Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Національного банку України про скасування наказу про поновлення на роботі, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 19.11.2007 року по 18.04.2019 року вона працювала у НБУ на різних посадах, з 01.01.2016 року працювала на посаді економіста 1 категорії відділу бухгалтерського контролю за операціями НБУ управління контролю, податків та складання звітності Департаменту бухгалтерського обліку НБУ. 04.02.2019 року її було попереджено про наступне вивільнення із займаної посади в зв`язку із скороченням штату працівників та жодної роботи не запропоновано. 18.04.2019 року її було звільнено в зв`язку із скороченням штату та чисельності працівників за п.1 ст.40 КЗпП України. З дати попередження про наступне вивільнення по дату фактичного вивільнення вакантних посад чи роботи за відповідною професією чи спеціальністю або іншої вакантної роботи, яку вона може виконувати з урахуванням її освіти, кваліфікації, досвіду їй не пропонувалось, хоча відповідні вакансії були наявні. 04.02.2019 року їй було запропоновано переведення на вакантну посаду касира, 07.03.2019 року - посаду чергової по поверху, а 18.04.2019 року - посаду касира і кухонного працівника, від переведення на які вона відмовилась. Позивач вважає, що роботодавцем при її звільненні були порушені вимоги законодавства про працю, оскільки у період з 04.02.2019 року по 18.04.2019 року у системі НБУ були наявні як вакансії, які вона може обіймати згідно зі своєю кваліфікацією, так і інші вакансії (інша робота), яку вона може виконувати згідно зі своєю освітою, кваліфікацією та досвідом - вакансії економістів у Департаменті бухгалтерського обліку, де вона працювала, економістів у інших структурних підрозділах, фахівців, головних фахівців, аналітиків, провідних та головних економістів, спеціалістів тощо. Крім того, її безперервний стаж роботи у НБУ становить близько 12 років, а тому вона мала переважне право на залишення на роботі, яке вона вважає порушеним. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити її вимоги, скасувати наказ НБУ від 18.04.2019 року № 1257-к про її звільнення, поновити її на роботі на посаді економіста 1 категорії відділу бухгалтерського контролю за операціями НБУ управління контролю, податків та складання звітності Департаменту бухгалтерського обліку НБУ з 19.04.2019 року, а також стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 22.05.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 18.06.2019 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача Булгакова С.В. на позовну заяву. У даному відзиві представник відповідача вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, вказуючи на те, що позивач працювала у НБУ економістом 1 категорії відділу бухгалтерського контролю за операціями НБУ управління контролю, податків та складання звітності Департаменту бухгалтерського обліку НБУ з посадовим окладом 10 437,00 грн. На виконання рішення Правління НБУ від 27.07.2017 року № 625-рш «Про затвердження штатної чисельності НБУ» (у редакції рішення Правління НБУ від 08.08.2018 року № 527-рш) з метою перерозподілу функцій та завдань в управлінні контролю, податків та складання звітності Департаменту бухгалтерського обліку наказом НБУ від 22.01.2019 року № 292-к «Про скорочення окремих посад Департаменту бухгалтерського обліку» у відділі бухгалтерського контролю за операціями НБУ було скорочено 4 посади, у тому числі і посаду економіста 1 категорії, яку обіймала позивач. В зв`язку з цим, 04.02.2019 року позивача було письмово попереджено про наступне звільнення з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України та запропонована робота старшого касира відділу оброблення готівки та експертизи цінностей управління роботи з готівкою Центрального сховища з посадовим окладом 10 688,00 грн. Згоди на переведення на дану посаду позивач не дала, про що складено відповідний акт. 07.03.2019 року позивачу було запропоновано роботу черговим по поверху відділу адміністрування відряджень та супроводу заходів управління організаційного забезпечення Департаменту забезпечення діяльності НБУ з посадовим окладом 6959,00 грн. Згоди на переведення позивач також не надала, про що було складено відповідний акт. 18.04.2019 року позивачу було запропоновано роботу кухонним робітником відділу організації харчування управління організаційного забезпечення Департаменту забезпечення діяльності НБУ з посадовим окладом 5630,00 грн. та старшим касиром відділу оброблення готівки та експертизи цінностей управління роботи з готівкою Центрального сховища з посадовим окладом 11 920,00 грн. Але позивач згоди на переведення і на ці роботи не дала, про що складено відповідний акт. Як зазначає представник відповідача, посада економіста 1 категорії, які обіймала позивач, була найнижчою за рівнем кваліфікації посадою у відділі бухгалтерського контролю за операціями НБУ. Таким чином, позивач не мала переважного права на залишення на роботі, оскільки ст.42 КЗпП України передбачає переважне право на залишення на роботі працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Крім того, до посадових обов`язків позивача входило та складало значну їх частину здійснення контролю міжбанківських платежів за операціями, що виконуються службою бухгалтерського обліку. Позивач здійснювала контроль операціями Центрального сховища НБУ, де також знаходилось її робоче місце. Виконання цих функцій здійснювалось Департаментом бухгалтерського обліку на базі АРМ «Контролер СЕП» згідно з розпорядженням НБУ від 02.09.2015 року № 497-р. Розпорядженням НБУ від 09.09.2019 року № 776-ра до вказаного розпорядження були внесені зміни, згідно з якими здійснення Департаментом бухгалтерського контролю за Центральним сховищем НБУ припинялось. Таким чином, виконання функцій Департаменту бухгалтерського обліку, які були покладені на позивача, було припинено. Заперечуючи проти позову, представник відповідача посилається і на те, що у НБУ були три тимчасово вакантні посади економіста 1 категорії у Департаменті статистики та звітності, Департаменті інспекційних перевірок банків та Операційному департаменті. Функції цих департаментів та, відповідно, економістів 1 категорії у цих департаментах, кардинально відрізняються від функцій, які виконує Департамент бухгалтерського обліку і які виконувала позивач, вони потребують інших знань та досвіду роботи, які позивач не має. Крім того, відповідно до рішення Правління НБУ від 30.11.2017 року № 766-рш, Департамент інспекційних перевірок банків виключений зі структури НБУ. Відповідно до рішення НБУ від 19.05.2017 року № 304-рш, зі структури Операційного департаменту було виключено управління операційних та грошово-кредитних розрахунків. В зв`язку з цим позивачу не могли бути запропоновані тимчасово вільні посади економіста 1 категорії. Що стосується працівників, яких було переведено на посади економістів 1 категорії, то такі працівники переводились в межах одного і того ж структурного підрозділу, що передбачало виконання працівниками майже аналогічних функцій. Представник відповідача зауважив і на те, що конституційні права припускають наявність у роботодавця ряду конкретних правомочностей, що дозволяють йому в цілях здійснення ефективної економічної діяльності та раціонального управління майном самостійно, під свою відповідальність приймати необхідні кадрові рішення (підпір, розстановка, звільнення персоналу). Таким чином, добір та розстановка кадрів є виключним правом роботодавця. Представник відповідача наголосив на тому, що НБУ було запропоновано позивачу наявну роботу, яку вона могла виконувати за своєю кваліфікацією та досвідом роботи, до того ж, зі збільшенням розміру оплати праці, а також на тому, що НБУ під час звільнення позивача виконав всі вимоги КЗпП України. Посилаючись на викладені обставини, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову. 03.07.2019 року до суду надійшла відповідь представника позивача [PERSON] на відзив. У даній відповіді представник позивача вказує на те, що відповідно до інформації роботодавця за період з 04.02.2019 року по 18.04.2019 року тимчасово вакантні були 32 посади, у тому числі економіста 1 категорії, фахівця 1 категорії, спеціаліста 1 категорії, провідного економіста та провідного спеціаліста, прийнято на роботу 69 осіб, які раніше не працювали у НБУ, у тому числі на посади фахівця, провідного фахівця та провідного економіста, а також переведено на інші посади 177 осіб, з яких 4 економісти 1 категорії. Проте, жодну з цих вакансій позивачу запропоновано не було, тобто, відповідачем не виконано в повному обсязі вимоги ст.40 КЗпП України в частині обов`язку пропонування позивачу наявної на підприємстві роботи, тобто вакантної посади чи роботи за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншої вакантної роботи, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Крім того, як вбачається з інформації роботодавця, у період з 04.02.2019 року по 18.04.2019 року у системі НБУ було переведено 2 економісти 1 категорії на посади провідних економістів, 3 економісти 1 категорії на аналогічні посади, економіста 1 категорії на посаду головного фахівця. На думку представника позивача, сам факт роботи працівника на посаді економіста 1 категорії не є перешкодою для пропонування йому іншої посади, у тому числі і вищої категорії, якщо працівник відповідає їй за кваліфікацією та стажем роботи. Щодо посилань відповідача на відсутність у позивача досвіду та кваліфікації для зайняття вакантних посад, то представник позивача повідомила про те,що позивач має кваліфікацію економіста за спеціальністю «Фінанси» та працювала протягом 12 років на різних посадах у НБУ, у тому числі у Державній скарбниці (облік дорогоцінних металів), що є значним стажем роботи за спеціальністю економіста. 09.07.2019 року представником відповідача Булгаковим С.В. подано до суду заперечення на відповідь на відзив. У даних запереченнях представник відповідача вказує на те, що у НБУ в період з 04.02.2019 року по 18.04.2019 року дійсно були тимчасово вакантними 3 посади економіста 1 категорії, 1 посада спеціаліста 1 категорії та 2 посади фахівця 1 категорії. Крім того, один працівник у цей період був прийнятих на роботу до департаменту персоналу на посаду фахівця. Дві з трьох посад економіста 1 категорії залишились у департаментах, що виключені зі структури НБУ. Те саме стосується і посади спеціаліста 1 категорії відділу організації діловодства управління організації документування управлінської інформації Департаменту забезпечення діяльності НБУ, оскільки це управління виключено зі структури НБУ згідно рішення правління НБУ від 23.08.2017 року № 551-рш. За іншими посадами (1 посада економіста 1 категорії та 2 посади фахівця 1 категорії) позивач кваліфікаційним вимогам до цих посад не відповідала як за освітою, так і за досвідом роботи. Представник відповідача зауважив на те, що пунктом 1 наказу НБУ від 09.09.2014 року № 1634-к (зі змінами) передбачено, що усі вакантні посади у системі НБУ з 10.09.2014 року і пізніше підлягають скороченню В зв`язку з цим, усі посади, в тому числі економістів 1 категорії, після переведення працівників, які їх обіймали, на інші посади, були одразу скорочені та не могли бути запропоновані позивачу. Відповідач вважає, що позивач відповідає кваліфікації саме економіста 1 категорії і тому у відповідача відсутній обов`язок пропонувати їй роботу вищої кваліфікації (провідного, головного, старшого економіста тощо). Законодавством України про працю не передбачено право працівника вимагати призначення на вищу посаду, так само, як і відсутній такий обов`язок роботодавця. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення, в тому числі і про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 100 622,56 грн. Представник відповідача Булгаков С.В. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: dismissed