Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Миколаївської сільської ради Красноармійського району про встановлення факту належності на праві особистої власності земельної ділянки, будинку та визнання права власності на спадщину за законом, в обґрунтування позову зазначила, що [INFO] померла її тітка [PERSON], яка постійно проживала в [ADDRESS]. Після її смерті залишилася спадщина, що полягає в земельній ділянці площею 4,02 га, розташованої на землях Миколаївської сільської ради Красноармійського району Донецької області, яка належала їй згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, та житлового будинку [ADDRESS]. Позивачка є спадкоємицею п'ятої черги за законом після смерті [PERSON], оскільки спадкоємців інших черг у спадкодавці не має. Спадщину вона прийняла, звернувшись до Другої Державної нотаріальної контори м.Красноармійськ з заявою на підставі рішення суду про надання їй додаткового строку для прийняття спадщини. Але вона не може одержати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки Державний акт на землю відсутній, так як згорів внаслідок пожару. Красноармійський міський відділ земельних ресурсів надав їй копію Державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON], але нотаріус не може видати на підставі його свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, а дублікат може одержати тільки власник земельної ділянки. Позивачці також видано дублікат договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] від 25.09.1978 року за реєстровим номером 81, але на підставі цього дублікату він не може бути зареєстрований в Службі реєстрації нерухомого майна, оскільки з такою заявою в реєстраційну службу нерухомого майна може звернутися тільки власник майна. В зв'язку з цими недоліками нотаріус Другої Державної нотаріальної контори м.Красноармійськ виніс Постанову про відмову у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку та житловий будинок після смерті [PERSON] Позивачка зазначає, що крім цього для вирішення питання щодо визнання за нею права власності на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] необхідно встановити факт належності цього майна [PERSON], оскільки остання на день смерті не була його власником в зв'язку з неоформленими належним чином правовстановлюючими документами на це майно. Враховуючі викладене, вона просить суд встановити факт належності [PERSON] на праві особистої власності земельної ділянки площею 4,02 га, розташованої на землях Миколаївської сільської ради та житлового будинку [ADDRESS], та визнати за нею, [PERSON], право власності на спадщину за законом після смерті [PERSON] у вигляді земельної ділянки площею 4,02 га, розташованої на землях Миколаївської сільської ради та житлового будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] надала аналогічні пояснення викладеним у позовній заяві, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. 11.12.2014 року надала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.57). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. 18.12.2014 року надав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.62). Відповідач Миколаївська сільська рада Красноармійського району Донецької області до суду не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, в якій проти позову не заперечував (а.с.49). Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала та просила їх задовольнити. 11.12.2014 року надала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.58). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.6), яка, згідно рішення Красноармійського міськрайонного суду від 10.06.2014 року, була рідною тіткою позивачки [PERSON] (а.с.53,55). Встановлено, що після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,02 га, розташованої на землях Миколаївської сільської ради Красноармійського району Донецької області, та житлового будинку [ADDRESS]. Житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Михайлівською сільською радою Красноармійського району Донецької області 25.09.1978 року, реєстровий номер 81 (а.с.12). Згідно звіту №н2-2- 2/14 про оцінку жилого будинку вартість вказаного домоволодіння становить 65965,00 грн (а.с.20-36). Земельна ділянка, площею 4,02 га, розташована на землях Миколаївської сільської ради Красноармійського району Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ДН №193552, виданого 15 серпня 2005 року на підставі розпорядження Красноармійської райдержадміністрації від 26.07.2005 року №278, кадастровий номер 1422783400:07:000:0373 (а.с.10) Згідно витягу №861 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 11.03.2014 року вартість земельної ділянки становить 120158,67 грн (а.с.11). Позивачка звернулася до Другої Красноармійської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.60, 61), однак їй було відмовлено у зв'язку з тим, що спадкоємцями надано дублікат договору купівлі-продажу житлового будинку без реєстрації його в відповідній реєстраційній службі та не надано державного акту на земельну ділянку, як того вимагає п.4.18, 4.20 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (а.с.8). Відповідно до ст.256 ЦПК України судовим порядком можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. В судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка площею 4,02 га, розташована на землях Миколаївської сільської ради Красноармійського району Донецької області, та житловий будинок [ADDRESS], належить померлій [PERSON]. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимоги позивача про встановлення факту належності вищевказаного майна померлій [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1265 ЦК України - у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності. Якщо інше це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його права. У відповідності до п. 3.1. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.08. № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з частиною 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Проаналізувавши вищевикладене, суд вважає, що оскільки [PERSON], яка є спадкоємцем п'ятої черги, не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, вона є такою, що прийняла спадщину, оскільки подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини в строки передбачені ст.1270 ЦК України, третя особа [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог, а спадкове майно належало спадкодавцю на законних підставах, що встановлено в судовому засіданні, то позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права власності на спадщину за законом на земельну ділянку та будинок підлягають задоволенню.

Outcome: approved