Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Полтавської міської ради від 29.01.2000 року, актовий запис №59. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 29.01.2000 року вони з відповідачем уклали шлюб. Позивач вказує на те, що останнім часом між ними постійно виникають сварки, внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим. На підставі викладеного, позивач просить задовольнити позов. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 03.08.2021 року позовну заяву передано за підсудністю до Октябрського районного суду м. Полтави Ухвалою суду від 30.08.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву у якій прохала проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги прохала задовольнити. У заяві зазначила, що проти винесення заочного рішення не заперечує, після розірвання шлюбу прохала залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлявся про місце та час розгляду справи, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду, повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав, суд відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб, що було видане Відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Полтавської міської ради, вбачається, що сторони 29.01.2000 року зареєстрували шлюб, актовий запис №59 (а.с.4). Встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Судом, також, встановлено, що спір про майно між сторонами відсутній. Відповідно до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~- у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд, вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 908,00 грн. ст.ст. ч.3, ,114 ч.2 Сімейного кодексу України,ст.ст. 12,\~81,\~223,229,223, 247,\~263,265,268,280,\~354 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved