Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Кузнецовського міського суду Рівненської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] , на користь позивача борг суми по утриманню аліментів на неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу), за період починаючи з дня подання позивачкою позову до суду 25.02.10 р. по 17.02.11 р., але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Стягнути з відповідача [PERSON] борг суми аліментів на позивачку, як дружину, яка знаходилася у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. На обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 11 жовтня 1997 року був зареєстрований шлюб між сторонами. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської робласті від 17 лютого 2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Від спільного сімейного життя в сторін четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. Добровільно, матеріальної допомоги, аліментів на утримання дітей відповідач не надавав, угоди між собою про сплату аліментів не було досягнуто. Відповідач працює на посаді начальника зміни блоку на ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом», його середньомісячний заробіток становить 28000,00 гривень і має можливість сплачувати аліменти на дітей. Відповідач мав сплачувати аліменти на позивачку, як дружину, 15 відсотків від свого заробітку, тому що позивачка знаходилася у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного, з 25.02.2010 дня подачі заяви до 05.06.2011 р. і суми аліментів в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) за кожний місяць з 25.02.2010 р. до 15.02.2011 р. Згідно з рішенням суду у справі №2-141/11 від 17.02.2011 р. і виконавчого листа у цій справі, з 17.02.2011 р. утримуються аліменти на чотирьох неповнолітніх дітей, в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16.02.2011 р. і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Джерел доходу крім соціальних виплат по догляду за дитиною, позивачка не мала. Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву про стягнення аліментів на утримання дружини в якому просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. Також вказав, що він заперечує проти заявлених вимог позивача, вважає, що у задоволенні позову має бути відмовлено через його безпідставність, необґрунтованість, а також через те, що даний позов не підкріплений належними доказами, і грунтується виключно на припущеннях позивача, без належного врахування всіх суттєвих обставин, що мають значення для вирішення спору та бажанні отримати незаконну матеріальну вигоду. По-перше, позовні вимоги є безпідставними з огляду на те, що стягнення заборгованості по сплаті аліментів законодавчо покладено на виконавчу службу. У разі відсутності спору про розмір заборгованості зі сплати аліментів, які вже стягнуті рішенням суду, то відсутні і правові підстави для повторного стягнення вказаної заборгованості рішенням суду. На даний час у відповідача відсутня заборгованість зі сплати аліментів. Щодо стягнення неіснуючого боргу по сплати аліментів на дружину то дана вимога не пікріплена жодним доказом, так як відповідач не отримував рішення суду про стягнення з нього аліментів саме на утримання дружини, яка знаходиться по догляду за дитиною до 3-х річного віку. Окрім того, позовна заява про стягнення аліментів на утримання дружини надійшла до суду 06.04.2017 року коли найменшій дитині виповнилося 9 (дев`ять) років, і тому така вимога є незаконною.По-друге, позовні вимоги є безпідставними так, як відсутній предмет спору. На момент подання даного позову з відповідача [PERSON] стягуються аліменти: на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) щомісячно (рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08.10.2015 року по справі №565/1203/15-ц), на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 12,5 відсотків частини заробітку відповідача щомісячно (рішення Маріупольського міськрайсуду Запорізької області від 17.02.2011 року справа №2-141/11), на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/10 частини заробітку відповідача щомісячно (рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 11.03.2021 року справа №334/6942/20). Решта виконавчих проваджень щодо стягнення з відповідача аліментів закрита у зв`язку з повним виконанням та досягненням дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити їх з викладених у позовній заяві підстав. Додатково пояснила, що 25.02.2010 року вона подала заяву до Кузнецовського міського суду Рівненської області з вимогами про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Вважає, що з цього часу відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти до 16.02.2011 року, тобто до дня, з якого стягнуті аліменти на утримання дітей рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17.11.2011 року у справі № 2-141/11. Відповідаючи на запитання пояснила суду, що провадження у справі за її позовною заявою від 25.02.2010 року про стягнення аліментів з відповідача не відкривалось і рішення за цією суд не ухвалював. Щодо існування боргу на утримання її як дружини, пояснила, що відповідач не сплатив їй аліменти на її утримання на період дикретної відпустки по догляду за дитиною [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею трьохрічного віку, хоча був зобов`язаний сплатити 15 відсотків від суми заробітку. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Проте до суду з`явилася представник відповідача [PERSON] , яка в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю, виходячи з наступного. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17.02.2011 року у справі № 2-141/11 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 11.10.1997 року, розірвано та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини заробітку щомісячно починаючи з 16.02.2011 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Копією свідоцтва про зміну прізвища серії [NUMBER] підтверджується зміна прізвища [PERSON] на [PERSON] . До\~Кузнецовського міського\~суду Рівненської\~області надійшла\~позовна заява\~ [PERSON] \~з вимогами\~до [PERSON] ,\~у якій просить стягнути з відповідача [PERSON] , на її користь борг суми по утриманню аліментів на неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу), за період починаючи з дня подання позивачкою позову до суду 25.02.10 р. по 17.02.11 р., але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Стягнути з відповідача [PERSON] борг суми аліментів на позивачку, як дружину, яка знаходилася у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки до суду звернулася [PERSON] з позовом до відповідача про стягнення боргу за аліментами, тому суд на підставі ч.1 ст.81 ЦПК України доходить висновку, про те, що саме [PERSON] зобов`язана подати докази на підтвердження існування такого боргу, проте такі докази не подала. Відсутність доказів позбавляє суд можливості встановити обставини на які посилається позивач як на підставу задоволення позовних вимог, що дає підстави стверджувати про недоведеність таких обставин та необхідність відмовити у задоволенні вимог [PERSON] до [PERSON] за недоведеністю. Крім того, відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Проте, всупереч викладених вимог, позивач не подала до суду докази про те, що не могла одержати аліменти від відповідача за період з 25.02.2010 року до 16.02.2011 року у зв`язку з його ухиленням. Наявність копії позовної заяви про стягнення аліментів від 25.02.2010 року не свідчить про те, що відповідач ухилявся від сплати аліментів за цей період. До того ж до суду не подано процесуальне рішення за позовною заявою позивача від 25.02.2010 року. Щодо стягнення боргу за аліментами на утримання [PERSON] , то суд встановив, що позивач не подала до суду жодного доказу на підтвердження обставини стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на її утримання до досягнення дочкою [PERSON] 29.10.2008 року трьох річного віку або іншої підстави нарахування таких аліментів Крім того, за вимогами ч.1 ст. 79 СК України, аліменти на утримання одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більше як за один рік. Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заяво, яка розглядаються, 06.04.2017 року, у той же час дитина [PERSON] , досягла трьохрічного віку 29.10.2011 року. ткким чином, період до 29.10.2011 року виходить за межі однорічного строку до предявлення цього позову, визначеного ч.2 ст. 79 СК України, у зв`язку з цим у суду відсутні підстави для стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання до досягнення дитиною трьох річного віку, незалежно від наявності або відсутності підстав для їх стягнення. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed