overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги наступним. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.10.2005 року. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння та взаємоповаги. Подальше сумісне проживання з відповідачем вбачається неможливим. В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надійшли письмові заяви сторін про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до змісту яких позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу, а відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. За даних обставин суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню за наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.10.2005 року, про що у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського РУЮ м. Києва складено актовий запис №1431, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], від шлюбу сторони мають спільну малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Як встановлено судом, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, до примирення не прагнуть. Таким чином, шлюб між сторонами має лише формальний характер. Спорів про визначення місця проживання та утримання дитини на момент подання позову про розірвання шлюбу між сторонами не виникає. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім?ї суперечить інтересам сторін. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами склалися негативні стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя та інтереси, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, до примирення не прагнуть, практично їх сім'я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги наступним. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.04.1996 року. Від шлюбу мають двох доньок: повнолітню [PERSON], [INFO], та малолітню [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, протягом останнього часу подружнього життя взаємні стосунки між сторонами поступово погіршувалися. Сторони втратили один до одного повагу та почуття любові. Проживання однією сім`єю носить лише формальний характер, оскільки кожен має своє окреме життя. Крім того, позивач зазначає про те, що відповідач став зловживати алкогольними напоями, віддалився від сім`ї, не виконував своїх подружніх та батьківських обов`язків. Протягом тривалого часу позивач намагалася зберегти сім`ю, але переконалася, що вони з відповідачем є зовсім різними людьми і тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. З огляду на викладене, позивач вимушена була звернутись до суду з даною позовною заявою. В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надійшли письмові заяви представника позивача [PERSON] - [PERSON] та відповідача [PERSON] про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до змісту яких представник позивача підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав. За даних обставин суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів. Враховуючи, що учасники справи в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у справі матеріали, судом встановлено наступне. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.04.1996 року, про що у Відділі реєстрації актів громадянського стану Печерського району м. Києва, Україна складено актовий запис №189, відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 6). Від шлюбу мають двох доньок: повнолітню [PERSON], [INFO] (а.с. 8-10), та малолітню [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Судом встановлено, що між сторонами склалися негативні стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, до примирення не прагнуть, практично їх сім'я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та суперечить їх інтересам. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги наступним. Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.11.1990 року. Від шлюбу мають повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя та наявні суперечки щодо ведення спільного господарства, втрату почуття поваги один до одного. З 2014 року ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, примирення неможливе. Ухвалою судді від 19.10.2017 р. відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивачем [PERSON] подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомив. За даних обставин суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню за наступних підстав. Сторони по справі, [PERSON] та [PERSON], перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.11.1990 року, про що у Скрипчинській сільській раді Козелецького району Чернігівської області складено актовий запис №8, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають повнолітній дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4,5). Як встановлено у судовому засіданні, сторони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство з 2014 року. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім»ї суперечить інтересам позивача. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами склалися негативні стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, до примирення не прагнуть, практично їх сім'я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та суперечить інтересам позивача, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги наступним. Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.08.2015 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, причиною розірвання шлюбу є те, що подружні відносини між сторонами не склались через відмінність характерів та поглядів на життя, інтереси та бачення сімейних стосунків та втрати почуття любові та поваги один до одного. З огляду на викладене, позивач звернулась до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги за викладених у позовній заяві обставин та просила суд про їх задоволення, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Також зазначила, що сторни не проживають разом протягом двох років. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать матеріали справи, причини своєї неявки суду не повідомив. За даних обставин, заслухавши думку позивача, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі матеріали, судом встановлено наступне. Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.08.2015 року, про що у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві складено актовий запис №1199, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами склалися негативні стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо протягом останніх двох років, до примирення позивач не прагне, , а збереження шлюбу стало неможливим та суперечить інтересам позивача. Враховуючи все вищевикладене, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст.. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи ст.. 113 СК України, суд вважає за можливе змінити прізвище позивачу після розірвання шлюбу на «[PERSON]». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги наступним. Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.11.2016 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. З відповідачем припинили шлюбні відносини з тих підстав, що з грудня 2017 року у сторін почали виникати сварки на побутовому ґрунті. Згодом сварки почали виникати щодня, оскільки сторони не змогли дійти спільного порозуміння з питань сумісного господарства, місця спільного проживання, роботи та інших побутових питань. Погіршення стосунків між сторонами привели до того, що фактично сторони стали чужими один одному. З грудня 2017р. позивач мешкає окремо від відповідача у м. Нікополі. Спроби поновити сім'ю не дали ніяких результатів і позивач впевнена, що сім'я розпалась та її неможливо зберегти. Поновляти шлюбні стосунки з відповідачем позивач не має наміру, тому звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, оскільки відповідач не бажає розірвати шлюб через відділ державної реєстрації актів цивільного стану та не дає згоди, а також ухиляється від спілкування з приводу розірвання шлюбу. 28.08.2018р. до суду надійшла заява від позивача [PERSON] з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] про розгляд справи був належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надходив. За даних обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню за наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.11.2016 року, про що у Деснянському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві складено актовий запис №, від1571, відповідно до копії свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від шлюбу сторони дітей не мають. З пояснень позивача вбачається, що сторони не проживають з грудня 2017р., не підтримують сімейно-шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство. В позовній заяві позивач категорично заперечувала проти надання строку на примирення, у зв'язку з недоцільністю та порушенням інтересів позивача. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім?ї суперечить інтересам позивача. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги наступним. Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.09.2012 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через різні характери та протилежні погляди на життя, різне відношення до сім»ї та подружніх обов'язків, втрата взаєморозуміння. Спільне господарство тривалий час не ведеться, подружні стосунки не підтримуються. Спорів щодо визначення місця проживання дитини між сторонами не виникає, донька проживає разом з позивачем. Ухвалою судді від 09.11.2017 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги за викладених обставин, просила суд про їх задоволення, пояснивши, що вони з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не підтримують вже чотирнадцять місяців. Проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомив. За даних обставин суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню за наступних підстав. Сторони по справі, [PERSON] та [PERSON], перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.09.2012 року, про що у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис №1141, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Як встановлено у судовому засіданні, сторони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство протягом чотирнадцяти місяців. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім»ї суперечить інтересам позивача. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами склалися негативні стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, до примирення не прагнуть, практично їх сім'я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та суперечить інтересам позивача, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги наступним. Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.06.2000 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб. З 2014 року ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Спорів щодо визначення місця проживання дитини між сторонами не виникає, донька проживає разом з позивачем. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги за викладених обставин, просила суд про їх задоволення, пояснивши, що вони з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не підтримують вже чотири роки. Проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. За даних обставин суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню за наступних підстав. Сторони по справі, [PERSON] та [PERSON], перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.06.2000 року, про що у Бахтинській сільській раді Мурованокуриловецького району Вінницької області складено актовий запис №3, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Як встановлено у судовому засіданні, сторони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство з 2014 року. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім»ї суперечить інтересам позивача. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами склалися негативні стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, до примирення не прагнуть, практично їх сім'я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та суперечить інтересам позивача, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги наступним. Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.07.1999 року. Від шлюбу мають повнолітнього сина. Як зазначає позивач, причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем мають різні погляди на сім'ю та спільне життя, різні пріоритети, відсутність взаєморозуміння та довіри. З огляду на викладене, позивач звернулась до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги за викладених у позовній заяві обставин та просила суд про їх задоволення, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать матеріали справи, причини своєї неявки суду не повідомив. За даних обставин, заслухавши думку позивача, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі матеріали, судом встановлено наступне. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.07.1999 року, про що у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ватутінського районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис №891, відповідно до копії свідоцтва про одруження (а.с.3). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що між сторонами склалися негативні стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, до примирення позивач не прагне та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи все вищевикладене, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved