Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який в послідуючому уточнила. В обґрунтування позову зазначила, що відповідно до Свідоцтва на право власності № [NUMBER] від 24.09.2004 року їй та членам її родини: [PERSON] (донька), [PERSON] (син), [PERSON] (онука), на праві приватної спільної сумісної власності належить трикімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею - 63кв.м., житлова площа - 36.7кв.м. Ця квартира була ними приватизована у відповідності до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», а саме свідоцтво видане у відповідності до розпорядження Д №407 від 02.09.2004 року. 24.10.2004 року, право власності на цю квартиру було зареєстровано в КП ДОР Криворізьке БТІ», про що зроблений відповідний запис №541 в книзі 229П-541. [INFO] року її син - [PERSON] [INFO] , помер, актовий запис №1396. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому частину квартири, однак його частка за життя не була виділена. 07.06.2019 року, його дружина - [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса КМНО Нянчура С.М., із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] , та написала заяву про відмову від спадщини на користь матері. Вона не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, після смерті сина. На теперішній час, позивач не може скористатися своїм правом на розпорядження своєю часткою, це порушує її права як співвласника майна, а тому змушена звернутися до суду із цим позовом та просить суду визнати що, частки співвласників: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] життя) в квартирі [ADDRESS] , загальною площею - 63кв.м., житловою площею - 36.7кв.м рівні по 1/4 кожного. Встановити факт, що за життя [PERSON] належала на праві спільної часткової власності 1/4 частина квартири [ADDRESS] , загальною площею - 63кв.м., житловою площею - 36.7кв.м. та визнати за ними право власності по ј частки квартири [ADDRESS] , загальною площею - 63кв.м., житловою площею - 36.7кв.м. за кожним. Ухвалою суду від 02 жовтня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 28 жовтня 2020 року за заявою представника позивача адвоката Довбні О.В. витребувано у Приатного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Нянчур С.М. копію спадкової справи № 34/2-19 заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . У судове засідання сторони та треті особи не з`явилися. Позивач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти позовних вимог не заперечують. Третя особа [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Треті особи: приватний нотаріус Нянчур С.М. та представник АТКБ «Приватбанк» до суду не з`явились, про день та час розгляду справи були повідомленні, пояснень не надали. Суд, враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.. Як встановлено судом, відповідно до Свідоцтва на право власності №Д-421 від 24.09.2004 року [PERSON] та членам її родини: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на праві приватної спільної сумісної власності належить трикімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею - 63кв.м., житлова площа - 36.7кв.м. Ця квартира була нами приватизована у відповідності до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», а саме свідоцтво видане у відповідності до розпорядження Д №407 від 02.09.2004 року. 24.10.2004 року, право власності на цю квартиру було зареєстровано в КП ДОР Криворізьке БТІ», про що зроблений відповідний запис №541 в книзі 229П-541 ( а.с. 10 - копія свідоцтва, а.с. 13-14 - копія витягу). [INFO] помер син позивача - [PERSON] ( а.с. 26 - копія свідоцтва про народження, а.с. 27 - копія свідоцтва про смерть). [PERSON] з 04.09.1993 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] ( а.с. 31 - копія свідоцтва про укладення шлюбу) та мають спільного сина [PERSON] , [INFO] ( а.с. 32 - копія свідоцтва про народження). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на його частину в спірній квартирі. Після смерті свого чоловіка з заявою при прийняття спадщини звернулась дружина померлого [PERSON] та його син [PERSON] , який відмовився від своєї спадщини на користь дружини померлого [PERSON] ( а.с. 77-80). Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] , який помер [INFO] , у спільній сумісній власності на спірну квартиру належала 1/4 частка нерухомого майна. Таким чином, враховуючи вищевикладене, судом не встановлено ніякої домовленості між співвласниками про інший розмір часток у спільній сумісній власності у вигляді вказаної вище квартири, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що частка кожного із співвласників у цій квартирі є рівною та складається із 1/4 її частки. З цих підстав, враховуючи викладене та наявність заяв відповідачів про визнання позову, яка не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача щодо встановлення факту, належності за життя [PERSON] на праві спільної часткової власності ј частини спірної квартири підлягають задоволенню. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно частини 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до норм частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із частиною 3 статті 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК). Таким чином, судом встановлено, що до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , входить 1/4 частка квартири за адресою: [ADDRESS] , та єдиним спадкоємцем його частки є його дружина відповідач по справі [PERSON] . Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved