Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з часу звернення до їх повноліття, а також просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною дочкою [PERSON] , [INFO] трьохрічного віку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спільні діти сторін проживають разом з матір`ю та знаходяться на її повному утриманні, відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні дітей, ухиляється від покладеного на нього обов`язку. З цих підстав просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 23 березня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача, адвокат Ковальчин М.М. в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його та позивача відсутності. Також уточнив позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі Ѕ частка його заробітку (доходу) та ј частка його заробітку (доходу) на утримання матері дітей [PERSON] до досягнення наймолодшою дитиною трьохрічного віку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів в розмірі Ѕ частки заробітку на утримання дітей та ј частки заробітку на утримання дружини визнає і просить суд справу розглядати у його відсутності. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 28 серпня 2012 року Передмістянською сільською радою Бучацького району Тернопільської області. У шлюбі в сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 17 квітня 2013 року Передмістянською сільською радою Бучацького району Тернопільської області; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12 червня 2018 року Передмістянською сільською радою Бучацького району Тернопільської області; [PERSON] , [INFO] , як слідує із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 11 вересня 2020 року Передмістянською сільською радою Бучацького району Тернопільської області. Згідно довідки № 40, виданої 28 січня 2021 року Передмістянською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, [PERSON] , 1990 року народження, жителька с. Передмістя Бучацького району Тернопільської області, має такий склад сім`ї: чоловік [PERSON] та діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо участі відповідача в утриманні та вихованні їх спільних дітей та утриманні дружини, позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. До правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. В силу ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що [PERSON] є працездатним, інших утриманців не має. Стан здоров`я відповідача суд вважає задовільним, оскільки доказів про зворотне суду не надано та в судовому засіданні не здобуто. Тобто, за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем [PERSON] може виконувати обов`язки по утриманню дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відтак, у зв`язку з тим, що неповнолітні діти сторін потребують матеріальної допомоги, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку,починаючи з 18 березня 2021 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Щодо стягнення аліментів на утримання позивачки слід зазначити наступне. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. В силу вимог ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Надання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини. При цьому, суд зазначає, що право дитини та дружини (відповідно до положень статті 84 СК України) на їх утримання є беззаперечним. За вказаних обставин, беручи до уваги, те, що позивач [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, у зв`язку із чим позбавлена можливості працевлаштуватися та самостійно себе утримувати, оскільки дочка [PERSON] проживає разом з нею та перебуває на її утриманні та вихованні, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на її утримання підлягають до задоволення в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно на утримання дружини [PERSON] , починаючи з 18 березня 2021 року та до досягнення дитиною трьох років, а саме до [INFO] , зважаючи на те, що відповідачем визнано вказаний розмір частки на утримання дитини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів на дитини та дружини в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає до стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved