Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 травня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 29 вересня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем, від якого сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09.12.2016 року шлюб розірвано. Дитина після розірвання шлюбу проживає з позивачем. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вважаючи, що обов`язок утримувати дитину лежить на матері. Відповідно до рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05.02.2020 року, з відповідача на користь [PERSON] стягуються аліменти на неповнолітнього сина у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10.12.2019 року. Позивач до суду не з`явилась, в матеріалах справи мається заява, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги не визнав. Третя особа в судовому засіданні участі не брала, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав: Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Добропільського міськрайонного суду від 09.12.2016 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. (а.с. 2). Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3). Відповідно до рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05.02.2020 року, з відповідача на користь [PERSON] (третьої особи) стягуються аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10.12.2019 року. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з положень ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо достатності заробітку відповідача для виплати аліментів в мінімальному рекомендованому розмірі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Враховуючи норму ч. 3 ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який складає 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що стосується вимог позивача про стягнення аліментів, починаючи з 16.05.2020 року, суд зазначає наступне: Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи той факт, що позов надійшов до суду 22 травня 2020 року, суд у відповідності до вимог Закону, вважає за необхідне починати стягувати аліменти з дня подання заяви до суду, тобто з 22 травня 2020 року. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн. Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Outcome: partial