Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до суду до [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав та зміну прізвища дитини, посилаючись на те, що відповідач у цій справі не надає допомоги на утримання дитини, яка знаходиться на утриманні позивачки. Просила позбавити батьківських прав громадянина [PERSON], відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та надати дозвіл на зміну прізвища дитини з [PERSON] на прізвище матері, тобто [PERSON]. Неможливість вирішення цього питання в іншому порядку ніж судовому, стало підставою для звернення до суду. Позивач надала до суду заяву про залишення без розгляду її вимог щодо надання дозволу на зміну прізвища дитини, на інших вимогах наполягала в повному обсязі, просила слухати справу за її відсутністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, сповіщений належним чином. Представник Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, підтримали позовні вимоги, надавши суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських справ. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2015 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації м. Одеси, про зміну прізвища дитини залишено без розгляду та продовжено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації м. Одеси, про позбавлення батьківських прав. Вислухавши пояснення сторони, інших учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторін, представлених письмових доказів. З 12 січня 2008 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 08 вересня 2010 року був розірваний, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER] від 08 вересня 2010 року, запис № 318. Від цього шлюбу народилась дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 22 листопада 2007 року, актовий запис № 826, де батьком зазначений відповідач по справі. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], яка займається вихованням та утриманням дитини, так як її батько ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої дочки. Відповідач по справі ніякої участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, матеріальної допомоги не надає. Факт небажання відповідача приймати участь в процесі виховання дочки підтверджується зверненням до суду останнього з позовом про оспорювання батьківства (рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2013 року, за яким у позові [PERSON] про оспорювання батьківства відмовлено); розрахунками заборгованості по аліментам від 04 червня 2013 року, від 03 лютого 2014 року; довідкою Одеського спеціального дошкільного навчального закладу «Дитячий садок» № 235 компенсуючого типу Одеської міської ради Одеської області від 22 серпня 2013 року за №57, у якій навчається [PERSON], де зазначено, що вихованням дочки займається тільки мати (приводить і забирає дитину), оплату на утримання дитини вносить тільки мати, а батько дитини жодного разу не відвідував дитячий садок; довідкою Одеської приватної ЗОШ І-ІІІ ступеню [PERSON], де також зазначено, що дитину приводить на заняття тільки мати, оплату за навчання вносить тільки мати дитини. У зв'язку з тим, що мати одна виховує дитину та не отримує від відповідача ніякого матеріального забезпечення для дитини, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про позбавлення батьківських прав відповідача стосовно малолітньої дочки, з огляду на таке. З матеріалів справи вбачається, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої дочки, не забезпечує необхідного харчування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Відповідно до висновку № 0565/01-20 від 24.02.2015 року ради опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради існує доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] у відношенні його малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. З огляду на обставини справи, суд вважає, що позов про позбавлення батьківських прав відповідача правомірний, обґрунтований, відповідає нормам ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, заявлений в інтересах малолітньої дитини і має бути задоволений. Відповідно до ст. 164 п. 2 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Такими обов'язками є відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України зобов'язання піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язання забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Дії відповідача щодо оцінки його фактичного усунення від виховання дитини є неправозгідними відповідно до частини 3 статті 155 Сімейного кодексу України. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Судом роз'яснюється, що відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав не звільняє від обов'язку щодо утримання дитини. За ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Згідно вимог статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: approved