Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить поділити житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] , з господарськими будівлями та спорудами в натурі між власниками, виділивши позивачеві частину житлового будинку, з відповідною частиною господарських будівель та споруд, який складається з: літ. «А» - житловий будинок, загальною площею 66,3 кв.м., житловою площею 36,4 кв.м.; літ. «а» - прибудова; літ. «Б» - сарай літня кухня; літ. «б 1» - сарай прибудова; № 1 хвіртка; № 2 ворота; № 3 огорожа ( [ADDRESS] ) та відповідачеві частину житлового будинку, з відповідною частиною господарських будівель та споруд, який складається з: літ. «А» - житловий будинок, загальною площею 58,5 кв.м., житловою площею 22,4 кв.м.; літ. «а» - прибудова; літ. «В» - гараж тимчасовий; № 1 ворота; № 2 хвіртка; № 3 огорожа; № 4 колодязь питний ( [ADDRESS] ). \~ \~ \~ \~Позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона успадкувала частину житлового будинку, з відповідною частиною господарських будівель та споруд [ADDRESS] після смерті свого чоловіка, яка сталася [INFO] (Свідоцтво про смерть, серія [NUMBER] , видане виконкомом Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області від 15 травня 2017 року, за актовим записом № 17). В свою чергу, чоловік позивача успадкував частину житлового будинку після смерті свого батька за рішенням Сквирського районного суду Київської області від 31 липня 2014 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.11.2014 за індексним № 29200101. Співвласником житлового будинку (1/2 частини) є [PERSON] , відповідач по справі. \~ \~ \~ \~Між сторонами по справі виникають спори про порядок користування і володіння будинком з господарськими будівлями та спорудами. Угоди про спосіб виділення частки між сторонами із загального майна не досягнуто. Тому, позивач, як співвласник частини житлового будинку, має намір його поділити, скориставшись своїм правом, що передбачає ч.1 ст.364 ЦК України. В судове засідання позивач не з`явилася, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, просила суд проводити розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги вказані в позовній заяві у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду та правильного вирішення справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені, зокрема, нормами ст.ст. 16, 391 ЦК України. Так, згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі (ч. 1-3, 5 ст. 319 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України). Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Як вбачається із позовної заяви та матеріалів справи, між сторонами по справі постійно виникають спори про порядок користування і володіння будинком з господарськими будівлями та спорудами. Угоди про спосіб виділення частки між сторонами із загального майна не досягнуто. Згідно з роз`ясненнями постанови пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовану квартиру. Як вбачається із технічного паспорту на спірний житловий будинок, позивачеві [PERSON] належить: літ. «А» - житловий будинок, загальною площею 66,3 кв.м., житловою площею 36,4 кв.м.; літ. «а» - прибудова; літ. «Б» - сарай літня кухня; літ. «б 1» - сарай прибудова; № 1 хвіртка; № 2 ворота; № 3 огорожа ( [ADDRESS] ) та відповідачеві - літ. «А» - житловий будинок, загальною площею 58,5 кв.м., житловою площею 22,4 кв.м.; літ. «а» - прибудова; літ. «В» - гараж тимчасовий; № 1 ворота; № 2 хвіртка; № 3 огорожа; № 4 колодязь питний ( [ADDRESS] ). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути, зокрема, визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідач до проведення судового засідання позов визнав, заперечень не надав, про що подав до суду відповідну заяву. Таким чином, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на наведених ним доказах, що додані до матеріалів справи та підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Outcome: approved