Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. В процесі розгляду справи зменшила позовні вимоги та на обґрунтування позову вказала, що між нею та [PERSON] 29 жовтня 1994 року було укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Журавської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, актовий запис №35. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. Вказала, що одруження виявилось невдалим, подружні стосунки припинені з 29 лютого 2016 року і вона проживає окремо. Під час спільного проживання подружжям було набуто та придбано за спільні кошти майно. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем; визнати спільною сумісною власністю подружжя житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: с. Журавка, пров. Удайський, буд. 21, Варвинського району Чернігівської області, побутову техніку та меблі (2 крісла, спальний гарнітур, кухонний гарнітур, столешниця, мякий куточок кухонний, стінка, стіл під телевізор, варочна поверхня PYRAMIDA, електрична духова шафа PYRAMIDA, хлібопіч FIRST, холодильник BEKO, холодильник LG SXS, телевізор SAMSUNG 51, пральна машина BOSH, соковижималка ZELMER 476, тюнер SENA Е900), які знаходяться в будинку розташованому за адресою: с. Журавка, пров. Удайський, буд. 21, Варвинського району Чернігівської області, мопед HONDA LEAD, металевий кіоск площею 28,0 кв.м., автомобіль марки FORD TRANSIT, номер шасі WF0XXXTTFX8L09316, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], автомобіль марки DAEWOO FSO LANOS TF69Y ЗНГ, номер шасі Y6DTF69YP90199852, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та здійснити його поділ виділивши у власність [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: с. Журавка, пров. Удайський, буд. 21, Варвинського району Чернігівської області, вартістю 94291,00 грн., побутову техніку та меблі (2 крісла, спальний гарнітур, кухонний гарнітур, столешниця, мякий куточок кухонний, стінка, стіл під телевізор, варочна поверхня PYRAMIDA, електрична духова шафа PYRAMIDA, хлібопіч FIRST, холодильник BEKO, холодильник LG SXS, телевізор SAMSUNG 51, пральна машина BOSH, соковижималка ZELMER 476, тюнер SENA Е900), які знаходяться в будинку розташованому за адресою: с. Журавка, провулок Удайський, буд. 21, Варвинського району Чернігівської області, мопед HONDA LEAD, вартістю 106390,00 грн., металевий кіоск площею 28,0 кв.м., вартістю 67200,00 грн. Виділити у власність відповідача [PERSON] автомобіль марки FORD TRANSIT, номер шасі WF0XXXTTFX8L09316, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 212431,30 грн., автомобіль марки DAEWOO FSO LANOS TF69Y ЗНГ, номер шасі Y6DTF69YP90199852, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 94921,60 грн.; стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача грошову компенсацію за переотриману частку у спільному майні подружжя в сумі 39463,60 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] зменшені позовні вимоги підтримала. Надала аналогічні позову пояснення в частині вимог про розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Острянська». Щодо позовних вимог, які стосуються поділу майна подружжя пояснила, що відповідач має у особистій власності квартиру в смт.\~Ладан, вона після припинення шлюбних стосунків проживає у своїх батьків та особистого житла не має. Тому просила суд при поділі майна виділити їй у власність мопед, меблі, побутову техніку та спірний житловий будинок, у якому вона має намір проживати із повнолітньою донькою. Вказала, що зазначений спірний будинок було збудовано подружжям під час шлюбу, тому він є спільним майном подружжя. Необхідність виділу їй у власність металевого кіоску обґрунтовувала тим, що вона зареєстрована як приватний підприємець з 2009 року, має договір оренди місця на ринку у смт.Варва, на якому і розташований цей кіоск, кіоск був придбаний для ведення підприємницької діяльності за спільні кошти подружжя, тому це рухоме майно підлягає поділу саме як спільне майно подружжя та має бути виділено їй для здійснення трудової діяльності. Вказала, що після припинення подружнього життя відповідач у березні 2016 року зареєструвався як приватний підприємець, самовільно зайняв кіоск та позбавив її можливості користуватись цим майном і здійснювати професійну діяльність. Просила суд виділити у власність відповідача автомобілі, оскільки вона не має права керування транспортними засобами. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні надав аналогічні позову пояснення, підтримав пояснення позивача. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Не заперечував проти розірвання шлюбу. Позов в частині поділу майна не визнав в повному обсязі. Таку позицію мотивував тим, що він взагалі проти поділу майна. Варіантів поділу майна подружжя на розсуд суду не надав. Визнав факт того, що побутова техніка та меблі згідно переліку у позові, мопед HONDA LEAD, металевий кіоск, автомобіль FORD TRANSIT, автомобіль марки DAEWOO FSO LANOS було придбано під час шлюбу та до фактичного припинення шлюбних відносин. Вартість вказаного майна не оспорював. Факт придбання за спільні кошти побутової техніки, меблів, мопеду, автомобілів визнав. Пояснив, що металевий кіоск він придбав приблизно за 2 роки до припинення шлюбних відносин, будь-яких документів про купівлю не оформлював. Підтвердив, що останнім часом використовує кіоск для підприємницької діяльності, та має намір переоформити його на себе. Вказав, що спірний будинок був придбаний та перебудований до шлюбу. Просив виділити у його власність спірний будинок, оскільки квартира в смт. Ладан у майбутньому перестане належати йому. Правом на заявлення зустрічного позову відповідач не скористався, хоча судом було розяснено таке право, лише наголошував, що до спільного майна подружжя входить третій автомобіль та грошові кошти в сумі 15\~000 доларів готівкою, якими розпорядилась позивач, при цьому будь яких письмових доказів на підтвердження своєї позиції не надав. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (прізвище до шлюбу Бабенко) [PERSON] з 29 жовтня 1994 року перебували у шлюбі, зареєстрованому виконкомом Журавської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, актовий запис №35 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Фактично шлюбні стосунки між подружжям припинені з 29 лютого 2016 року, що підтвердили обидві сторони. На розірвання шлюбу сторони згодні, оскільки стосунки між ними як для подружжя є неприйнятними, а тому збереження шлюбу шкодить їх інтересам. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи позицію сторін, суд вважає встановленим, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, оскільки шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, подружжя тривалий час не проживає разом. Відповідно до вимог ч. 8\~ст. 235 ЦПК України\~у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Після розірвання шлюбу позивачу [PERSON] слід залишити теперішнє прізвище «Острянська», оскільки вона не виявила бажання його змінити. Розглядаючи позов в частині визнання права спільної сумісної власності подружжя та поділу спільного майна суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до речення другого пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11 спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті\~60,\~69\~СК, ч. 3 ст.\~368\~ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Зазначені норми права припускають існування факту права спільної сумісної власності подружжя щодо кожної речі, набутої у шлюбі, незалежно від тієї обставини, хто є набувачем за договором, забудовником будівлі, та на чиє імя було зареєстровано право власності на таку річ. Відповідно до частини 1 статті 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно частини 1 статті 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В той же час, частинами 2, 3 статті 70 цього ж акту встановлено, що при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Способи та порядок поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначені статтею 71 Сімейного кодексу України. Так, відповідно до цієї статті, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Конституційний суд України у рішенні від 19 вересня 2012 року вказав, що майно приватного підприємця, сформоване за рахунок спільної сумісної власності подружжя, є обєктом їх спільної сумісної власності, отже підлягає поділу. Аналізуючи норми законодавства що підлягають застосуванню до спірних правовідносин можливо дійти висновку, що при вирішення спору даного характеру необхідно зясувати обсяг спільного майна подружжя, мету, джерело і час придбання спірного майна, визначити розмір часток у праві спільного майна подружжя та проаналізувати необхідність відступу від їх рівності, зясувати позицію сторін щодо вартість майна, що підлягає поділу. Зясовуючи обсяг сумісного майна подружжя в судовому засіданні сторонам судом було розяснено відповідні положення СК України, однак, позовних вимог щодо поділу іншого спільного майна подружжя заявлено не було. Зважаючи на що, вирішуючи дану справу суд розглядає питання про поділ лише того майна, яке було зазначено у позовних вимогах [PERSON] Обєктом