Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], якому станом на день смерті належала 1/6 частина житлового будинку [ADDRESS], як члену колгоспного двору. Вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка, однак державним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності [PERSON] на вищезазначений будинок. Тому просить визнати за нею право власності на 1/6 частку спірного будинку в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року її чоловіка - [PERSON]. Представник відповідача Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився з невідомих на те суду причин. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно довідки №1738 виданої 13.10.2017р. Настасівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, житловий будинок [ADDRESS] є колгоспним двором членами якого були [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.06.1983 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] Згідно свідоцтва про зміну прізвища серія [NUMBER], 12.09.2001 року [PERSON], [INFO] змінив прізвище на [PERSON]. Як вбачається з інформаційної довідки виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 06.10.2017 року житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 92,8 кв.м. належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] року в м. Тернопіль. За умовами ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст. 369, 370, 372 Цивільного кодексу України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, розпоряджаються за згодою всіх співвласників, мають право на виділ належної їм частки чи на поділ майна. При цьому частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. В силу ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України, позивач [PERSON] належить до спадкоємців першої черги за законом після смерті [INFO] року [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1273 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ст. 1268 ЦК України). Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії 23.10.2017 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадкове майно за законом після смерті [INFO] року її чоловіка [PERSON], а саме 1/6 частку житлового будинку [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність спадкового майна спадкодавцю. Інші спадкоємці померлого, а саме діти [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини після смерті батька подавши відповідні заяви у встановлений строк. Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У відповідності до ст.ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті [INFO] року свого чоловіка [PERSON], а саме 1/6 частину житлового будинку [ADDRESS], однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане спадкове майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту шляхом визнання за [PERSON] права власності на 1/6 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року її чоловіка - [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved