Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду позовом про стягнення аліментів з [PERSON] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі та має трьох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які поживають з матір`ю та перебувають на її утриманні. Позивач намагається самостійно, власними силами матеріально забезпечити дітей та виконувати всі інші передбачені законодавством обов`язки. Відповідач матеріально не допомагає, не піклується про дітей, не цікавиться їх матеріальними потребами. На момент звернення до суду з цим позовом позивач та відповідач не досягли згоди з приводу виконання відповідачем обов`язку щодо утримання дітей. Позивач самостійно задовольнити потреби дітей щодо харчування, лікування, оздоровлення та утримання не може. Відповідач не має іншої родини не має інших осіб, які б перебували на його утриманні, офіційно працює у СТОВ «Придніпровський край». Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі половини доходу [PERSON] щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 19.08.2021р. було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без виклику сторін та відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено, що у п`ятиденний строк з дня вручення ухвали має право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Відповідач [PERSON] скерував до суду відзив на позовну заяву вх. № 3107/21-Вх від 06.09.2021р., у якому проти задоволення позовних вимог у повному обсязі заперечував. Зазначив, що викладені позивачем у позовній заяві факти не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки з трьох спільних дітей старша дочка [PERSON] з 18 березня 2021р. проживає разом з відповідачем у будинку його матері та перебуває на його утриманні. Визнав позовні вимоги в частково у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу. Також [PERSON] скерував до суду зустрічну заяву про розірвання шлюбу, у якій просив розірвати шлюб, укладений між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] , прийняти зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом та постановити ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21.09.2021р. у прийнятті зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу відмовлено. Ухвалою суду від 21.09.2021р. для всебічного, повного та об?єктивного з?ясування обставин справи, у зв`язку з необхідністю отримання пояснень сторін прийнято рішення розгляд позовної заяви [PERSON] до [PERSON] проводити з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердила факт проживання старшої дочки [PERSON] 2005р.н. з батьком та її перебування на утриманні відповідача. Зазначила, що разом з нею проживають спільні з відповідачем дочки [PERSON] ,\~2014р.н.та\~ [PERSON] ,\~2018р.н.,\~які перебувають\~на її\~утриманні. У зв?язку з чим зменшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь на утримання двох дітей аліменти у розмірі 1/3 частини доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні відповідач [PERSON] надав пояснення, що відповідають змісту відзиву на позовну заяву, зменшені позовні вимоги про стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання 2-х дітей у розмірі 1/3 заробітку визнав, проти їх задоволення не заперечував. Представник відповідача адвокат Бичок В.І. у судовому засіданні правову позицію відповідача підтримав, не заперечував проти задоволення зменшених позовних вимог. Заслухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов, з урахуванням зменшених позовних вимог, підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено,\~щозгідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.08.2005р., виданого виконавчим комітетом Рецюківщинської сільської ради Драбівського району Черкаської області, [PERSON] народилась [INFO] та її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.08.2014р., виданого виконавчим комітетом Рецюківщинської сільської ради Драбівського району Черкаської області, [PERSON] народилась [INFO] та її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.11.2018р., виданого виконавчим комітетом Рецюківщинської сільської ради Драбівського району Черкаської області, [PERSON] народилась [INFO] та її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії довідки про склад сім?ї та розмір земельної ділянки № 71 від 12.05.2021р., виданої виконавчим комітетом Великохутірської сільської ради, до складу сім?ї [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , належать дочки: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки № 168 від 26.08.2021р., виданої виконавчим комітетом Великохутірської сільської ради, [PERSON] , [INFO] з 18.03.2021р. проживає без реєстрації з батьком [PERSON] в [ADDRESS] , без реєстрації та перебуває на його утримання. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] , 1982 р.н., який проживає за адресою [ADDRESS] , комісією проведено обстеження, згідно якого встановлено, зокрема, що [PERSON] , 2005р.н., дочка [PERSON] , проживає у вказаному будинку. Відповідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~положень ч.\~1,6,7\~ст.\~81\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених ст.\~82\~цього Кодексу,\~тобто тягар\~доказування лежить\~на сторонах\~цивільно-правового\~спору.\~Доказування не\~може ґрунтуватися\~на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до норм ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України віл 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.161 ЦПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір. Відповідач порушив вимоги ст. 180 СК України усунувся від свого обов`язку по утриманню двох дітей - [PERSON] , 2014р.н. та [PERSON] , 2018р.н., до досягнення ними повноліття, тому з нього належить стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей. За таких обставин, враховуючи, що неповнолітні [PERSON] , 2014р.н., та [PERSON] , 2018р.н. знаходяться на утриманні позивача, даний факт підтверджується матеріалами справи та визнається відповідачем, суд вважає, що вони потребують матеріальної допомоги і з боку батька. Тому суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення та з відповідача належить стягувати аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вимоги ст. 430 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого при подачі заяви була звільнена позивач, який становить 908,00 грн. та розрахований відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved