Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON], в якому просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 2000,00 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачкою укладено шлюб з відповідачем 26 жовтня 2007 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1836, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 076410. Причиною розірвання шлюбу стало фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин, відсутність взаєморозуміння і любові. Позивач вважає, що подальше спільне життя не можливе. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені з квітня 2015 року року. Від шлюбу сторони мають дитину, на утримання якої позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти в порядку ст. 180 Сімейного кодексу України. Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила суд задовольнити позов. Відповідач в судому засіданні просив суд розірвати шлюб між ним та позивачкою. Позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини визнав частково. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилався на те, що він працює не офіційно, має мінливий дохід, просив суд задовольнити позовні вимоги частково та стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 10000,00 грн. щомісяця. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши надані сторонами пояснення, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що 26 жовтня 2007 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований в Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1836, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 076410. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її матеріальному утриманні. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства не ведуть з квітня 2015 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало непорозуміння між подружжям, яке призвело до втрати взаємних почуттів, в результаті чого подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливим. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами, оскільки подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе. Відповідно до\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. У свідоцтві про народження дитини, виданому Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції 11 квітня 2008 року, батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно зі\~ ст. 180 Сімейного кодексу України\~ батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1\~ ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ ст. 182 Сімейного кодексу України\~ при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~ статтею 184 цього Кодексу. Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що сторони не проживають разом, неповнолітня дитина знаходиться на вихованні й утриманні позивачки, відповідач має можливість утримувати дитину, оскільки є працездатним, інших утриманців не має. Зважаючи на те, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач офіційно працевлаштований, суд вважає за необхідне стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. Згідно з п. 1 ч. 1\~ ст. 367 ЦПК України\~ рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 88 ЦПК України. З урахуванням наведеного,

Outcome: partial