Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягувати в її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], за минулий час, а саме за три роки в розмірі (36*3000=108000) - 108 000 гривень. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що відповідач по справі є її колишнім чоловіком з яким вона розірвала шлюб у відповідності до рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.12.2007 року. Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею та знаходиться на повному її утриманні. Після розірвання шлюбу, вона не зверталася з окремим позовом про стягнення аліментів з батька дитини, оскільки останній на початках добровільно допомагав їй матеріально утримувати доньку, однак з 2008 року відповідач повністю перестав підтримувати її матеріально та не надавав жодних коштів на утримання доньки. У травні 2008 року вона звернулася за юридичною допомогою адвоката в Італії, який 30.05.2008 року надіслав рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення лист на адресу місця проживання чоловіка (Cospara Stampa 60 pal 4 № civ 11) з вимогою сплатити кошти [PERSON] на утримання їх спільної доньки - [PERSON] Відповідач відреагував на таку вимогу і декілька місяців сплачував аліменти у розмірі близько 200 євро на місяць, про що позивач розписувалася на квитанціях про отримання коштів. У 2008 році відповідач повернувся до України, де придбав нерухомість, транспортний засіб, а також почав займатися неофіційною підприємницькою діяльністю. На даний час їхня неповнолітня донька навчається в Дрогобицькій СШ № 1 і має намір поступати у Краківський або Варшавський університети на факультет міжнародні відносини для здобуття вищої освіти. Згідно контракту про працю вона працює лише 9 годин в тиждень за що отримує - 168 євро на місяць, яких не вистачає на утримання їхньої доньки та належного забезпечення її потреб, чоловік, який є батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання доньки в добровільному порядку не надає, ухиляється від покладених на нього обовязків щодо утримання дитини. Враховуючи те, що відповідач добровільно не бажає надавати допомоги на утримання своєї доньки, а тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Водночас, враховуючи ту обставину, що ще у 2008 році вона зверталася до відповідача з проханням добровільно сплачувати аліменти і він погодився на таку сплату, що підтвердилося його діями на протязі близько 4-5 місяців, у звязку з чим просить стягнути з відповідача суму аліментів за 3 роки, що передували предявленню позову, а саме 108\~000 гривень. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявились, проте, представник позивача [PERSON] подав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу у відсутності позивача та його представника на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про можливість розгляду справи у його відсутність не надав. На підставі вище вказаного, суд вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи на підставі наявних у ній доказів, постановивши заочне рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вбачається, що судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу, який було розірвано на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.12.2007 року, що вбачається із наявного у матеріалах справи свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-СГ № 037790 від 22.01.2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області. Від вищезазначеного шлюбу у них 04.10.1999 року народилась донька [PERSON], батьком якої є відповідач по справі, що стверджується копією свідоцтва про її народження серії 1-СГ за № 014458, яке видане 27.04.2005 року міським відділом РАЦС Дрогобицького райміськуправління юстиції Львівської області. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Судом встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину, у звязку з чим у позивача були всі підстави звернутися до суду з даним позовом. Згідно із вимогами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Із представленої відповіді № 3114 від 22.12.2015 року Регіональним сервісним центром МВС у Львівській області Територіальним сервісним центром № 4642 вбачається, що у власності відповідача [PERSON] знаходиться транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Vito 108CDI», з державним номерним знаком ВС 4187 СЕ, 2000 року випуску, білого кольору, який був перереєстрований на останнього 09.04.2010 року на підставі договору купівлі продажу. Водночас, із наявної у матеріалах справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за номером інформаційної довідки 51049616 від дати формування 28.12.2015 року вбачається, що у власності відповідача [PERSON] знаходиться квартира № 116, яка знаходиться у будинку № 105, по вул. Стрийській, у м. Дрогобичі, Львівської області, та яка належить останньому на праві приватної власності. Будь-які докази на підтвердження незадовільного стану здоров'я відповідача, його незадовільного матеріального становища чи наявності у нього на утриманні інших дітей чи непрацездатних членів сім'ї у матеріалах справи відсутні. Судом беззаперечно встановлено, що позивач потребує допомоги для утримання неповнолітньої доньки, а відповідач зобовязаний таку допомогу надати. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на неповнолітню дитину, суд враховує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, стан здоров'я позивача та її матеріальне становище, те, що відповідач є фізично здорова працездатна людина, доказів про те, що він не може утримувати свою дитину судом не здобуто, а також те, що відповідач зобовязаний утримувати свою доньку, у звязку з чим спроможний платити аліменти, оскільки має мінливі не регулярні заробітки, а тому з врахуванням рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1600 гривень, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Щодо вимоги позивача [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання доньки - [PERSON], [INFO], за минулий час, а саме за три роки в розмірі (36*3000=108000) - 108000 гривень, яка передбачена ст. 194 СК України «Стягнення аліментів за минулий час та заборгованості за аліментами», то така задоволенню не підлягає, оскільки у відповідності до ч. 1 ст. 194 СК України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. В той же час, відповідно до правового висновку, що міститься в Постанові Верховного Суду України від 01.10.2014 року вбачається, що зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Із представлених позивачем [PERSON] доказів в обґрунтування своїх позовних вимог не вбачається жодного документально підтверджуючого доказу того, що відповідач [PERSON] був зобовязаний сплачувати в її користь аліменти на утримання їх доньки - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень, щомісячно, що в еквіваленті за три роки становить 108000 гривень, жодного документально підтверджуючого доказу щодо заборгованості відповідачем [PERSON] по сплаті аліментів на користь позивача [PERSON] згідно із вищевказаною сумою, у звязку з чим суд вважає, що така вимога задоволенню не підлягає. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 487 гривень 20 копійок. Частиною 1 статті 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: partial