поділу спільного майна подружжя сторонами визначено: -житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: с. Журавка, пров. Удайський, буд. 21, Варвинського району Чернігівської області, -побутову техніку та меблі (2 крісла, спальний гарнітур, кухонний гарнітур, столешниця, мякий куточок кухонний, стінка, стіл під телевізор, варочна поверхня PYRAMIDA, електрична духова шафа PYRAMIDA, хлібопіч FIRST, холодильник BEKO, холодильник LG SXS, телевізор SAMSUNG 51, пральна машина BOSH, соковижималка ZELMER 476, тюнер SENA Е900), які знаходяться в будинку розташованому за адресою: с. Журавка, провулок Удайський, буд. 21, Варвинського району Чернігівської області, мопед HONDA LEAD, -металевий кіоск площею 28,0 кв.м., розташований за адресою: Чернігівська обл., смт.Варва, територія ГП «Ринок» Варвинського РайСт торгівельне місце №4 ряд 1, -автомобіль марки FORD TRANSIT, номер шасі WF0XXXTTFX8L09316, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], -автомобіль марки DAEWOO FSO LANOS TF69Y ЗНГ, номер шасі Y6DTF69YP90199852, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Як зазначалось позивачем джерелом придбання всього майна є спільні кошти подружжя. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав, що побутову техніку та меблі, мопед HONDA LEAD, автомобіль марки FORD TRANSIT, автомобіль марки DAEWOO FSO LANOS було придбано за спільні кошти подружжя. Наголосив, що металевий кіоск було придбано ним за особисті кошти, втім, доказів які б свідчили про придбання цього майна саме за особисті кошти не надав. Оспорював той факт, що спірний будинок було збудовано за спільні кошти, хоча будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень суду не надав. Крім того судом встановлено наступні обставини часу придбання спірного майна. У відповідності до свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с. 43), інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав (а.с. 157) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: с. Журавка, пров. Удайський, буд. 21, Варвинського району Чернігівської області зареєстровано 24 вересня 2004 року за [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності САА 121101 від 24.09.2004 року. Відповідачем заперечувалось, що вказаний будинок набутий подружжям під час шлюбу, з тих підстав, що він до шлюбу придбав старий будинок, здійснив його перебудову, і теперішнього вигляду цей будинок набув ще до одруження. На підтвердження надав договір купівлі продажу будинку 21 по вул.\~Удайській в с.Журавка. Як вбачається із означеного договору відповідачем 30 серпня 1994 року було придбано житловий будинок із дерева, зазначений в плані літ. А-1, що має 24.1 кв.м. жилої площі, корисною площею 46.0 кв.м. до якого примикає огорожа №1. На договорі міститься відмітка про реєстрацію права власності у БТІ 30 серпня 1994 року. Навпроти, із пояснень позивача вбачається, що спірний будинок збудовано під час перебування сторін у шлюбі, про що свідчить оглянутий в судовому засіданні будівельний паспорт від 28 листопада 1994 року (копія а.с. 168-169), наданий відповідачем оригінал робочого проекту газопостачання спірного житлового будинку від 1997 року (а.с. 158-165), копія технічного паспорту на будинок в якому вказано час побудови будинку та сараю у 1996 році, гаражу та сараю у 1998 році (а.с. 37-38). При цьому, експлікація із будівельного проекту має вказівку на проектований будинок під літ.1 та інші проектовані будівлі, та не передбачає у межах ділянки старого будинку. Технічний паспорт на спірний будинок, містить вказівку на рік побудови будинку та споруд, матеріали побудови споруд (відмінні від матеріалу будинку, вказаного у договорі купівлі-продажу), та не містить приміток про реконструкцію, а видача нового свідоцтва про право власності на будинок, дає підстави сприймати спірний будинок як новостворене майно, яке було збудовано сторонами під час перебування у шлюбі. Крім того, відповідачем визнано факт придбання побутової техніки та меблів, мопеду HONDA LEAD, металевого кіоску, автомобілю марки FORD TRANSIT, реєстраційний номер [NUMBER], та автомобілю [NUMBER] під час шлюбу з [PERSON] Цей факт крім того підтверджується: копією технічного паспорту на автомобіль FORD TRANSIT (а.с. 48), копією технічного паспорту на автомобіль DAEWOO LANOS (а.с. 51), копією довідки із РСЦ МВС в Чернігівській області (а.с. 70), копіями документів, що стали підставою для реєстрації автомобіля FORD TRANSIT, наданими РЦС №7442 (а.с. 81-92), договором купівлі продажу від 13 січня 2009 року автомобіля DAEWOO LANOS, актом прийому передачі автомобіля DAEWOO LANOS (а.с. 141-146). Пояснюючи мету придбання обєктів поділу, позивачем вказано, що побудова будинку, купівля техніки, меблів, транспортних засобів здійснювалась для спільного з відповідачем проживання та використання під час сімейного життя. Металевий кіоск та автомобіль FORD придбано для ведення підприємницької діяльності позивачем. Відповідач в свою чергу пояснив, що все майно було придбане для його особистого користування. Суд критично сприймає твердження відповідача, зважаючи на характер обєктів поділу. Дослідивши вказані обставини справи, вимоги позивача про визнання спільною сумісною власністю подружжя наведеного у позовних вимогах майна є на думку суду обґрунтованими, зважаючи на характер, мету, джерело і час придбання спірного майна. Визначаючи розмір часток у спільному сумісному майні подружжя суд виходить з їх рівності, оскільки сторонами не наведено достовірних підстав для здійснення відступу від передбаченого законом розміру часток та не було заявлено відповідних позовних вимог. Тому, розмір часток у праві спільного сумісного майна подружжя [PERSON] та [PERSON] є рівним та становить ? частину майна на кожного з подружжя. Розглядаючи питання щодо вартості майна, що є предметом поділу суд зазначає наступне. Зважаючи на законодавство, що регулює спірні відносини вартість спірного майна, визначається за згодою сторін, або судом, виходячи із дійсної реальної вартості цього майна на час розгляду справи. Так, вартість майна що є обєктом поділу обґрунтовується позивачем наступними доказами і становить: вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого за адресою: с. Журавка, провулок Удайський, буд. 21, Варвинського району Чернігівської області, - висновком про незалежну оцінку майна (а.с. 9 -42) та становить 94291,00 грн., середньоринкова вартість автомобілю FORD TRANSIT, 2008 року випуску та середньоринкова вартість автомобілю DAEWOO LANOS, 2008 року випуску станом на 26 квітня 2016 року, - висновком судового експерта [PERSON] (а.с. 99-104), і становить відповідно 212431,30 грн. та 94921,60 грн. ринкова вартість металевого кіоску повідомленням ПП «Експерт» від 22 березня 2015 року (а.с. 53) і становить 67200,00 грн. загальну вартість побутової техніки та меблів (2 крісла, спальний гарнітур, кухонний гарнітур, столешниця, мякий куточок кухонний, стінка, стіл під телевізор, варочна поверхня PYRAMIDA, електрична духова шафа PYRAMIDA, хлібопіч FIRST, холодильник BEKO, холодильник LG SXS, телевізор SAMSUNG 51, пральна машина BOSH, соковижималка ZELMER 476, тюнер SENA Е900), мопеду HONDA LEAD, визначено позивачем у розмірі 106390,00 грн. При цьому відповідач у судовому засіданні погодився із вартістю майна вказаною позивачем, на металевий кіоск, побутову техніку, меблі, мопед та автомобілі. Однак, заперечив щодо вартості спірного будинку. В ході розгляду справи заявляв клопотання про проведення судової експертизи будинку за рахунок позивача, відмовляючись здійснювати її оплату, в свою чергу позивач повідомила про відсутність коштів та відмову від оплати експертизи і у клопотанні було відмовлено судом. В подальшому відповідних заяв, які б давали змогу та обґрунтовували мету, питання та доцільність призначення по справі судової експертизи не надав. Вирішуючи питання про поділ майна подружжя по суті, суд виходить з того, що позивачем обґрунтована необхідність виділу їй у власність спірного будинку, оскільки відповідач по справі має у власності окреме особисте житло, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 156). Доцільність виділу у власність позивача побутової техніки, меблів та мопеду, які знаходяться у домоволодіння обґрунтувала необхідністю забезпечення належних умов проживання. Необхідність виділу у її власність металевого кіоску обґрунтовувала тим, що вона уклала договір на оренду торгівельного місця, на якому розташовано кіоск, та договори на постачання послуг до торгівельного місця, це майно було придбане для здійснення підприємницької діяльності, і саме вона під час шлюбу була зареєстрована як ФОП, на підтвердження чого надала договори, витяг з реєстру та квитанції про сплату послуг та орендної плати. Аналізуючи зміст позовних вимог в частині поділу майн подружжя, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, та здійснити його поділ, виділивши сторонам майно згідно до заявлених позовних вимог, стягнувши грошову компенсацію за переотриману частку з відповідача на користь позивача в сумі 39463 грн. 60 коп. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат,

Outcome: approved