Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про виділ частки майна із спільної часткової власності, визнання права власності на окремий об`єкт нерухомого майна, що складає одиницю, та визначення порядку користування земельною ділянкою. В позовній заяві посилалась на ту обставину, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 26 вересня 2000 року Другою полтавською державною нотаріальною конторою, вона є власником 1/2 частини жилого будинку з частиною надвірних будівель і споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Власник іншої 1/2 частини вказаного домоволодіння [PERSON] померла, її спадкоємцем є [PERSON] . Тривалий час у цій частині домоволодіння ніхто не проживає. Майно знаходиться без догляду та руйнується. Відсутність співвласника іншої частини домоволодіння унеможливлює реєстрацію в її квартирі доньки та інших осіб. Відповідно до висновку будівельно-технічного дослідження № 13 від 29.03.2019 року майно за адресою: [ADDRESS] відповідає нормативно-технічним вимогам та складає окремий об`єкт нерухомого майна. Вона не має можливості вільно розпоряджатись належною їй частиною нерухомого майна. Тому позивач просила суд виділити в натурі [PERSON] із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна, що складає одиницю, належну їй на праві приватної власності 1/2 частину житлового будинку з частиною господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS] , припинити право спільної часткової власності [PERSON] на належну їй на праві приватної власності 1/2 частину вказаного житлового будинку з частиною господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS] , визнати за нею право власності на окремий об`єкт нерухомого майна, що складає одиницю за адресою [ADDRESS] . Також просила суд виділити [PERSON] у користування земельну ділянку розміром 0,0579 га, що відповідає додатку № 2, на плані зафарбовано в синій колір, за адресою [ADDRESS] , по фактичному користуванню земельною ділянкою, відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 13 від 29.03.2019 р. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 27 вересня 2019 року позов було залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали (а.с.32). Ухвалою судді від 15 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін (а.с.39) Заперечення щодо розгляду справи у спрощеному провадженні сторонами суду не подавалися. За клопотанням позивача ухвалою суду від 19 листопада 2019 року витребувано у Приватного підприємства «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» докази, а саме: довідку з інформацією за ким ПП «Полтавське БТІ «Інвентаризатор» було зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; копію інвентарної справи № [NUMBER] на домоволодіння по [ADDRESS] , а також копію технічного паспорта на вказане домоволодіння та за наявності копію рішення виконкому Полтавської міської Ради народних депутатів від 20 липня 1953 року за №580 щодо земельної ділянки за даною адресою. Інші заяви та клопотання сторонами суду не подавалися. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Просили позовні вимоги задовольнити. Після оголошеної судом перерви позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи або оголошення перерви, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Заслухавши позивача та її представника, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 26 вересня 2000 року Другою полтавською державною нотаріальною конторою, [PERSON] є власником 1/2 частини жилого будинку з частиною надвірних будівель і споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Належні докази, з яких би вбачалось хто є власником іншої 1/2 частини, сторонами до матеріалів справи не додано. Так, позивач у позовній заяві зазначає, що співвласником будинку була [PERSON] , яка померла. Також позивач зазначила, що спадщину після її смерті прийняв відповідач [PERSON] . Але докази того, що [PERSON] була співвласником будинку, що [PERSON] є її спадкоємцем, та що він прийняв спадщину, в матеріалах справи відсутні. Посилання позивача та її представника на інформацію з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, викладену в Інформаційній довідці від 17 червня 2016 року №61661737, про накладення арешту за постановою б/н від 08 грудня 1997 року СУ УМВС України в Полтавській області на будинок за адресою: [ADDRESS] , власником якого вказаний [PERSON] , не є належним доказом належності цього майна [PERSON] . Згідно інформації, що вказувалася у технічному паспорті на жилий будинок (домоволодіння) по [ADDRESS] , виготовленому станом на 28 лютого 1983 року, співвласником будинку вказана [PERSON] (а.с.60). На ухвалу суду про витребування доказів ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» листом від 02 грудня 2019 року №12659 повідомило про відсутність запитуваного доказу. Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином позивачем не доведено, що співвласником будинку за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] та порушення її права відповідачем [PERSON] як співвласником, і як наслідок, що [PERSON] є належним відповідачем у справі. Крім того, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 364 ЦК України власник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. З метою реалізації такого права позивач звернулась з даним позовом до суду. Заявляючи про наявність технічної можливості виділити належну їй частку із спільного майна, позивач надала суду копію висновку будівельно-технічного дослідження № 13 від 29 вересня 2019 року, виготовленого судовим експертом [PERSON] (а.с.13-23). Згідно вказаного висновку 1/2 частина майна, до складу якої входить житловий будинок літ. «А-1» з господарськими будівлями і спорудами, що належить на праві приватної власності [PERSON] , має окремий вхід, необхідну сукупність житлових та підсобних приміщень, окремі джерела та лічильники отримання електроенергії, газу та інших комунальних послуг, які відповідають нормативно-технічним вимогам. Майно за адресою: [ADDRESS] , до складу якого входить частина житлового будинку літ. «А-1» із надвірними будівлями до складу якої входить: житловий будинок літ. «А-1» в тому числі: прибудова літ. «а1», ганок літ. «а2», погріб літ. «а3», що складається із наступних приміщень: веранда II площею 17.7 кв.м., кухня 2-2 площею 22,1 кв.м., кімната 2-3 площею 28,0 кв.м., санвузол 2-4 площею 3,5 кв.м., передпокій 2-5 площею 6,5 кв.м., кімната 2-6 площею 18,1 кв.м., загальною площею 96,2 кв.м., в т.ч.: житловою - 46,1 кв.м., та господарські будівлі і споруди: сарай літ. «Д», погріб літ. «д», сарай літ. «д1», хвіртка №1, огорожа №2, огорожа №3, хвіртка №4, вимощення №5, огорожа №6, відповідає нормативно-технічним\~вимогам та\~складає окремий\~об`єкт нерухомого\~майна в\~розумінні ст.\~181\~ЦК України\~та п.\~10\~Порядку присвоєння\~об`єкту нерухомого\~майна реєстраційного\~номера,\~затвердженого постановою\~КМУ від\~8\~грудня 2010\~року №\~1117\~«Про ідентифікацію\~об`єктів нерухомого\~майна для\~державної реєстрації\~прав на\~них в\~окремий об`єкт нерухомості. При цьому об`єкт не втрачає свого цільового призначення. Розмір земельної ділянки, що пропонується закріпити за новоствореним об`єктом, складає 0,0579 га (згідно додатку № 2 на плані зафарбовано в синій колір). Звертаючись до суду з позовом про виділ їй 1/2 частини жилого будинку з частиною надвірних побудов у складі наведених споруд та приміщень, позивач та її представник не надали жодного доказу, з якого б вбачалось чи справді всі вказані приміщення і споруди, які позивач просить їй виділити, складають собою 1/2 частину будинковолодіння, оскільки згідно технічного паспорту на спірний будинок, виготовленого станом на 12 липня 2018 року, площа квартири [ADDRESS] складає 88,8 кв.м [ADDRESS] [ADDRESS] - 96,2 кв.м. Якщо фактичний порядок користування будинком та господарськими спорудами не відповідає ідеальним часткам співвласників, якою часткою реально користується кожен співвласник, як мають відбутися розрахунки між співвласниками, якому розмірі та ким зі співвласників має бути виплачена компенсація. Той факт, що існує технічна можливість виділити позивачу частину будинку та господарських споруд за фактичним користуванням, не є підставою для неврахування часток співвласників при вирішенні цього питання. Крім того, як вбачається з висновку будівельно-технічного\~дослідження №\~13\~від 29 вересня 2019 року, позивачу на її 1/2 частину пропонується виділити огорожу №6, яка розділяє земельні ділянки, які перебувають у користуванні позивача та у користуванні іншого співвласника. Проте, чому вказана огорожа має бути виділена саме позивачу, а не іншому співвласнику, відповідного обґрунтування висновок не містить. На підставі викладеного в задоволені позовних вимог [PERSON] про виділ частки в одиницю, припинення права спільної власності на неї та про визнання права власності на окремий об`єкт нерухомого майна необхідно відмовити. Судом з`ясовано, що звертаючись до суду з позовною вимогою про виділ в користування [PERSON] земельної ділянки, позивач фактично просить суд визначити порядок користування земельною ділянкою між співвласниками будинковолодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Вирішуючи дані позовні вимоги, суд бере до уваги, що відповідно до рішення виконавчого комітету Полтавської міської Ради депутатів трудящих від 20 липня 1953 року №580 «Про затвердження матеріалів обміру кварталів №№ 1,2, 2а, 5, 6, 7, 8, 9, 11, 12, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 22, 23, 24, 25,26, 27, 21, 29, 34, 34а, 35а, 39, 40 та реєстрації землекористування [ADDRESS] Полтави» за адресою [ADDRESS] 4 площа земельної ділянки становить 1238 кв.м. Як вбачається з даних кадастрового плану земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] виготовленого сертифікованим інженером-землевпорядником [PERSON] , площа ділянки 0,1232 га (а.с.24). Згідно даних технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» станом на 12 липня 2018 року, площа земельної ділянки 1207 кв.м. (а.с.8-12). Згідно даних технічного паспорту на жилий будинок (будинковолодіння) по [ADDRESS] , виготовленого Полтавським БТІ станом на 28 лютого 1983 року, площа земельної ділянки 1238 кв.м. (а.с.60-64). Під час розгляду справи вказані розбіжності в площі земельної ділянки усунуті не були. Експерт при виготовленні висновку будівельно-технічного\~дослідження №\~13\~від 29 вересня 2019 року виходив з даних кадастрового плану земельної ділянки, складеного ФОП [PERSON] , згідно якого площа земельної ділянки складає 0,1232 га. При цьому експерт вказує, що даний кадастровий план виготовлено у 2018 році. Але долучений до матеріалів справи кадастровий план не містить дати чи хоча б року його виготовлення. В той же час згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» станом на 12 липня 2018 року, площа земельної ділянки 1207 кв.м. З наведеного вбачається, що визначена згідно рішення виконавчого комітету Полтавської міської Ради депутатів трудящих від 20 липня 1953 року №580 земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , могла змінювати свою площу та конфігурацію, після чого співвласниками будинку належним чином права землекористування оформлені не були. Тому позовна вимога про визначення порядку користування земельною ділянкою задоволенню також не підлягає. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити в повному обсязі. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed