Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до територіальної громади в особі Вовчицької сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. У позові вказала, що 09.03.2006 року помер її батько [PERSON]. Його мати та її бабуся [PERSON] померла 12.03.2014 року. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю) площею 3,580 га. відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №610968 виданого на підставі розпорядження Лубенської райдержадміністрації №444 від 26.11.2002 року, що знаходиться на території Вовчицької сільської ради Лубенського району Полтавської області. Вона є єдиною спадкоємицею після смерті бабусі, так як її чоловік, та відповідно її дідусь [PERSON] помер в 1959 році. Однак, через відсутність у неї правовстановлюючих документів на вищевказану земельну ділянку їй було відмовлено державним нотаріусом Першої Полтавської Державної нотаріальної контори, куди вона звернулася з заявою про прийняття спадщини в оформленні вищевказаного спадкового майна та рекомендовано звернутися до суду. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] прохає суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON], померлій 12.03.2014 року на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №610968 виданого на підставі розпорядження Лубенської райдержадміністрації №444 від 26.11.2002 року, що знаходиться на території Вовчицької сільської ради Лубенського району Полтавської області, площею 3,580 га. У судове засідання позивач не з»явилася. Від її представника [PERSON], що діє по довіреності від 18.03.2016 року (а.с.5) надійшла письмова заява в якій вона прохає справу розглянути без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримує та прохає їх задовольнити. (а.с.33). Відповідач територіальна громада в особі Вовчицької сільської ради Лубенського району Полтавської області, а також треті особи - управління Держгеокадастру у Лубенському районі Полтавської області та державний нотаріус Першої Полтавської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явилися, направивши суду письмові заяви з проханням справу розглянути без їх участі. При вирішенні справи покладаються на розсуд суду (а.с.29-31). Третя особа - Лубенська районна державна адміністрація Полтавської області в судове засідання свого представника не направила, про причини його неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.26). У зв»язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що 12.03.2014 року померла бабуся позивача [PERSON], що підтверджується копією витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі (а.с.9). Факт родинних відносин між ними підтверджується відповідними свідоцтвами про народження позивача [PERSON] та її батька [PERSON], матір»ю якого і була [PERSON] (а.с.6,7). Батько позивача [PERSON] помер 09.03.2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). Після смерті бабусі позивача - [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки прощею 3,580 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вовчицької сільської ради Лубенського району Полтавської області, яка належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р2 №610968 виданого на підставі розпорядження Лубенської райдержадміністрації №444 від 26.11.2002 року (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живини на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач є єдиною спадкоємицею вищевказаного майна, оскільки її батько та син померлої - [PERSON] помер у 2006 році, чоловік померлої та батько [PERSON] [PERSON] помер у 1959 році. З приводу оформлення спадщини, позивач у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою на підставі чого було заведено спадкову справу №210/2014. Згідно довідки державного нотаріуса Першої Полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] в матеріалах спадкової справи є заява про прийняття спадщини онуки [PERSON] від 10.09.2014р. Інших заяв в матеріалах спадкової справи немає (а.с.13). Однак, в оформленні права власності на вищевказане спадкове майно позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с.16). Враховуючи вищевикладене, відсутність заперечень з боку відповідача, а також те, що позивач є єдиною спадкоємицею після смерті її бабусі [PERSON], яка у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved