overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про те, що 22 червня 2002 року одружилася з відповідачем по справі [PERSON] Під час шлюбу з відповідачем у них народилося дві дочки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею, проти участі батька у їх вихованні не заперечує. З відповідачем однією сім'єю не проживають, відповідач живе виключно своїми інтересами, сім'я його фактично не цікавить, спільне господарство не ведеться, матеріальної допомоги на утримання його дітей не надає, вихованням дітей не займається, тому у неї склалося тяжке матеріальне становище, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання їх дітей. Просить стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на користь [PERSON], [INFO], на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати за надання правової допомоги в розмірі 250 гривень. Позивач [PERSON] в попередньому судовому засіданні уточнила позовні вимоги, а саме просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, а не в розмірі 1/2 частини, як заявлено у позові. В іншій частині позовні вимоги підтримала в повному об'ємі, просить суд позов задоволити, оскільки одній їй важко забезпечувати дітей усім необхідним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Представник відповідача [PERSON] в судовому засадні уточнені позовні вимоги визнала. Пояснила, що її довіритель розуміє, яку відповідальність несе за своїх дітей та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на їх утримання. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконкомом Родниківської сільської ради Уманського району Черкаської області батьками [PERSON], [INFO], є: батьком - [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Актовий запис № 4. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Степківською сільською радою Уманського району Черкаської області батьками [PERSON], [INFO], є: батьком - [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Актовий запис № 2. Суд, вислухавши позивача, представника відповідача та дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом достовірно встановлено, що відповідач є батьком дітей і не заперечує проти сплати аліментів на їх утримання, тому суд вважає за можливе позов задоволити в повному об'ємі. Суд також вважає, що при задоволенні позову з відповідача підлягають стягненню судовий збір та витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права власності на житло та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що їй [PERSON] належить на праві особистої приватної власності 5/100 частин домоволодіння № 64 по вул. Греківській в м. Харкові на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 16 квітня 2004 року державним нотаріусом 1-ї Харківської державної нотаріальної контори, реєстровий номер № 7-571. Відповідно рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2013 року ( справа № 2-27/11) у зазначеному домоволодінні їй в користування виділено житловий будинок літ. «А-1» з прибудовами літ. «а» та «а1» житловою площею 40,10 кв.м, загальною площею 62,20 кв.м, а також відповідна частина надвірних будівель. В зазначених приміщеннях вона проживає з членами родини: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] що є третіми особами у справі. Крім того, з березня 2010 року у приміщення вселилась [PERSON], [INFO] відповідач у справі, яка приїхала до Харкова у звязку з воєнними подіями в Грузії. Вона власниця житла не заперечувала проти реєстрації останньої, оскільки їй необхідно було працевлаштуватися. За цією ж адресою [PERSON] отримала посвідку на постійне проживання в Україні. У березні 2015 року відповідач повідомила їй, що зустріла чоловіка, з яким у неї фактично склались шлюбні відносини, після чого з доброї волі зібрала всі свої речі та виїхала з житла. При тому, обіцяла знятися з реєстрації, але не виконала обіцянку.За час, що минув відповідач не цікавиться житловим приміщенням, що залишила, вона не приймає участі у сплаті комунальних послуг, не навіщає житло. З місця роботи - ясла-садок № 441 комбінованого типу Харківської міської ради, вона звільнилась.На даний час, у звязку з підвищенням розміру плати за комунальні послуги, у неї виникають матеріальні труднощі. Вона пенсіонер, отримую мінімальну пенсію і платити за відповідача їй не під силу. Вимушена звертатися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, звернулась з заявою про слухання справи у її відсутність, позов підтримала, не заперечувала проти заочного слухання справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день, час та місце судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності, вважали наявними підстави для задоволення позову, підтвердили обставини, на які посилається позивач. Правилами частини 1 статті 224 передбачена умова проведення заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання позивача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом та просила ухвалити рішення, на підставі якого визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що розташоване за адресою [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за адресою [ADDRESS] вона проживає разом з дітьми, [PERSON] та [PERSON] Крім них в квартирі зареєстрований, але з літа 2008 року не проживає її колишній чоловік [PERSON], відповідач у справі. Реєстрація відповідача за спірною адресою носить формальний характер. Останній в квартирі не проживає, нею не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, фактичне його місце проживання не відоме. Реєстрація відповідача в спірній квартирі обмежує права позивача щодо її користування та покладає на позивача нести додаткові майнові зобов'язання. Всі вищевикладені обставини вимусили позивача звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] - [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити, з підстав, які викладені у рішенні вище. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причину не явки суд не повідомив. Виходячи з вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить визнати за нею право користування житловою кімнатою [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що вона постійно проживає і зареєстрована в кімнаті [ADDRESS] В зазначене житлове приміщення, яке являлось відомчим гуртожитком ДП «Харківський завод електроапаратури» її вселила адміністрація цього підприємства у зв'язку з трудовими правовідносинами. В 2010 році адміністрація повідомила її, що готуються документи на передачу будинку до комунальної власності. Також її повідомлено, що свого часу, при вселенні та наданні їй в користування вказаної кімнати, ордер на неї не оформлявся. Оскільки, в разі передачі будинку у власність міста, новий власник може заперечувати правомірність її проживання в наданій кімнаті та відмовити в визнанні її наймачем, вона звернулась до суду за визнанням права користування цим житлом. Представник позивача в судове засідання не з»явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просив розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав заяву, в якій позов визнає та просив розглянути справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], постійно проживає і зареєстрована в кімнаті [ADDRESS], що підтверджується довідкою з місця проживання. В зазначене житлове приміщення, яке являлось відомчим гуртожитком ДП «Харківський завод електроапаратури» її вселила адміністрація цього підприємства у зв'язку з трудовими правовідносинами. В 2010 році адміністрація повідомила її, що готуються документи на передачу будинку до комунальної власності. Також її повідомлено, що свого часу, при вселенні та наданні в користування вказаної кімнати, ордер на неї не оформлявся. Оскільки, в разі передачі будинку у власність міста, новий власник може заперечувати правомірність її проживання в наданій кімнаті та відмовити в визнанні її наймачем, вона звернулась до суду за визнанням права користування цим житлом. Судом встановлено, що конклюдентними діями сторін, правовідносини позивача з підприємством, щодо проживання в гуртожитку регулювались сторонами розд. 4 ЖК УРСР та Примірним положенням про гуртожитки, затвердженим постановою РМ УРСР від 03.06.86 р. № 268 (Положення). За весь час проживання у спірному житловому приміщенні відповідач не оспорював і не оспорює правомірність подальшого проживання позивача в ньому та не пропонує для подальшого проживання інше житлове приміщення. Наведені обставини дають підстави для визнання права позивача користування спірним житловим приміщенням. Відповідно ст. 1 ЖК України, ст. 47 Конституції України, громадяни мають право на житло. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить визнати за нею та неповнолітнім [PERSON], право користування житловою кімнатою [ADDRESS]. В обгрунтування позовних вимог позивачка вказала, що вона разом з неповнолітнім сином [PERSON], постійно проживають і зареєстровані в кімнаті [ADDRESS]. В зазначене житлове приміщення, яке являлось відомчим гуртожитком ДП «Харківський завод електроапаратури» їх вселила адміністрація цього підприємства у зв'язку з трудовими правовідносинами. В 2010 році адміністрація повідомила позивачку, що готуються документи на передачу будинку до комунальної власності та, що при вселенні в надану кімнату ордер на неї не оформлявся. Оскільки, в разі передачі будинку у власність міста, новий власник може заперечувати правомірність їх проживання в наданій кімнаті та відмовити в визнанні її наймачем, вона звернулась до суду за визнанням права користування цим житлом. Представник позивача в судове засідання не з»явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просив розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав заяву, в якій позов визнає та просив розглянути справу у його відсутність. Третя особа - Орган опіки та піклування Дзержинської районної в м. Харкові ради про час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причину неявки суду не сповістила, в судове засідання не з»явилася. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] разом з неповнолітнім сином [PERSON], [INFO], постійно проживають і зареєстровані в кімнаті [ADDRESS], що підтверджується довідкою з місця проживання. В зазначене житлове приміщення, яке являлось відомчим гуртожитком ДП «Харківський завод електроапаратури» їх вселила адміністрація цього підприємства у зв'язку з трудовими правовідносинами. В 2010 році адміністрація повідомила позивачку, що готуються документи на передачу будинку до комунальної власності та, що при вселенні в надану кімнату ордер на неї не оформлявся. Оскільки, в разі передачі будинку у власність міста, новий власник може заперечувати правомірність їх проживання в наданій кімнаті та відмовити в визнанні її наймачем, вона звернулась до суду за визнанням права користування цим житлом. Судом встановлено, що конклюдентними діями сторін, правовідносини позивача з підприємством, щодо проживання в гуртожитку регулювались сторонами розд. 4 ЖК УРСР та Примірним положенням про гуртожитки, затвердженим постановою РМ УРСР від 03.06.86 р. № 268 (Положення). За весь час проживання у спірному житловому приміщенні відповідач не оспорював і не оспорює правомірність подальшого проживання позивача в ньому та не пропонує для подальшого проживання інше житлове приміщення. Наведені обставини дають підстави для визнання права позивача користування спірним житловим приміщенням. Відповідно ст. 1 ЖК України, ст. 47 Конституції України, громадяни мають право на житло. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], що видане 12 червня 2007 року в. о. державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори Воробей О.М. на ім'я [PERSON] після смерті [INFO] [PERSON] та зареєстроване за номером 2048; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на даний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та визнати за нею право власності на 1/2 частку даного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, як на частку в спільному майні подружжя. Посилається на те, що вона з 20 травня 1970 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. 30 вересня 1989 року згідно нотаріально посвідченого договору [PERSON] подарувала житловий будинок, площею 23,30 кв. м., по [ADDRESS] своєму батьку [PERSON] У 1991 році на земельній ділянці по [ADDRESS] позивачем та її чоловіком [PERSON] був збудований новий житловий будинок, загальною площею 70,30 кв. м. Вважає, що вказаний будинок належав їй та чоловіку на праві спільної сумісної власності, оскільки був побудований ними у період шлюбу. [INFO] [PERSON] помер. 17 жовтня 2006 року позивачем була подана заява про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка на користь дочки [PERSON] 13 червня 2007 року на ім'я [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на весь житловий будинок по [ADDRESS] на підставі договору дарування старого будинку, який був знесений. Свідоцтво про право власності на новозбудований у 1991 році будинок спадкодавець [PERSON] за життя не отримував та не реєстрував його у органах БТІ. 12 жовтня 2017 року позивач звернулась до нотаріуса із завою про видачу їй свідоцтва про право власності на 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS], але постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки вже було видане свідоцтво на право на спадщину на весь будинок [PERSON] Ухвалою від 05 лютого 2018 року відкрито провадження в даній справі. 10 серпня 2018 року відповідачеві [PERSON] в судовому засіданні вручено позовну заяву з відповідними додатками та копію ухвали про відкриття провадження. 02 жовтня 2018 року відповідач [PERSON] надала відзив на позов, в якому вимоги позивача не визнала, просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на безпідставність позовних вимог та пропущенням трьохрічного строку позовної давності. 23 жовтня 2018 року представник позивача [PERSON] подав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, де просить відзив залишити без розгляду, оскільки він поданий відповідачем з порушенням строків, встановлених судом. Зважаючи на те, що позовну заяву, додатки до неї та копію ухвали про відкриття провадження у справі відповідачем було отримано 10.08.2018, відзив надійшов до суду 02.10.2018 без зазначення будь-якої причини неможливості подання його у встановлений судом строк,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 02 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис за № 379. Спільній побут між сторонами не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинено . Майже 8 років подружжя проживає окремо, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Діти у подружжя відсутні. Сторони планують створити нові сім'ї. Позивач у судове засідання не прибула, але надала суду заяву у якій просить розглядати справу за її відсутності, на позові наполягає, строк для примирення просить не надавати. Відповідач у судове засідання не прибув, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та згоду з позовними вимогами. Суд, беручи до уваги заяву позивача про розгляд справи за її відсутності та наполяганні на позовних вимогах, заяву відповідача про розгляд справи за його відсутності та згоду з позовними вимогами, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дані шлюбні відносини регулюються ст. ст. 21, 104, 105, 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України. На підставі вищевикладених фактів суд дійшов висновку, що збереження сім'ї неможливе, що свідчить про те, що союз між сторонами розпався. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції у Луганській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 113. Від шлюбних відносин сторони мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю. Спір про місце проживання дитини відсутній. Спільній побут між сторонами не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинено у квітні 2015 року, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~Позивач у судове засідання не прибула, але надала суду заяву у якій просить розглядати справу за її відсутності, на позові наполягає. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач у судове засідання не прибув, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та згоду з позовними вимогами. \~ \~\~\~\~\~\~\~ Суд, беручи до уваги заяву позивача про розгляд справи за її відсутності та наполяганні на позовних вимогах, заяву відповідача про розгляд справи за його відсутності та згоду з позовними вимогами, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, \~\~всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за \~\~наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує \~\~права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті \~\~\~\~визнання \~\~\~\~відповідачем \~\~\~\~позову \~\~\~\~і продовжує \~\~\~\~судовий розгляд. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дані шлюбні відносини регулюються ст. ст. 21, 104, 105, 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України. На підставі вищевикладених фактів суд дійшов висновку, що збереження сімї неможливе, що свідчить про те, що союз між сторонами розпався. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частики усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та на своє утримання у розмірі 1/6 частки усіх доходів відповідача. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] - відповідач у справі, є батьком [PERSON]. З травня 2017 року відповідач проживає окремо та ухиляється від утримання дитини. Крім цього, позивач знаходиться у декретній відпустці. Ніде не працює і таж потребує матеріальної допомоги. Позивач у судове засідання не з'явилася, надіслала заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи у суді. Суд ухвалив розглядати справу без участі відповідача з винесенням заочного рішення у справі. Зацікавлена особа, [PERSON], у судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи у суді. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, судом встановлено наступне. [PERSON], [INFO], являється сином відповідача - [PERSON], що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Дитина проживає з позивачем [PERSON] та перебуває на її утриманні, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 9). Відповідач, [PERSON], офіційно працює водієм міжнародних перевезень у ФОП [PERSON], що підтверджується копією трудового договору №1 від 01.09.2017 року. На підставі вищевикладеного позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Ст. 180 СК України проголошує, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Відповідно до абзацу другого ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: approved