Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] зареєстрований 07 травня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №391. Позивач [PERSON] повідомлена належним чином про дату час та місце розгляду справив судове засідання не з`явилася, до початку судового засідання представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та позивача, позовні вимоги позивача підтримує повністю, просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи, до початку судового засідання подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: Як було встановлено в судовому засіданні, з 07 травня 2004 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №391, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Як зазначено у позовній заяві, подружнє життя сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя, сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги позивача в повному обсязі, подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задоволити, шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved