснено порядок оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлої 23.12.1999 року. Так, у вказаному листі зазначено про необхідність надання оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, в іншому випадку зазначено, що позивачу слід звернутися до судового органу із заявою про встановлення факту належності вказаного житлового будинку померлій та визнання права власності на спадкове майно /л.с.13/. Факт належності [PERSON] житлового будинку № 48 по вул. Шкільна в с. Вигон Білгород-Дністровського району Одеської області підтверджується копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, наявного в матеріалах справи /л.с.14-20/, а також довідками, виданими Бритівською сільською радою про те, що [PERSON], яка померла 23.12.1999 року на день смерті постійно проживала та була постійно зареєстрована в [INFO] /л.с.21/ та довідкою про те, що згідно по господарської книги № 1 о/р № 03-1633-1 власником житлового будинку в с.Вигон по вул. Шкільна, 48 Білгород-Дністровського району Одеської області є [PERSON], яка померла 23.12.1999 року. Отже, матеріалами справи встановлено, що після смерті [PERSON], яка помела 23.12.1999 року відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 48 в с. Вигон Білгород-Дністровського району Одеської області. Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин діяв\~ Цивільний кодекс України від 18 липня 1963 року\~ (надалі - ЦК України, 1963р.), то до спірних правовідносин слід застосовувати норми вказаного Закону. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України, 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.548 ЦК України 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України, 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої\~ наказом Міністерством юстиції України від 14 червня 1994 року №18/5, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Позивач у своєму позові зазначає, що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті її бабусі [PERSON], оскільки прийняла на зберігання відповідні документи, користується майном, яке належало спадкодавиці, обробляє присадибну ділянку, ремонтує будівлі. Тож, враховуючи те, що діючим на той час законодавством було передбачено прийняття спадщини шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, та прийнявши до уваги, що позивачем були взяті на зберігання документи, видані відповідними органами на імя спадкодавиці, що свідчить про фактичне прийняття спадщини, а також враховуючи те, що позивач зверталась до приватного нотаріусу Білгород-Дністровського районного нотаріального округу з приводу прийняття спадщини, але та обставина, що у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно перешкоджає позивачу прийняти спадщину у нотаріальному порядку, іншого способу захистити права позивача не вбачається можливим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Бритівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області про встановлення факту належності житлового будинку, визнання права власності на спадкове майно є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved