Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона проживала в громадському шлюбі з відповідачем починаючи з січня 2000 року по лютий 2013 року. Зазначає, що за час спільного проживання у них [INFO] народився син, [PERSON], який на сьогоднішній день перебуває на її утриманні та вихованні. Угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. Вказує, що відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу, має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, тому вважає що відповідач повинен сплачувати їй аліменти в твердій грошовій сумі. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь на утримання їхнього сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня подання заяви і до закінчення навчання, щомісячно. 30 березня 2016 року в судовому засіданні через канцелярію суду відповідачем по первісному позову [PERSON] була подана до суду зустрічна позовна заява до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. Ухвалою суду від 25 квітня 2016 року прийнято дану зустрічну позовну заяву до розгляду та об'єднано з первісним позовом в одне провадження. Ухвалою суду від 28 липня 2016 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини - залишено без розгляду за клопотанням [PERSON] В судовому засіданні позивачка [PERSON] та в її інтересах представник за довіреністю [PERSON] позовну заяву підтримали в повному обсязі, надали аналогічні пояснення позовній заяві, просили її задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини в мінімальному розмірі. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали в громадському шлюбі починаючи з січня 2000 року по лютий 2013 року, що було підтверджено поясненнями позивача та відповідача в судовому засіданні. Під час спільного проживання позивача та відповідача, [INFO] народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого міським відділом реєстрації актів громадського стану Чернівецького обласного управління юстиції м. Чернівці від 14 травня 2001 року, за актовим записом №698 (копія свідоцтва на а.с.3). Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьком записано [PERSON]. За клопотанням відповідача [PERSON] (а.с.35) ухвалою суду від 05 травня 2016 року було призначено по даній справі судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено було експертам Чернівецького обласного бюро судових експертиз, експертів попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України. Так, на виконання ухвали суду від 14 травня 2001 року про призначення по справі експертизи, 14 червня 2016 року до суду надійшов висновок експерта №48, згідно якого, проведена оцінка експертами щодо достовірності результатів генетичного аналізу вказує на те, що такий збіг можна вважати закономірним, тобто зумовленим кровним спорідненням між заявленим передбачуваним батьком та дитиною, з ймовірністю не нижче 99,995%. Таким, чином, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO], може являтися біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], з ймовірністю 99,995%, таким чином, батьківство практично доведене (висновок №48 на а.с. 43-48). Відтак, відносини, що виникли між сторонами, суд відносить до сімейних правовідносин та вважає за необхідне керуватися нормами СК України. Згідно ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Згідно ч.1 ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи викладене, суд приходить до наступного висновку. Відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO],що перебуває на утриманні позивача [PERSON]. Остання сама не в змозі матеріально забезпечувати сина а відповідач [PERSON] є дієздатною особою, має нерегулярний мінливий дохід, інших осіб на його утриманні не перебувають, також те, що частину доходу одержує в натурі, тому суд вважає що з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] на утримання їхнього сина [PERSON], [INFO],аліменти, з урахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідно віку, які на думку суму будуть відповідати потребам для нормального розвитку дитини, а саме в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня подання заяви і до закінчення навчання, щомісячно, таким чино задовольнивши позовні вимоги. Згідно ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України - суд допускає негайне стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.88 ЦПК України - у разі задоволення позовних вимог позивача про стягнення аліментів судовий збір на користь держави необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved