Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 31.01.2015 року. Від сумісного проживання мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Від першого шлюбу відповідач має двох неповнолітніх дітей, на утримання яких з нього здійснюється стягнення. Оскільки шлюбні відносини між ними припинені, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання, просить стягнути з нього на свою користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/8 частини доходу щомісячно, починаючи з моменту пред'явлення позову до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка в судове засідання не з»явилась повторно, надала заяву, в якій підтримує заявлені вимоги у повному обсязі (а.с.19,24). Відповідач [PERSON], згідно його заяви, позовні вимоги визнав у повному обсязі, просить розглядати справу без його участі (а.с.18). Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 31.01.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, який укладено відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №22. (а. с. 7). Від сумісного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO]. про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області було зроблено актовий запис №337 (а. с. 2). Дитина сторін проживає з позивачкою та відповідачем, що підтверджено довідкою з місця мешкання, виданою 10.12.2016 року Комунальною установою Покровський координаційний центр самоорганізації населення ( арк. спр.3). Згідно ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що позивачка дійсно знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, не працює, потребує матеріальної допомоги, а відповідач ухиляється від надання позивачці матеріальної допомоги на її утримання, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним і стан здоров'я дозволяє йому нести аліментні зобов'язання. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Доказів стосовно наявності у відповідача аліментних зобов'язань, а також його стану здоров'я, які б були підставою для визначення розміру аліментів за розміром меншим ніж вказаним позивачкою, до суду не надано. Ухвалою суду від 03.04.2017 року була визнана явка сторін обов»язковою з метою визначення матеріального стану відповідача, наявності у нього аліментних зобов»язань, але сторони повторно не з»явились в судове засідання, не надали доказів про наявність у відповідача інших аліментних зобов»язань. Відповідачем згідно його заяви позовні вимоги визнані у повному обсязі. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, за винятком якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд вважає, що позов в частині, визнаній відповідачем, підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved