Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Галицького районного суду м. Львова з позовом до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що при підписанні кредитного договору банком було порушено її законні права як споживача: на руки позивач отримала 16\~360, 28 грн., про що свідчить заява банку на видачу готівки з печаткою банку та підписом його представника. Проте кредитним договором передбачено отримання суми кредиту в розмірі 19\~900, 00 грн. Кредитний договір за своїм змістом і текстом не відповідає законодавству України, інтересам та волі позивача, порушує її права та законні інтереси. Зокрема, позивач зазначає, що ні перед укладенням кредитного договору, ні протягом його дії, банк не повідомив позивача у письмовій формі про умови надання кредиту, та не надав в повному обсязі інформації про умови кредитування як того вимагає ч. 2 ст. 11 Закон України «Про захист прав споживачів». Позивач також посилається на ч. 12 ст. 10 Закон України «Про захист прав споживачів», згідно з якою, якщо після укладення договору стане очевидним, що послуги, зважаючи на їх ціну (вартість) та характеристики або інші обставини, явно не задовольнятимуть інтереси або вимоги споживача, виконавець зобовязаний негайно повідомити про це споживача. Проте банк не попередив позивача, що його послуги, зважаючи на їх ціну (вартість), явно не задовольнятимуть інтереси і вимоги позивача, також банк не попередив і про те, що вартість кредиту може істотно зрости, ніж це очікувалось під час укладення договору. Окрім того, позивач зазначає, що правом односторонньо вносити у кредитний договір зміни згідно умов договору наділений лише банк, а також, що в кредитному договорі відсутні умови про порядок його припинення (що суперечить Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»), умови про відповідальність банку, вказується, що волевиявлення Позивача на підписання кредитного договору не було, а правочин не було спрямовано на реальне настання правових наслідків, які стосувалися підвищення суми по кредитному договору. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та надав аналогічні пояснення викладенні у позові. Просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON], в судовому засіданні проти позову заперечила. Подала письмові заперечення проти позову з доданими до нього документами. У задоволенні позову просила відмовити повністю у звязку з безпідставністю. Одночасно, посилаючись на положення ст. 123 ЦПК України, представник ПАТ «Ідея Банк» предявила до позивача зустрічний позов про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 70\~212, 81 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 123 ЦПК України, відповідач має право предявити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 123 ЦПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин. Зважаючи на те, що у даній цивільній справі наявні підстави для спільного розгляду первісного та зустрічного позовів, вимоги за первісним та зустрічним позовами виникли на підставі укладеного між сторонами кредитного договору, суд вважає, що клопотання представника ПАТ «Ідея Банк» про розгляд в одному провадженні первісного та зустрічного позовів слід задовольнити. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 09.01.2013 року між [PERSON] (Позичальник) та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено Кредитний договір № F22.977.72362 (далі кредитний договір, Договір). Згідно з п. 1.1. кредитного договору, Банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 19\~900, 00 грн. (девятнадцять тисяч девятсот гривень нуль копійок), включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобовязується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і комісіями, згідно з умовами цього договору та додатком № 1 від 09.01.2013 р. до даного договору, який становить його невідємну частину. Згідно з п.1.2. Кредитного договору, Банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 30 місяців. Відповідно до п. 1.4 договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 23, 5000 % річних від залишкової суми кредиту. Відповідно до п. 1.5. Договору, за обслуговування кредиту Банком Позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі: 3, 3500 % від початкової суми кредиту. У позовній заяві позивач зазначає, що при підписанні кредитного договору на руки отримала 16\~360, 28 грн., на підтвердження чого надає копію заяви на видачу готівки № TR.1102501.3854.1789 від 09.01.2013 р. В судовому засіданні досліджено надані представником ПАТ «Ідея Банк»: -оригінал вказаної заяви із підписом Позивача на ній; -меморіальний ордер № F22.977.72362.1 від 09.01.2013 р. про перерахування банком на користь ПрАТ «СК «ЕУРОПА.УА» 3453, 72 грн. - у призначенні платежу зазначено «№ F22.977.72362; [PERSON]; за страхові послуги»; -зведений меморіальний ордер № F22.977.72362 від 09.01.2013 р. про стягнення з позивача на користь банку при укладенні кредитного договору 36 грн. комісії за виготовлення картки згідно кредитного договору та 50 грн. комісії згідно кредитного договору. В сумі, - кошти, отримані на руки згідно заяви на видачу готівки, оплата страхового платежу та комісії згідно кредитного договору, - 19\~900, 00 грн. Згідно з п. 1.3. кредитного договору, цим Договором Позичальник доручає та дає розпорядження Банку: переказати в безготівковій формі кредитні кошти Страховику в частині суми страхового платежу, належного Страховику, через транзитний рахунок Банку. Згідно заяви-доручення позичальника про страхування від 09.01.2013 р., що підписана позивачем та представником банку, позивач висловлює свою згоду та доручає ПАТ «Ідея Банк» долучити позивача до групового договору страхування від нещасних випадків на викладених у Заяві умовах. У заяві вказано, що страхова сума встановлюється в розмірі 16\~446, 28 грн. (відповідно сума, отримана позивачем у банку із врахування комісій згідно зведеного меморіального ордеру, без врахування суми страхового платежу). Також пунктом 6.1. кредитного договору визначено, що банк перед укладенням кредитного договору повідомив позичальнику в належній формі в повному обсязі інформацію, передбачену ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», зазначена інформація йому відома та зрозуміла, з вказаним Законом він ознайомлений. Окрім того, в матеріалах справи міститься довідка-повідомлення від 09.01.2013 р., підписана позивачем, в якій викладена інформація про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту. У п. 6.6. кредитного договору зазначено, що згідно Постанови НБУ № 168 від 10.05.2007 р. реальна річна процентна ставка складає 170, 5500 %, абсолютне значення подорожчання кредиту складає 26\~378, 400 грн., вказані показники діють за умови своєчасного погашення позичальником грошових зобовязань відповідно до п. 2.1. цього Договору. Доводи позивача про те, що договір не містить умов про порядок припинення, зміни договору та відповідальність банку, то згідно із ст. 627 ЦК, відповідно до ст. 6 ЦК, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК, сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Порядок відповідальності за порушення умов укладеного договору, порядок зміни та припинення договору визначені цивільним законодавством, і їх відсутність у договорі означає лише, що договором не встановлено особливих умов щодо відповідальності банку, та щодо порядку зміни і припинення договору. Позивач у позовній заяві також зазначає, що згідно кредитного договору, або позичальник згідний на запропоновані зміни до договору, що стосуються підвищення відсоткової ставки, або має достроково повернути кредит. Судом встановлено, що порядок підвищення відсоткової ставки визначається п.п. 4.2.7. кредитного договору, згідно з яким Банк має право ініціювати зміну процентної ставки за користування кредитом, в разі настання наведених у вказаному пункті кредитного договору подій. Згідно з п.п. 4.2.7.2 Кредитного договору, у разі ініціювання зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення, кредитор зобовязаний повідомити про це позичальника та надіслати йому новий графік щомісячних внесків (додаток № 1) не пізніше ніж за 1 (один) календарний місяць до дати впровадження нового розміру процентної ставки засобами поштового звязку що відповідає вимогам ст. 1056-1 ЦК, згідно з частиною четвертою якої у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно із визначеною в кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобовязаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитор зобовязаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобовязаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. Згідно з п.п. 4.2.7.3. кредитного договору, у разі неотримання кредитором від позичальника будь-якої письмової заяви/ відповіді на пропозицію щодо зміни в сторону збільшення процентної ставки за цим договором до передбачуваної дати впровадження нового розміру процентної ставки, запропоновані Кредитором в такий спосіб зміни до цього Договору вважаються погодженими позичальником, та такими, що починають застосовуватися до цього договору і взаємовідносин сторін, що випливають з нього у відповідну дату такого впровадження. Відносно заяви позивача про обовязок банку попередити позивача про те, що вартість послуг за договором може істотно зрости, то така заява є безпідставною і недоведеною позивачем, оскільки, як встановлено у судовому засіданні, подорожчання вартості послуг за кредитним договором не було, відсоткова ставка залишалася стабільною, що підтвердили у судовому засіданні представники обох сторін. Положення\~ст. 60 ЦПК України\~встановлюють, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу.\~\~Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.\~\~Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.\~\~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено порушення банком законодавства України про захист прав споживачів при укладенні з позивачем кредитного договору, а підстави для визнання оспорюваного кредитного договору недійсним, відсутні. Отже, судом вирішено, що у задоволенні первісного позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів та визнання договору недійсним слід відмовити повністю. Окрім того, судом ухвалено долучити зустрічний позов ПАТ «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором до провадження за первісним позовом [PERSON] до ПАТ «Ідея Банк» про захист прав споживача та визнання договору недійсним. Як встановлено судом, 09.01.2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено Кредитний договір № F22.977.72362. Згідно з п. 1.1. Договору, Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 19\~900, 00 грн. (девятнадцять тисяч девятсот гривень нуль копійок), включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобовязується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і комісіями, згідно з умовами цього Договору та Додатком № 1 від 09.01.2013 р. до даного Договору, який становить його невідємну частину. Згідно з п.1.2. Кредитного договору, Банк надає кредит у день підписання даного Договору строком на 30 місяців. Відповідно до п. 1.4 Договору, за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 23, 5000 % річних від залишкової суми кредиту. Відповідно до п. 1.5. Договору, за обслуговування кредиту Банком Позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі: 3, 3500 % від початкової суми кредиту. Банком виконано свій обовязок за Кредитним договором та надано Позивачеві кредитні кошти в сумі 19\~900, 00 грн. Згідно виписки по Кредитному договору, позивач вносить щомісячні внески нерегулярно, із запізненням та із перервами у кілька місяців, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість перед Банком у розмірі 70\~212, 81 грн. згідно Довідки-розрахунку заборгованості станом на 28.05.2015 р. Проте у судовому засіданні судом встановлено, що 27.02.2015 р. постійно діючим третейським судом при Асоціації Українських банків ухвалено рішення по справі № ІБ-468/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Даним рішенням позов банку задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Ідея Банк» 56\~935, 37 грн. заборгованості за кредитним договором та 95, 00 грн. третейського збору. Копія зазначеного рішення міститься в матеріалах справи. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо є рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції, з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Враховуючи наявність рішення третейського суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що і в зустрічному позові, судом вирішено, що провадження за зустрічною позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід закрити. Згідно з п. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» судовий збір повертається судом у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом). Тому сплачений банком судовий збір в розмірі 702,13 грн., сплачений за меморіальним ордером від 29.05.2015 р. №РХ:3207(182741), підлягає поверненню.

Outcome: dismissed