Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» (далі - ВАТ «КІРОВОГРАДГАЗ»), третя особа: товариства з обмеженою відповідальністю «ГК «Нафтогаз України» (далі - ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ»), про захист прав споживача та відшкодування шкоди, у якому просила: - визнати дії ВАТ «КІРОВОГРАДГАЗ» щодо здійснення нарахування і передачі ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» даних за спожитий газ із застосуванням коефіцієнту приведення об`ємів природного газу до стандартних, за період з 01.11.2018 по 31.05.2019 на початковий показник лічильника 40116 куб.м. станом на 01.11.2018, - неправомірними; - зобов`язати ВАТ «КІРОВОГРАДГАЗ» здійснити нарахування і передати ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» дані за спожитий газ із застосуванням коефіцієнту приведення об`ємів природного газу до стандартних, за період з 01.11.2018 по 31.05.2019 на початковий показник лічильника 40183 куб.м. станом на 01.11.2018; - стягнути з ВАТ «КІРОВОГРАДГАЗ» майнову шкоду у розмірі 489,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 7000,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що вона проживає у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , який приєднаний до мережі газопостачання, та на її ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за яким вона сплачую послуги відповідно до даних показників лічильника. Постачальником природного газу для забезпечення потреб побутових споживачів (населення) на території Кіровоградської області до 31.10.2018 було ДП «Центргаз» ВАТ по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз», а з 01.11.2018 та наразі - ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ». Станом на 01.11.2018 нею по телефону передано показники лічильника споживання природного газу 40183 куб.м., які на цей показник повністю нею були сплачені, а тому вважає, що оператором ГРМ безпідставно зменшено показники на 67 куб.м. станом на 01.11.2018, а з 01.11.2018 збільшено на 67 куб.м., тобто наявною є помилка у 134 куб.м. (67+67). Недостовірний показник 40116 куб.м. на 01.11.2018 відповідач надав ТОВ ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» і з 01.11.2018 по 31.01.2019 збільшив його на 67 куб.м. газу не дивлячись на те, що показники регулярно передавались з 01.11.2018 на кожне перше число, однак дані ставились не її. При цьому, вона продовжила сплачувати виходячи з показника 40183 куб.м. кожного місяця дотримувалась, призначеної субсидією норми 259 куб.м. і в жодному місяці її не перевищила. Зазначене призвело до утворення заборгованості та вплинуло на розмір субсидії. Їй до цього часу всупереч законодавчим і нормативним актам здійснюється нарахування і передача даних за спожитий газ із застосуванням коефіцієнту приведення об`ємів природного газу до стандартних. Окрім того нею понесені матеріальні витрати при зверненні із письмовими заявами з доданими до них ксерокопіями документів до ВАТ «КІРОВОГРАДГАЗ», які становлять 489 грн. Також вважає, що неправомірними діями відповідача їй заподіяно моральну шкоду, яка з врахуванням вимог розумності та справедливості становить 7000 грн. яка підлягає стягненню з відповідача, як з винної особи. Ухвалою від 23.07.2021 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом з постановленням здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і розпочато підготовче провадження у справі із призначенням підготовчого судового засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, зареєстрований у суді 10.08.2021 за вх. № 4794/21, у якому останній просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Свої заперечення відповідач обґрунтовував тим, що ВАТ «КІРОВОГРАДГАЗ» визначає об`єми (обсяги) спожитого природного газу згідно вимог Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулюванняу сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодекс ГРМ). Стверджує, що позивачем не було надано до ВАТ «Кіровоградгаз» інформації про фактичні показання лічильника газу за період з жовтня 2018 по грудень 2018 та квітень 2019, чим було порушено вимоги Кодексу ГРМ в частині передачі Оператору ГРМ щомісяця з 01 по 05 число фактичних показників лічильника газу станом на 01 число місяця, в квитанціях на оплату послуг з газопостачання були зазначені прогнозні (розрахункові) показники лічильника газу. Зазначає, що, за період з січня 2019 по березень 2019 та з травня 2019 по листопад 2019 розподіл та визначення фактичних об`ємів споживання природного газу було здійснено згідно переданих позивачем показів лічильника газу. За зверненням позивача, у травні 2019 представниками Долинського УЕГГ ВАТ «КІРОВОГРАДГАЗ» було проведено перерозподіл спожитих обсягів природного газу за період з 01.11.2018 по 31.05.2019, згідно наданих позивачем сплачених рахунків з зазначеними показами лічильника газу та складено Акт звірки розподіленого об`єму та споживання природного газу за період з 01.11.2018 по 31.05.2019 від 30.05.2019. Вказаний Акт було підписано обома сторонами та без зауважень зі сторони позивача. Також зазначає, що ВАТ «КІРОВОГРАДГАЗ» не проводились і не проводяться роботи, пов`язані з приведенням об`ємів використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов при здійсненні комерційних розрахунків за використаний природний газ. З огляду на зазначене вважає вимоги позивача у цій частині не обґрунтованими, а вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди безпідставними та не доведеними. Від третьої особи до суду надійшли пояснення, зареєстровані у суді 13.08.2021 за вх. № 4904/21, у яких третя особа просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свої заперечення третя особа обґрунтовувала тим, що ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» проводило нарахування вартості спожитого газу на підставі даних про об`єм (обсяг) спожитого газу позивачем, визначених Оператором ГРМ, за підсумками кожного місяця. Згідно з даними Оператора ГРМ - ВАТ «КІРОВОГРАДГАЗ» по особовому рахунку № [NUMBER] , зареєстрованому на [PERSON] станом на 01.11.2018 показник лічильника газу складав 40116 куб.м., іншої інформації щодо показників лічильника газу від Оператора ГРМ - ВАТ «КІРОВОГРАДГАЗ» не надходило.Вважає, що нарахування позивачу Оператором ГРМ планових об`ємів природного газу сталось внаслідок не подання позивачем показників лічильника Оператору ГРМ, що є порушенням вимог чинного законодавства і, відповідно, призвело до нарахування об`ємів природного газу, які відмінні від фактичних у місяцях поставки, що спожиті позивачем. Тому, вбачаючи відсутність вини Оператора ГРМ вимоги позивача вважає безпідставними. Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, зареєстрована у суді 17.08.2021 за вх. № 4945/21, у якій остання не погодилась з доводами відповідача, викладеними у відзиві, просила її позовні вимоги задовольнити. Свої заперечення проти позиції відповідача викладеної у відзиві обґрунтовувала тим, що для забезпечення обліку спожитого природного газу у її житловому будинку встановлено індивідуальний лічильник газу, покази якого вона регулярно передає ВАТ «КІРОВОГРАДГАЗ» по тел. [NUMBER] , [NUMBER] (окрім квітня місяця 2019 року), але оператор фіксувала інші, відмінні дані, а ніж ті, які вона передавала по телефону, у наслідок чого виникла різниця між показниками. Ухвалою від 09.09.2021 закрито підготовче провадження у справі із призначенням її до судового розгляду по суті у судовому засіданні. Представник третьої особи, клопотання якої про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції було задоволено ухвалою від 01.11.2021, участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції не прийняла з технічних причин. Участь представника безпосередньо у залі судового засідання третя особа не забезпечила, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталась. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства суд дійшов висновку про розгляд справи за участі сторін, за відсутності третьої особи на підставі наявних у суду матеріалів справи. Позивач у судовому засіданні підтримала позов у повному обсязі обґрунтовуючи свою позицію аналогічно викладеному у позові та відповіді на відзив, позовні вимоги просила задовольнити. Додатково повідомила, що наразі заборгованість викликана використанням відповідачем недостовірних показників кимось сплачена через «ПриватБанк», однак наполягає на своїх вимогах, оскільки показники лічильника повинні бути приведені у відповідність до дійсних та їй відшкодована спричинена шкода. Представник позивача підтримав позицію свого клієнта. Додатково пояснив, що вимога про стягнення відповідача на користь позивача майнової шкоди у розмірі 489,00 грн. є вимогою про стягнення витрат понесених позивачем у вигляді оплати послуг з копіювання документів, які позивач надсилала позивачу з метою досудового врегулювання спору та витрати на поштові пересилання її звернень до відповідача та зазначених документів. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову обґрунтовуючи свою позицію аналогічно викладеному у відзиві на позовну заяву. Заслухавши позивача, її представника та представника відповідача, дослідивши докази у справі, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, враховуючи позицію відповідача викладену у відзиві на позов, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з огляду на таке. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Поряд з цим, відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами у розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Положеннями ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини. Позивач проживає у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Зазначений житловий будинок приєднаний до мережі газопостачання, та на ім`я позивача відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . За зазначеною адресою позивач здійснює споживання природного газу, що обліковується встановленим лічильником газу, не оснащеним засобами дистанційної передачі даних (на час виникнення спірних парвовідносин). Постачальником природного газу для забезпечення потреб побутових споживачів (населення) на території Кіровоградської області до 31.10.2018 було ДП «Центргаз» ВАТ по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз», а з 01.11.2018 та наразі - ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». З 01.11.2018 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 867 від 19.10.2018 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» на ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу для потреб побутових споживачів (населення) на території Кіровоградської області. Оператором газорозподільної мережі (далі - оператор ГРМ) є ВАТ «КІРОВОГРАДГАЗ». Зазначені вище, встановлені судом обставини сторонами у справі не оспорюються. При цьому, встановлено, що підставою виникнення спору між сторонами, та як результат пред`явлення позовних вимог, є твердження позивача про те, що ВАТ «КІРОВОГРАДГАЗ» використало не ті показники лічильника, які були нею повідомленні, що призвело до утворення заборгованості, невірного нарахування субсидії, чим спричинено позивачу, як стверджує остання, матеріальні та моральні збитки. Згідно з постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» (далі - Типовий Договір) договір між Постачальником природного газу та Споживачем є публічним договором приєднання відповідно до статей 633, 634, 641, 642 ЦК України. Акцептуванням Типового договору є повернення Споживачем Постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. Сплата/часткова сплата Споживачем вартості спожитого природного газу та об`єм фактичного споживання природного газу визначається за даними Оператора ГРМ та вноситься до особового рахунку Споживача. Відповідно до п. 4.4 Типового договору об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається одним із нижченаведених способів: 1) за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу; 2) за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період. Поряд з цим, визначення оператором ГРМ об`ємів (обсягів) спожитого природного газу здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494, у редакції, що діяла на час спірних правовідносин (далі - Кодекс ГРМ). Відповідно до положень п. 4 глави 4 «Порядок комерційного обліку газу по об`єктах побутових споживачів (населення)» розділу IX «Правила комерційного обліку природного газу в газорозподільній системі» Кодексу ГРМ, побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. За даними, що містяться у рахунку за природній газ, зокрема, за жовтень 2018 за особовим рахунком [NUMBER] , отриманим [PERSON] від ДП «Центргаз» ВАТ по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз», копія якого (рахунку) була надана суду позивачем, як додаток до позовної заяви (а.с. 16) споживачу повідомлено можливі способи повідомлення до 5 числа показань лічильника станом на 1 число: сайт ВАТ «Кіровоградгаз» kirgaz.com; особистий кабінет споживача газу gasoline.com; SMS на номери 0503434455, 0675151199 або E-mail на адресу [INFO] Поряд з цим, позивачем не надано належних доказів на підтвердження повідомлення оператору ГРМ до 05.11.2018 фактичних показань лічильника газу, як стверджує позивач - 40183 куб.м. При цьому, твердження позивача про повідомлення показників по тел. [NUMBER] , [NUMBER] також не підтверджено жодними доказами. Крім того, надаючи оцінку наданій позивачем копії з абонентської книжки (квитанція від 22.11.2018 за 145 куб.м. в т.ч. субсидія 136 куб.м. понад норми 9 куб.м.) із записом у ній від руки «40183 / 1.11.18» та «40211 / 8.11.18» та підписом, судом відзначається, що зазначені відомості є не належним доказам на підтвердження обставин, на які посилається позивач, оскільки, ці дані не дають можливості об`єктивно встановити коли та ким вони були зроблені і об`єктивно не є свідченням належного повідомлення оператору ГРМ показників лічильника газу до 05.11.2018. Разом з тим, нарахування вартості спожитого газу проводилося ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» на підставі даних оператора ГРМ - ВАТ «КІРОВОГРАДГАЗ» по особовому рахунку № [NUMBER] , зареєстрованому на [PERSON] , відповідно до яких станом на 01.11.2018 показник лічильника газу за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період складав 40116 куб.м. Судом також відзначається, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до змісту п. 8, п. 9 ч. 2 ст.16 ЦК України відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди є способами захисту цивільних прав та інтересів. Положеннями ст. 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч. 1 ст. 1167 ЦК України). Сукупний аналіз положень статей 11, 1166, 1167 ЦК України свідчить про те, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової та/або моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. З огляду на викладені законодавчі вимоги, суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди (майнової та/або моральної) підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. З огляду на викладене суд дійшов висновку про недоведеність відповідних позовних вимог, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження протиправності діянь відповідача, які б заподіяли їй шкоду, причинного зв`язку між шкодою і такими діяннями відповідача. Ухвалюючи дане судове рішення у справі, суд щодо його умотивованості відзначає, що доводи сторін та інших учасників у даній справі оцінені судом на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин, а відтак, інші доводи ними озвучені у судовому засіданні та зазначені ними у процесуальних заявах по суті справи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні ними фактичних обставин справи і норм матеріального права та процесуального закону, а тому такі доводи враховуючи, зокрема, практику Європейського суду з прав людини, не вимагають детальної відповіді або спростування. За таких, встановлених обставин справи, наведених положень цивільного процесуального законодавства та норм матеріального права, враховуючи, що позивачем не доведено неправомірності дій ВАТ «КІРОВОГРАДГАЗ» щодо здійснення нарахування і передачі ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» даних за спожитий газ із застосуванням коефіцієнту приведення об`ємів природного газу до стандартних, за період з 01.11.2018 по 31.05.2019 на початковий показник лічильника газу 40116 куб.м. станом на 01.11.2018, а отже й відсутні підстави для зобов`язання відповідача вчинити зазначені дії на початковий показник лічильника газу, на якому наголошує позивач - 40183куб.м., як і відсутні підстави для стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди у зв`язку із недоведеністю винних дій останнього, - суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність позивачем своїх вимог з огляду на що наявні необхідні і достатні підстави для відмови у задоволенні такого позову.

Outcome: dismissed