Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Біловодського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на наступне. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до якої увійшла нерухомість у вигляді житлового будинку, 1972 року побудови, з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою - [ADDRESS] , який належав спадкодавцю за життя на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого Біловодською державною нотаріальною конторою 17 грудня 1997 року за реєстровим номером 1539. За життя матір позивача залишила заповіт на все своє майно на ім`я позивача [PERSON] . Спадщину після смерті матері у встановленому порядку прийняли позивач та другий спадкоємець - брат позивача [PERSON] , який має право на обов`язкову частку у спадщині за законом. Позивач зазначає, що після прийняття спадщини остання компенсувала [PERSON] в грошовій формі належну йому обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] , в зв`язку із чим другий спадкоємець не заперечує проти прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] в повному обсязі. В зв`язку з цим, приймаючи до уваги, що спадкоємець, який має право на обов`язкову частку у спадщині, не заперечує проти прийняття позивачем спадщини в повному обсязі, та, враховуючи відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, позивач вважає, що вона, як спадкоємець за заповітом, має право на прийняття всього спадкового майна після смерті матері [PERSON] . Позивач також вказує, що за життя її матір право власності в установленому законодавством порядку на вказаний житловий будинок зареєструвала, однак на час оформлення спадщини у нотаріуса з`ясовано, що оригінали правовстановлюючих документів спадкодавцем при невідомих обставинах втрачені. У встановлений законом строк позивач з відповідачем звернулися до державного нотаріуса Біловодської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок, проте їм було відмовлено у видачі свідоцтва на підставі того, що жодного документу, який би підтверджував право власності померлої [PERSON] на вказаний житловий будинок заявниками надано не було. А тому, оскільки позивач [PERSON] не може оформити спадкові права у позасудовому порядку в зв`язку із втратою правовстановлюючого документа на об`єкт спадкового майна, та, враховуючи, що другий спадкоємець, який має право на обов`язкову частку в спадщині згідно ст. 1241 ЦК України, не заперечує проти прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] в повному обсязі, за відсутності інших спадкоємців, вона вимушена звернутися до суду з наявним позовом, в якому просить суд визнати право власності за нею на житловий будинок, 1972 року побудови, з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою - [ADDRESS] , який належав спадкодавцю за життя на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого Біловодською державною нотаріальною конторою 17 грудня 1997 року за реєстровим номером 1539,в порядку спадкування за заповітом за померлою [INFO] [PERSON] . Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначала, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подавши заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги, а саме: визнання права власності за позивачем [PERSON] на житловий будинок, що залишився у якості спадкового майна після смерті спадкодавця [PERSON] повністю визнає. Зазначає, що в зв`язку із визнанням позову також відмовляється від обов`язкової частки у спадщині на користь позивача. Справу просив розглянути без його участі. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Спадкуванням, згідно зі ст.1216 Цивільного кодексу України, є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст.1217 ЦК України. За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біловодського районного управління юстиції у Луганській області, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , про що зроблено актовий запис № 114. З копії договору дарування житлового будинку, посвідченого Біловодською державною нотаріальною конторою 17 грудня 1997 року за реєстровим номером 1539, слідує, що [PERSON] є власником житлового будинку, 1972 року побудови, з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою - [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 05 жовтня 2020 року № 45, виданої КП «Біловодське бюро технічної інвентаризації» право власності на об`єкти нерухомого майна - житловий будинок, 1972 року побудови, з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою - [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] . В копії технічного паспорту, складеного КП «Біловодське бюро технічної інвентаризації» (інвентарний номер 1881) 23 січня 1998 року повним власником житлового будинку, 1972 року побудови, з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою - [ADDRESS] , зазначено [PERSON] . Зі звіту про оцінку майна від 26 листопада 2020 року, складеного Новопсковським РБТІ, вбачається, що ринкова вартість на дату оцінки житлового будинку, 1972 року побудови, з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою - [ADDRESS] , складає - 46608 грн. Довідкою Біловодської селищної ради Луганської області від 20 жовтня 2020 №4220 підтверджується, що померла [PERSON] мешкала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день смерті за вказаною адресою також була зареєстрована - [PERSON] . З копії паспорта позивача [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Біловодським РВ УМВС України в Луганській області 13 грудня 2000 року, слідує, що позивач зареєстрована за адресою - [ADDRESS] . З копії паспорта відповідача [PERSON] серії [NUMBER] виданого Біловодським РВ УМВС України в Луганській області 04 травня 2002 року, вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою - [ADDRESS] . Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 64497819 від 23 квітня 2021 року, виданим Біловодською державною нотаріальною конторою підтверджується, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 144/2014 від 21 квітня 2014 року, за номером у Спадковому реєстрі 56678089. Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] жодній особі не видавалися. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти та спадкові договори) №64497826 від 23 квітня 2021 року, виданою Біловодською державною нотаріальною конторою підтверджується, що в Спадковому реєстрі за № 1694627 значиться заповіт від 14 лютого 2009 року [PERSON] , зареєстрований в реєстрі за № 94. З копії заповіту, посвідченого 14 лютого 2009 року приватним нотаріусом Біловодського районного нотаріального округу Луганської області Доброскоковою А.М., зареєстрованого в реєстрі № 94, вбачається, що [PERSON] усе своє майно, що буде належати їй на день смерті, заповіла позивачу [PERSON] . З копії спадкової справи № 144/2014 слідує, що 21 жовтня 2014 року - позивач [PERSON] та 17 березня 2015 року - відповідач [PERSON] , які є спадкоємцями за заповітом та законом, відповідно, дійсно звернулися до Біловодської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Копією листа від 09 жовтня 2020 року № 653/01-16 підтверджується, що державний нотаріус Біловодської державної нотаріальної контори Анохін О.О. не має можливості видати позивачу дублікат договору дарування житлового будинку, посвідченого Біловодською державною нотаріальною конторою 17 грудня 1997 року за реєстровим номером 1539, у зв`язку із передачею його до Луганського обласного держаного нотаріального архіву. Луганський обласний державний нотаріальний архів повідомляє про неможливість видачі позивачу будь-яких дублікатів договорів (в т.ч. Біловодської державної нотаріальної контори за 1997 рік) у зв`язку із їх фактичним перебуванням на тимчасово непідконтрольній органам державної влади України території області, що слідує з копії його листа від 05 листопада 2020 року № 912/01-22. З Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 18 вересня 2020 року, слідує, що спадкоємцям (позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] ) було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, 1972 року побудови, з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою - [ADDRESS] , після померлої [PERSON] , оскільки оригіналу документу, який би підтверджував право власності померлого на вказаний житловий будинок, нотаріусу надано не було, та було рекомендовано звернутися до суду. З письмової заяви від 10 грудня 20021 року, наданої відповідачем [PERSON] суду вбачаться, що останній право власності позивача [PERSON] на житловий будинок, 1972 року побудови, з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою - [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] , як особа, яка має право на обов`язкову частку у складі спадщини відповідно до ст. 1241 ЦК України, не оспорює та визнає в повному обсязі, а також заявляє про свою відмову від обов`язкової частки у спадщині після смерті [PERSON] . А тому, суд приходить до висновку про відсутність умов у позивача [PERSON] для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про спадщину на житловий будинок з вищенаведених об`єктивних причин. Відповідно до п.3.1 Листа спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, оскільки позивач [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, але не має правовстановлюючого документу на житловий будинок та не може його отримати, приймаючи до уваги повне визнання позовних вимог відповідачем, яким заявлено про відмову від обов`язкової частки у складі спадщини та, враховуючи відсутність інших спадкоємців, суд вважає, що є підстави для визнання за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за заповітом права власності на житловий будинок, 1972 року побудови, з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою - [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом за померлою [INFO] [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved