Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути із [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. щомісячно на утримання однієї неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], який народився у шлюбі, зареєстрованому сторонами 5 травня 2011 року. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали із мотивів, викладених у позові та, обгрунтовуючи їх, зазначили, що відповідач не виконує свого обовязку утримувати неповнолітню дитину ні в грошовій, ні в матеріальній формі. Просять стягнути із відповідача в користь позивача 4000 грн. аліментів на утримання дитини, вказавши, що саме такий розмір аліментів забезпечить дитині право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного та іншого розвитку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання. Із відзиву на позов вбачається, що позову [PERSON] про стягнення із нього аліментів не визнає, оскільки він та його батьки повністю утримують малолітню дитину [PERSON], який відвідує Теребовлянський дитячий ясла-садок «Сонечко» загального розвитку, та проживає за місцем його проживання у [INFO]. Під час розгляду справи відповідач 20 лютого 2019 року подав до суду письмову заяву, в якій не заперечує щодо стягнення із нього в користь позивача аліментів на утримання сина в розмірі 813 грн., що складає 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також зазначив, що він не працює та не отримує постійних доходів. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Між відповідачем [PERSON] та [PERSON] 5 травня 2011 року укладено шлюб. Від спільного подружнього життя сторін народився син [PERSON], [INFO]. Стан здоров»я дитини задовільний. Неповнолітня дитина разом із матір»ю з вересня 2018 року проживає за адресою: [INFO]. Відповідач працює за межами України, а саме: в [PERSON], що підтверджується довідкою за результатами розгляду звернення [PERSON], складеною ДОП Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області від 9 жовтня 2018 року, поясненнями його матері [PERSON]. Суд критично оцінює довідку виконавчого комітету Теребовлянської міської ради від 23 листопада 2018 року № 02-25/1878, згідно з якою [PERSON] дійсно не працює з 31 жовтня 2014 року (за даними його трудової книжки), оскільки така довідка не в повному обсязі відображає обставини, які б вказували на його працевлаштування, в тому числі неофіційного, та одержання ним доходів. На обліку у державних органах зайнятості [PERSON], як безробітний, станом на 23 листопада 2018 року не перебував. З метою перевірки заперечень відповідача [PERSON] на позовні вимоги [PERSON] суд задоволив його клопотання про виклик у судове засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], які в судове засідання жодного разу не з»явились та й сам позивач не забезпечив їх явку. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із змісту ст.7 Закону України Про Державний бюджет на 2019 рік, випливає, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 2019 року складає 1626 грн., 50 відсотків від цієї суми становитиме 813 грн. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач працює, для забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного та іншого його розвитку, суд вважає, що позов слід задоволити частково, присудивши відповідачу [PERSON] сплачувати на користь позивача [PERSON] аліменти у розмірі 1200 грн. на одну неповнолітню дитину щомісячно до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] у судовому засіданні підтвердила про необхідність стягнення із [PERSON] в її користь лише 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, яка надана їй адвокатом [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги та ведення справи в суді від 24 вересня 2018 року. Суд, виходячи із складності справи та часу, витраченого представником позивача на підготовку позову та участі у судових засіданнях, вважає, що із відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] слід стягнути 1500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial