Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. В обґрунтування своїх вимог вказує, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який згідно рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 17.01.2018 року розірваний. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . На даний час з відповідачем проживають окремо, діти, після розірвання шлюбу, залишились проживати з нею та перебувають на її утриманні, відповідач будь-якої участі у вихованні дітей не приймає, матеріальної допомоги на їх утримання добровільно не надає. Покликаючись на викладені обставини, просила стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення їх повноліття. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, суду надана письмова заява про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву, клопотання про відкладення розгляду справи від відповідача на адресу суду не надходило. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогамст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи, зокрема копії рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 17.01.2018 року судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано (а.с.2-3). В шлюбі народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] . Батьками дітей згідно зазначених свідоцтв є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4,5). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За положеннями ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, малолітні діти проживають з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с.8, 10) та перебувають на її утриманні, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Із довідок №5, 6 Переспівської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини встановлено, що [PERSON] , 2011 року народження здорова, на диспансерному обліку не перебуває (а.с.21), [PERSON] , [INFO] знаходиться на диспансерному обліку (а.с.22). Також встановлено, що домовленості між батьками щодо участі в утриманні неповнолітніх дітей не досягнуто, а позивач наполягає на стягненні аліментів в примусовому порядку. Суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, запезбечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. На підставі наведеного, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, стягувача аліментів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, а саме: стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Суд вважає, що відповідач спроможний надавати таку матеріальну допомогу на утримання дітей до досягнення ними повноліття, оскільки є особою молодого віку, працездатним і це гарантує стабільне надходження коштів на повсякденні потреби дітей і відповідає їх інтересам. Разом з тим, відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та не подав письмових заперечень щодо викладених у позовній заяві доводів, тим самим не спростував жодну із викладених у ній обставин. При цьому частиною другою статті 184 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Тому суд вважає за необхідне стягувати аліменти з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі ст.ст.180, 182, 181, 184, 191 СК України,

Outcome: approved