Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Позивач обґрунтовує свої вимоги, тим що [INFO] помер її чоловік -[PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого за зазначеною адресою. Вона, як дружина померлого та спадкоємець першої черги за законом, спадщину фактично прийняла, так як на день смерті проживала з чоловіком та подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк після її відкриття. Відповідач - [PERSON] (син спадкодавця) від своєї частки у спадщині відмовився на її користь нотаріально. На даний час їй необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння, але вона не може цього зробити, оскільки правовстановлюючі документи на будинок відсутні. У зв'язку з викладеним нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON], тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив визнати право власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом після [PERSON] за [PERSON] без урахування договору про розподіл спадкового майна. Представник відповідача, Новопсковської селищної ради, в судове засідання не з'явився, про дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, рішення просив ухвалити на розсуд суду. Враховуючи клопотання сторін, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі. Дослідивши наявні у справі письмові докази, спадкову справу, інвентаризаційну справу, зважаючи на те, що визнання відповідачами позовних вимог ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 15.01.2014 Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Новопсковського районного управління юстиції в Луганській області (а.с.12). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді: - домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS]; - земельної ділянки [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER], площею 7,4300 га, вартістю 141488,30 га (а.с.54), яка знаходиться на території Донцівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 05.11.2008 Новопсковською районною державною адміністрацією Луганської області (а.с.52) та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку [NUMBER] від 30.10.2014 (а.с.55); - земельної частки (паю) розміром 8,9 в умовних кадастрових гектарах із земель КСП ім.Чапаєва, с.Донцівка Новопсковського району Луганської області вартістю 4605,06 грн. станом на 01.01.2014 (а.с.53), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 12.08.2008 Новопсковською РДА Луганської області (а.с.51); - майнового паю пайового фонду майна КСП ім.Чапаєва, с.Донцівка Новопсковського району Луганської області згідно сертифікату серії [NUMBER], виданого 14.12.2012 Донцівською сільською радою Новопсковського району Луганської області (а.с.50). Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) [NUMBER] від 23.06.2014, виданого Новопсковською державною нотаріальною конторою, інформація щодо заповітів або спадкових договорів після [PERSON] відсутня. З матеріалів справи вбачається, що позивач, [PERSON], [INFO], була дружиною [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Донцівською сільською радою народних депутатів Новопсковського району Ворошиловградської області 26.06.1982 (а.с.11). Крім позивача спадкоємцем першої черги за законом після [PERSON], який помер [INFO], є його син -[PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 16.02.1983, виданим Донцівською сільською радою Новопсковського району Ворошиловградської області, актовий запис №4 (а.с. 48). 08.12.2014 між спадкоємцями [PERSON], який помер [INFO], [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про розподіл спадкового майна, зареєстрований в реєстрі за №650 (а.с.56). Відповідач [PERSON] надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив не враховувати зазначений договір при вирішенні справи. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, у встановлений законом строк [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] (а.с. 60). Державним нотаріусом Новопсковської державної нотаріальної контори Ковальовим А.О. 23.06.2014 була заведена спадкова справа після [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №37701103 від 23.06.2014 (а.с. 69). З матеріалів спадкової справи вбачається, що 08.12.2014 державним нотаріусом Новопсковської ДНК Ковальовим А.О. [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON], який помер [INFO], на вищезазначене спадкове майно - земельну ділянку, майновий пай та земельну частку (пай) (а.с. 61-63), що також підтверджується витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі №39103204 від 08.12.2014 (а.с.71), №39103293 від 08.12.2014 (а.с.72) та №39103259 від 08.12.2014 (а.с.73) відповідно. Згідно матеріалів спадкової справи [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до Новопсковської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після [PERSON], який помер [INFO] (а.с.43). Проте, отримати свідоцтво про право власності на домоволодіння [PERSON] не має можливості, так як у неї відсутні правовстановлюючі документи на будинок, оскільки за життя [PERSON] не провів державної реєстрації зазначеного домоволодіння, що знаходиться за адресою: вул.Ватутіна, буд.25, смт.Новопсков Луганської області. Тому нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті чоловіка, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 03.07.2017 (а.с.15). Судом встановлено, що згідно типового договору від 11.08.1987, засвідченого державним нотаріусом Новопсковської ДНК Корнієнко Н.В. 09.02.1988 та зареєстрованого в реєстрі за №191, на підставі рішення виконавчого комітету Новопсковської селищної ради народних депутатів №185 від 11.08.1987 [PERSON] було надано земельну ділянку в безстрокове користування для будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13,14). Як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи №2313 на зазначене домоволодіння, воно складається з житлового будинку, двох тамбурів, двох сараїв, гаражу, воріт, паркану та колодця. Згідно звіту про оцінку майна від 29.06.2017 вартість будинку складає 170800 грн. Збудовано будинок у 1990 році (а.с.16.17). Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Новопсковської селищної ради народних депутатів Ворошиловградської області №49 від 19.04.1990 було затверджено акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального житлового будинку від 19.04.1990 та вирішено Старобільському інвентарбюро провести реєстрацію індивідуального житлового будинку за адресою: [ADDRESS] Ворошиловградської області, корисною площею 85,2 кв.м. та житловою площею 50,8 кв.м., що належить на праві особистої власності [PERSON] Згідно зі ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення. Відтак виникнення права власності у спадкодавця на житловий будинок не залежало від державної реєстрації цього права. 29.06.1998 набула чинності Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена наказом №121 Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09.06.1998. Отже, обов'язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку об'єкти нерухомості введено лише з 29.06.1998. Як вбачається з матеріалів справи, спадковий житловий будинок збудований у 1990 році, тобто до набрання чинності Інструкцією. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР від 31.01.1966, об'єктами реєстрації є будинки та домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі. Під будинком, як об'єктом правової реєстрації, розуміється один будинок з приналежними до нього службовими будівлями та спорудами (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці, під самостійним порядковим номером по вулиці, провулку, площі. Під домоволодінням розуміється два і більш будинків з приналежними до них надвірними будівлями (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці під одним порядковим номером по вулиці, провулку, площі. Згідно технічного паспорта [NUMBER] від 13.04.1990 на ім'я [PERSON], житловий будинок по [ADDRESS], позначений на схемі під літерою «А-1», та тамбур під літерою «а» збудовані у 1990 році (а.с. 18-20). Отже, у 1967 - 1991 роках питання набуття та реєстрації права власності регулювались, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56 (далі Інструкція). Згідно п. 1 Інструкції реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Реєстрація проводилась на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком № 1 (п. 7 Інструкції). До Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, який є Додатком 1 до Інструкції, відносились, зокрема, нотаріально посвідчені договори про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку та затверджений виконкомом місцевої Ради акт про прийняття будинку в експлуатацію (п.14), свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів (п.16), Відповідно до п. 13 Інструкції бюро технічної інвентаризації на підставі зібраних матеріалів, а також матеріалів, поданих заявником, складало мотивований висновок про те, чи належить будівля заявнику, і подає його виконкому місцевої Ради депутатів трудящих, який виносить відповідне рішення. Після винесення виконкомом рішення про оформлення права власності на будинок або домоволодіння, органи комунального господарства, а де їх немає - виконком місцевої Ради депутатів трудящих видавали власникові свідоцтво про право особистої власності на будинок за встановленою формою. При винесенні виконкомом рішення про оформлення права власності на будинок або домоволодіння, що належить місцевій Раді депутатів трудящих, державній, кооперативній або громадській установі, підприємству чи організації, бюро технічної інвентаризації, на підставі цього рішення, проводило реєстрацію будинку або домоволодіння та видавало реєстраційне посвідчення. Згідно довідки №3859, виданої виконавчим комітетом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області 10.07.2017, [PERSON], [INFO], був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS], з 14.03.1991, та вибув [INFO] у зв'язку зі смертю (а.с.9). Матеріалами справи підтверджується, що виконавчим комітетом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Ворошиловградської області було прийнято рішення про оформлення документів про право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], проте з невстановлених судом причин свідоцтво про право власності не було виготовлено та [PERSON] не видавалося, що не є підставою для припинення його права власності на нерухоме майно. Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеного законом. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, судом встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], належав [PERSON], померлому [INFO], на праві приватної власності. Станом на 10.07.2017 за вищезазначеною адресою проживає позивач - дружина спадкодавця -[PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою виконкому Новопсковської селищної ради Луганської області №3860 за 10.07.2017 (а.с.10). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Судом достовірно встановлено, що позивач, [PERSON], як спадкоємець першої черги спадщину після [PERSON] прийняла, так як у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Відповідач [PERSON] також у встановленому законом порядку спадщину прийняв та не заперечує проти задоволення позовних вимог та прийняття позивачем спадщини у вигляді житлового будинку в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого [INFO]. На підставі вищевикладеного, а також приймаючи до уваги відомості з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно з яким на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] не зареєстроване право власності за жодної іншою особою, так само не зареєстровано заборони відчуження, що виключає порушення прав заінтересованих осіб, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про визнання за нею права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved