Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 1999 року по теперішній час вона працює вчителем-логопедом Криворізької загальноосвітньої школи інтернату І-ІІ ступенів № 1. Наказом Криворізької загальноосвітньої школи інтернату І-ІІ ступенів № 1 №62 к/тм від 21.12.2019 року її притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану. Копія наказу нею отримана 22.12.2019 року. Як вбачається з оскаржуваного наказу, в ньому, в якості підстави винесення зазначено «допустила розповсюдження конфіденційної інформації про дитину-учня школи, чим завдано моральну шкоду дитині та її родині; порушила посадову інструкцію вчителя логопеда п. 9.9.1., п. 9.9.2, наказ по КЗШІ №1 від 20.08.2019 р. №233 (з яким працівник ознайомлений), Статут школи п. 5.7.10, п.5.7.7., Правила внутрішнього трудового розпорядку «Обов`язки працівників, школи-інтернату», Конвенцію ООН «Про права дитини» ст. 16.». Описова частина оскаржуваного наказу не містить визначення, який саме дисциплінарний проступок вона вчинила, в наказі не зазначено конкретних обставин, за яких вчинено проступок, зокрема, в чому саме проявилося неналежне виконання своїх обов`язків, що стало приводом до застосування догани, чи могло воно бути підставою для застосування стягнення у вигляді догани згідно КЗпП України, не зазначено дату та обставини вчинення дисциплінарного проступку. Зазначене формулювання наказу унеможливлює встановлення з його тексту даних щодо часу виявлення порушення, ступеню тяжкості вчиненого проступку, заподіяної ними шкоди, а також даних щодо додержання відповідачем порядку застосування дисциплінарного стягнення. Вказані обставини відображають формальний підхід відповідача до процедури накладення дисциплінарного стягнення, визначеної законом. Відповідачем не доведено наявності складу дисциплінарного проступку в її діях, оскаржуваний наказ не містить посилання на норму закону, яку порушено нею, не сформульований склад дисциплінарного порушення. Незаконне притягнення її до дисциплінарної відповідальності призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків, позбавило її можливості реалізації своїх здібностей та професійних навиків, безпідставне приниження її як людини та спеціаліста завдало істотної шкоди авторитету, призвело до приниження честі, гідності та ділової репутації, порушення стосунків з оточуючими людьми. Зазначає, що через моральні страждання у неї погіршився стан здоров`я, стосунки з оточуючими людьми, оскільки вважають правопорушником. Тому, просить суд визнати наказ директора Криворізької загальноосвітньої школи інтернату І-ІІ ступенів №1, № 62к/тм від 21.12.2019 року про оголошення догани вчителю логопеду [PERSON] незаконним; скасувати наказ директора Криворізької загальноосвітньої школи інтернату І-ІІ ступенів №1., № 62/тм від 21.12.2019 року про оголошення догани вчителю логопеду [PERSON] ; стягнути з Криворізької загальноосвітньої школи інтернату І-ІІ ступенів №1 на користь [PERSON] 10000,00 грн. за спричинену моральну шкоду; стягнути з Криворізької загальноосвітньої школи інтернату І-ІІ ступенів № 1 на користь [PERSON] судові витрати по справі. Ухвалою від 12.02.2020 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Представник відповідача директор КЗШІ Кисла Т.А. надала до суду відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з наступних підстав. 12.12.2019 року до КЗШІ №1 прийшов з перевіркою за колективним зверненням від [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , адресованим директору Національного антикорупційного бюро України [PERSON] працівник Металургійного ВП КВП ГУНП [PERSON] Перевіряючи зазначив, що звернення від даних осіб такого ж змісту надіслані ними ще до 7 інших профільних організацій і не містять у тексті позначку «не для розголошення». Готуючи пояснення до заяви нею було виявлено, що у п. 16. працівниками закладу було розголошено інформацію про дитину-учня школи, яка постраждала від неправомірних дій третьої особи (зґвалтування). Заявницями, в тому числі позивачем [PERSON] , було вказано дату скоєння правопорушення проти дитини, персональні дані дитини (прізвище, ім`я, вік, домашня адреса, клас, у якому навчається дитина). Позивач не є учасником відкритого кримінального провадження по справі, не залучалася до слідчих дій і не має відношення до даного трагічного випадку. Ця інформація є конфіденційною та розголосивши її третім особам, які не мають відношення до розгляду справи в суді, позивач поставила під загрозу моральний стан дитини та репутацію освітньої установи. Батьки учня не надавали згоди на розголошення інформації про випадок і стан дитини позивачеві або іншим особам. Допустивши розповсюдження інформації про нещасний випадок із дитиною, позивач [PERSON] порушила наказ по школі від 20.08.2019 року № 233 «Про нерозголошення службової таємниці», яким заборонено розповсюджувати інформацію про дітей та випадки з ними. При обранні виду дисциплінарного стягнення щодо вчителя-логопеда [PERSON] враховувалося порушення нею наказу по школі від 20.08.2019 року № 233 «Про нерозголошення службової таємниці». З даним наказом вихователь ознайомлена під особистий підпис. Даним наказом створено комісію для проведення службових розслідувань з питань розголошення службової таємниці. З метою недопущення випадків психологічного, фізичного насильства серед учнів школи з боку однолітків, педагогів, як під час освітнього процесу так і у позаурочний час, якісного та своєчасного проведення службових розслідувань, з`ясування причин та обставин фактів скоєння правопорушень, злочинів, бродяжництва, фактів фізичного або психологічного насилля над дітьми, захворювань серед учнів школи, а також недопущення рецидивних проявів, з метою нерозповсюдження приватної інформації про учнів та їх родини, що становить конфіденційну інформацію, члени комісії повинні: провести з працівниками закладу роз`яснювальну роботу щодо недопущення розповсюдження конфіденційної інформації стосовно учнів школи, їхніх родин, стану здоров`я дітей, медичних діагнозів, майнових станів родин; не допускати розголошення конфіденційної інформації щодо учнів, які (або з якими), здійснили асоціальний прояв; проводити службові розслідування в триденний термін після виявлення або встановлення даного факту; притягувати до відповідальності осіб, які розголошують службові таємниці; застосовувати дієві заходи щодо недопущення повторних випадків розголошення службових таємниць. Відповідно, після виявлення факту розповсюдження інформації педагогами закладу про дитину-учня школи, відбулося засідання даної комісії, де прийнято колегіальне рішення про порушення клопотання про оголошення догани педагогам закладу, у тому числі [PERSON] , що є заходом недопущення повторних випадків розголошення службових таємниць. Вивчивши матеріали комісії, клопотання, подане на розгляд, враховуючи те, що порушені конституційні права людини, а саме вихованця закладу ( ст. 3 Конституції України), зважаючи на те, що питання скоєного проти дитини злочину перебуває на розгляді колегії суддів Дзержинського суду, враховуючи відмову [PERSON] від надання пояснень стосовно даного порушення, було прийняте рішення про оголошення останній догани. Відповідно до Закону «Про доступ до публічної інформації» конфіденційною є інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Схоже визначення дає Закон «Про інформацію» у статті 21, а саме, «конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом». Таким чином, держава надала захист від розголошення певній, здебільшого чутливій, інформації навіть до обмеження доступу до неї фізичною чи юридичною особою, тим самим припускаючи бажання особи обмежити доступ до такої інформації через її «чутливість». При цьому в самої особи зберігається право прийняти рішення про розкриття цієї інформації та не обмежувати надалі доступ до неї» Персональні дані - це інформація про фізичну особу. Згоди на розповсюдження даних видів інформації у [PERSON] від батьків чи законних представників дитини не має, відповідно, скоєно незаконні дії проти дитини. Позивач [PERSON] скористалась правом надання відповіді на відзив, в якому просила суд заперечення відповідача проти позову вважати доказом, що не стосуються предмету доказування, та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази цивільної справи, письмові заперечення на позовну заяву, відповідь на відзив, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працює вчителем-логопедом Криворізької загальноосвітньої школи інтернату І-ІІ ступенів №1. Даний факт визнано сторонами, а тому в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. 17.10.2019 року позивач [PERSON] разом з іншими колегами звернулася до директора Національного антикорупційного бюро України з заявою, в якій вони просили притягнути до кримінальної відповідальності групу посадових осіб освітніх, владних і правоохоронних структур, які на протязі тривалого часу увійшовши у злочинний зговір, розкрадають бюджетні кошти, здійснюють оборудки і зловживають службовим становищем у корисних цілях, порушують Закони України, права і свободи громадян і працівників учбового закладу Криворізької загальноосвітньої школи інтернат №1, чим завдають державі значні матеріальні збитки (а.с. 34). З заяви також слідує, що в ній розкрито події про випадок, який стався на початку жовтня 2019 року з учнем школи-інтернату, з зазначенням часу, події - злочину проти дитини, ім`я учня, класу. 21.12.2019 року відбулося засідання комісії з приводу проведення службового розслідування факту розповсюдження службової таємниці, за наслідками перевірки закладу 12.12.2019 року представником Металургійного ВП КВП ГУНП за зверненням [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] до директора національного антикорупційного бюро України. На черзі денній було питання розповсюдження [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] конфіденційної інформації про дитину, злочин проти неї. Комісією вирішено вважати, що порушено посадові інструкції, наказ по школі від 20.08.2019 року №233, правила внутрішнього трудового розпорядку, статут школи, ст. 16 Конвенції ООН «Про права дитини». Вирішено вважати дії педагогічних працівників [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , безвідповідальними, жорстокими, не педагогічними відносно учня школи (а.с. 35). [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від надання пояснень щодо даної ситуації відмовилися, про що складено акт про відмову в наданні пояснень щодо вчиненого проступку від 21.12.2019 року (а.с. 40). Комісія з проведення службового розслідування з факту розповсюдження службової таємниці від 21.12.2019 року звернулася з клопотанням до адміністрації КЗШІ №1 про винесення догани, зокрема вчителю-логопеду [PERSON] , у зв`язку з розповсюдженням конфіденційної інформації про дитину - учня школи (а.с. 36). 21.12.2019 року директором Криворізької загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів №1 винесено наказ №62к/тм Про оголошення догани вчителю-логопеду [PERSON] за порушення посадових обов`язків, розголошення конфіденційної інформації стосовно дитини, невиконання установчих документів школи (а.с. 9). Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Статтею 140 КЗпП України визначено, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті. Статтею 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (ст. 149 КЗпП України). Отже, вирішуючи даний спір суд має встановити чи мало місце порушення трудової дисципліни, наявність/відсутність негативних наслідків правопорушення, чи дотримано строк і порядок застосування дисциплінарного стягнення,чи є дисциплінарна відповідальність співмірною скоєному проступку і інші конкретні обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Так, матеріали справи містять наказ №233 від 20.08.2019 року «Про нерозголошення службової таємниці», а саме: конфіденційної інформації стосовно учнів школи, їхніх родин, стану здоров`я дітей, медичних діагнозів, майнових станів родин; не допускати розголошення конфіденційної інформації щодо учнів, які (або з якими), здійснили асоціальний прояв, з яким позивач [PERSON] ознайомлена під підпис 20.08.2019 року (а.с. 33). У статті 16 Конвенції ООН з прав дитини, ратифікованою Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991 року, визначено, що жодна дитина не може бути об`єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено імперативний обов`язок щодо доказування і подання доказів у цивільному процесі, а саме зазначеною нормою вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Зокрема, згідно з ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Правова природа оцінки доказів полягає в зобов`язанні суду оцінити кожну обставину з позицій її первинності, тобто яка зі сторін спочатку висунула її в якості підстави для вимоги або заперечення, і, виходячи з цього, відносити до тягаря доказування позивача чи відповідача. Під час розгляду справи, не знайшли свого підтвердження посилання позивача [PERSON] на неправомірність дій відповідача, а саме порушення порядку притягнення її до відповідальності, а також щодо неналежного формулювання оспорюваного наказу. Таки чином, суд прийшов висновку про недоведеність позивачем [PERSON] обставин в частині визнання наказу не законним та скасування наказу про оголошення догани, тому й відмовляє в задоволенні позову з цих підстав. Згідно ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Отже, вимоги [PERSON] , щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. є похідною, а тому оскільки суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог, пов`язаних з спірним наказом, то вимога про відшкодування моральної шкоди задоволенню також не підлягає. Відповідно до положень ч. 1 п. 1,4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі відмови в позові на позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу, суд також залишає без задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed