Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась\~ до суду з позовом до відповідача та третьої особи на стороні відповідача про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову зазначає, що за життя [PERSON] працював\~ у сільському господарстві і отримав право на земельну частку (пай) та на її імя було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 02314577. Дана земельна частка (пай)\~ розташована на території Поповичківської сільської ради. 18 вересня 1993 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно\~ позивачу [PERSON] 09 лютого 1999 року [PERSON] помер. Після його смерті позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття\~ спадщини, так як після його смерті здійснювала догляд за будинком та городом, але своє право на спадщину за заповітом нотаріально не оформила.\~ Тому позивач [PERSON] просить суд встановити факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON], який помер 09 лютого 1999 року та\~ визнати за нею право на земельну частку (пай)\~ в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 09 лютого 1999 року.\~\~\~\~ В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і просять задовольнити. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не зявились, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають і не заперечують проти їх задоволення. Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~ Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази,\~ приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер 09 лютого 1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть\~ серії І-ЕЛ № 053214 (а.с.5). Згідно копії заповіту від 18 вересня 1993 року [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно заповів [PERSON] (а.с.7) Згідно довідки Поповичківської сільської ради № 188 від 30.05.2018 року [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований [INFO] (а.с.6). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна підтверджується довідкою Поповичківської сільської ради від 05.04.2018 року, згідно з якою\~ земельній частці (паю) [PERSON] присвоєно № 35 згідно проекту поділу земель колективної власності колишнього КСП «Жовтень» (а.с.8), довідкою\~ відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області від 23.05.2018 року, згідно з якою [PERSON] видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0314577 від 03.06.1997 року (а.с.9). \~\~ Згідно довідки відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області від 06.07.2018 року вартість земельної частки (паю) згідно сертифікату серії ЧН № 0314577 від 03.06.1997 року, що належала [PERSON] станом на 09.02.1999 року\~ становила 17 189, 28\~ грн. (а.с.48).\~ У районній газеті «Трибуна хлібороба» за 01 червня 2018 року поміщено оголошення про те, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0314577 на імя [PERSON] вважати недійсним (а.с.11). Листом державного нотаріуса Прилуцької районної ДНК від 30.05.2018 року [PERSON] повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом\~ після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу сертифікату серії ЧН № 0314577 (а.с.10). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. Розглядаючи вимогу позивача про встановлення факту прийняття спадщини, суд виходить з наступного. Спадкодавець [PERSON] помер у 1999 році, тобто під час дії ЦК УРСР, положення якого необхідно застосовувати до даних правовідносин. Статтею 549 УК УРСР передбачено визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.\~ В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] після смерті [PERSON] здійснювала догляд за його будинком та присадибною ділянкою. Відповідно до ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про становлення фактів, що мають юридичне значення. У п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року, йдеться про те, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянуто судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. В судовому засіданні встановлено і матеріалами справи підтверджується той факт, що [PERSON] після смерті [PERSON] фактично вступила\~ в управління спадковим майном, встановлення даного факту має для позивача\~ юридичне значення, так як надасть їй можливість оформити спадщину у передбаченому законом порядку, іншим шляхом це встановити неможливо, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] в частині встановлення факту прийняття спадщини після смерті [PERSON]\~ Розглядаючи позовну вимогу про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті [PERSON], суд виходить з наступного. Відповідно до п. 24\~ Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно ч.1 ст. 549 ЦК У PCP (1963 року), що діяв на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,\~ відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом.\~\~\~ Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай),\~ є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Так як спадкодавець [PERSON] за\~ життя\~ набув право на земельну частку (пай), дане право на даний час залишається неуспадкованим спадкоємцем за заповітом [PERSON], то до позивача, як спадкоємця, переходить право на прийняття спадщини, зокрема і на земельну частку (пай),\~ яка належала спадкодавцю за життя згідно сертифікату серії ЧН № 0314577 від 03 червня 1997 року. Таким чином, поскільки матеріалами справи підтверджено той факт, що спадкодавець\~ у встановленому законом порядку за життя набув право на земельну частку (пай), дане право було ним було оформлене належним чином, але залишається не успадкованим, суд приходить до висновку, що до позивача [PERSON] переходить це право на дану земельну частку (пай) в\~ порядку спадкування за заповітом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні і належним чином обґрунтовані, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved