Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась до суду з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення, яким скасувати наказ від 24.07.2012р. №378 «Про скорочення штату працівників ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького», скасувати наказ ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького від 22.10.2012р. № 1125-о «Про звільнення» та поновити [PERSON] на посаді з 22.10.2012р., стягнути з ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького» на користь [PERSON] середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 10377,87 грн., стягнути з ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького» на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 10000 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], по належній довіреності від 17.12.2012р., вимоги підтримав. Мотивує тим, що 22.10.2012р. позивача було звільнено з посади начальника аеровокзального комплексу ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького» у зв'язку із скороченням штату працівників. Вважає звільнення незаконним, оскільки наказом №320 від 21.06.2012р. було затверджено організаційну структуру ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького», яким введено посаду Директора з виробництва, потім наказом №370 від 16.07.2012р. затверджено організаційну структуру ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького», а 24.07.2012р. наказом №378 внесено зміни до штатного розпису, шляхом виведення з нього з 24.09.2012р. посади «начальника аеровокзального комплексу», тобто по суті відбулось не скорочення штату, а звільнення позивача шляхом заміни одної посади на іншу. Вважає, що позивач мала переважне право на залишення на роботі, оскільки здобула більш високу кваліфікацію та більш тривалий безперервний стаж роботи. Так як, звільнення незаконне, оскільки відсутні підстави скорочення чисельності штату, фактичного скорочення не відбулось, то позивач переживає з цього приводу глибокі моральні страждання. Погіршилось самопочуття після отримання інформації про звільнення, була змушена приймати заспокійливі ліки, оскільки перебувала в стані психологічного дискомфорту. Все це свідчить про спричинення моральної шкоди, яку оцінила в 10 000 грн. і просить стягнути з відповідача. У підтвердження вимог покликається на копію трудової книжки, копію наказу про звільнення та інші документи, які просить вважати вичерпними в обґрунтування позову. Представник відповідача Кецко В.Я., по належній довіреності від 03.09.2014р., у судовому засіданні проти позову заперечив. Мотивує тим, що відповідно до п. 6.2. статуту ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького генеральний директор самостійно визначає структуру управління та штатний розпис Аеропорту, призначає на посади та звільняє з посад працівників Аеропорту з урахуванням умов і фонду оплати праці Аеропорту, а також вимог чинного законодавства. 20.02.2012р. генеральним директором був виданий наказ №97, відповідно до якого була затверджена нова організаційна структура підприємства та введена посада директора з виробництва. Просить врахувати, що посадова інструкція директора з виробництва та посадова інструкція начальника аеровокзального комплексу суттєво відрізняються за своїм змістовим навантаженням. Позивач була ознайомлена із своєю посадовою інструкцією від 28.02.2012р. та не висловлювала жодної незгоди із своїми посадовими обов'язками, не заперечувала щодо свого підпорядкування директору з виробництва протягом тривалого часу. 24.07.2012р. було видано наказ про внесення змін до штатного розпису, шляхом виведення з 24.09.2012р. посади «начальника аеровокзального комплексу». Позивачем було отримано примірник попередження про наступне вивільнення, з яким ознайомлення під розписку. Крім того, позивачу було запропоновано для працевлаштування інші вакансії, які були в наявності станом на 24.07.2012р., однак така не надала згоду на переведення. Про заплановане звільнення було доведено до відома державну службу зайнятості, а в день звільнення [PERSON] було здійснено всі розрахунки, в т.ч. вихідної допомоги, компенсації за дні невикористаної відпустки, оголошено наказ про звільнення та запропоновано отримати документи про звільнення, видано трудову книжку, чим було повністю дотримано усіх вимог чинного трудового законодавства України. Оскільки ніяких неправомірних дій або бездіяльності не було допущено при звільненні, ніяких порушень законних прав працівника не відбулось, тому підстав для стягнення моральної шкоди не має. Таким чином просить у задоволенні позову відмовити. Третя особа генеральний директор Державного підприємства «Міжнародного аеропорту «Львів» імені Данила Галицького» у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату судового розгляду, про причини неявки не повідомив. З врахуванням зібраних доказів, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з таких мотивів. Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона покликається, як на підставу своїх вимог та заперечень. В судовому засіданні встановлено, що наказом №215-о від 05.12.2011р. призначено Гонтарева Р.П. з 05.12.2011р. Генеральним директором державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» терміном до 04.12.2014р. /а.с.17/ Відповідно до п. 6.2. статуту ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького, генеральний директор самостійно визначає структуру управління та штатний розпис Аеропорту, призначає на посади та звільняє з посад працівників Аеропорту з урахуванням умов і фонду оплати праці Аеропорту, а також вимог чинного законодавства. /а.с. 20/ Наказами №97 від 20.02.2012р. /введено посаду «Директора з виробництва»/, №192 від 18.04.2012р., №223 від 04.05.2012р., №320 від 21.06.2012р., затверджено організаційну структуру ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького» /а.с.22-25/ Наказом №378 від 24.07.2012р. скорочено штат працівників ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького», шляхом виведення з нього 24.09.2012р. посади «начальника аеровокзального комплексу». /а.с.8/ Щодо мотивів позову про те, що відсутні були підстави для внесення саме таких змін до організаційної структури підприємства - виведення посади «начальника аеровокзального комплексу» та введення посади «Директора з виробництва», то враховуючи наведені вище закріплені у статуті повноваження генерального директора - це є його правом. В судовому засіданні представник відповідача обмотивував необхідність саме таких змін у штаті підприємства, тому у суду немає правових підстав ставити під сумнів обгрунтованість таких дій керівника. У відповідності до вимог ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці. Згідно долученого до матеріалів справи попередження про наступне вивільнення від 24.07.2012р., вбачається що позивачу було запропоновано під розписку для працевлаштування інші вакансії, які були в наявності станом на 24.07.2012р. /а.с.34-37/ Що стосується мотивів позову про введення замість посади «начальника аеровокзального комплексу» - посади «Директора з виробництва», яка є рівнозначною, а отже відсутність фактичного скорочення, то суд також вважає таку позицію спростованою. З долучених до матеріалів справи посадових інструкцій «начальника аеровокзального комплексу» та «Директора з виробництва», вбачається наділення останнього в тому числі іншими повноваженнями: це стосується збільшення об'єму обов'язків з метою організації роботи ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького», наділення правом здійснення перевірки роботи підпорядкованих йому підрозділів, підписання і візування документів в межах своєї компетенції, внесення на розгляд генерального директора підприємства подання про призначення, переведення та звільнення працівників підприємства, видачі наказів та розпоряджень в межах своєї компетенції. Водночас такі та інші обов'язки не передбачені посадовою інструкцією «начальника аеровокзального комплексу». Враховуючи такі обставини, суд вважає безпідставним мотиви позову в тій частині, що мало місце введення рівнозначної посади замість посади «начальника аеровокзального комплексу» і те, що відповідач зобов'язаний був прийняти на таку позивачку. Керівник підприємства з метою забезпечення належної роботи юридичної особи, безперебійної діяльності, ввів одну посаду, ліквідувавши іншу, що є його правом. Тому суд приходить до переконання про безпідставність вимог про скасування наказів та поновлення на роботі, а отже і про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу. Що стосується вимог про стягнення моральної шкоди, то відхиляючи такі суд враховує, що в судовому засіданні не встановлено порушень закону при звільненні позивача. Про його можливість позивачка була вчасно попереджена, про що також вказує в позовній заяві, тому її твердження про настання стресового стану після повідомлення про видачу наказу про звільнення є спростованим, крім того прийняття заспокійливих ліків не підтверджено документально, а саме рецептом лікаря тощо. Інші мотиви спричинення моральної шкоди з вини відповідача підтвердження не знайшли. Тому враховуючи наведені вище обставини суд приходить до переконання про відмову у позові в цілому.

Outcome: dismissed