Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася 12.11.2015 року до суду з вищезгаданим позовом. В уточненій позовній заяві від 04.04.2016 року просить розірвати договір оренди нежитлового приміщення №2318, укладений 28.12.2011 року між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «МС ДЕВЕЛОПМЕНТ» ( далі - ТОВ«МС ДЕВЕЛОПМЕНТ»), стягнути з відповідача 111684,00 грн. недоотриманої орендної плати; зобовязати відповідача звільнити приміщення, розташоване за адресою: м.Кривий Ріг, пр. Гагаріна, буд.10; стягнути з відповідача судові витрати у справі. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між нею та відповідачем 28.12.2011 року укладено договір оренди нежилого приміщення №2318 за адресою: м.Кривий Ріг, пр. Гагаріна, буд.10. Встановлена орендна плата в сумі 2500,00 грн була змінена договором про внесення змін до договору оренди 29.12.2011 року і склала 15000,00 грн. Відповідачем в порушення умов договору орендна плата сплачується не в повному обсязі, у звязку з чим виникла заборгованість в сумі 111684,00 грн. На неодноразові звернення щодо погашення заборгованості відповідач не реагує. Крім того, відповідачем зіпсовано фасад приміщення і не здійснюється жодних дій щодо його ремонту чи відновлення, що також є підставою для розірвання договору оренди. Позивач в судовому засіданні присутньою не була, скориставшись правом представництва відповідно до ст.38 ЦПК України, будучи присутньою у попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] (договір про надання юридичних послуг від 12.11.2015 року) /а.с.12/ в судовому засіданні підтримав уточненні позовні вимоги, обгрнутовуючи обставинами, викладеними в позовній заяві, просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] (довіреність №79 від 22.12.2015 року, дійсна до 31.12.2016 року) /а.с.21/ в судовому засіданні заперечував проти позову, посилаючись на те, що договір про внесення змін до договору оренди від 29.12.2011 року, яким збільшено розмір орендної плати є неукладеним, оскільки вчинений у простій письмовій формі, а мав бути посвідчений нотаріально, як і основний договір. Відповідач регулярно сплачує орендну плату, тому вимоги щодо стягнення заборгованості є необґрунтованими. Доказів ушкодження відповідачем орендованого майна позивачем не надано, тому дана обставина не може бути підставою для розірвання договору. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності представлені докази, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] належить нежиле приміщення за адресою: м.Кривий Ріг, пр. Гагаріна, 10, прим.8 , що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна від 22.12.1997 р. (а.с.37,38) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно№7018501 від 15.04.2005 року (а.с.39). Між сторонами 28.12.2011 року укладено договір оренди нежитлового приміщення (далі [PERSON]), посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] /а.с.5,6/, відповідно до п.п.1 якого орендодавець (позивач) передає в тимчасове оплатне володіння і користування, а орендар (відповідач) приймає по Акту приймання-передачі нежиле приміщення загальною площею 67,1 кв.м, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, пр. Гагаріна, буд.10, прим.8 для розміщення офісу,обєкту надання послуг, обєктів торгівлі ( в тому числі аптечними та іншими товарами) (п.1.1 Договору)/а.с.5/. Термін дії цього договору складає 7 років і 1 місяць з моменту підписання Акту приймання-передачі обєкту (п.2.6 Договору) /а.с.5/. Пунктами 4.1,4.2 Договору встановлена орендна плата за використання обєкту 2500,00 грн. В орендну плату включена плата за користування обєктом та плата за використання земельної ділянки, на якій розташований обєкт, на якій розташований обєкт, та яка необхідна для його обслуговування. Вартість наданих комунальних послуг (телефонного звязку, електропостачання, теплопостачання, водопостачання та водовідведення) не входить у розмір орендної плати. Індексація орендної плати відбувається щорічно на індекс інфляції попереднього року. Така індексація нараховується через кожний повний рік оренди, починаючи з дати підписання Акту прийому-передачі обєкту. Орендна плата сплачується орендарем щомісячно до 10 числа поточного місяця шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок орендодавця /а.с.5 зворот/. У разі порушення орендарем термінів оплати орендної плати він сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення (п.5.1)/ а.с.6/. Після укладення Договору, між сторонами у простій письмовій формі складено [PERSON] про внесення змін до Договору оренди нежилого приміщення від 28.12.2011 року, яким збільшено розмір орендної плати до 15000,00 грн., з усіх інших питань [PERSON] оренди від 28.12.2011 року залишено без змін /а.с.8/. [PERSON] підписаний сторонами, скріплений печаткою ТОВ «МС Девелоптмент». Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або і письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. \~ Статтею 208 ЦК України встановлено, що у письмовій формі належить вчиняти: 1) правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. Згідно ч.1,2 ст.209 ЦК України , правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. На вимогу фізичної або юридичної особи будь-який правочин з її участю може бути нотаріально посвідчений. Пунктом 6.1 Договору встановлено, що зміна умов цього договору допускається за згодою сторін, яка оформлюється у встановленій законом формі та підписана уповноваженими представниками сторін. Пунктами 7.1,7.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 передбачено , що договір сторін про зміну або розірвання нотаріально посвідченого договору здійснюється шляхом складання окремого договору. [PERSON] про зміну або розірвання договору підписується сторонами і посвідчується нотаріусом. На всіх наданих нотаріусу примірниках основного договору проставляється відмітка про його зміну або розірвання, у якій зазначаються номер за реєстром та дата посвідчення договору про зміну або розірвання, проставляється нотаріусом підпис і скріплюється його печаткою. Отже, зміни до Договору внесено за згодою сторін, підписано уповноваженими особами, однак недодержано нотаріальної форми внесення змін до основного договору, у звязку з чим відповідач вважає зміни до Договору не укладеними. Разом із тим, суд враховує, що відповідач своїми діями здійснення оплати за оренду в розмірі встановленому змінами до Договору від 28.12.2011 року відповідач виконував відповідно до встановленої домовленості. Позивачем надано розрахунок суми заборгованості, відповідно до якого у 2012 році орендна плата складала 15000,00 грн., у 2014 році 15690,00 грн., у 2015 році -15768,00 грн., у 2016 році 20462,00 грн. (а.с.41). З матеріалів справи вбачається, що позивачем 23.06.2015 року складено лист на адресу ТОВ «МС Девелоптмент», м.Кривий Ріг, м-н Сонячний,26, в якому зазначено про намір підвищити орендну плату, знижену у 2013 році за проханням відповідача, з 01.07.2015 року до 20000,00 грн., у разі незгоди відповідача [PERSON] буде розірвано /а.с.10/. На листі є дата прийняття «23.06.2015» та підпис особи, прізвище (нерозбірливо), без зазначення посади. У вересні 2015 року позивачем складено два листи на адресу ТОВ «МС Девелоптмент», м.Кривий Ріг, м-н Сонячний,26, в яких зазначено, що вона має намір підвищити розмір орендної плати з 01.09.2015 року до 25000,00 грн. у разі незгоди запропоновано звільнити приміщення до 01.09.2015 року /а.с.11/. На листах є дата прийняття «14.09.2015» підпис особи, без зазначення прізвища та посади та дата «19.09.2015 р.» та підпис особи, прізвище (нерозбірливо), без зазначення посади. Отже, листи надіслано не на адресу юридичної особи з повідомленням про вручення поштового відправлення, не оформлювалися змінами до Договору щодо збільшення орендної плати відповідно до вимог чинного законодавства. Крім того, з розрахунку заборгованості неможливо встановити значення складових розрахунку, які саме суми сплачувалися відповідачем щомісяця в рахунок орендної плати, заборгованість по орендній платі помісячно. Суд не розцінює, як належні та допустимі докази щодо розміру сплаченого відповідачем розміру орендної плати, роздруківки ПАТ КБ «Приватбанк» по картці 5168 74** **** **45, яка належить [PERSON], та виписку по картці рахунку 5168742351724640 за період з 01.01.2011 року по 25.05.2016 року, оскільки з них не можливо встановити, що саме ТОВ «МС Девелоптмент» перераховані зазначені суми. Таким чином, позивач не надав належних та допустимих доказів щодо підтвердження вимоги про стягнення заборгованості в сумі 111684,00 грн. Вирішуючи питання розірвання Договору та зобовязання відповідача звільнити приміщення, суд виходить з наступного. Відповідно до п.2.6 Договору термін дії договору складає 7 років і 1 місяць з моменту підписання Акту приймання-передачі обєкту (п.2.6 Договору) /а.с.5/. Згідно ч.1 ст.651 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. \~ [PERSON] може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору ( ч.2 ст.651 ЦК України). Пунктом 6.2 Договору встановлено, що розірвання і зміна договору в односторонньому порядку не допускається, окрім випадків, прямо передбачених ЦК України, або ініціативою орендаря, про що у письмовій формі не пізніше ніж за 30 днів до розірвання договору повідомляє орендодавця. Позивачем 14.09.2015 року направлено на адресу відповідача повідомлення про відмову від договору найму та пропозиція щодо звільнення приміщення в 14-денний строк з моменту отримання повідомлення /а.с.9/. Данні щодо надсилання позивачем на юридичну адресу з повідомленням про вручення відповідачу поштового відправлення в матеріалах справи відсутні. Згідно ч.1 ст.782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. Позивачем не надано належних доказів на підтвердження, що наймачем не вносилася плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. Статтею 783 ЦК України передбачено право\~ наймодавця вимагати розірвання договору найму, якщо: 1) наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; 2) наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; 3) наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; 4) наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача. Позивачем, як підставу для розірвання договору оренди зазначена недбала поведінка відповідача, яка створює загрозу пошкодження речі, а саме - пошкодження фасаду приміщення і не здійснення дій до його ремонту чи відновлення, однак жодного доказу у відповідності до ст. 60 ЦПК України суду не надано. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає вимоги позивача не обґрунтованими та такими, що підтверджені належними та допустимими доказами, а тому у задоволенні позову відмовляє. У звязку з відмовою у задоволенні позову судові витрати позивачу не відшкодовуються. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed