Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з дня подачі заяви до суду до його повноліття, а також судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилась донька - [PERSON], [INFO] року. Між тим, сторони проживають окрема та дитина проживає з позивачкою, яка повністю її утримує та виховує, оскільки відповідач останнім часом самоусунувся від надання коштів на утриманні дитини, хоча працює та отримує заробітну плату. Дитина потребує лікування та спеціалізованого харчування, тому підлягають стягненню з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмір 1/3 частини заробітку відповідача до досягнення дитиною повноліття. В судовому позивач заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити з викладених у ньому підстав. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову та виконання ним своїх батьківських обов»язків не заперечував. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що між позивачем і відповідачем 27.11.2009 року було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 27.11.2009 року [NUMBER] (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 08.05.2010 року [PERSON], [INFO], то її батькам записані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.6). За приписами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні з пояснень сторін та довідки Форми №3 від 18.03.2016 року встановлено, що спільна дитина сторін проживає разом з позивачкою за адресою [ADDRESS], яка самостійно здійснює повністю їх виховання та утримання (а.с.7). Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В судовому засіданні встановлено та не заперечується відповідачем в судовому засіданні, що він працює та отримує заробітну плату. Суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Отже, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і є законні підстави для їх задоволення з урахуванням потреб дитини, а тому з врахування визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає за необхідне визначити до стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23 березня 2016 року, до досягнення [PERSON] повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісяця, а відтак позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає до негайного виконання в межах платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі - 551,60 грн.

Outcome: approved