Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] треті особи Управління Держземагенства у Світловодському районі, Світловодська міська державна нотаріальна контора та просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 512 кв.м, яка знаходиться в [ADDRESS] кадастровий номер 3510900000:50:174:0006 в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO], зняти заборону відчуження з земельної ділянки з кадастровим номером 3510900000:50:174:0006 та визнати недійсним присвоєння земельній ділянці по [ADDRESS] кадастрового номеру 3510900000:50:174:0006 За заявою представника позивача провадження у справі у частині позову щодо визнання недійсним присвоєння земельній ділянці по [ADDRESS] кадастрового номеру 3510900000:50:174:0006 було закрите ухвалою суду від 22.09.2014 року. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті її батька [PERSON] до складу спадкового майна відноситься земельна ділянка площею 512 кв.м. по [ADDRESS]. кадастровий номер 3510900000:50:174:0006. Постановою державного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав що на земельну ділянку із таким же кадастровим мається заборона відчуження. Як з'ясувалось заборона відчуження виникла у зв'язку із укладенням договору довічного утримання відповідача [PERSON] відносно земельної ділянки по [ADDRESS] якій помилково був присвоєний той самий кадастровий номер, що у земельної ділянки, яка входить до спадкового майна позивачки. Вказана обставина є перешкодою в отриманні позивачкою свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка належала її батькові, а тому вона вважає, що її право на спадкування може бути захищено у судовому порядку. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити, посилаючись на обставини та на докази, що їх стверджують. Представники відповідача позовні вимоги не визнали та вказують на те, що відповідач ні яким чином не порушив права позивачки. Вказали на те, що не погоджуються з доводами позивача, щодо помилкового присвоєння кадастрового номеру саме земельній ділянці за адресою [ADDRESS] та вказують на відсутність відомостей про дату, час та суб'єкта присвоєння кадастрового номеру та суб'єкта внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером 3510900000:50:174:0006. Просять у позові відмовити. Представник третьої особи Управління Держземагенства у Світловодському районі проти задоволення позову у частині визнання права власності на спадкове майно не заперечує та водночас пояснив, що дійсно земельній ділянці, яка належить відповідачу [PERSON] помилково був присвоєний той самий кадастровий номер, що і земельній ділянці, яка належить померлому спадкодавцю [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються державними актами на право приватної власності на землю [PERSON] та [PERSON] Представник третьої особи Світловодської міської державної нотаріальної контори суду пояснив, що нею був посвідчений спадковий договір між [PERSON] та [PERSON], предметом якого, зокрема, є земельна ділянка [ADDRESS] з кадастровим номером 3510900000:50:174:0006 та внесена заборона відчуження вказаної земельної ділянки до Єдиного реєстру на підставі цього договору. На момент вчинення нотаріальних дій будь-яких відомостей про наявність іншої земельної ділянки з аналогічним кадастровим номером у неї не було. Заслухавши доводи сторін, третіх осіб, з'ясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 28 вересня 2013 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.3) Відповідно до заповіту (а.с.4) померлий [PERSON] заповів [PERSON] усе майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось. Встановлено, що померлому [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0512 кв.м. за адресою [ADDRESS] кадастровий номер 3510900000:50:174:0006, що підтверджується державним актом зареєстрованим 25 грудня 2009 року (а.с.5-6). Відповідно до постанови державного нотаріуса (а.с.8) [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тієї підстави що на земельну ділянку з кадастровим номером 3510900000:50:174:0006 присутня заборона. Державним актом Серія ЯК № 636019 зареєстрованим 12 січня 2010 року підтверджується, що відповідачу [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0536 га за адресою [ADDRESS]. Кадастровий номер вказаної земельної ділянки - 3510900000:50:174:0006, що збігається з кадастровим номером земельної ділянки померлого [PERSON] (а.с.50). Пунктом 29 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2012 року (надалі Порядок) визначено, що кадастровим номером земельної ділянки є індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Кадастровий номер земельної ділянки присвоюється за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру. Кадастровий номер присвоюється земельній ділянці незалежно від форми власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від однієї особи до іншої, виникнення інших, крім права власності, речових прав на земельну ділянку, зміни речових прав на земельну ділянку, інших відомостей про неї кадастровий номер не змінюється. У разі поділу чи об'єднання земельній ділянці присвоюється новий кадастровий номер. З довідки Держземагенства (а.с.9) вбачається, що кадастровий номер, який був присвоєний земельній ділянці за адресою [ADDRESS] вважається таким, що присвоєний помилково, тобто з невідомих причин відбулось дублювання кадастрового номеру. Виходячи з того що кадастровий номер присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації, як це визначено Порядком, та враховуючи що реєстрація земельної ділянки [PERSON] відбулась 25 грудня 2009 року тобто раніше ніж реєстрація земельної ділянки [PERSON], яка відбулась 12 січня 2010 року, суд вважає що при присвоєнні кадастрового номера земельній ділянці за адресою [ADDRESS], яка належить [PERSON] була допущена помилка. Таким чином, суд приходить до переконання, що в судовому засіданні підтверджено достовірними та взаємно узгодженими доказами право власності померлого спадкодавця [PERSON] на земельну ділянку площею 512 кв.м, яка знаходиться в [ADDRESS] кадастровий номер 3510900000:50:174:0006. Із змісту ст. 1216 ЦК України випливає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів судом є, зокрема, є визнання права. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем померлого [PERSON] за заповітом, а тому до неї переходить право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку площею 512 кв.м, яка знаходиться в [ADDRESS] кадастровий номер 3510900000:50:174:0006. Щодо вирішення позовних вимог [PERSON] стосовно зняття заборони відчуження з земельної ділянки з кадастровим номером 3510900000:50:174:0006, суд виходить з такого. Встановлено, що на земельну ділянку по [ADDRESS] площею 0,0536 га з кадастровим номером 3510900000:50:174:0006, яка належить [PERSON] накладена заборона відчуження на підставі спадкового договору (а.с. 51-53). З огляду на та те, що земельна ділянка, яка належала померлому [PERSON] та на яку позивач просить визнати право у порядку спадкування знаходиться за іншою адресою, а саме по [ADDRESS], то суд вважає що позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню, оскільки вони заявлені не до тієї особи, яка за законом має відповідати. На підставі викладеного та ст.ст. 16, 1216, 1241 ЦК України,

Outcome: partial