Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Пологівського районного суду Запорізької області з зазначеним позовом до відповідача, який в подальшому уточнила. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що 23 листопада 2004 року помер її рідний дядько [PERSON], який проживав постійно у с.Бурлацьке Пологівського району Запорізької області. Своєї родини у дядька не було, тому спадкоємців за законом першої черги у нього нема. Спадкоємицею другої черги була рідна сестра [PERSON], а її, позивача, мати [PERSON], яка померла 14 листопада 2015 року. Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 19 серпня 2016 року позивачу був визначений додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті дядька [PERSON] Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 17 липня 2017 року було встановлено, що вона, [PERSON], є племінницею [PERSON], який помер 23 листопада 2004 року. Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 05 вересня 2016 року був встановлений юридичний факт в тому, що вона, [PERSON], є рідною дочкою [PERSON], яка померла 14 листопада 2015 року. Як спадкоємиця свого дядька вона, позивач, поховала його за свої кошти. Дядько був співвласником колективної власності на землю колишнього КСП ім.Чубаря Пологівського району Запорізької області і в списку, що додається до Державного акту, його дані значаться під №123. Право колективної власності на землю КСП ім.Чубаря Пологівського району виникло в день державної реєстрації державного акта на право колективної власності на землю серії ЗП №00042, тобто 18 січня 1993 року. Розмір земельної частки (паю) по КСП ім..Чубаря становить 8,4 в умовних кадастрових гектарах без виділення в натурі (на місцевості), вартість її по матеріалах 1995 року становить 31 тис. грн. Станом на 01 січня 2017 року нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) складає 254740,57 грн. За життя [PERSON] мав право на земельну частку (пай). Сертифікати на земельну частку (пай) членів КСП ім.Чубаря виготовлялися у 1996 році. Сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON] не виготовлявся. В теперішній час позивачу стало відомо, що спадщину після смерті дядька ніхто не приймав, так як він був самотнім. Згідно зі ст.1225 ЦК України за позовом спадкоємця суд може визнати право на земельну частку (пай) в порядку успадкування. Як спадкоємиця за законом до майна померлого [PERSON] позивач просить постановити судове рішення, яким визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті її дядька [PERSON], який помер 23 листопада 2004 року, право на земельну частку (пай) розміром 8,4 га вартістю 254740,57 грн., яка знаходиться на території Федорівської сільської ради (землі бувшого колгоспу ім.Чубаря) Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про явку в судове засідання (а.с.58-60,62). У судове засідання позивач і її представники адвокат [PERSON] і [PERSON] надали письмові заяви, в яких просять справу розглянути без їх участі. Уточнені позовні вимоги [PERSON] підтримали з зазначених у позові підстав і просять задовольнити їх (а.с.70-72). Представники відповідача і третьої особи у судове засідання надали заяви про розгляд справи в їх відсутність і про відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог [PERSON] (а.с.61,63). У звязку з заявами осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглядається без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем і її представниками, відсутність заперечень проти позову відповідача і третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. З копії повторно виданого свідоцтва про народження [PERSON] судом встановлено, що її батьками є [PERSON] і [PERSON] (а.с.10). З копії свідоцтва про смерть на а.с.10 встановлено, що [PERSON] померла 14 листопада 2015 року. З копії рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 05 вересня 2016 року у цивільній справі за заявою [PERSON] про встановлення факту родинних відносин вбачається, що зазначеним судовим рішенням був встановлений юридичний факт, що [PERSON] [INFO] є рідною дочкою [PERSON], яка померла 14 листопада 2015 року (а.с.23). З копії свідоцтва про смерть на а.с.7 встановлено, що [PERSON] помер 23 листопада 2004 року. З копії рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 19 серпня 2016 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до Чубарівської сільської ради Пологівського району Запорізької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини встановлено, що [PERSON] судовим рішенням визначений додатковий строк в два місяці після набрання судовим рішенням законної сили, для подання нею заяви про прийняття спадщини, після смерті дядька [PERSON], що настала 23 листопада 2004 року. З копії рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 17 липня 2017 року у цивільній справі за заявою [PERSON] про встановлення факту родинних відносин вбачається, що зазначеним судовим рішенням було встановлено, що [PERSON], яка народилась [INFO] у с.Чубарівка Пологівського району Запорізької області, є рідною племінницею [PERSON], який помер 23 листопада 2004 року (а.с.25-26). Всі зазначені судові рішення набрали законної сили і були звернуті до виконання. З копії спадкової справи №76/2016 до майна померлого 23 листопада 2004 року [PERSON] вбачається, що на виконання судового рішення від 19 серпня 2016 року [PERSON] в межах визначеного їй додаткового строку 02 вересня 2016 року звернулася з заявою до Пологівської державної нотаріальної контори про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її дядька [PERSON] До складу спадщини входить право на земельну частку (пай) (а.с.54). З довідки управління Держгеокадастру у Пологівському районі Запорізької області №Ж-555/0-570/6-16 від 23 вересня 2016 року судом встановлено, що [PERSON] являвся співвласником колективної власності на землю колишнього КСП ім.Чубаря Пологівського району Запорізької області, і в списку, що додається до Державного акту серії ЗП №00042 від 18 січня 1993 року, значиться під номером 123. Розмір земельної частки (паю) по КСП ім.Чубаря становить 8,4 в умовних кадастрових гектарах без виділення в натурі (на місцевості). Сертифікати виготовлялися у 1996 році. Сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON] не виготовлявся (а.с.13). З довідки відділу у Пологівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області №1074/01-04 від 09 жовтня 2017 року судом встановлено, що згідно даних Державного земельного кадастру [PERSON] був внесений у список співвласників колективної власності на землю колишнього КСП ім.Чубаря Пологівського району Запорізької області, що додається до Державного акту серії ЗП №00042 від 18 січня 1993 року, під номером 123. Станом на 01 січня 2017 року межі земельної частки (паю) не встановлено. Сертифікат на земельну частку (пай) на імя [PERSON] не виготовлявся (а.с.61). Згідно копії довідки Чубарівської сільської ради Пологівського району Запорізької області №01-30/12, виданої 21 квітня 2017 року, [PERSON] був зареєстрованим і постійно проживав у [INFO] з 27 грудня 1980 року по день смерті, яка настала 23 листопада 2004 року. Поховання [PERSON] за власний рахунок здійснила його племінниця [PERSON] (а.с.12). Відповідно до ст.182 ЦК України, право власності на інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до положення ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених Законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 334 Цивільного кодексу України визначає, що право власності переходить до набувача з моменту його передачі. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним Відповідно до ст.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до ст.3 Указу Президента України від 03 грудня 1999 року №1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки» сертифікат на право на земельну частку (пай) є правовстановлюючим документом, що засвідчує право володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеною часткою. З аналізу добутих судом доказів судом встановлено, що на час розпаювання КСП ім.Чубаря дядько позивача [PERSON] був членом КСП ім.Чубаря. Сертифікат на ім'я [PERSON] не виготовлявся, хоча він був включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) із земель КСП ім.Чубаря. Сертифікат на право на земельну частку (пай), вже отриманий громадянином, згідно до п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України вважається правовстановлюючим документом при реалізації ним права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікат на право на земельну частку (пай) є дійсним до виділення власникові земельної частки (паю) у натурі (на місцевості) земельної ділянки та видачі громадянину державного акту на право власності на землю. Враховуючи, що в судовому засіданні належними і допустимими доказами доведене право дядька позивача на отримання права на земельну частку (пай) колишнього КСП ім.Чубаря, а судовими рішеннями доведено, що позивач у справі є спадкоємицею за законом до майна померлого [PERSON], суд вважає позовні вимоги [PERSON] доведеними і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved