Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В позовній заяві зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 07.10.2005 року, та від якого сторони мають спільну повнолітню дитину, [PERSON], [INFO], яка навчається у Маріупольському коледжі Донецького національного університету економіки і торгівлі імені [PERSON]. Відповідач з моменту розірвання шлюбу добровільно матеріальну допомогу на утримання дочки не надає, тому позивач просила стягнути на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки у розмірі 1/3 частини від доходів відповідача, щомісяця. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу у її відсутність, наполягала на задоволені позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутність. Вказавши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог у розмірі 1/4 частини від його доходів. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з урахуванням їх заяв, суд розглянув справу в їх відсутності на підставі наданих доказів по справі та згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] до 07.10.2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано у Жовтневому відділі РАЦС ММУЮ Донецької області, що відповідачем не заперечувалось. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-НО № 119006, виданого 27.05.1999 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя Донецької області (а.с.10). Згідно довідки № 319 від 28.02.2017 року, виданою Маріупольським коледжем Донецького національного університету економіки і торгівлі імені [PERSON], [PERSON] є студенткою 2 курсу денної форми навчання за контрактом зі спеціальності «Виробництво харчової продукції», термін навчання з 01.09.2015 року по 30.01.2019 року (а.с.11). Договором про підготовку студента за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодший спеціаліст (денна форма навчання на основі базової загальної середньої освіти) № 39/ВХП від 01.09.2015 року, передбачено загальний розмір плати за весь термін навчання на момент укладення договору, який становить 22700 грн., та не передбачена сплата стипендії. Строк навчання зазначений 3,5 роки. Договір діє до 31.01.2019 року (а.с.12-13). Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у в звязку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У звязку із тим, що повнолітня [PERSON] навчається у Маріупольському коледжі Донецького національного університету економіки і торгівлі імені [PERSON], за денною формою навчання, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу та утримувати свою повнолітню дочку, інших утриманців не має, суд вважає необхідним задовольнити позов частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, на період навчання Одночасно з цим, суд стягує аліменти на користь [PERSON], а не на користь позивача, оскільки остання має право лише звернутися до суду з позовом, при цьому право на отримання аліментів має [PERSON], тому як є повнолітньою особою. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого постановлено рішення, звільнений від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави. На підставі ст.ст. 199, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial