Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про встановлення факту її постійного проживання разом зі спадкодавицею та про визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно. В обґрунтування позову позивач зазначила наступне. [INFO] померла її рідна сестра - [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді: Ѕ частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , яке вона прийняла після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] , але не оформила своїх спадкових прав. Позивач після смерті сестри на протязі 6-ти місячного строку з дня відкриття спадщини не звернулась до нотаріальної контори з заявою про відкриття спадщини, тому що вважала, що прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, проживаючи зі спадкодавницею на час відкриття спадщини за однією адресою, здійснювала за сестрою постійний нагляд та догляд, забезпечувала її необхідним: купувала продукти харчування, необхідні ліки, предмети гігієни та побутові товари. На теперішній час заявниця має намір прийняти спадщину, з огляду на це просить встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавицею - [PERSON] , померлою [INFO] на час відкриття спадщини за адресою : [ADDRESS] та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] зв`язку з викладеним, позивач була вимушена звернутися з зазначеною заявою до суду. У судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надала. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Факт смерті [PERSON] [INFO] підтверджено Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданого 09.02.2019 Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 212. Факт родинних відносин [PERSON] зі [PERSON] , померлою [INFO] , підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданим 20.06.1974 Сай-Утесською сільрадою Мангишлакської області, актовий запис № 31; Свідоцтвом про одруження Серія [NUMBER] , виданим 18.09.1999 Відділом реєстрації актів громадянського стану міської ради м. Запоріжжя, актовий запис № 918; Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданим 01.04.1970, актовий запис № 53; Свідоцтвом про укладення шлюбу Серія [NUMBER] , виданим 23.09.1989 відділом ЗАГС міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 2649; Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] , виданим 02.12.2015 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1748; рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 23.10.2012 по цивільній справі № 0810/4266/2012 (№/п 2-о/0810/46/2012) про встановлення факту родинних відносин. Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 26.07.2000 приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Банковською Ю.В., зареєстровано в реєстрі за № 137, [PERSON] (мати [PERSON] ) купила жилий будинок [ADDRESS] . Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно довідки, виданої 29.01.2020 виконкомом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] по день смерті [INFO] . Весь час за нею доглядала та вела спільне господарство її сестра [PERSON] , що також підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного комісійно 29.02.2020. Факт смерті [PERSON] , померлої [INFO] , підтверджено Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданого 23.12.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького районного управління юстиції запорізької області. Як вбачається з відповіді № 86/02-14, наданої 07.02.2020 Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, спадкова справа № 196/2012 до майна померлої [PERSON] розпочата 01.06.2012 на підставі заяв [PERSON] (після реєстрації шлюбу - [PERSON] ) та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] 06.12.2012 були видані Свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за № 1893, на спадкове майно [PERSON] - недоотриманої пенсії. Згідно відповіді № 85/01-16, наданої 07.02.2020 Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не відкривалась. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Метою заявниці при зверненні до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємиці, зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу ( шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкодавець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем: копія рішення суду, що набрало законної сили , про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини». Відповідно до ст. 315 ЦПК України судом встановлюються факти, що мають юридичне значення та від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухоме майно потребують державної реєстрації. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення. При цьому суд констатує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні, а тому суд приймає визнання позову відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved