Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\2 частки усіх видів заробітку, щомісячно, з часу подання заяви до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вказала, що з літа 2013 року відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків щодо утримання дітей. Діти перебувають на її повному утриманні, донька навчається в ліцеї у Польщі, син проживає з її матір'ю, навчається в 6-му класі. Відповідач є фізично здоровим, працює в обласному управлінні Державної служби з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, має регулярний дохід, а отже може брати участь в утриманні дітей. Сторони в судове засідання не прибули, подали заяви, в яки х просять справу розглядати у їх відсутності. Відповідач [PERSON] подав письмове заперечення, в якому просить задовольнити позов частково, визнає позов в частині стягнення аліментів у розмірі 1/6 частки його заробітку. Дослідивши письмові документи, оцінивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. Сторони перебували у шлюбі, який розірвано за рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області 24 листопада 2015 року (рішення Борщівського районного суду №594/1224/15-ц). За даними свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] виданого 1 лютого 2013 року, [PERSON], [INFO], змінила прізвище на «[PERSON], про що 1 лютого 2013 року складено відповідний актовий запис №3. Від спільного проживання сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER]), та сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER]). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 181 СК України визначає, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітні діти перебувають на утриманні матері - позивача [PERSON] (довідка Борщівської міської ради від 6 травня 2016 року за вих.. № 1541). Старша дочка сторін навчається у ліцеї в Республіці Польща, син є учнем 6-го класу. Мати дітей періодично виїжджає на заробітки за кордон, у Республіку Польщу. В заяві позивач зазначає, що її заробіток є недостатній для повноцінного утримання обох дітей. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України ураховує обставини: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] працює в обласному управлінні Державної служби з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області на посаді помічника начальника зміни з постійним місцем працевлаштування, його середньомісячний заробіток складає 5428.33 грн. За таких обставин, враховуючи матеріальний та сімейний стан неповнолітніх дітей, матеріальний стан відповідача, а саме, наявність регулярного заробітку, суд вважає, що суму аліментів на утримання неповнолітніх дітей слід визначити у частці від заробітку відповідача, однак не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також стягненню з відповідача підлягає й судовий збір. На підставі ст.ст.180,182,183 СК України та,

Outcome: partial