Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом із нею за місцем проживання позивача. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що з 17.01.2013 р. вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.01.2018 р. було розірвано. В даному шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . З моменту розірвання шлюбу і по сьогоднішній день дитина проживає з матір`ю, яка матеріально утримує та належним чином піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, оскільки проживає окремо від них. На даний час сторони не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати їх малолітня дитина. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради у судове засідання не з`явилася, однак просила дану справу розглядати без присутності органу опіки та піклування за наявними матеріалами у справі, надіславши висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який повністю підтримує. При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Судом встановлено, що з 17 січня 2013 року позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 січня 2018 року було розірвано. Від даного шлюбу у сторін по справі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 19.07.2016 р. Тернопільським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 1811. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 серпня 2018 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи стягувати з 23 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 червня 2018 року вирішено зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] , і встановити наступний порядок участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] : щопонеділка, щосереди та щоп`ятниці з 17.00 до 20.00 години в присутності матері дитини, в місцях культурно розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей; II-ІV неділя з 10.00 до 11.00 години за відсутності матері враховуючи побажання дитини. Згідно довідки ПМП «Совр» від 05.06.2019 р. за № 0506, вбачається, що позивач [PERSON] проживає без реєстрації разом із дочкою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] працює на посаді менеджер (управитель) зі збуту в ТОВ «Ж.А.К» з 10 січня 2019 року згідно наказу № 1-К від 09.01.19 р., про що свідчать характеристика, довідка про доходи ТОВ «Ж.А.К». Судом з`ясовано, що після розірвання шлюбу сторони по справі проживають окремо один від одного, їх малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , постійно проживає разом із позивачем за вищевказаною адресою. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України, мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько й мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Згідно вимог ст.ст.7, 155 СК України, дитині має бути забезпечена можливість здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У відповідності до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно із ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Частиною 4 ст.29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ст.9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Статтею 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року встановлено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. Згідно із висновком органу опіки і піклування щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 29.07.2020 р. № 552, орган опіки і піклування рекомендує визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Суд, беручи до уваги висновок органу опіки і піклування, враховуючи всі обставини, які мають істотне значення для визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з матір`ю. Крім цього, суд зауважує, що батько дитини, у разі визначення місця проживання дитини з матір`ю, не є обмежений у своєму праві на спілкування з нею, турботу відносно неї та участь у її вихованні і може реалізувати свої права, шляхом домовленості з матір`ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, чи за судовим рішенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved