Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON], третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. У даному шлюбі в них народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її вихованні та забезпеченні. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, її розвитком не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання не надає. З метою оздоровлення та розширення світогляду, позивачка має намір поїхати з донькою закордон. Проте, батько дитини [PERSON], із позивачем взагалі не спілкується, а тому отримати дозвіл на виїзд дитини за кордон та виготовити нотаріально засвідчене клопотання для оформлення закордонного паспорта чи проїзного документа дитини є неможливим. Просить надати дозвіл на оформлення виїзних документів, а також на тимчасовий виїзд неповнолітньої - [PERSON], [INFO] за межі України у країни Європейського союзу, Великобританію, Сербську Республіку, Турецькою Республіку, Республіку Чорногорію, США, Єгипед, Туніс на період із січня 2017 року по січень 2019 року, до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку, без дозволу батька дитини - [PERSON]. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судове засідання подав заяву із клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON]П в судове засідання не зявився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Представник Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради в судове засідання не зявився та про причину неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріли справи, встановив [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано (Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 березня 2011 року). У даному шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серії 1-ИД №108405, видане Відділом РАЦСу Тернопільського міського управління юстиції). Неповнолітня [PERSON] проживають із позивачем [PERSON] та перебуває на повному її утриманні. Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно із ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. У відповідності до вимог ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Пунктом 18 Правил оформлення та видачі паспортів громадянину України для виїзду за кордон та проїздних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31.03.1995 року передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON], [INFO], знаходиться на повному утриманні матері. Батько [PERSON] дитиною не цікавиться, самоусунувся від виконання батьківського обовязку щодо утримання та виховання дочки та своїми діями перешкоджає можливості їх належному оздоровленню, розвитку та відпочинку. У відповідності до ст.9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Також в ст.3 вказаної Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що не надання відповідачем [PERSON] дозволу для короткотермінових поїздок дитині за кордон шкодить інтересам дитини і не сприяє її всебічному, гармонійному духовному, моральному розвитку.

Outcome: approved