Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], просить ухвалити рішення яким розірвати укладений між ними договір на виконання робіт № 1 від 08.11.2013р., а також стягнути з відповідача на її користь матеріальних збитків в розмірі 46 615 грн., неустойки в розмірі 3 988,46 грн. та моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у вересні 2012р. між нею та відповідачем було досягнуто згоди щодо влаштування останнім системи опалення, водопостачання і каналізації в індивідуальному будинку, розташованому за адресою [ADDRESS]. На підтвердження досягнутої згоди стосовно переліку робіт, їх обсягу, вартості та остаточного терміну виконання, позивач передала відповідачу суму коштів в розмірі 66 222 грн., а останній в свою чергу, надав їй відповідну розписку від 20.09.2012р., де серед іншого зобов'язався виконати вказані вище роботи у строк до 30.11.2013р. Незважаючи на такі обставини, відповідач тривалий час не приступав до виконання взятих на себе зобов'язань, давав нечіткі пояснення такої поведінки, відмовлявся повернути кошти і лише в другій половині 2013 року виконав частину робіт на суму 19 607 грн. Внаслідок тривалих переговорів та для належного врегулювання відносин з відповідачем, 08.11.2013р. між ними було укладено договір на виконання робіт № 1, де серед іншого було зафіксовано усі взаємні зобов'язання та дії, які виникли ще до його укладення, зокрема, встановлено обов'язок відповідача виконати роботи з 08.11.2013р. по 30.11.2013р., підтверджено факт передачі йому грошей в сумі 66 222 грн. з посиланням на його розписку від 20.09.2012р. та підтверджено, що станом на 08.11.2013р. виконано частину робіт на суму 19 607 грн. Проте, після підписання такого договору, жодні роботи з боку відповідача не проводились і останній прострочив виконання взятого на себе зобов'язання на 207 днів. Вважає, що своїми діями відповідач істотно порушив умови договору, що є підставою для його розірвання та відшкодування збитків, які оцінює до розміру 46 615 грн. - суми коштів, які були передані відповідачу і не використані ним для виконання робіт, передбачених договором. Тому, в судовому порядку просить розірвати даний договір, стягнувши з відповідача згадану вище суму збитків. Крім того, оскільки за умовами договору, у випадку порушення строку надання послуг виконавець сплачує замовнику 5 % суми виконання робіт за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, просить стягнути її в примусовому порядку. За обрахунками позивача, розмір неустойки становить 3988,46 грн. В обґрунтування суми моральної шкоди покликається на те, що через протиправні дії відповідача не має можливості заселитись та повноцінно проживати в належному їй індивідуальному житловому будинку. У зв'язку з відсутністю у неї інших коштів, крім переданих відповідачу, не може залучити інших осіб для влаштування системи опалення, водопостачання і каналізації будинку. Такі обставини вимушено порушили її усталений спосіб життя, завдають їй значних душевних страждань, погіршили стосунки з близькими та рідними через постійний депресивний стан. Ступінь цих моральних збитків нею оцінено до розміру 10 000 грн., які також просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. В судове засідання позивач та його представник згідно договору про надання правової допомоги від 26.06.2014р. адвокат [PERSON] не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від останнього надійшла заява про підтримання позовних вимог, розгляд справи без його участі та згода на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. На підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України і проти чого не заперечив представник позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Згідно з приписами п. 1 ч. 2 цієї статті, підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що 08.11.2013р. між позивачем та відповідачем укладено договір на виконання робіт № 1 (а.с.4-6), за умовами якого відповідач зобов'язався влаштувати систему опалення, водопостачання та каналізації в індивідуальному житловому будинку [ADDRESS] у строк не пізніше 30.11.2013р. Відповідно до п. п. 5.1, 5.2 договору, замовник 20.09.2012р. передплатив виконавцю 66 222 грн., що підтверджується розпискою від 20.09.2012р. (а.с.3), яка є невід'ємною частиною даного договору. Станом на 08.11.2013р виконавцем виконано робіт, передбачених договором на суму 19 607 грн. