Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у зв'язку з відсутністю в ньому понад шість місяців, а саме житловим будинком [ADDRESS]. Третьою особою в позові зазначено: виконавчий комітет Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області. В обґрунтування позову позивач зазначає, що їй на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.06.2009, зареєстрованого за №109. В належному їй житловому будинку зареєстровані відповідачі: [PERSON] та [PERSON], але за місцем реєстрації відповідачі не проживають вже тривалий час з 2000 року. Реєстрація відповідачів у належному їй будинку чинить перешкоди у праві оформлення субсидії, вона несе додаткові витрати по оплаті за комунальні послуги, тому була вимушена звернутись до суду. Позивач [PERSON] до суду не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Через канцелярію суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, відзиву на позов не подали. Представник третьої особи - виконавчого комітету Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області - до суду не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без їх участі за наявними матеріалами у справі. Крім того, представником третьої особи надані письмові пояснення, відповідно до яких згідно відомостей реєстрації виконавчого комітету Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, [PERSON] [PERSON] дійсно зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія [NUMBER], виданого 17.06.2009 виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради на підставі рішення виконавчого комітету Біленьківської сільської ради № 109 від 11.06.2009, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS]. За змістом витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.06.2009 № 23140849 право власності позивача на житловий будинок [ADDRESS] зареєстроване у Орендному підприємстві «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації». Згідно відповіді Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 2992/15-10 від 22.10.2018 та № 2991/15-10 від 22.10.2018 [PERSON] та [PERSON] дійсно зареєстровані за вищевказаною адресою. З довідки № 2669/1510 від 20.09.2018, виданої виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Згідно акту від 01.10.2018 складеного комісійно, [PERSON] та [PERSON] дійсно зареєстровані, але з 2000 року не проживають за місцем реєстрації в [ADDRESS]. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування власністю, що є адекватним змісту порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням у обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, враховуючи, що відповідачі не надали суду доказів наявності будь-яких договорів з приводу користування житловим будинком [ADDRESS], відсутності об'єктивної можливості користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод з боку позивача, поважних причин для відсутності у спірному житловому приміщенні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved