Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів, в якому, просила стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 96685,00 грн та судові витрати в розмірі 967,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 22.12. 2014 року позивач передав, а відповідач взяв у борг грошові кошти у розмірі 6100 доларів США та зобов'язався повернути їх до 31.12. 2014 року, на підтвердження чого, позичальником була складена розписка, яка посвідчує факт передачі йому позикодавцем визначеної суми. Однак відповідач не виконав належним чином взятих на себе зобов'язань, та у визначений термін борг не повернув, тому за захистом своїх порушених прав позивач звернувся до суду. У судове засідання позивач не з'явився, представник позивача надала до суду заяву в якій просила розглядати справу без його участі, та що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 22 грудня 2014 позивач передав, а відповідач взяв у борг грошові кошти у розмірі 6100 доларів США та зобов'язався повернути їх до 31.12.2014 року, на підтвердження чого, позичальником була складена розписка, яка посвідчують факт передачі йому позикодавцем визначеної суми. Розписка також підтверджує той факт, що відповідач зобов'язався повернути суму боргу до 31.12.2014 року. (а.с.5). Не зважаючи на неодноразові звернення позивача до відповідача з вимогами повернути борг, останній не повернув зазначену суму боргу ані у встановлений строк, ані на момент звернення до суду. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким, чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань перед позивачем щодо своєчасного повернення суми позики, та з нього підлягають стягненню сума боргу в розмірі 6100 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на укладання договору (15,85 ) складає 96 685 грн. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 967,00 грн, які підтверджуються долученими до справи платіжними дорученнями про їх оплату (а.с. 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved