Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого\~районного суду\~м.\~Запоріжжя з\~позовом до\~ [PERSON] ,\~треті особи\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~про усунення\~перешкод у\~користуванні власністю. В обґрунтування позову зазначила, що [PERSON] на праві приватної власності належить 21/50 частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 11.06.1986 року. Співвласниками 29/50 частин є треті особи по справі. Відповідач [PERSON] є сином колишньої невістки позивача, яка в 2011 р. припинила реєстрацію свого місця проживання в її будинку та виїхала разом з відповідачем. [PERSON] у спірному будинку не проживає, однак до теперішнього часу не припинив свою реєстрацію у ньому, що створює додаткові перешкоди позивачу в здійсненні права власності. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2019 року провадження по справі відкрито та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Жовтневого районного\~суду м.\~Запоріжжя від 04.03.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив, відзив не надав. Треті особи [PERSON] , [PERSON] належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, заяв не надали. Відповідно до\~ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, відзив на позовну заяву суду не надав, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 11.06.1986 року, посвідченого старшим державним нотаріусом 4-ї Запорізької державної нотаріальної контори Гришиною В.І., [PERSON] продав [PERSON] 21/50 частину житлового будинку з відповідною частиною господарчих та побутових споруджень та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 27016074 від 13.08.2010, зареєстрованого в Орендному підприємстві Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, [PERSON] на праві приватної власності належить 21/50 частка будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 11.06.1986 року. Відповідно до довідки Департаменту реєстраційних послуг ЗМР № 01-71/18982 місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 08.04.2008 року по теперішній час. В матеріалах справи наявний акт про не проживання особи за місцем реєстрації, засвідчений 05.09.2019 року Головою Квартального комітету № 6 Жовтневого району м. Запоріжжя Нікіфоровою Л.Б., в якому зазначено, що [PERSON] , [INFO] , починаючи з 08.08.2011 року фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] , які кожен окремо підтвердили, що відповідача за адресою реєстрації: [ADDRESS] не бачили з 2011 року. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеного законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.317,\~319 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження його майна. Власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно\~ст.405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,\~визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. З`ясувавши всебічно, повно та об`єктивно обставини справи, оцінивши сукупність наданих доказів в їх взаємозв`язку і достатності, їх належність, допустимість та достовірність, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. При цьому, суд вважає, що відповідач обґрунтованого заперечення та відзиву на позов не подав, в судове засідання не з`явився і жодним чином позовні вимоги не спростував. Належних та допустимих доказів тому, що він не втратив інтерес до спірного житлового приміщення, бажає там мешкати, але з поважних причин не може цього зробити, суду не надав. Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають\~задоволенню.

Outcome: approved