Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 22 квітня 1998 року та зареєстрований Озерянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №2, вказуючи, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, оскільки він ображав її як дружину та людину, дорікав їй, що вона з бідної родини і нічого немає, прийшла до нього на все готове. Їй боляче терпіти такі приниження від чоловіка, оскільки вона особисто, а також за допомогою своєї матері вклала в господарство відповідача 91500 грн. У 4 роки їх син захворів на астму, коли в нього були приступи, відповідач навіть не виходив з кімнати, щоб допомогти їй рятувати сина і від такого ставлення їй було нестерпно жаль та боляче. Відповідач неодноразово, після брутального обзивання, виганяв її з дому, тоді, разом з дітьми вона вимушена була йти проживати до своєї матері. Через деякий час відповідач просив повернутися і вона, з надією, що все зміниться на краще, верталася. Однак, через короткий час, усе повторювалось, образи, докори, приниження. Відповідач зневажливо ставився і до її здоровя, не повірив їй коли та захворіла на запалення легенів, змушував її вставати і йти працювати. Її звернення до суду є виваженим та продуманим, тому примирення з відповідачем не бажає. За наведених обставин позов просить задовольнити. Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] будучи присутніми в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, наполягають на їх задоволенні. Позивач жодного примирення з відповідачем не бажає та пояснила, що за час спільного проживання відповідач постійно принижував її, ображав як жінку, постійно вказував на те, що вона з бідної родини. Під час скандалів виганяв її з дому і вона вимушена була з дітьми йти проживати до своєї матері. Усі ці обставини негативно вплинули на її здоровя, їй боляче терпіти такі його приниження. Відповідач також зневажливо ставиться до їх сина, який хворий на астму. Коли у дитини траплялися приступи, часто це було в ночі, відповідач навіть не цікавився станом його здоровя не допомагав їй, натомість наказував закрити двері, щоб йому не заважати спати. Така байдужість відповідача як до неї так і до їх дітей переконала її в тому, що надалі продовжувати їх подружні стосунки немає сенсу, такі суперечать її інтересам та інтересам їх дітей. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув повторно, причин неявки не повідомив. У звязку з неявкою відповідача, суд вирішив справу розглядати у відсутності відповідача та провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 22 квітня 1998 року, актовий запис №2, здійснений Озерянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії І-ИД № 041559, видане Озерянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області 22 квітня 1998 року). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження І-ИД №005479), та малолітню доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ИД №151898). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Постійні приниження образи та докори зі сторони відповідача призвели до припинення подружніх стосунків. Сторони припинили подружні стосунки і позивач категорично відмовляється їх відновлювати. Їх шлюб набув формальних рис. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проігнорував виклик до суду. Ухвалою Борщівського районного суду від 25 травня 2017 року сторонам надавався строк на примирення терміном 2 місяці, однак до позитивного результату це не призвело, сторони не примирилися. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та малолітньої дитини, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24, 55, ч.3 56, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved