overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу стверджуючи, що від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя. Між сторонами шлюбні відносини повністю припинені, шлюб існує формально, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач вважає що, подальше спільне життя неможливо. Позивач, до судового засідання не зявилась, надала до суду нотаріально завірену заяву з проханням слухати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, надав до суду нотаріально завірену заяву з проханням слухати справу без його участі, позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони уклали шлюб 25 травня 1991 р., зареєстрований у Палаці одруження «Орджонікідзевський» м. Харкова, а/з № 453 /а.с. 6/. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с. 7-9/. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Шлюб сторін носить формальний характер. Відновлення і збереження родини сторін неможливо. Тому суд розриває шлюб сторін, вважаючи, що він розпався остаточно і існує формально. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, зі згоди позивача, суд вважає за можливим залишити позивачу [PERSON] прізвище [PERSON]. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу стверджуючи, що від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя. З 2013 р. між сторонами шлюбні відносини повністю припинені, шлюб існує формально, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач вважає що, подальше спільне життя неможливо. Позивач, до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони уклали шлюб 03.10.1998 р., зареєстрований у Дзержинському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, а/з № 737 /а.с. 4/. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с. 5-6/. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Шлюб сторін носить формальний характер. Відновлення і збереження родини сторін неможливо. Тому суд розриває шлюб сторін, вважаючи, що він розпався остаточно і існує формально. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, зі згоди позивача, суд вважає за можливим залишити позивачу [PERSON] прізвище - [PERSON]. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу стверджуючи, що від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя. З 2014 р. між сторонами шлюбні відносини повністю припинені, шлюб існує формально, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач вважає що, подальше спільне життя неможливо. Позивач, до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позов визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони уклали шлюб 09 вересня 2000 р., зареєстрований у Київському відділі реєстрації актів громадянського стану міста Харкова, а/з № 429 /а.с. 4/. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с. 5-6/. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Шлюб сторін носить формальний характер. Відновлення і збереження родини сторін неможливо. Тому суд розриває шлюб сторін, вважаючи, що він розпався остаточно і існує формально. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, зі згоди позивача, суд вважає за можливим залишити позивачу [PERSON] прізвище - [PERSON]. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу стверджуючи, що від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя. Між сторонами шлюбні відносини повністю припинені, шлюб існує формально, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач вважає що, подальше спільне життя неможливо. Позивач, до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбі. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони уклали шлюб 04 серпня 2006 р., зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції міста Харкова, а/з № 402 /а.с. 4/. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с. 5, 6/. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Шлюб сторін носить формальний характер. Відновлення і збереження родини сторін неможливо. Тому суд розриває шлюб сторін, вважаючи, що він розпався остаточно і існує формально. Ухвалою суду від 15 січня 2016 р. судом надавався строк для примирення, але позивачка зазначила, що вони не помирилися і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, зі згоди позивача, суд вважає за можливим відновити позивачу [PERSON] дошлюбне прізвище - [PERSON] та залишити його після розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу стверджуючи, що від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що перші роки їхнього сумісного життя взаємовідносини між ними були нормальними, однак згодом з'ясувалося, що на деякі життєві явища у них з чоловіком різні погляди. Між ними з цього приводу стали виникати сварки. З часом протиріччя між сторонами загострювалися, відносини погіршувалися. Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає що, подальше спільне життя неможливо. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач, будучи допитаним в судовому засіданні, проти розірвання шлюбу не заперечував, однак заперечував проти обставин, викладених у позовній заяві, вважаючи винною у розпаді сім'ї позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони уклали шлюб 09 листопада 2007 р., зареєстрований у Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, а/з № 1271 /а.с. 3/. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] /а.с. 4/. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Шлюб сторін носить формальний характер. Відновлення і збереження родини сторін неможливо. Тому суд розриває шлюб сторін, вважаючи, що він розпався остаточно і існує формально. Місце визначення проживання дитини сторони будуть вирішувати в добровільному порядку. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, зі згоди позивача, суд вважає за можливим відновити позивачу [PERSON] дошлюбне прізвище - [PERSON] та залишити його після розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу стверджуючи, що від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя. З 2013 року між сторонами шлюбні відносини повністю припинені, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач вважає що, подальше спільне життя неможливо. Позивач, до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, день та місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони уклали шлюб 13 червня 2008 р., зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, а/з № 749 /а.с. 4/. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] /а.с. 5/. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Шлюб сторін носить формальний характер. Відновлення і збереження родини сторін неможливо. Тому суд розриває шлюб сторін, вважаючи, що він розпався остаточно і існує формально. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, зі згоди позивача, суд вважає за можливим залишити позивачу [PERSON] прізвище - [PERSON]. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу стверджуючи, що від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя. З грудня 2013 року сторони почали мешкати окремо один від одного та з того часу між сторонами шлюбні відносини повністю припинені, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач вважає що, подальше спільне життя неможливо. Позивач, до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, день та місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони уклали шлюб 25 грудня 2010 р., зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, а/з № 2537 /а.с. 4/. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Шлюб сторін носить формальний характер. Відновлення і збереження родини сторін неможливо. Тому суд розриває шлюб сторін, вважаючи, що він розпався остаточно і існує формально. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, зі згоди позивача, суд вважає за можливим залишити позивачу [PERSON] прізвище - [PERSON]. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу стверджуючи, що від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя. З травня 2014 року між сторонами шлюбні відносини повністю припинені, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач вважає що, подальше спільне життя неможливо. Позивач, до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, день та місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони уклали шлюб 14 січня 2000 р., зареєстрований у Московському відділі реєстрації актів громадянського стану міста Харкова, а/з № 20 /а.с. 2/. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] /а.с. 3/. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Шлюб сторін носить формальний характер. Відновлення і збереження родини сторін неможливо. Тому суд розриває шлюб сторін, вважаючи, що він розпався остаточно і існує формально. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, зі згоди позивача, суд вважає за можливим залишити позивачу [PERSON] прізвище - [PERSON]. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу стверджуючи, що від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя. З вересня 2016 р. між сторонами шлюбні відносини повністю припинені, шлюб існує формально, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач вважає що, подальше спільне життя неможливо. Позивач, до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи і надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони уклали шлюб 01 листопада 2002 р., зареєстрований у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, а/з № 2127 /а.с. 4/. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с. 5/. Судом встановлено, що подружжя не заперечує проти розірвання між ними шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідачі - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Згідно ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовною, і якщо таке визнання не суперечить закону й порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Шлюб сторін носить формальний характер. Відновлення і збереження родини сторін неможливо. Тому суд розриває шлюб сторін, вважаючи, що він розпався остаточно і існує формально. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, зі згоди позивача, суд вважає за можливим залишити позивачу [PERSON] прізвище - [PERSON]. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу стверджуючи, що від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя. З грудня 2012 року між сторонами шлюбні відносини фактично повністю припинені, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач вважає що, подальше спільне життя неможливо. Позивач, до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони уклали шлюб 15 серпня 1998 р., зареєстрований у Московському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, а/з № 949 /а.с. 3/. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с. 5/. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Шлюб сторін носить формальний характер. Відновлення і збереження родини сторін неможливо. Тому суд розриває шлюб сторін, вважаючи, що він розпався остаточно і існує формально. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, зі згоди позивача, суд вважає за можливим залишити позивачу [PERSON] прізвище - [PERSON]. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу стверджуючи, що від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя. З жовтня 2014 р. між сторонами шлюбні відносини повністю припинені, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач вважає що, подальше спільне життя неможливо. Позивач, до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони уклали шлюб 08 вересня 2007 р., зареєстрований у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, а/з № 417 /а.с. 4/. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с. 7/. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Шлюб сторін носить формальний характер. Відновлення і збереження родини сторін неможливо. Тому суд розриває шлюб сторін, вважаючи, що він розпався остаточно і існує формально. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, зі згоди позивача, суд вважає за можливим залишити позивачу [PERSON] прізвище - [PERSON]. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу стверджуючи, що від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя. З січня 2015 р. між сторонами шлюбні відносини повністю припинені, шлюб існує формально, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач вважає що, подальше спільне життя неможливо. Позивач, до судового засідання не зявилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони уклали шлюб 02 жовтня 2013 р., зареєстрований у Виконавчому комітеті Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області Україна, а/з № 142 /а.с. 5/. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с. 9/. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Шлюб сторін носить формальний характер. Відновлення і збереження родини сторін неможливо. Тому суд розриває шлюб сторін, вважаючи, що він розпався остаточно і існує формально. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, зі згоди позивача, суд вважає за можливим залишити позивачу [PERSON] прізвище [PERSON]. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу стверджуючи, що від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя. З червня 2014 р. між сторонами шлюбні відносини повністю припинені, шлюб існує формально, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач вважає що, подальше спільне життя неможливо. Позивач, до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, день та місце слухання справи сповіщений належним чином, причини суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони уклали шлюб 15 травня 2004 р., зареєстрований у виконкомі Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, а/з № 04 /а.с. 4/. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с. 6/. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Шлюб сторін носить формальний характер. Відновлення і збереження родини сторін неможливо. Тому суд розриває шлюб сторін, вважаючи, що він розпався остаточно і існує формально. Ухвалою суду від 23 січня 2015 р. судом надавався строк для примирення, але позивачка зазначила, що вони не помирилися і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, зі згоди позивача, суд вважає за можливим залишити позивачу [PERSON] прізвище - [PERSON]. Враховуючи викладене,

Outcome: approved