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлено (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - ч. 1 ст. 530 ЦК України. Правові наслідки порушення зобов'язання та відповідальність за таке порушення визначено Главою 51 Розділу І Книги П'ятої ЦК України. Як зазначено в ст. 610, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язань (неналежне виконання). Одними із правових наслідків такого порушення, які встановлені договором або законом і про які йдеться в п. п. 1, 3, 4 ст. 611 ЦК України є розірвання договору, сплата неустойки та відшкодування збитків і моральної шкоди. Обов'язок боржника, який порушив зобов'язання відшкодувати завдані цим збитки закріплено також в ч. 1 ст. 623 ЦК України. Поряд з цим, як зазначено в ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Враховуючи мотиви позову, а також наявну в матеріалах справи розписку відповідача про отримання ним коштів на виконання певного виду робіт, за відсутності доказів протилежного, суд вважає встановленим, що з боку відповідача, внаслідок його протиправної поведінки має місце істотне порушення умов договору, яке виразилось в невиконанні у встановлений строк взятих на себе зобов'язань. За таких обставин, закон наділяє одну із сторін договору правом на звернення до суду з вимогою про розірвання такого договору, і оскільки підстави для цього є встановленими, вимога про розірвання договору є обґрунтованою і в цій частині позов підлягає задоволенню. Поряд з цим, відповідно до ч. 5 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Як зазначено в п. 5.2 договору, чого також не оспорює позивач, до підписання договору зобов'язання відповідача виконано лише на суму 19 607 грн. В іншій його частині воно залишається не виконаним, і оскільки даним судовим рішенням договір від 08.11.2013р. розривається у зв'язку з істотним порушенням відповідачем його умов, вимога про стягнення збитків - суми коштів, яка отримана відповідачем і не використана ним в процесі виконання робіт, що становить 46 615 грн. є також обґрунтованою та підлягає задоволенню. Крім цього, обґрунтованою і такою що підлягає задоволенню є вимога про стягнення неустойки в розмірі 3 988,46 грн. Як вже згадувалось вище, одним із правових наслідків порушення зобов'язання, які встановлені договором або законом є сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею), згідно вимог ст. 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення. В цивільному праві неустойка виконує дві основні функції. Вона є способом забезпечення виконання зобов'язання та наслідком його порушення. До моменту порушення зобов'язання неустойка виконує функцію забезпечення, тобто стимулює боржника до належного виконання. Якщо зобов'язання боржником порушене, стягнення неустойки є наслідком такого порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Як вбачається із змісту п. 7.5 договору, у випадку порушення строку надання послуг виконавець сплачує замовнику в розмірі 5 % суми виконання робіт за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Згідно обрахунку позивача, який наведений в мотивах позову (а.с.1зв.) та перевірений судом, як такий, що проведений фахово у відповідності до умов договору, розмір неустойки за період з 01.12.2013р. по 26.06.2014р. виходячи з подвійної облікової ставки НБУ становить 3 988,46 грн., і оскільки в договорі передбачено право позивача на отримання неустойки, дана вимога також підлягає до задоволення. Що стосується вимоги про стягнення моральної шкоди, то в цій частині позов слід задовольнити частково. Слід погодитись з позицією сторони позивача, що внаслідок протиправних дій відповідача остання зазнала моральних страждань. Неможливість вселитись у власне приміщення та повноцінно проживати там, а також відсутність можливості самостійно влаштувати систему опалення, водопостачання та каналізації, що безперечно є наслідком поведінки [PERSON] вкрай негативно вплинули на її душевний стан та вимушено змінило звичний спосіб життя. Відсутність інформації про терміни виконання взятих на себе зобов'язань, а також небажання відповідача повертати отримані кошти лише посилили ступінь цих страждань. Проте, матеріальний еквівалент моральних збитків, який оцінений позивачем до розміру 10 000 грн., на переконання суду не відповідає вимогам розумності та справедливості, є беззаперечно завищеним та підлягає зменшенню судом. При визначенні розміру моральних збитків суд виходить з п. п. 3, 5,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров'я позивача, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Аналізуючи встановлені судом обставини, розмір моральних збитків, який становить 1 000 грн. є розумним, справедливим та об'єктивним еквівалентом душевних страждань, які перенесла позивач внаслідок протиправної поведінки відповідача. Тому в цій частині позов підлягає до часткового задоволення і з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 000 грн. моральної шкоди. Таким чином, загальна сума коштів, яка стягується даним судом рішенням становить 51 603,46 грн., з яких матеріальні збитки - 46 615 грн., неустойка - 3988,46 грн., моральна шкода - 1000 грн. При цьому, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, пропорційно до задоволених вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 516,03 грн., який сплачений останнім за подання позовної заяви, що підтверджується відповідною квитанцією. Крім цього, з відповідача на користь позивача слід також стягнути судовий збір в розмірі 121,80 грн., сплачений останньою за подання заяви про забезпечення позову, яка задоволена ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 07.07.2014р. і що також підтверджується відповідною квитанцією.

Outcome: partial