Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] селищної ради про визнання недійсним державного акта про право власності на земельну ділянку та про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування вимог посилається на те, що за життя її чоловік [PERSON] був членом селянської спілки ім.Матросова с.Заставці Старосинявського району та при розпаюванні земель даної селянської спілки отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) ХМ №0392709, а 10.07.2000 року на підставі розпорядження [PERSON] райдержадміністрації 122/2000р. на його імя видано Державний акт на право приватної власності на землю серія ХМ №037127 від 26 травня 2003 року, на земельну ділянкуплощею 2,10 га на території Заставецької сільської ради Старосинявського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.\~ При зверненні до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку їй\~ відмовлено у звязку з тим, що державний акт на право приватної власності на землю на\~ імя [PERSON] виданий після його смерті. Тому позивач просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №037127 від 26 травня 2003 року, виданий [PERSON] на підставі розпорядження [PERSON] райдержадміністрації №99/2003р. від 19.05.2003 року та визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 2,94 га умовних кадастрових одиниць у землі, яка перебувала у колективній власності селянської спілки ім.Матросова с.Заставці Старосинявського району Хмельницької області, як на спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON] У судове засідання позивач та її представник не з`явились, проте подали суду заяву, відповідно до якої просять справу слухати у їх відсутності, позов підтримують повністю. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, відповідно до змісту якої позовні вимоги визнає повністю, просить справу слухати у його відсутності. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.09.1995 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ № 276796 від 15.09.1995 року, виданим Заставецькою сільською радою Старосинявського району Хмельницької області, актовий запис № 38. Позивач [PERSON] є дружиною спадкодавця [PERSON], про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-БВ №158617, видане повторно 20.12.2016 року [PERSON] районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі №97-28-99.6-270/0/9-10 від 31.05.2016 року [PERSON] був включений до списку громадян, які мають право на отримання сертифікатів на право на земельну частку (пай) в [PERSON] районі та йому видавався сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0392709, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №900 від 20.07.2000 року. Згідно розпорядження [PERSON] райдержадміністрації 122/2000р. від 10.07.2000 року вартість та розмір земельної частки (паю) становить 2,94 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Відповідно до витягу із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) [PERSON] отримав сертифікат серії ХМ № 0392709 на право земельну частку (пай) розміром 2,94 в умовно кадастрових гектарах селянської спілки ім.Матросова, зареєстрований в даній книзі за № 900 від 20.07.2000 року, про що свідчить його підпис. 26.05.2003 року на підставі розпорядження [PERSON] райдержадміністрації №99 від 19.05.2003 року [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю ХМ №037127 від 26 травня 2003 року, на земельну ділянкуплощею 2,10 га, що розташована на території Заставецької сільської ради Старосинявського району та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963 року, що діяв на час відкриття спадщини), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. \~Відповідно до ст.549 ЦК УРСР від 18.07.1963 р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Так, судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON], як спадкоємець за законом після смерті чоловіка, шляхом подання державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини, що стверджується копією спадкової справи №40/1996, відкритої 13.09.1995 року після смерті [PERSON] 21.12.2016 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки державний акт про право приватної власності на землю виданий після смерті спадкодавця [PERSON], що підтверджується листом державного нотаріуса [PERSON] №1905/01-16 від 21.12.2016 року. Відповідно до вимог ст.ст. 22, 23 ЗК України 1991 року, який діяв на час смерті [PERSON] та відкриття спадщини, право власності\~ на\~ землю виникає після\~ встановлення\~ землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в\~ натурі\~ (на\~ місцевості) та одержання документа, що посвідчує це право. Право власності\~ або\~ право\~ постійного\~ користування\~ землею посвідчується державними\~ актами,\~ які\~ видаються\~ і\~ реєструються сільськими,\~ селищними,\~ міськими,\~ районними\~\~ Радами\~\~\~ народних депутатів. Судом встановлено, що 26.05.2003 року на підставі розпорядження [PERSON] райдержадміністрації №99 від 19.05.2003 року [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю ХМ №037127 від 26 травня 2003 року, на земельну ділянкуплощею 2,10 га, що розташована на території Заставецької сільської ради Старосинявського району, тобто після його смерті 13.09.1995 року. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що на момент відкриття спадщини [PERSON] не набув права власності на земельну ділянку площею 2,10 га на території Заставецької сільської ради Старосинявського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки за життя не отримав державного акту на право власності на дану земельну ділянку. Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08 серпня 1995 року у разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування. Згідно з п.17\~Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно\~ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки померлий [PERSON] за життя була включений до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай) та отримав сертифікат серії ХМ № 0392709 на право земельну частку (пай) розміром 2,94 в умовно кадастрових гектарах селянської спілки ім.Матросова, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 900 від 20.07.2000 року, тому набув право на земельну частку (пай), яке може бути успадковано спадкоємцями після його смерті. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна\~ особа\~ має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. За таких обставин, аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що державний акт на право приватної власності на землю серії ХМ №037127 від 26 травня 2003 року,який виданий після смерті [PERSON], слід визнати недійсним, а також враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги, що відповідно до вимог діючого законодавства позивач має право на спадкування за законом на майно, яке належало спадкодавцю, в установленому законом порядку спадщину прийняла, іншого порядку визнати за нею право власності на право на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, суд приходить до висновку що права позивача підлягають до захисту шляхом визнання за нею права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved