Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Акціонерного товариства «Комерційного банку «ЕКСПОБАНК», в якому просила суд стягнути з відповідача суму банківського вкладу, з урахуванням трьох відсотків річних у розмірі - 373, 52 доларів США, а також з урахуванням інфляційних втрат в розмірі - 3 663, 22 доларів США, та проценти за банківським вкладо за період з 14.07.2014р. по 14.10.2014р. - 1 282, 72 доларів США, та стягнути на користь держави судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 14.07.2014 року між [PERSON] (далі - Позивач) та АТ «КБ «ЕКСПОБАНК» (далі - Відповідач) було укладено договір банківського вкладу «Щедре літо» №8115/12930/2014 на суму - 49 000 доларів США, на якій повинна здійснюватись щомісячна виплата відсотків - 10,5% річних в кінці строку. При зверненні до банку за отриманням відсотків за користування коштами, вкладник отримав відмову. Відтак в діях банку наявні порушення вимог ст.ст.1060, 1058 ЦК України, що є наслідком прийняття судом рішення про дострокове розірвання договору банківського вкладу згідно ч.1 ст.611 ЦК України. З 10.10.2014р. по 15.01.2015р. позивач неодноразово зверталась до банку із заявою про отримання коштів за договором банківського вкладу, але отримала відмову. Між тим, з врахуванням вимог ст.ст.526, 1060 ЦК України та вимог п.п.2.5 договору вкладник має право на дострокову вимогу вкладу та банк на його вимогу заобов»язаний повернути кошти вкладу та відсотків за користування коштами позивача. За таких обставини, позивач просила суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивач уточнила свої позовні вимоги на суму не повернутого вкладу в розмірі - 39 489,81 доларів США, оскільки частину вкаладу їй було повернто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зазначивши, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити з викладених у позові підстав. Представник відповідача в судовому засіданні проти задовлення позову заперечував, посилаючись на встановлені обмеження щодо стягнення коштів з банку згідно вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зазначивши про відшкодування позивачу по всім його вкладам в банку коштів в розмірі - 200 000 грн. та внесення позивача до реєстру акцептованих кредиторів банку згідно 4-ї черги. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід залишити без задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.07.2014 року між [PERSON] (далі - Позивач) та АТ «КБ «ЕКСПОБАНК» (далі - Відповідач) було укладено договір банківського вкладу «Щедре літо» №8115/12930/2014. За умовами п.п.1.3, 1.4, 1.5 вищезгаданого договору банківського вкладу даний договір є строковий та укладений на строк - три місяці з 14.07.2014 року по 14.10.2014 року під 10,5 % річних. Сума вкладу становить 49 000 доларів США. Відповідно до п.2.4 Договору №8115/12930/2014 сторони погодили, що у термін виплати вкладу банк виплачує вкладнику вклад у валюті вкладу шляхом виплати готівкових грошових коштів через кассу банку, переказу на поточний рахунок вкладника, інше. За умовами п.2.5 договору вкладник має право дострокової вимоги вкладу за письмовою заявою. Як вбачається з матеіралів справи, позивач зверталась до банку із вимогою про стягнення грошових коштів в січні 2015 року, але ні відсотків, ні коштів вкладу не отримала. Згідно довідки №1402/148 від 19.01.2015р. наданої уповноваженою особою Фонду гарантування Вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію АТ «КБ «Експобанк» Волощук І.Г. відповідач прийняв на депозит від позивача - 49 000 доларів США, які станом на 13.01.2015 року знаходяться в залишку і неповернуті разом з нарахованими відсотками. За підтверджених представником позивача в суді обставин, відповідач всупереч вимогам Договорів банківського вкладу не виплатив суму банківського вкладу та проценти за банківським вкладом. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Між тим, 24.09.2014 року Правління Національного банку України відповідно до вимог ст.. 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» прийняло постанову № 597 «Про віднесення Публічного акціонерного банку «Комерційний банк «Експобанк» до категорії неплатоспроможних». В зв'язку з прийняттям даної постанови, з 25.09.2014 року в зазначеному банку запроваджено тимчасову адміністрацію. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку. Відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону. Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Разом з тим п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Таким чином, сума, що підлягає відшкодуванню з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу підлягає сплаті лише в національній валюті України за офіційним курсом гривні, встановленим НБУ до іноземних валют на день початку процедури здійснення тимчасової адміністрації. В судовому засіданні було достовірно встановлено та підтвердженого сторонами, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачу 22.01.2015 року було виплачено - 149 953,35 грн., що за офіційним курсом НБУ становить - 9510,19 доларів США, а отже на теперішній час залишок невиплачених коштів становить 39 489,81 долар США. Вказану суму залишку позивач просила стягнути з відповідача. Судом встановлено, що виплачена у вказаному розмірі сума у відповідності до вимог ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тільки за цим вкладом, оскільки у позивача в цьому банку було декілька вкладів, по всім з яких було загалом виплачено - 200 000 грн., що не заперечується сторонами в судовому засідання, а тому в силу ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягає. Вказані кошти за своєю природою не є депозитними коштами, а є гарантованою сумою, що підлягає відшкодуванню з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а тому твердження позивача про те, що банк повинен додатково виплатити йому - 39 489,81 доларів США є безпідставними, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволені позову. Також, судом встановлено, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 22.01.2015 № 41 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Експобанк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення з 26.01.2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Експобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації вказаного банку. Як вже зазначалося вище, процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку встановлена спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за положеннями якого з дня призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного Закону. Зокрема, вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашаються у четверту чергу. Отже, відшкодування решту коштів позивачу буде здійснюватись у відповідності до процедури, яка передбачена Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Як встановлено судом відповідно до довідки ПАТ «КБ «Експобанк» від 04.06.2015 року позивач [PERSON] віднесена до 4-ї черги переліку акцептованих кредиторів вказаного банку в сумі боргу - 1432575,82 грн. Враховуючи те, що позивачем у відповідності до ч.1 ст. 60 ЦПК України не надано жодних доказів, що на сьогоднішній день задоволені вимоги кредиторів першої-третьої черги, суд вважає позовні вимоги [PERSON] передчасними, а тому відмовляє в їх задоволені. Крім того, судом враховано, що ч.3 ст.46 вказаного Закону передбачено, що під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури, щодо унеможливлює виникнення нових зобов»язань.

Outcome: dismissed