Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що вона з відповідачем вели сімейне життя без укладення шлюбу. 24 березня 2013 року у них народилась спільна дитина син: [PERSON]. 28 березня 2014 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області, актовий запис № 17. На протязі останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що у кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між нею та відповідачем шлюбних відносин. Кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Крім того між ними відсутнє взаємопорозуміння та повага один до одного. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Дитина проживає з нею та знаходиться її утриманні. Відповідач тривалий час добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд, розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини. \~\~\~\~\~\~ \~\~Позивач надала суду заяву про слухання справи у її відсутність. У наданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про слухання справи у його відсутність. У наданій заяві зазначив, що позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони вели сімейне життя без укладення шлюбу. 24 березня 2013 року у них народилась спільна дитина син: [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії 1-КИ № 427147, виданого 09 квітня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 105 ( а.с.7). Згідно свідоцтва про народження, батьком [PERSON] є\~ [PERSON]. 28 березня 2014 року вони уклали шлюб, який зареєстровано у виконавчому ко-мітеті Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області, актовий запис № 17, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-КИ № 273965 ( а.с. 5). На протязі останнього року сімейне життя у сторін поступово погіршувалося, що у кінцевому результаті призвело до фактичного припинення ними у серпні 2017 року сімейно-шлюбних відносин. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Малолітня дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд не застосовує положення ст. 111 Сімейного кодексу України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя под.-ружжя і збереження сімї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або від-новити своє дошлюбне прізвище. Зі свідоцтва про шлюб Серії !-КИ № 273965 від 28.03.2014 року вбачається, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «Гасуха» на «Мажорова» (а.с.5), яке після розірвання шлюбу просить залишити без змін. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про обґрунтованість предявлених позивачем вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з наступного. На підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. \~\~\~Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру алі-ментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~\~\~ Частиною 1 статті 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обовязків щодо дитини. Частиною 1 статті 191 Сімейеного Кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Датою подачі позову є 21.08.2017 року і саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. На підставі вищевикладеного, враховуючи матеріальний стан позивачки, обставини справи та той факт, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину. \~\~\~\~ Згідно ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір. \~\~\~\~\~\~

Outcome: approved