Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача, [PERSON], на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки доходу відповідача, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу, встановленого законом. Свої вимоги мотивувала тим, що 01 листопада 2003 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління юстиції міста Кременчука Полтавської області за актовим записом №457. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. 13 квітня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано судовим рішення. Позивач зазначає, що неповнолітній син мешкає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні, а відповідач належної матеріальної допомоги не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей на утриманні він не має. У зв'язку із викладеними обставинами позивач і звернулась до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглянути справу без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, приймаючи до уваги думку позивача [PERSON], оскільки відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки, не надав відзив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторони позивача та відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи документів. Враховуючи думку позивача [PERSON], вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбу в період з 01 листопада 2003 року по 13 квітня 2018 року, який було розірвано рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 13 квітня 2018 року по справі №537/578/18, яке набрало законної сили 14 травня 2018 року. Згідно із положеннями частини 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим 19 серпня 2004 року відділом РАЦС Крюківського районного управління юстиції міста Кременчука Полтавської області. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до статті 187 Сімейного кодексу України, [PERSON] за власною ініціативою аліменти не виплачує. Угоди про добровільну сплату аліментів згідно статті 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено принцип рівності обов'язку батьків щодо утримання дитини. Ненадання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини є порушенням обов'язку батьків піклуватися про своїх дітей. Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України, стягнення аліментів може проводитися у визначеній судом частці від заробітку батька (матері) дитини. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного, зважаючи на той факт, що відповідачем не надано до суду доказів щодо неможливості надавати аліменти на утримання дитини; оскільки, як встановлено в судовому засіданні, інших дітей, непрацездатних батьків на утриманні відповідач не має; враховуючи інтереси дитини, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця на утримання дитини до досягнення нею повноліття, а тому позовні вимоги [PERSON] засновані на законі, у зв'язку із чим підлягають задоволенню. На підставі вимог статті 141 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved