Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], посилаючись на те, що вона з 20 січня 2007 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалось, тому вони проживають окремо один від одного. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Тому позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягувати аліменти з [PERSON] на її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до її повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилалась на обставини зазначені в позовній заяві. В судове засідання відповідач не зявився, хоча був повідомлений належним чином причини не явки до суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до свідоцтва про шлюб сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане 20 січня 2007 року Дніпровськм відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 14. Судом встановлено, що сторони по справі разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. На підставі викладеного, враховуючи те, що подальше збереження родини з урахуванням їх взаємних відносин неможливо і суперечить інтересам сторін, суд вважає позовні вимоги в частині розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем підлягають задоволенню. Згідно до свідоцтва про народження малолітня дитина [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, видане 30 травня 2007 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 347. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд вважає можливими задовольнити позовні вимоги про стягувати аліменти з [PERSON] на її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до її повноліття. У звязку з задоволенням позовних вимог, на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 243,60 грн., що документально підтверджено.

Outcome: approved