Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно. Третьою особою без самостійних вимог в позові зазначено: Запорізьку районну державну нотаріальну контору. В обґрунтування позову позивач зазначила наступне. [INFO] помер її та відповідачки батько - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до рішення Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 18.03.2015 [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] оформила право власності на Ѕ частину спадкового будинку відповідно до рішення Запорізького районного суду від 19.03.2015 (справа № 317/270/15-ц). Постановою від 16.08.2019 державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON]. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку [ADDRESS] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на частку житлового будинку. Таким чином, в зв`язку з тим, що позивач не має змоги отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, вона змушена звернутися до суду з цією позовною заявою. У судове засідання сторони не з`явились, надали заяви в яких представник позивача позов підтримала, просила задовольнити та розглянути справу за її відсутності, а відповідач позов визнала, також просила розглянути справу за її відсутності. Третя особа в судове засідання не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи без її участі, заперечення до позовної заяви відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Факт смерті [PERSON] [INFO] підтверджено Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданого 20.09.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 281. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Факт родинних відносин позивача з батьком [PERSON] , померлим [INFO] , підтверджено наданим Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданого 15.02.1963 Успенівською сільрадою Пологівського району Запорізької області, актовий запис № 10 та Свідоцтвом про укладення шлюбу Серія [NUMBER] , виданого 22.11.1985 Розумівською с/радою Запорізького району Запорізької області, відповідно до якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », актовий запис № 26. Спадкова справа № 426/2013 після померлого [INFO] [PERSON] була почата 21.10.2013 Запорізькою районною державною нотаріальною конторою. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.08.2019, державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON]. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку [ADDRESS] після померлого [INFO] батька [PERSON] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок. Відповідно до рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 19.03.2015 (справа № 317/270/15-ц, провадження № 2/317/581/2015) визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину житлового будинку та господарських споруд за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності [PERSON] , померлого [INFO] , на спадковий житловий будинок підтверджується договором куплі-продажу жилого будинку від 29.06.1977, посвідченого 29.06.1977 секретарем виконавчого комітету Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Згідно Витягу з рішення № 2 п`ятої чергової сесії Розумівської сільської ради від 18.03.2015, [ADDRESS] . Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, до першої черги право на спадкування мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив та батьки. Як встановлюється положеннями статей 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На час укладення договору купівлі-продажу [PERSON] діяли норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 128 ЦК УРСР 1963 року, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. До передачі речей прирівнюється передача розпорядчого документу на речі. При цьому ч. 2 ст. 227 ЦК УРСР 1963 року передбачала реєстрацію житлового будинку у виконавчому комітеті місцевої ради, але не визначала, що власник набуває право власності виключно після реєстрації договору в виконавчому комітеті сільської ради. Відповідно до ст.ст.2, 9 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV від 01.07.2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно п. 26,27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені Порядком. Документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна. Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення. При цьому суд констатує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні, а тому суд приймає визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved