Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася в суд із позовом до відповідачів [PERSON] та ПАТ «УкрсоцБанк» про визнання договору поруки та додаткових угод до нього недійсними, посилаючись на те, що 05.11.2013 року із пакету документів, які надіслав ПАТ «УкрсоцБанк», стало відомо, що нібито між нею та відповідачами по справі було укладено договір поруки за № 770/15-461 від 18.03.2008 року і додаткові угоди до нього за № 1 від 16.09.2009 року та за № 2 від 10.07.2012 року, згідно яких вона зобов`язувалася перед ПАТ «УкрсоцБанк» солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов`язань за договором кредиту № 770/9-643 від 18.03.2008 року та додаткових угод до нього за № 1 від 16.09.2009 року та за № 2 від 10.07.2012 року, в тому числі повернення суми кредиту, сплати відсотків та можливих штрафних санкцій. Договір поруки за № 770/15-461 від 18.03.2008 року і додаткові угоди до нього за № 1 від 16.09.2009 року, № 2 від 10.07.2012 року підписані не нею, що є підставою визнати їх недійсними. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, однак направили на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та представник ПАТ «УкрсоцБанк» в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не повідомили суд про причини неявки, не подали заяву про розгляд справи у їх відсутності та заперечення щодо позовних вимог. Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ст.197 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення. Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань, 18.03.2008 року між ПАТ «УкрсоцБанк» та [PERSON] укладено договір поруки № 770/15-461 від 18.03.2008 року, відповідно до умов якого Поручитель зобов`язувався перед Кредитором відповідати за невиконання [PERSON] всіх його зобов`язань в повному обсязі по кредитному договору № 770/9-643 від 18.03.2008 року та додаткових угод до нього за № 1 від 16.09.2009 року та за № 2 від 10.07.2012 року. Із висновку судової почеркознавчої експертизи № 1-102/14 від 28.02.2014 року по кримінальному провадженню внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013210010004410 від 27.11.2013 року за ч.4 ст.358 КК України, вбачається, що п`ять підписів в графах «Від імені Поручителя [PERSON]» у договорі поруки № 770/15-461 від 18.03.2008 року, три підписи в графах «Від імені Поручителя [PERSON]» у додатковій угоді № 1 про внесення змін до договору поруки № 770/15-461 від 18.03.2008 року та підпис в графі «Сторона 3 Поручитель Громадянин України [PERSON]» у додатковій угоді № 2 про внесення змін до договору поруки № 770/15-461 від 18.03.2008 року, виконані не [PERSON], а іншою особою. Проаналізувавши докази представлені позивачем, суд вважає, що договір поруки за № 770/15-461 від 18.03.2008 року і додаткові угоди до нього за № 1 від 16.09.2009 року та за № 2 від 10.07.2012 року є недійсними, оскільки в момент вчинення правочину недодержані вимоги встановлені статті 203 ЦК України, а саме договір поруки та додаткові угоди про внесення змін до нього підписані не поручителем [PERSON], а іншою особою. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати понесені нею на оплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., та надання правової допомоги в сумі 1000 грн., в солідарному порядку.

Outcome: approved