Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Герцаївської міської ради Герцаївської об`єднаної територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області в якому просить встановити додатковий строк для прийняття спадщини. Посилається на те, що [INFO] померла її матір [PERSON] . Зазначає, що дійсно [PERSON] заповіла їй все майно, однак у зв`язку з тим, що вони проживали окремо спадкодавця не повідомила її про даний факт, тому про наявність заповіту їй стало відомо після смерті матері. Звернувшись до нотаріуса їй було повідомлено, що нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на майно за заповітом, яке залишилось після смерті матері, оскільки нею не було подано заяви про прийняття спадщини в строк, передбачений ст.1270 ЦК України. Вважає, строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущеним з поважних причин, в зв`язку із тим, що вона не володіла юридичними знаннями і думала, що нею було прийнято спадщину після смерті матері, шляхом подальшого догляду та користуванням спадковим майном, а також посилалась на те, що не знала про наявність заповіту і про необхідність звернення до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини у строк передбачений законом, із-за чого нею фактично був пропущений шестимісячний строк. Просила позов задовольнити у повному обсязі. В судове засідання заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились проте направили заяву з проханням справу розглянути у їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Представник відповідача Герцаївської міської ради Герцаївської об`єднаної територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, однак до суду надійшла заява в якій просять розглянути справу у їх відсутності, позов визнають та не заперечують проти його задоволення, заперечень не мають. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до положень\~ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що у шестимісячний строк після відкриття спадщини позивачка [PERSON] не звернулась до нотаріуса, оскільки їй не було відомо про наявність складеного заповіту, відповідно до якого спадкодавець все своє майно заповіла їй, а також остання посилалась на те, що не володіла юридичними знаннями і думала, що нею було прийнято спадщину після смерті матері, шляхом подальшого догляду та користуванням спадковим майном. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27 березня 2012 року, актовий запис № 15 [PERSON] померла [INFO] у віці 84 років. З копії заповіту від 12.12.2006 року видно, що [PERSON] склала заповіт, що посвідчений та зареєстрований секретарем виконкому Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області в реєстрі за №90, яким на випадок своєї смерті заповіла на користь своєї доньки [PERSON] , [INFO] , все своє майно. Як вбачається з копії спадкової справи № 67/2021 приватним нотаріусом Опришко С.І. №65/02-14-67/2021р. від 17.05.2021 року заявниці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) розміром 2,35 га у зв`язку з розбіжностями у свідоцтві про смерть її матері, де її прізвище вказано « [PERSON] », а у сертифікаті серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) її прізвище вказане « [PERSON] » у зв`язку з чим виникла необхідність у встановленні факту належності Сертифікату на право на земельну частку (пай) спадкодавиці. Приватним нотаріусом Опришко С.І. роз`яснено [PERSON] , що вона пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини і їй необхідно звернутися до суду для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Частиною першою\~статті 1269 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За загальним правилом, визначеним частиною першою\~статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців. Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом зазначеної норми, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного частиною першою\~статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має ураховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», - вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Верховний Суд України у постанові від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, виклав правовий висновок, згідно з яким право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживає зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічний за змістом правовий висновок, викладено Верховним Судом України у постанові від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 61-195св21. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. А тому враховуючи, що позивачці не було відомо про заповіт, суд вважає, що вона з поважних причин не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тим самим пропустивши строк для її прийняття. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц (провадження № 61-26164св18). Ураховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини та наявність підстав для визначення [PERSON] додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] терміном в два місяці. У зв`язку з наведеними обставинами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та ст. ст.\~15,\~16,\~1261,\~1268,\~1269,\~1270,\~1272 ЦК України,

Outcome: partial