Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що вона з 25 вересня 2004 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] року у них народився син - [PERSON], який на цей час проживає з нею та знаходиться на її утриманні, оскільки з вересня 2016 року подружні стосунки з відповідачем припинено, спільне господарство подружжя не веде, бюджет окремий, питання матеріального утриманні дитини в повній мірі між ними не вирішено. Вона потребує стабільності в наданні допомоги дитині з боку відповідача, щоб забезпечити нормальне задоволення насущних потреб дитини, тому іншого шляху вирішення спору з відповідачем, крім звернення до суду, вона не має. Зазначила, що вона на цей час працює неофіційно, має нестабільний дохід, який складає 3500 гривень щомісячно, тому матеріальне положення складне. Відповідач працевлаштований, має регулярні доходи, інших осіб на утриманні не має, тому може надавати допомогу дитині у вигляді аліментів у достатньому розмірі. Справа розглядається в порядку загального позовного провадження. Сторони про день, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно, в установленому законом порядку, але в судове засідання не з'явились. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити /а.с. 24/. Відповідач відзиву на позов не надав, натомість надав заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі. Розгляд справи просить провести без його участі /а.с. 23/. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, та відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі /а.с.5/, мають спільну малолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.7/, який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні /а.с.9/. Докази того, що сторони працюють суду не надано, однак дана інформація не заперечувалась сторонами. Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з аліментних обов'язків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. Згідно приписів ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, згідно ст.183 СК України визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідач має постійний дохід, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. При цьому суд враховує, що позовні вимоги відповідач визнав. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, позовні вимоги задовольняються. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Виходячи з положень ст.141 ЦПК України, оскільки задоволено вимоги позивача, який звільнений від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved