Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], третьої особи - служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог вказує, що у період з 24.05.2003 року по 2006 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який розірвано 26.09.2006 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із нею та перебуває повністю на її утриманні. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 21.07.2005 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 100 грн. Згідно довідки ДВС заборгованість відповідача по аліментах становить 4249,70 грн. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина, без поважних причин не піклується про дитину, не приймає участі у його вихованні. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити. До початку судового розгляду справи по суті відповідач [PERSON] подав зустрічний позов до [PERSON], третьої особи - служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про зобов'язання [PERSON] не чинити перешкоди в спілкуванні з сином [PERSON], [INFO]. Встановити порядок побачень з сином щосуботи з 15 год. до 18 год. та щонеділі з 11 год. до 16 год. В обгрунтування вимог вказує, що з 24.05.2003 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який розірвано 26.09.2006 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Він не має можливості бачитися з сином, піклуватися про нього та приймати участі в його вихованні, оскільки [PERSON] чинить перешкоди в спілкуванні з дитиною. Посилаючись на наведене, просить зустрічний позов задовольнити. У судовому засіданні позивач-відповідач та її представник позовні вимоги підтримали, зіславшись на доводи викладені у заяві. У задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Представник відповідача-позивача у судовому засіданні зустрічний позов підтримала повністю, просила задовольнити. У задоволенні первісного позову просила відмовити за безпідставністю. [PERSON] був присутній у попередньому судовому засіданні та просив не позбавляти його батьківських прав. Вказав, що дуже любить сина [PERSON] і хоче брати участь у його вихованні, проте [PERSON] чинить йому перешкоди. Крім того, вказав, що тимчасово не працює, а тому не в повній мірі сплачує аліменти. Представник служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради пояснили, що підтримують наданий ними висновок. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.05.2003 року, який розірвано 26.09.2006 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Встановлено, що малолітній син [PERSON] проживає разом з матір'ю по [ADDRESS], що визнається сторонами по справі. Відповідно до довідки - розрахунку Першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції за №19/35505-13 від 28.11.2013 року, станом на 01.11.2013 рік заборгованість по аліментах [PERSON] становить 4249,70 грн. Відповідно до висновку органу опіки і піклування Тернопільської міської ради затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради за №731 від 23.07.2014 року, орган опіки та піклування вважає, що підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO] не достатньо. Органом опіки та піклування встановлено, що батько [PERSON] любить свою дитину і хоче приймати участь у її вихованні. Пообіцяв приділяти сину [PERSON] більше уваги та турботи. Пропонують встановити графік побачень батькові [PERSON] з малолітній сином [PERSON] у такі дні: І і ІІІ субота місця з 10.00 год. до 14.00 год.; ІІ і ІV неділя місяця з 10.00 год. до 14.00 год. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що первісні вимоги до задоволення не підлягають, а зустрічні позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Виходячи з положень ст. 164 Сімейного кодексу України, особа може бути позбавлена судом батьківських прав якщо вона, зокрема, ухиляється від виконання свої обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позбавленню батьківських прав можуть передувати превентивні заходи впливу на батьків, а саме: бесіди, попередження з боку органів опіки і піклування, органів внутрішніх справ, надання сім*ї необхідної допомоги, накладення адміністративної відповідальності, відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перерахована в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Відповідно до роз'яснень викладених у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов»язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. За змістом вимог ст.3,9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27.09.1991р., у всіх діях щодо дітей, у тому числі коли дитина розлучається з одним з батьків, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, приймаючи до уваги висновок служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради та бажання батька брати участь у вихованні сина, суд вважає, що у первісному позові [PERSON] щодо позбавлення батьківський прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] слід відмовити. Попередити [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання сина [PERSON] і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою. Згідно із вимогами ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджали тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Відповідно до вимог ст. 159 СК України суд вирішує спори щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, а саме, визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Судом встановлено, що син рідко бачиться з батьком та відносини між ними напруженні. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що зустрічний позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення, шляхом зобов'язання позивачку-відповідачку не чинити [PERSON] перешкод у спілкуванні з сином [PERSON], а спілкування батька з сином в даний час мають відбуватись шляхом періодичних побачень, у наступні дні: І і ІІІ субота місця з 10.00 год. до 14.00 год.; ІІ і ІV неділя місяця з 10.00 год. до 14.00 год. Визначаючи такий порядок зустрічей батька з сином, суд враховує вік дитини, яка для нормального розвитку потребує спокою та постійного догляду матері, психологічний стан дитини, поведінку сторін по справі та прихильність сина до батька та матері. А також, суд вважає, що з метою усунення конфліктних ситуацій на даний час доцільно встановити саме такий порядок зустрічей батька з донькою. Суд роз'яснює [PERSON] його право на звернення до суду із позовом про зміну установленого способу участі у вихованні дитини у зв'язку із зміною обставин справи. На підставі наведеного,

Outcome: partial