Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що з 27 січня 2017 року перебуває з відповідачем в шлюбі. Вони мають двох дітей, сина - [PERSON] , [INFO] , та дочку - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, у зв`язку з чим між ними почали виникати суперечки та сварки. Спільне господарство на даний час вони не ведуть. Фактично з 2020 року вони проживають окремо. Подружні відносини припинені повністю. На примирення позивач не згодна. Зазначає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Тому просила шлюб розірвати. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 22 січня 2021 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні сторони суду не надавали. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. На примирення вона не згодна. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився. Звернувся до суду з заявою, в якій просив справу розглянути за його відсутності. У заяві також зазначив, що позов він визнає повністю, на примирення не згоден. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 27 січня 2017 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що на примирення вона не згодна. На час розгляду справи вона позов підтримує та просить задовольнити. Шлюб просить розірвати. Відповідач позов про розірвання шлюбу визнав, на примирення не згоден. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що винили між сторонами, відсутність згоди сторін на примирення один з одним, підтримання позову про розірвання шлюбу позивачем та визнання позову відповідачем, збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох з подружжя. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, яка у шлюбі змінювала прізвище, вимог про відновлення дошлюбного прізвища не заявляла. Тому вказане питання судом не розглядалось.

Outcome: approved