Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В позовній заяві зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстровано місце проживання відповідачів, які протягом тривалого часу - більше одного року не проживають в даній квартирі, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в квартирі не мають і взагалі квартирою не цікавляться. Перешкод їм в користуванні жилим приміщенням вона, або інші особи не чинили. Збереження реєстрації відповідачів за адресою належної їй квартири порушує права позивача як власника на вільне володіння та користування своєю власністю. Тому позивач просила суд визнати [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 20 листопада 2019 року відкрито провадження в даній справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 12 грудня 2019 року задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідків. Інші заяви та клопотання від учасників справи суду не надходили. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Просили позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили. Відзиву на позов відповідачі не подавали. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши докази у справі, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 15 лютого 1993 року відділом приватизації житла, свідоцтва про право на спадщину ВВО/734631, виданого Другою полтавською державною нотаріальною конторою 19 листопада 2004 року за №3-2639, свідоцтва про право на спадщину АЕА/ 152997, виданого Другою полтавською державною нотаріальною конторою 24 травня 2001 року за №1-2041 (а.с.7, 25). За адресою даної квартири зареєстровано місце проживання відповідачів - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується інформацією Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Виконавчого комітету Полтавської міської ради від 12 грудня 2019 року (а.с.33, 34). Судом також встановлено, що відповідачі залишили квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , більше року у вказаному житлі не проживають, речей не зберігають. Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами: показаннями свідка [PERSON] , яка суду пояснила, що з 2011 року проживає у будинку [ADDRESS] . За цей час відповідачів у квартирі позивача не бачила, їх речі в квартирі відсутні, позивач проживає одна. Від позивача знає, що її дочка та зять багато років тому виїхали на постійне місце проживання за межі України, та з тих пір не поверталися; даними акту від 18 грудня 2015 року, складеного мешканцями будинку по [ADDRESS] , які засвідчили, що [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживають (а.с.11); даними акту від 11 листопада 2019 року, складеного мешканцями будинку по [ADDRESS] , згідно якого [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживають, їх особисті речі, взуття, засоби особистої гігієни, інше майно в квартирі відсутні (а.с.12). Будь-які докази чинення відповідачам перешкод власником або іншими особами у користуванні спірною квартирою сторонами до матеріалів справи не додані. Тому збереження реєстрації місця проживання відповідачів за адресою спірної квартири в той час, як вони фактично змінили місце проживання, порушує право позивача на вільне володіння, користування та розпорядження належним їй майном, та суперечить вимогам ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», згідно якої громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як передбачено ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням як власнику [PERSON] , визнати [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням у кв. [ADDRESS] . Позов підлягає до задоволення в повному обсязі. У зв`язку з задоволенням позовних вимог з відповідачів необхідно стягнути судовий збір на користь держави у розмірі по 768 грн. 40 коп. з кожного.

Outcome: approved