Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 18.07.2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1085. Від даного шлюбу у сторін народились діти: донька - [PERSON], [INFO], та донька - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що з моменту укладення шлюбу відповідач переїхав жити до позивачки, де проживав до кінця грудня 2015 року. Після народження другої дитини в грудні 2015 року відповідач залишив позивачку з дітьми та спільне життя між ними не склалось. Відсутність взаєморозуміння та спільної думки щодо вирішення звичайних побутових питань спонукали до розриву відносин між сторонами. Вказує, що сторони проживають окремо та не спілкуються, їй не відомо де перебуває відповідач по справі. Останній до позивачки не з'являвся та спільними дітьми не цікавився. Матеріально утримувати дітей позивачці не допомагає. Позивач вважає, що шлюб між сторонами є формальним, особисті відносини між сторонами тривалий час носять негативний характер. Також позивач вважає, що надання судом сторонам терміну на примирення стан їх шлюбних відносин не виправить, спроби примирення результату не дали. На основі викладеного просить суд розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте до початку судового засідання від неї надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить не фіксувати судове засідання технічними засобами. Також просить не надавати сторонам термін на примирення та вказує, що вони з відповідачем подружні стосунки не підтримують з січня 2016 року та не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання неодноразово не з'явився, про поважність причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся про день, час та місце розгляду даної справи в суді, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 18 липня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1085, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від спільного шлюбу у сторін народились діти: донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9) та донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до ст.55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають окремо з січня 2016 року. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та заявою позивача. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та неповнолітніх дітей, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивачки судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved