Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання та на утримання дитини. Позов обґрунтовує тим, що 17.10.2014 між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо та перестав приймати участі в утриманні дитини, не надає необхідної матеріальної допомоги. Саме тому позивач і звернулась до суду, та просила стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/ 4 частини від усіх видів доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягувати щомісячно на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/ 4 частини від усіх видів доходу відповідача. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони 17 жовтня 2014 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2146 (а.с.4). У період шлюбу у подружжя народилася дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Судом було встановлено, що відповідач не надає необхідної матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до с.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно Витягу з Наказу № 2 о/с від 07.11.2015 позивач з 07.11.2015 по 27.10.2017 перебуває в додатковій відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до ч. 2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оцінивши надані по справі докази, з огляду на те, що, відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем, а остання у свою чергу має право на утримання від чоловіка, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача у повному обсязі та стягувати з відповідача на її користь щомісячно аліменти на її утримання в розмірі 1/ 4 частини від доходу відповідача та аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/ 4 частини від доходу відповідача, починаючи стягнення з 30 листопада 2016 року. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини та дружини щомісяця є обґрунтованим та доцільним. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved