Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Біловодського районного суду Луганської області з дійсною позовною заявою до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Броварської міської ради, про позбавлення батьківських прав, посилаючись на наступне. 19 листопада 2004 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, який 21 вересня 2010 року було розірвано рішенням Свердловського районного суду Луганської області. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON] , [INFO] , який з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, а саме з червня 2009 року, по теперішній час проживає разом з позивачем. Відповідач усунувся від участі у вихованні дитини, наданні матеріальної допомоги, перестав цікавитися життям дитини. Він не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, взагалі не спілкується з дитиною, не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Відповідач жодних відносин з позивачем та сином не підтримує. Він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не відвідує її. Вказує, що 15 червня 2016 року вона уклала шлюб із [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Зазначає, що всі питання щодо виховання, догляду та піклування за дитиною, вирішує самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні та мешкає разом з нею та її новим чоловіком, [PERSON] , що свідчить про факт проживання дитини у повноцінній та повній родині. [PERSON] має з дитиною дружні, сімейні відносини, повною мірою виконує у відношенні дитини роль батька. [PERSON] має намір всиновити сина позивача, у зв`язку з чим було розпочато процедуру підготовки документів для усиновлення та з цією метою подано позов про позбавлення батьківських прав відповідача, у тому числі через повне відсторонення останнього від виконання будь-яких батьківських обов`язків. Також вказує, що відповідач проживає на території тимчасово непідконтрольній Україні у зоні проведення антитерористичної операції у м. Довжанську Луганської області. З міста не виїжджав та виїжджати не збирається. Позивач переїхала з небезпечної для життя території оскільки переживала за здоров`я та психічний стан своєї дитини, розвиток сина як повноцінної особистості. Відповідач лише чинить перепони для розвитку дитини. На прохання видати дозвіл для здійснення дитиною туристичної подорожі в іншу країну він відмовив. З цього приводу вона була змушена звертатися до суду для отриманням відповідного дозволу на оформлення проїзних документів. Вважає, що відповідачем порушується чинне законодавство, щодо належного виконання ним батьківського обов`язку і таким чином порушується права неповнолітнього сина. На підставі викладеного, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України та ст. 12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», про причини неявки відомостей від них не надходило. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, зустрічні позови до суду не пред`являв. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, просив суд розглядати справу за його відсутності. На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності відповідача по наявним матеріалам в справі. За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 164 СК України, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. З копії рішення Свердловського міського суду Луганської області від 21 вересня 2010 року встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , в якому вони перебували з 19 листопада 2004 року, було розірвано, оскільки з червня 2009 року сторони припинили підтримувати шлюбні відносини та проживали окремо, їх спільне життя не склалося, у зв`язку з тим, що вони психологічно не сумісні люди, у них різні погляди на сімейне життя та відсутнє взаєморозуміння, відповідач зловживав спиртними напоями, не утримував сім`ю, на ґрунті цього в родині постійно виникали сварки. У свідоцтві про народження серії [NUMBER] , видане 10 серпня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 469, на ім`я [PERSON] , [INFO] , відповідач зазначений батьком дитини, позивач - матір`ю. Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 15 червня 2016 року Броварським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 328, підтверджується, що позивач зареєструвала новий шлюб та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Згідно паспорту громадянина України, позивач зареєстрована в [ADDRESS] , та відповідно до характеристики, наданої КП Броворської міської ради Київської області «Житлово-експлуатаційна контора - 2», вона фактично проживає в [ADDRESS] . За рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 07 грудня 2017 року позивачу [PERSON] надавався дозвіл на виїзд сина [PERSON] , [INFO] , за кордон, у її супроводі, без нотаріально посвідченої згоди та супроводу батька дитини, відповідача [PERSON] . Неповнолітній [PERSON] навчається в Броварській гімназії ім. С.І. Олійника, що підтверджується довідкою з навчального закладу, та згідно характеристики, наданої на його ім`я класним керівником за підписом директора гімназії, [PERSON] за час навчання зарекомендував себе з позитивного боку як старанний, дисциплінований, здібний учень. За період навчання дитини у школі його батько - [PERSON] , інтересу до навчальних справ сина не виявляв, додому дитину не забирав, присутнім на батьківських зборах жодного разу не був. Протягом усього періоду навчання [PERSON] у гімназії ним опікувалися мама - [PERSON] та її чоловік - [PERSON] . Вони спілкувались з класним керівником та вчителями - предметниками, були присутні на батьківських зборах, забирали дитину додому, супроводжували неодноразова на екскурсіях та відвідували шкільні свята. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 23 січня 2018 року, складеного депутатом Броварської міської ради, [PERSON] разом із дітьми та чоловіком проживають в квартирі [ADDRESS] , де створені належні умови для проживання родини. У висновку виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області №01-18/219 від 06 березня 2018 року вказано про доцільність позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Таким чином, з матеріалів цивільної справи вбачається, що батько не займається вихованням своєї неповнолітньої доньки, не піклуються про фізичний, психічний, моральний і духовний розвиток дитини, її навчанням, захопленнями, успіхами не цікавляться, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, матеріальні потреби доньки не задовольняє. Вирішуючи спір, видається зазначити наступне. Дитинство в Україні охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України). Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (частина друга статті 1, частина третя статті 5 Сімейного Кодексу України. Ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини, Україна визнала, що дитині для повного і гармонійного розвитку особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухиленні від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як зауважив Європейський Суд з прав людини ( далі по тексту - ЄСПЛ) у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним ( п. п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року ( заява № 10383/09). Оцінюючи докази у їх сукупності, суд засуджує поведінку та ставлення відповідача до власної дитини, сина [PERSON] , який ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно сина, та вважає доведеним факт такого ухилення, а тому приходить до висновку про необхідність позбавити його батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved