Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини, у якому зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 січня 2011 року. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. З квітня 2019 року шлюбні відносини між сторонами припинені, мешкають вони окремо, обов`язок матеріально утримувати дитину відповідач не виконує. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання заяви до повноліття. Сторони до судового засідання не викликались, повідомлені про час та дату розгляду даної справи. Від відповідача до суду не надходило будь-яких письмових заяв, клопотань або заперечень, відзив на позовну заяву до суду також наданий не був. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін у справі. Судом встановлено, що 15 січня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 7 (а.с. 5). Під час перебування у шлюбних відносинах у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та мешкає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні (а.с. 6). Дитина [PERSON] , [INFO] здорова, на « Д »-обліку не перебуває (а.с. 8-9). Відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Одним із способів виконання батьками обов`язку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду. Згiдно зі статтею 182 Сiмейного кодексу України при визначеннi розмiру алiментiв суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника алiментiв, наявність у платника алiментiв інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, iншi обставини, що мають істотне значення. Частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та за жодних обставин не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, наданих суду позивачем доказів, суд вважає, що з вiдповiдача на користь позивача на утримання доньки підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до її повноліття. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 грн. На пiдставi ст.ст. 180, 182 Сімейного кодексу України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved