overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 вересня 1987 року відділом ЗАГС м. Світловодськ Кіровоградської області про що в Книзі реєстрації шлюбів 26 вересня 1987 року вчинено актовий запис за № 431. В обґрунтуванні позову посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя, відсутнє взаємопорозуміння, небажання відповідача звернутися із спільною заявою до відділу РАГС про розірвання шлюбу. Зазначає, що шлюбні відносини припинено з 2012 року. Неповнолітніх дітей не мають. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 жовтня 2018 року вирішено розглядати справу у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву терміном 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. На виконання вимог ст.178 ЦПК України відповідач у встановлений судом строк відзив не подав. Представник позивача в підготовчому судовому засіданні надала суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача [PERSON] Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить судові витрати у справі віднести за її рахунок. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище [PERSON]. Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав. З урахуванням вищевказаного, а саме того, що позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає повністю, сторони не заперечують проти винесення рішення в підготовчому засіданні, суд приходить висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, за наявними матеріалами, в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України. Судом встановлено, що 26 вересня 1987 року сторони у справі зареєстрували шлюб, який зареєстрований відділом ЗАГС м. Світловодськ Кіровоградської області про що в Книзі реєстрації шлюбів 26 вересня 1987 року вчинено актовий запис за № 431, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с.4) Від даного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Подружжя мешкає окремо, шлюбні стосунки припинено, спільного господарства не ведуть, спір відсутній про поділ майна. Часу на примирення сторони не просять. Згідно ст.ст.104, 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Враховуючи викладені обставини, суд приходить висновку про неможливість збереження шлюбу, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. У відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту сплаченого судового збору віднести за його рахунок, оскільки на позивач просив їх не стягувати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 липня 1997 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану підвідділу «Орджонікідзевський», актовий запис № 352. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27 липня 1997 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Спільне життя між сторонами не склалось, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейне життя. Шлюбно-сімейні відносини припинені з листопада 2014 року, з того ж часу сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет, проживають окремо. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна. У судове засідання позивач не з`явилась, повідомлялась про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надала суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про дату та час розгляду справи своєчасно та належним чином, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, при цьому зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 липня 1997 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану підвідділу «Орджонікідзевський», актовий запис № 352 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 27 липня 1997 року). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11.09.1998 р.), батьками якої є сторони по справі. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з листопада 2014 року, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет, з того ж часу проживають окремо. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.02.1998 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 121. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28.02.1998 року. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Спільне життя між сторонами не склалось, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейне життя. Шлюбно-сімейні відносини припинені з червня 2005 року, та стали проживати окремо, з того ж часу, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, вважає, що сім*я розпалась остаточно, примирення не можливе. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, та зазначив, що однією сім'єю з позивачем вони не проживають, просить шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28.02.1998 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 121 (свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 28.02.1998 року). Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 12.08.1998 р.), батьками якої є сторони по справі. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з червня 2005 року, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Сторони вважають, що збереження родини не є можливим, на примирення не згодні. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.10.1972 року Ізмаїльським міським бюро запису актів громадянського стану в Одеській області, актовий запис №64,мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки між ними розпалися з причин вживання відповідачем систематично спиртних напоїв, в зв'язку з чим їх сім'я фактично розпалася, вони разом не проживають протягом двадцяти років, сумісного господарства не ведуть. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Майно між сторонами розділено в судовому порядку на підставі мирової угоди від 12.08.2002 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином сповіщеним, у судове засідання не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності не надіслав. За письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28.10.1972 року Ізмаїльським міським бюро запису актів громадянського стану в Одеській області, актовий запис №64. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, протягом двадцяти років не проживають разом, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Майно між сторонами розділено в судовому порядку на підставі мирової угоди від 12.08.2002 року. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.10.1999 року\~ в\~ Савинській селищній раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис №38. Мотивуючи позовну заяву вказала, що шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Позивач зазначила, що вже декілька років кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON]»ю Сергіївну, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе, буде суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилась. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився. Надав заяву про визнання позову. Справу просив розглянути у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб, серії 1-ВЛ №085201, виданого Савинською селищною радою Балаклійського району Харківської області, сторони перебувають у шлюбі з 28.10.1999 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають спільних дітей: доньку [PERSON]»ю Сергіївну, [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується їх копіями свідоцтв про народження, серії 1-ВЛ №052165 та І-ВЛ №1122241(а.с.5,6). За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.11.1986 року Амазарською селищною радою Могочинського району Читинської області, актовий запис № 33, мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, виникли непорозуміння, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено та на даний час збереження їх родини та спільне проживання із відповідачем неможливе. Від шлюбу з відповідачем неповнолітніх дітей не мають. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Статтею ст. 56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 28.11.1986 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25.01.2011 року, повторно виданого Амазарською селищною радою Могочинського району Читинської області, актовий запис № 33. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства та на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати. На підставі встановленого,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 28 жовтня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції , запис № 1727 та стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не зявилися, однак через канцелярію суду ними подано заяви, в яких сторони просять задовільнити позовні вимоги, справу розглянути у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] (після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON]) та [PERSON], з 28 жовтня 2005 року перебувають у шлюбі зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції , запис № 1727. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Шлюб існує формально і його необхідно розірвати, дитину залишити проживати з матір'ю. Статтею 180 СК України передбачений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно свідоцтва про народження батьком [PERSON], [INFO] вказано [PERSON]. Враховуючи, що відповідач працездатний, у нього відсутні інші діти, непрацездатні батьки на утриманні, а також встановлений прожитковий мінімум для дитини від 6 років передбачений ЗУ «Про державний бюджет України на 2017 рік», з [PERSON]М слід стягнути аліменти в розмірі 700 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином з [PERSON] слід стягнути 640, 00 грн. судового збору в дохід держави. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з [PERSON] на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 липня 1997 року в Савинській селищній раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис №28. Мотивуючи позовну заяву вказала, що шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Від шлюбу з відповідачем є малолітня дитина сина [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб та зазначає, що повторне надання строку на примирення позитивних результатів не принесе, суперечить її інтересам. Позивачка в судове засідання не з'явилась. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій визнав позов, просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], виданого Савинською селищною радою Балаклійського району Харківської області, актовий запис №28, сторони перебувають у шлюбі з 28 липня 1997 року . Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] виданого Савинською селищною радою 26 жовтня 1999 року , актовий запис № 49 (а.с.5). За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Враховуючи зазначені обставини, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 листопада 1992 року в Землянській сільській раді, Вовчанського району, Харківської області актовий запис № 4, посилаючись на формальний характер сімейних відносин. Мотивуючи позовну заяву вказала, що спільне життя з відповідачем не склалось, між ними втрачені почуття любові та поваги один до одного, виникають постійні сварки. З жовтня 2015 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Збереження шлюбу не можливе. Також зазначила, що від шлюбу мають двох синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON] , [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. У судове засідання позивач не з`явилась, у наданій заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Із свідоцтва про шлюб, серії III-ВЛ №460184, виданого 28.11.1992 року в Землянській сільській раді, Вовчанського району, Харківської області встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 28.11.1992 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва I-ВЛ № 024491 виданого Землянською сільською радою, Вовчанського району, Харківської області , 29 липня 1997 року та [PERSON] , [INFO], що підтверджується копією свідоцтва I-ВЛ № 170580 виданого Землянською сільською радою, Вовчанського району, Харківської області, 13 квітня 2001 року, які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Позивач на примирення не згодна, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки він носить формальний характер. Відповідач позов визнав. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.10,11,60,212-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved