Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, зазначила, що в період з січня 1998 року по серпень 2012 року сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. У серпні 2012 року сторони припинили спільне проживання однією сім'єю. Під час проживання однією сім'єю, позивач [INFO] народила дочку - [PERSON]. На даний час дочка знаходиться на її утриманні. З серпня 2012 року відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач не володіє відомостями щодо наявності у відповідача офіційної роботи, тому просить аліменти стягувати в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 750 гривень, щомісячно, до досягнення дитини повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав що дитині дійсно потрібна матеріальна допомога батька, однак заявлену суму аліментів він не в змозі платити, так як він на даний час безробітний. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача на підставі наданих позивачем матеріалів. В судовому засіданні дослідженими доказами встановлено, що в період з січня 1998 року по серпень 2012 року сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Під час проживання однією сім'єю, позивач [INFO] народила дочку - [PERSON], батьком якої являється [PERSON]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження дитини. У серпні 2012 року сторони припинили спільне проживання однією сім'єю, після чого відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач офіційно не працює, однак фізично здоровий, що дає йому можливість утримувати дитину, тому він як батько неповнолітньої дочки - [PERSON] зобов'язаний утримувати її до досягнення нею повноліття. Відповідно до з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України , якщо відповідач має не регулярний, мінливий дохід, то суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач офіційно не працевлаштований, має нерегулярний, мінливий дохід, то аліменти слід стягувати з нього в твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів то суд керуюся ст. 182 ч. 2 СК України та статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік». Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» визначено, що з 01 січня 2014 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років 1286 гривень. Також при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, те що на його утриманні не має інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини чи батьків, його стан здоров'я. Тому аналізуючи всі обставини справи та норми закону, суд задовольняє позовні вимоги позивача частково та стягує аліменти з відповідача на утримання його неповнолітньої дитини в розмірі по 500 гривень до досягнення дочки повноліття, щомісячно.

Outcome: partial