Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до ПАТ «Райфайзен банк «АВАЛЬ», третіх осіб - Приватне мале підприємство «Ніколя» (ліквідоване), [PERSON] про визнання припиненими договору поруки від 09 березня 2004 року, додаткової угоди №-1 до договору поруки від 01.10.2004 року укладених між Тернопільською обласною дирекцією ПАТ «Райфайзен банк «АВАЛЬ» та [PERSON]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03 жовтня 2003 року між Тернопільською обласною дирекцією акціонерного поштово-пенсійного банку «АВАЛЬ» (нині Публічне акціонерне товариство «Райфайзен банк «Аваль» та ПМП «Ніколя» 03.10.2003 року був укладений кредитний договір на відкриття відновлювальної кредитної лінії в розмірі 23000 дол. США під 13% річних на придбання продукції для підприємства «Ніколя», в подальшому до якого укладалися додаткові угоди на збільшення кредитної лінії. 09 березня 2004 року позивачка уклала з банком договір поруки, яким взяла на себе зобов'язання відповідати в повному обсязі по зобов'язаннях позичальника за кредитним договором від 03.10.2003 року. У зв'язку з невиконанням ПМП «Ніколя» зобов'язань за кредитним договором від 03.10.2003 року, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 лютого 2007 року, із змінами внесеними рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 03 квітня 2007 року стягнуто з ПМП «Ніколя», [PERSON], та позивачки, як поручителя солідарно заборгованість за договором кредиту в сумі 575944,52 гривні, (що еквівалентно 114794,83 дол. США) та 1654,12 гривень (що еквівалентно 327,55 дол. США) сплаченого позивачем державного мита. Вказане рішення перебуває на примусовому виконанні в другому відділі державної виконавчої служби м. Тернополя. Рішенням господарського суду Тернопільської області по справі №17/б-878 від 11 вересня 2008 року ПМП «Ніколя» визнано банкротом і визнано погашеними вимоги кредиторів, в тому числі і борги перед ВАТ «Райфайзен банк Аваль» за кредитним договором від 03.10.2003 року. Постановою судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11.09.2013 року визначено, що виходячи з однорідної природи поруки та застави як засобів забезпечення виконання зобов'язань, а також того факту, що як порука, так і застава припиняються у разі припинення основного зобов'язання відповідно до ч. 1 ст. 575, п. 1 ч. 1 ст. 593, ч. 1 ст. 609 ЦК України, ч. 1 ст. 17 Закону України від 5 червня 2003 року №898 - IV «Про іпотеку», іпотека як вид застави припиняється в разі припинення основного зобов'язання (кредитного договору). Зважаючи на це, припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом є підставою припинення іпотеки, оскільки зобов'язання за кредитним договором припиняється. Оскільки рішення Верховного Суду України в силу ст.. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень та для всіх суддів, вважає, що договір поруки та додаткова угода до нього на сьогоднішній день фактично втратили свою юридичну силу і тому її зобов'язання за ним припинились. Присутня в судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовну заяву [PERSON] підтримала в повному обсязі з підстав викладених в ній, просить позов задовольнити. Присутній в судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» проти задоволення позову [PERSON] заперечив та суду пояснив, що між [PERSON] та банком був укладений договір поруки від 09 березня 2004 року, до якого в подальшому вносилися зміни, та відповідно до умов якого [PERSON] взяла на себе зобов'язання перед кредитором відповідати по зобов'язаннях Боржника ПМП «Ніколя», які виникають з кредитного договору від 03 жовтня 2003 року. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 лютого 2007 року, із змінами внесеними рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 03 квітня 2007 року стягнуто з ПМП «Ніколя», [PERSON], та позивачки, як поручителя солідарно заборгованість за договором кредиту в сумі 575944,52 гривні (що еквівалентно 114794,83 дол. США) та 1654,12 гривень (що еквівалентно 327,55 дол. США) сплаченого позивачем державного мита. У зв'язку з невиконанням вказаного рішення виконавчі листи про примусове його виконання були направлені до ДВС м. Тернополя. Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 11 вересня 2008 року ПМП «Ніколя» ліквідовано як юридичну особу з 11 вересня 2008 року та вимоги ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» визнано погашеними. Відповідач вважає, що ліквідація ПМП «Ніколя» не є припиненням зобов'язанням поручителя, оскільки боржник та поручитель несуть солідарну відповідальність, що передбачає обов'язок кожного виконати зобов'язання в повному обсязі. Крім цього вважає безпідставними вимоги позивача про визнання поруки припиненою в зв39язку з ліквідацією юридичної особи, оскільки рішення суду про стягнення боргу за кредитним договором, яке набрало законної сили, було прийняте до ліквідації ПМП «Ніколя» та на даний час перебуває на виконанні в ДВС, а тому банк вчасно захистив своє право. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають, виходячи з наступних обставин: 03 жовтня 2003 року між Тернопільською обласною дирекцією акціонерного поштово-пенсійного банку «Аваль», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та ПМП «Ніколя» було укладено кредитний договір № 010/02-01/332/03, за умовами якого відкрито відновлювальну кредитну лінію в розмірі 23 000 доларів США зі сплатою 13 % річних за графіком погашення (додаток № 1 до кредитного договору), який є невід'ємною частиною договору. Також, укладено додаткову угоду № 2 від 03 жовтня 2003 року про збільшення кредиту до 33 000 доларів США, та ряд інших додаткових угод, правочинів про внесення змін та доповнень до кредитного договору, згідно з останньої від 01 жовтня 2004 року збільшено відновлювальну кредитну лінію до 123 000 доларів США. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 010/02-01/332/03 від 09 березня 2004 року між банком та позивачем [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до п. 1.2 якого останньою взято на себе зобов'язання відповідати у повному обсязі по зобов'язаннях позичальника, що випливали з кредитного договору. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 05 лютого 2007 року позовні вимоги банку задоволено частково та стягнуто солідарно з ПМП «Ніколя», [PERSON] на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» 575 944 грн. 52 коп., що еквівалентно 114 048 доларів США, заборгованості по кредиту, відсотках за користування кредитом і пені. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 03 квітня 2007 року рішення Тернопільського міськрайонного суду від 05 лютого 2007 року в частині відмови в решті позовних вимог скасовано та ухвалено нове рішення, яким задоволено позов ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Тернопільської дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» і стягнуто солідарно з [PERSON] на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Тернопільської дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» 575 944 грн. 52 коп., що еквівалентно 114 048 доларів США, заборгованості по кредиту, відсотках за користування кредитом і пені. В іншій частині рішення місцевого суду залишено без змін. На виконання вказаного рішення 20 квітня 2007 року судом видано виконавчий лист № 8-2/2007 та відділом державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження № 32 від 03 травня 2007 року. Рішенням господарського суду Тернопільської області від 11 вересня 2008 року ПМП «Ніколя» визнано банкрутом та ліквідовано з 11 вересня 2008 року, вирішено вважати погашеними вимоги кредиторів в тому числі і заборгованість перед ТОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» у сумі 817 010 грн. 53 коп. З витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 30 жовтня 2009 року Приватне мале підприємство «Ніколя» значиться станом на 30.10.2009 року в реєстрі як припинено. Згідно із статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Згідно із частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Рішення апеляційного суду Тернопільської області від 03 квітня 2007 року про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь банку набрало законної сили, на виконання вказаного рішення 20 квітня 2007 року видано виконавчий лист та другим відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції 03 травня 2007 року відкрито виконавче провадження, яке на даний час перебуває на виконанні в державного виконавця. Згідно із ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян та підлягають виконанню на всій території України. Банк скористався своїм правом на солідарне стягнення заборгованості з боржника та поручителя ще до ліквідації юридичної особи - боржника ПМП «Ніколя». Тому суд вважає, що доводи позивача що її зобов'язання за договором поруки припинилися у зв'язку з ліквідацією юридичної особи - ПМП «Ніколя» на підставі ухвали Господарського суду Тернопільської області від 11 вересня 2011 року з посиланням на Постанову судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11.09.2013 року, є необґрунтованими та безпідставними. Рішення суду про стягнення з поручителя заборгованості ухвалено до визнання банкрутом ПМП «Ніколя», тому визнання підприємства банкрутом, в даному випадку, не впливає на виконання зобов'язання поручителя [PERSON] Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що права позивача не порушені відповідачем, тому в позові [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк АВАЛЬ», третіх осіб приватного малого підприємства «Ніколя», [PERSON] про визнання припиненими договору поруки б/н від 09.03.2004 року укладеного між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен банк АВАЛЬ» та додаткової угоди №1 від 01.10.2004 року слід відмовити.

Outcome: dismissed