Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів неповнолітніх дітей. Свій позов мотивує тим, що з [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 15.09.2006 року, проте вже понад два роки шлюбні відносини припинені. Від даного шлюбу у них є троє дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач не надає допомоги на утримання неповнолітніх дітей, які перебувають на її повному утриманні. Зазначає, що відповідач, який є здоровим та працездатним, ухиляється від обов'язку утримувати дітей. Просила стягувати з відповідача в її користь аліменти на неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в розмірі ? частини від заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення з позовом до суду та до досягнення дітьми повноліття. До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти постановлення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач повторно не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, у позивача з відповідачем, за час шлюбу, народилося троє дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с 5-7). Малолітні діти проживають разом з матір»ю - позивачкою [PERSON] Судом встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо утримання їх малолітньої дитини, тобто між ними існує спір з цього питання. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України визначається розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини наступним чином: частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов'язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, здоровим, на обліку у лікарів не перебуває, інших неповнолітніх дітей, утриманців він не має. Доказів іншого відповідачем суду не надано. Розмір щомісячного заробітку (доходу) відповідача [PERSON] не відомий. Малолітні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] здорові, самостійних доходів не має. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання малолітньої доньки. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі ? частка від заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення з позовом до суду та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved