Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04 серпня 2012 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. На протязі останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в остаточному результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожний з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага, турбота про створення в родині добродушної морально-психологічної атмосфери. По його ініціативі між ними постійно виникають сварки. Відповідач не розуміє і не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їхній родині, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в родині, піклуватися про побутові родинні відношення між собою та іншими членами родини на почуттях любові, поваги, дружби, взаємоповаги як передбачено вимогами ст. 55 Сімейного кодексу України. По її глибокому переконанню подальшого сенсу підтримувати сімейні відношення немає, оскільки як у неї, так і у відповідача на підставі сімейно-побутових проблем розвинулася неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутність, проти позову не заперечував та просив його задовольнити. Вивчивши матеріали справи, доводи поданих сторонами заяв, оцінивши наявні у справі докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON], зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м Києві 04 серпня 2012 року, про що у книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис за № 649 (а.с. 6). Сторони від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не проживають разом з січня 2016 року, з цього часу не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що примирення з відповідачем не відбудеться. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов'язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки сторони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved