Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] та прохала ухвалити рішення яким шлюб, зареєстрований 29 грудня 2015 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області /актовий запис 1370/ - розірвати, визначити місце проживання малолітньої доньки з нею. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що 29 грудня 2015 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області /актовий запис 1370/ був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-КЕ №140323 /актовий запис 1370/ між нею та відповідачем. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між ними припинились з серпня 2017 року у звязку з тим, вони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Сімя розпалася, проживають окремо. На примирення та зберігання шлюбу не згодні. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву підтримала, прохала суд позов задовольнити, строк на примирення не потрібен. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Судом повно та всебічно зясовані взаємини між подружжям, дійсні причини звернення до суду. Вивчивши представлені докази, оцінивши і проаналізувавши вищезазначене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29 грудня 2015 року в Центральному відділ державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області /актовий запис 1370/ був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-КЕ №140323 /актовий запис 1370/ Від даного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження [PERSON] І-КЕ № 238276, виданим Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 150. З серпня\~2017р.\~проживають окремо, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сімя розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989року, ратифікованою Україною 27.02.1991року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини. Суд вважає, що місце проживання дитини необхідно залишити з матірю. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved