Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів в її користь на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначає про те, що їх спільний син [PERSON] проживає з позивачем, яка забезпечує його всім необхідним. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину, а тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У судове засідання позивач не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, заперечень проти позову, а також заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не подав. Тому, суд в порядку ч.4 ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних в ній даних, доказів і постановляє заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21 квітня 2005 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, сторони 21 квітня 2005 року зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №389. Від даного шлюбу в них народилася дитина - син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03 березня 2006 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №1981. Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 03 грудня 2008 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, 03 грудня 2008 року шлюб між [PERSON] до [PERSON] розірвано. Згідно довідки №1411 від 31 липня 2014 року, виданої ПП «Наш дім», [PERSON] проживає в [ADDRESS]. Разом з нею зареєстрований та проживає син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Будь-яких доказів на рахунок того, що за станом здоров'я чи матеріальним становищем [PERSON] не може виконувати своїх аліментних обов'язків щодо утримання дитини, останній суду не надав. Судом встановлено, що відповідач матеріально не забезпечує сім'ю, не надає кошти на утримання малолітнього сина. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) батька, згідно ч.1 ст.183 СК України, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітнього сина слід визначити в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання (ст.367 ЦПК України). Судовий збір в доход держави підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved