Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] житловою площею 25,2 кв.м., загальною 39,4 кв.м. З метою оформлення спадщини за законом в порядку першої черги вона звернулася до приватного нотаріуса [PERSON], але постановою останнього їй було відмовлено у зв'язку із відсутністю право установлювального документу, який би підтверджував право власності [PERSON] на вказану квартиру. За життя її чоловік, будучи членом ЖБК «Дружний» ще у 1970 році повністю сплатив пай за вказану квартиру, але документ на підтвердження цього ним отриманий не був. Таким чином, після сплати суми внесків за кооперативну квартиру, чоловік, будучі членом кооперативу, отримав право власності на неї, не зареєстрував його у встановленому законом порядку. На підставі вищевикладеного вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом за захистом своїх прав. Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті померлого [INFO] року чоловіка [PERSON], на квартиру [ADDRESS]. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON], яка діє на підставі довіреності, не з'явилися, надавши заяви з проханням розглядати справу без їх участі, просили позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Маріупольської міської ради Іванченко Н.О., діюча на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням розглянути справу без її участі з урахуванням її письмових заперечень, в яких зазначила, що вважає вимоги позивача незаконними та необґрунтованими, оскільки спадкодавець належним чином не зареєстрував своє право власності на квартиру [ADDRESS] у встановленому законом порядку, не звертався до Маріупольського БТІ та до реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом поряду. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності спадкоємець повинен здійснити дії, необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. З урахуванням вищенаведеного, вважає, що підстав задоволення позову немає, оскільки в порядку і спосіб, визначений законодавством, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано не було, внаслідок чого проти задоволення позову заперечує. Представник третьої особи ЖБК «Дружний» у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, вказуючи, що померлий [PERSON] в 1970 році придбав квартиру [ADDRESS] шляхом повної сплати пайових внесків. Третя особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням слухати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи ТОВ «Жилье-Гарант» будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи у судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 05 вересня 1961 року Будинком одруження міста Жданів Сталінської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05 вересня 1961 року, про що зроблений відповідний актовий запис №1721. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.8). З свідоцтва про смерть, виданого [INFO] року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис №688 (а.с.9). Згідно із довідки виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 1143 від 03.10.2014 року, копія рішення про надання ордеру № 16690 від 27.04.1967 року, як документ створений до 1992 року, був архівним відділом міської ради переданий на зберігання до Державного архіву Донецької області (а.с.134). Згідно відомостей Управління міського майна Маріупольської міської ради № 10-4/3194 від 12.09.2014 року, будинок [ADDRESS] в місті Маріуполі належить житлово-будівельному кооперативу «Дружний». 8 квітня 1987 року комісією було знищено документи, які не мають історичної та наукової цінності про що створено акт (а.с.135). Відповідно наданого акту документи та справи по обліку та розподілу житлової площі ЖБК «Дружний» були знищені у 1964 році (а.с.136-139). Згідно із довідкою ЖБК «Дружний» № 333/9-23 від 13.09.1991 року, [PERSON] заселився в квартиру [ADDRESS], загальної площею 41,2 кв.м., житловою 26,35 кв.м. на підставі ордеру № 16690 від 27.04.1967 року. Квартира складає дві кімнати. Згідно виписки із протоколу № 7 від 30.03.1967 року, вирішувалося питання про надання квартир членам ЖБК «Дружний», у тому числі [PERSON], як члену ЖБК «Дружний» була надана з послідующим викупом шляхом внесення пайових внесків двохкімнатна квартира [ADDRESS] житловою площею 26,35 кв.м. Після внесення пайових внесків в сумі 3872,60 рублів квартиру [ADDRESS] вважати власністю [PERSON]. Згідно особового рахунку № [NUMBER], виданого директором ТОВ «Жилье-Гарант», квартиронаймачем квартири [ADDRESS], на підставі ордеру № 16690 від 27.04.1967 року є [PERSON] (а.с.17). Згідно довідки ТОВ «Жилье-Гарант» № 192 від 13.08.2013 року, [PERSON] на час смерті [PERSON] була зареєстрована з 16.06.1995 року та проживала за адресою [ADDRESS] (а.с.44). Відповідно до довідки, виданої головою ЖБК «Дружний», вбачається, що [PERSON] у 1970 році повністю сплатив пайовий внесок за вказану квартиру в сумі 3872,6 рублів (а.с.10). Той факт, що спірна квартира була викуплена [PERSON] шляхом сплати пайових внесків, підтверджується розрахунковою книжкою для погашення суди (а.с.73-124). Як зазначено у відповіді начальника реєстраційної служби Маріупольського управління юстиції № 1413/4.6-15 від 03.04.2014 року, з доданих до заяви документів квартира [ADDRESS] належить [PERSON], що підтверджується довідкою ЖБК «Дружний», але право власності не було оформлено згідно із законодавством, що діяло на той період часу, та не було зареєстровано належним чином в БТІ м. Маріуполя. Свідоцтво про смерть [PERSON], свідчить що власник квартири на сегоднішній день помер, відповідно питання визначення належності нерухомого майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку (а.с.11). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 25.06.2014 року №37722379, після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, спадкова справа заведена у Приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] (а.с.39). З постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, винесеної 13 травня 2014 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], вбачається, що 13.05.2014 року [PERSON] звернулася з проханням видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлого [INFO] року чоловіка [PERSON], на кооперативну квартиру [ADDRESS]. Спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори. [PERSON] відмовлено у посвідченні свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній документ, підтверджуючий право власності на вказану квартиру. На підставі ст. 384 ЦК України будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Відповідно п.5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» № 9 від 18 вересня 1987 року член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд, продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Відповідно п.п. 8, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, вона включається до складу спадкового майна. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив і батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Осіб, які б мали право на обов'язкову долю у спадщині, відповідно до ст.1241 ЦК Україні, судом не встановлено. Аналізуючи вищевикладені норми права, з урахуванням того, що право власності на кооперативну квартиру [ADDRESS] було набуто за життя [PERSON], позивач [PERSON] є дружиною померлого та проживала разом зі спадкодавцем на день його смерті, як спадкоємець, прийняла спадщину після смерті чоловіка, та нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину у зв'язку з тим, що спадкодавцем при житті не було оформлено право власності на квартиру, суд приходить до висновку, що за позивачем може бути визнано право власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved