Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 09.07.2011 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у сторін є двійня: син [PERSON] та донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось, оскільки в них зовсім різні погляди на виховання дітей та на життя в цілому. Спільне господарство позивач з відповідачем не ведуть з квітня 2014 року, спору про поділ майна не має. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Позивачем суду надано заяву про розгляд справи у її відсутність із зазначенням, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач, також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність із зазначенням про визнання позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). А тому, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в підготовчому засіданні достовірно встановлено, що 09.07.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що 09.07.2011 року зроблено відповідний актовий запис за №1297, згідно свідоцтва про шлюб серії 1-АМ №102850, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 09.07.2011 року. (а.с. 6) Від шлюбу у сторін є двійня: син [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії І-АМ № 213304, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 22.11.2011 року, та донька [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії І-АМ №213303, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 22.11.2011 року (а.с.4, 5). Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки в них зовсім різні погляди на виховання дітей та на життя в цілому. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їх дітей. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання останнього. А тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище, яким вона користувалась після реєстрації цього шлюбу «Музиченко». Судові витрати залишити за позивачем, як на тому наполягала остання. На підставі викладеного,

Outcome: approved