Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів зазначила, що подружжя знаходиться в шлюбі, зареєстрованому у відділі ДРАЦС Сторожинецького РУЮ у Чернівецькій області, 22 серпня 2014 року, актовий запис №132. Від подружнього життя є одна неповнолітня дитина: син - [PERSON], [INFO], який на даний час перебуває на утриманні у матері. Позивач просить розірвати шлюб, посилається на те, що сімейні стосунки не склалися. Сторони разом не проживають вже більше шести місяців, перестали вести спільне господарство. Крім розлучення, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 680,00 гривень щомісячно до досягнення дитини повноліття, та на її утриманні до досягнення дитиною трьох річного віку. Позивачка в судовому засіданні позов змінила, від позовної вимоги щодо стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох річного віку відмовилася, у іншій частині позов просить задовольнити. Відповідач в судовому засіданні змінений позов визнав. В судовому засіданні дослідженими доказами встановлено, що подружжя знаходиться в шлюбі, зареєстрованому у відділі ДРАЦС Сторожинецького РУЮ у Чернівецькій області, 22 серпня 2014 року, актовий запис №132. Від подружнього життя є одна неповнолітня дитина: син - [PERSON], [INFO], який на даний час перебуває на утриманні у матері. У сторін сімейні стосунки не склалися. Сторони разом не проживають тривалий період, перестали вести спільне господарство. Шлюб носить формальний характер та не відповідає своєму призначенню. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. \~Виходячи з вищенаведеного суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню та шлюб між сторонами потрібно розірвати. [PERSON] відповідно до ст. 51 Конституції України та статті 180 СК України, зобовязаний утримувати сина до досягнення повноліття. Відповідно до з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України , якщо відповідач має не регулярний, мінливий дохід, то суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач офіційно не працевлаштований, має нерегулярний, мінливий дохід, то аліменти слід стягувати з нього в твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів то суд керуюся ст. 182 ч. 2 СК України та статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік». Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до норм чинного законодавства, зокрема закону України про Державний бюджет України на 2016рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з першого травня 2016 року становить 1228 грн. Таким чином на думку суду відповідач, повинен сплачувати аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] в сумі по 680,00 грн. на дитину, щомісячно до досягнення його повноліття. Тому аналізуючи всі обставини справи, суд приходить д висновку, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved