Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок № 39, розташований по вулиці Розїздній у м. Сватове Луганської області, який вона отримала у спадщину на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.12.2015 р. 16.01.2016 р. у вищезазначеному будинку вона зареєструвала онука [PERSON] та його дружину [PERSON] 14.11.2016 р. помер онук позивача [PERSON], якого 29.12.2016р. було знято з реєстраційного обліку у звязку зі смертю. З 09.11.2016 р. відповідач [PERSON] не проживає у вищезазначеному будинку, ремонт у будинку не здійснює, комунальні послуги не сплачує, зніматися з реєстраційного обліку в добровільному порядку відмовляється. У звязку із зазначеним, позивач позбавлена можливості розпоряджатися житловим будинком шляхом його продажу. Просить зобовязати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні належним їй на праві приватної власності житловим будинком № 39 по вул. Розїздній у м. Сватове Луганської області шляхом зняття її з реєстраційного обліку та зобовязати [PERSON] міську раду зняти [PERSON] з реєстраційного обліку у вищезазначеному будинку. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та надали пояснення, аналогічні позову. Проти заочного розгляду справи не заперечували. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр», заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Розїздна, 39, м. Сватове Луганської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.12.2015 р., копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 48750850 від 01.12.2015 р. (а.с. 3-4). Із копії будинкової книги вбачається, що в житловому будинку, розташованому за адресою: вул. Розїздна, 39, м. Сватове Луганської області, з 16.01.2016 р. зареєстрована [PERSON] (8-11). Із копії довідки № 318/5 від 25.05.2017 р. та акту про непроживання від 19.06.2017 р. вбачається, що [PERSON] з 09.11.2016 року по теперішній час за адресою: вул. Розїздна, 39, м. Сватове Луганської області, не проживає ( а.с.12-13). Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до положень\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Як вбачається зі\~ст. 346 ЦК України\~право власності припиняється в разі відчуження власником свого майна або смерті власника. Як розяснено у п. 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику у справах про захист прав власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, попередніми членами його сімї,а також членами сімї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення ( п.3 ч.1\~ст. 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Отже, житлові права члена сімї колишнього власника житла, в даному випадку відповідача, є похідним від прав самого власника. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Судом встановлено, що реєстрація відповідача у житловому будинку по вул. Розїздній, 39, м. Сватове Луганської області, порушує права позивача як власника, оскільки обмежує право вільно ним користуватися та розпоряджатися. Відповідно до\~ст. 150 ЖК України\~громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих обставин, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом зняття з реєстраційного обліку є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю. \~\~ На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати, понесені нею при зверненні до суду з даним позовом у розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved