Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду 10.09.2020 з позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 07.05.2018 виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 02 та стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який 07.05.2018 зареєстровано виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис №02. Від спільного подружнього життя у них народився син - [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Протягом останніх років стосунки з відповідачем поступово погіршувались, у результаті чого, між ним зникло взаємопорозуміння, почуття любові та взаємоповаги. Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинено з 2019 року. Сторони єдиного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини між сторонами відсутній. Спроби примиритися не дали бажаних результатів тому можливості подальшого збереження сім`ї позивач не вбачає, оскільки на її переконання, шлюб розпався остаточно та відновлений бути не може. Правом на участь у судовому засіданні сторони не скористалися. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, пред`явлені вимоги підтримала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] », проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, заяв клопотань з процесуальних питань не надав, відзиву не подано. Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. У зв`язку з тим, що сторони правом на участь у судовому засіданні не скористалися, відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.05.2018 між [PERSON] (дошлюбне прізвище - « [PERSON] ») та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис №02 (а.с.4). У період шлюбно-сімейних стосунків у сторін народилася спільна дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 18.05.2018 Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.5). Судовим розглядом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинено у зв`язку з виниклими непорозуміннями та неприязними відносинами. Сторони спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають. Як вказувала позивач, що підтверджується актами від 03.06.2020 та 09.09.2020, затвердженими начальниками дільниць ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» та не оспорювалось відповідачем, малолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Спір про визначення місця проживання дитини між сторонами відсутній (а.с.12, 13). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не застосовує положення ст. 111 Сімейного кодексу України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Аналізуючи вище викладене, беручи до уваги те, що шлюб між подружжям існує лише формально, сторони проживають окремо, шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено, позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому суд приходить до висновку, що зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому шлюб, зареєстрований між сторонами 07.05.2018, підлягає розірванню. Вимога [PERSON] про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] », відповідає положенням ст. 113 СК України, а тому підлягає задоволенню. Оскільки позов [PERSON] задоволено, при цьому нею сплачено судовий збір за подання позову до суду в розмірі 840,80 грн (а.с. 14), суд,

Outcome: approved