Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача та третіх осіб на стороні відповідача про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування позову зазначає, що за життя її батько [PERSON] працював у колишньому КСП «Дружба» і отримав право на земельну частку (пай) та на його імя було видано сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0250731 від 05.08.1996 року. Дана земельна частка (пай) розташована на території Липівської сільської ради. 15 липня 2002 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина за законом, в тому числі і на земельну частку (пай). Позивач [PERSON] являється спадкоємцем за законом, інші спадкоємці мати та брат позивача відмовились від своєї частки у спадщині. В установлений строк позивач не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, поскільки сертифікат на право на земельну частку (пай), який належав її батьку, було втрачено. В звязку з цими обставинами позивач не оформила вчасно в нотаріальному порядку спадщину на земельну частку (пай). Тому позивач [PERSON] просить суд поновити їй строк звернення до суду та визнати за нею право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЧН № 0250731 на території Липівської сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 15 липня 2002 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представники відповідача та третіх осіб - в судове засідання не зявились, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають і не заперечують проти їх задоволення. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Вирішуючи позовну вимогу позивача [PERSON] про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд виходить з наступного. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки. Спадкодавець [PERSON] помер у 2002 році, і тому позивачем пропущено визначений законодавством строк звернення до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ч.5 ст. 267 ЦК України суд, за наявності поважних причин, може поновити строк позовної давності. Поскільки сертифікат на право на земельну частку (пай), що належав померлому, було втрачено, враховуючи ту обставину, що відповідачем та третіми особами не заявлено про застосування позовної давності у спорі, суд визнає поважною причину пропуску позивачем строку позовної давності та вважає необхідним поновити їй строк звернення до суду. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер 15 липня 2002 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 136022 (а.с.6). Згідно копії сертифікату на земельну частку(пай) серії ЧН № 0250731 від 05.08.1996 року [PERSON] належить право на земельну частку (пай) в землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба» розміром 3,4 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 449340 [PERSON] народилась 27 січня 1978 року, в графі «Батько» зазначено [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки Липівської сільської ради № 519 від 22.09.2015 року [PERSON] до дня смерті проживав та був зареєстрований в [INFO] по вул. 30-річчя Перемоги, 206. Разом з ним проживали і були зареєстровані дружина [PERSON], син [PERSON] та дочка [PERSON] мати [PERSON] померла 30 липня 2011 року (а.с.9). згідно заяв, поданих до Талалаївської районної державної нотаріальної контори [PERSON] та [PERSON] відмовляються від своєї частки у спадщині після смерті [PERSON] (а.с.10-11) У районні газеті «Трибуна хлібороба» за 26 вересня 2015 року поміщено оголошення про те, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0250751 на імя [PERSON] вважати недійсним (а.с.12). Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Талалаївському районі від 19.10.2015 року вартість земельної частки (паю) згідно сертифікату серії ЧН № 0250731, що належала [PERSON] станом на 15.07.2002 року становила 23 910 грн. 50 коп. (а.с.20). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер у 2000 році, тобто до вступу в дію Цивільного кодексу України, тобто спадкові відносини виникли до набрання чинності ЦК України, але продовжують існувати після набрання ним чинності, то судом до даних правовідносин у відповідності до ч.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, застосовуються положення цього кодексу. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Так як спадкодавець [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай), то до позивача [PERSON], як спадкоємця за законом, переходить право на земельну частку (пай), яка належала її батьку за життя згідно сертифікату серії ЧН № 0250731. Таким чином, поскільки матеріалами справи підтверджено той факт, що спадкодавець у встановленому законом порядку за життя набув право на земельну частку (пай), дане право було ним було оформлене належним чином, але залишилось не успадкованим, суд приходить до висновку, що до позивача [PERSON] переходить це право на дану земельну частку (пай). Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні і належним чином обґрунтовані, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved