Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду з позовом до Біляївської міської ради Одеської області в якому просить суд встановити факт володіння на праві приватної власності [PERSON] житловим будинком під [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , право власності у порядку спадкування з законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами: сарай, погріб, огорожа за адресою: [ADDRESS] , який після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON]. [INFO] померла бабуся позивача, [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами - сарай погріб, огорожа за адресою: [ADDRESS] . Так як батько позивача, син [PERSON] , помер, тому позивач, як онука [PERSON] , звернулась до Біляївської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але позивачу було відмовлено з тих підстав, що не надано правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок, під [ADDRESS] та рекомендовано звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує та просить задовольнити. Від Біляївської об`єднаної територіальної громади Біляївська міська рада надійшла заява в якій вони просили розглянути справу у відсутність їх представника та не заперечували щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] зареєстрованого Відділом реєстрації актів громадського стану Біляївського районного управління юстиції в Одеській області 27.03.2000 року, актовий запис №58. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області 13.12.2002, актовий запис №292. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, а саме на житловий будинок під [ADDRESS] . [PERSON] , яка є онукою [PERSON] , звернулась до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , але листом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 04.02.2020 року за вих. №331/02-14 [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, в зв`язку з тим, що [PERSON] не було надано правовстановлюючі документи, на житловий будинок під [ADDRESS] . Відповідно до довідки №21/03-60 від 17.04.2003 року, виданої відділом реєстрації актів громадянського стану Біляївського районного управління юстиції в Одеській області, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] Факт того, що [PERSON] є донькою [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованим в Біляївському Рай РАГС Одеської області УРСР 07.12.1989 року, актовий запис №219. Відповідно до довідки від 03.02.2020 року за №Т-01 виданої виконавчим комітетом Біляївської міської ради Біляївської об`єднаної територіальної громади, встановлено, що за даними Біляївського районного відділу Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 08.08.1979 року. Листом КП «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради» від 26.12.2019 року за №7726-07/2594 було повідомлено, що станом на 31.12.2012 року, згідно до архівів реєстрації права власності нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , не проводилась. Відповідно до Технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який оформлювався [PERSON]. Актом від 13.03.2019 року складений депутатом Біляївської міської ради Багуліної Т.Б., завіреного секретарем Біляївської міської ради Борисенко Л.В. було підтверджено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , мешкала за адресою: [ADDRESS] з 1962 року по день смерті. Також згідно вказаного акту в будинку проживають [PERSON] , 1989 року народження, та [PERSON] , 1967 року народження з 1988 року. Згідно абзацу другого п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів що мають юридичне значення » №5 від 31 березня 1995 року, наведений в статті 315 (273) ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності необхідних умов, суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факт володіння будівлею на праві приватної власності. Таким чином, на підставі вищевказаних письмових доказів, суд приходить до висновку, що [PERSON] фактично володіла будинком [ADDRESS] , а тому вважає встановленим за нею факт володіння вищевказаним будинком. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1217, 1220, 1221, 1268 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право на спадщину або має право не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Передбачені ст. 1224 ЦК України підстави щодо усунення позивача від права на спадкування відсутні. Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Крім того, згідно пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Положеннями статей 15, 16 ЦК України, статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. З наданих позивачем доказів вбачається факт володіння [PERSON] житловим будинком який розташований за адресою: [ADDRESS] , а позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказане майно в нотаріальній конторі не може, тому суд вважає, що її право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

Outcome: approved