Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовною заявою до відповідача Чернівецької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В позовній заяві посилається на те, що вона є рідною дочкою [PERSON] [INFO] У зв'язку з одруженням вона змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». [INFO] померла її мати - [PERSON]. За життя [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка [NUMBER] для ведення садівництва, площею 0,0545 га, що розташована у [ADDRESS], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER]. Таким чином, після смерті її матері, відкрилась спадщина на майно померлої, а саме на земельну ділянку [NUMBER] для ведення садівництва, площею 0,0545 га, що розташована у [ADDRESS]. Вона являється єдиною спадкоємицею відповідно до заповіту, у зв'язку з чим 02 червня 2017 року звернулася до Першої чернівецької державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, однак у вчиненні даної нотаріальної дії їй було відмовлено, оскільки нею було пропущено строк прийняття спадщини. Вважає, що нею був пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причини, оскільки хворіла. Так, смерть матері вона важко пережила і це дало негативний вплив на її здоров'я, в цей час, їй важко було пересуватися, що зв'язано з проблемами по гінекології, котрі й призвели до проведення оперативного втручання. Тому вона переважно вела лежачий спосіб життя, оскільки будь-які рухи супроводжувалися сильними болями. Тому, просила призначити їй додатковий строк тривалістю в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась [INFO] після смерті [PERSON]. В судовому засіданні позивачка та її представник посилалися на обставини викладені в позові та провили задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, вирішення спору по суті залишала на розсуд суду. Відповідно до ч. ч. 1-3ст. 212 ЦПК України судоцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 30.07.1953 року, позивачка [PERSON] [INFO], є рідною дочкою [PERSON] [INFO] (а.с.8). У зв'язку з одруженням позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 29.04.2014 року та свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] виданого 05.09.1995 року (а.с.9). [INFO] померла мати позивача - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER] від 18.04.2016 року (а.с.11). За життя [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка [NUMBER] для ведення садівництва, площею 0,0545 га, що розташована у [ADDRESS], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER] (а.с.12-14). Таким чином, після смерті [PERSON], відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на земельну ділянку [NUMBER] для ведення садівництва, площею 0,0545 га, що розташована у [ADDRESS]. Позивачка є єдиною спадкоємицею даного майна, оскільки саме їй мати за життя заповіла його про, що свідчить заповіт від 14.08.2009 року та витяг з спадкового реєстру (а.с.15-16). Як вбачається з матеріалів справи, 02 червня 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до Першої чернівецької державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав та з метою одержання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку [NUMBER] для ведення садівництва, площею 0,0545 га, що розташована у [ADDRESS] однак у вчиненні даної нотаріальної дії їй було відмовлено, оскільки нею був пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини, про свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №1088/02-31 /02-31 (а.с.17). Як вбачається з витягів з амбулаторної книги та виписки із медичних карт стаціонарного хворого позивачка [PERSON] у той період хворіла, тому суд вважає пропуск строку для прийняття спадщини позивачкою поважною. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи положення ст. 214 ЦПК України, згідно якої під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи те, що відновлення права на прийняття спадщини [PERSON] не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а також те, що строк для прийняття спадщини позивачем був пропущений з поважних причин, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та призначити позивачу додатковий строк тривалістю в три місяці для подання заяви. На підставі наведеного та

Outcome: approved