Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання правочину недійсним та повернення безпідставно набутих грошових коштів . У своєму позові та у судовому засіданні позивач пояснила, що вона мала намір придбати житло у Заводському районі в м.Запоріжжі. У червні 2013 року вона звернулась до агенції нерухомості «Вікторія» з проханням знайти для неї житло. 25 червня 2013 року в приміщенні офісу «Вікторія» вона уклала попередній договір з відповідачем [PERSON] з приводу договору купівлі-продажу 29/100 частин квартири за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві власності. Даний договір вони уклали у простій письмовій формі: вона і [PERSON] поставили свої підписи на договорі. На виконання цього договору позивач передала [PERSON] в рахунок купівлі квартири 24 450 грн. Основний договір згідно п.1.1 попереднього договору, вони повинні були укласти до 25.11.2013 року у нотаріуса. Однак, в серпні 2013 року відповідач виявила бажання розірвати договір, бо не захотіла чекати гроші і обіцяла повернути аванс в сумі 24 450 грн. 27.08.2013 року в приміщенні офісу «Вікторія» вона і [PERSON] підписали , що договір розірваний по домовленості сторін і що протягом трьох днів позивачу будуть повернуті гроші в сумі 24 450 грн., але гроші їй не були повернуті. Вона неодноразово зверталась до [PERSON], але вона не відповідала на телефонні дзвінки і уникала зустрічей. Тому позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. У своєму позові позивач просить визнати попередній договір від 25.06.2013 року недійсним внаслідок його нікчемності та стягнути з відповідача [PERSON] на її користь 24 450 грн. та судові витрати. У судовому засіданні позивач позов підтримала і просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала повністю і суду пояснила, що вона бажала продати свою квартиру. При укладанні попереднього договору у червні 2013 року позивач [PERSON] передала їй тільки гроші за комунальні послуги і вона віддала їй ключі від своєї квартири. Вони домовилися, що [PERSON] буде проживати в квартирі до укладання договору у нотаріуса та буде сплачувати комунальні послуги. В серпні 2013 року почали поступати скарги від сусідів на [PERSON] і вони вирішили розірвати договір. Ніхто їй грошей в сумі 24 450 грн. не передавав. Третя особа - [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] звернулась в їх агенцію з метою продати належну їй квартиру. 25.06.2013 року був укладений попередній договір і в присутності матері, чоловіка, [PERSON] передала [PERSON] 24 450 грн. в рахунок купівлі квартири. В серпні 2013 року сторони вирішили розірвати договір по домовленості. Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення сторін, їх представників, пояснення свідків, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та [PERSON] виникли правовідношення з приводу відчуження частини квартири у вигляді 29/100 частин за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п.4 ст.203 ЦК України правочин вчиняється у формі, встановленій законом. Судом було встановлено, що попередній договір від 25.06.2013 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], був укладений без нотаріального посвідчення, що не відповідає вимогам закону. Згідно ст. ст.657, 719 ЦК України договори купівлі-продажу, дарування щодо нерухомого майна укладаються в письмовій формі і підлягають нотаріальному посвідченню Згідно ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно до ч.1 ст.216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов*язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Згідно ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно ст.604 ЦК України зобов*язання припиняється за домовленістю сторін. Згідно до ч.1 ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов*язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав визначених законом і із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Судом встановлено із тексту попереднього договору від 25.06.2013 року, що на його виконання [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 24 450 грн., що еквівалентно 3 000 доларів США, але основний договір укладений не був. У судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечувала проти того, що мала намір продати [PERSON] належну їй кімнату (29/100 частин) в квартирі [ADDRESS] і що вона підписувала попередній договір, але заперечує проти того, що отримала грошові кошти в розмірі 24 450 грн. Усі доводи відповідача про те, що їй ніхто не передавав гроші в розмірі 24 450 грн., спростовуються іншими доказами, зібраними по справі. Так, допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що у їх присутності в приміщенні агенції «Вікторія» [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти в розмірі 24 450 грн., що еквівалентно 3 000 доларів США. Суд не узяв до уваги пояснення відповідача [PERSON] в тій частині,що перша сторінка попереднього договору підроблена, оскільки цей факт може бути підтверджено тільки на підставі висновку експерта, а клопотання про призначення експертизи відповідачем [PERSON] не заявлялося. У судовому засіданні суд оглянув оригінал попереднього договору, який надала третя особа [PERSON], і [PERSON] не заперечувала проти свого підпису на договорі. Допитані свідки з боку відповідача [PERSON] та [PERSON] з приводу передачі та отримання грошових коштів в розмірі 24 450 грн. ніяких фактів суду не повідомили. Посилання представника відповідача на той факт, що згідно думки спеціаліста від 12.11.2013 року [PERSON] не могла адекватно сприймати події, які відбувалися з нею 25.06.2013 року при укладанні правочину в агенції нерухомості з [PERSON], суд не приймає як доказ, оскільки відсутні медичні документи про психологічний стан здоров*я [PERSON], а також запитання до спеціаліста- психолога ставив адвокат, а не суд на підставі ухвали. Крім цього, для надання відповіді на поставлені питання спеціалісту-психологу, суд повинен був призначити експертизу і доручити проводити експертне дослідження експерту, при цьому попередивши експерта про кримінальну відповідальність за неправильний висновок. Із наданих документів до думки спеціаліста встановлено, що [PERSON] не є експертом і не має ліцензії для проведення таких досліджень. Відповідно до ст.59 ЦК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Оцінюючи в сукупності усі зібрані докази по справі суд вважає, що попередній договір від 25.06.2013 року, укладений між [PERSON] та [PERSON]. нотаріально не посвідчений і тому вважається нікчемним. Тому, відповідач [PERSON] повинна повернути позивачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 24 450 грн., які отримала в рахунок відчуження нерухомого майна, оскільки основний договір укладено не було, а позивач [PERSON] залишилася без квартири та без грошей. Таким чином, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований і знайшов свої докази у судовому засіданні і тому він підлягає задоволенню.

Outcome: approved