Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] у відділі Державної реєстрації актів цивільного стану Крюківського районного управління юстиції у Полтавській області за актовим записом №42; судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 28 лютого 2003 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Крюківського районного управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 42. Від спільного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, та від відповідача [PERSON] отримує аліменти з 10 лютого 2017 року. Позивач зазначає, що з початку 2015 року відповідач [PERSON] залишив сім`ю і почав мешкати окремо, після чого сім`я фактично перестала існувати. У зв`язку із зазначеними обставинами, а також протилежними поглядами подружжя на сім`ю та сімейні цінності, позивач дійшла твердого переконання, що зберегти сім`ю неможливо і шлюб необхідно розірвати, за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини та зберігати шлюб немає, оскільки суперечить її інтересам на інтересам дитини, вважає за недоцільне надавати сторонам строк на примирення. За викладених обставин, позивач [PERSON] і звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, де також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача, на підставі письмових матеріалів справи. При цьому суд враховує, що відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце слухання справи, він не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив. Враховуючи думку позивача [PERSON] , вивчивши та проаналізувавши представлені докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, і підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами у справі, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 28 лютого 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського Крюківського районного управління юстиції міста Кременчука Полтавської області за актовим записом № 42, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 09 лютого 2018 року Кременчуцьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, та який зареєстрований за адресою реєстрації позивача, що вбачається із Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №5317-1393101-2018 від 02 березня 2018 року. В судовому засіданні встановлено, що подружжя шлюбних відносин не підтримує тривалий час, остаточно сторони проживають окремо з початку 2015 року, спільного господарства не ведуть. Подружжя не має наміру щодо збереження шлюбу. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків значний час, спільного господарства не ведуть, проживають окремо; збереження шлюбу суперечить, зокрема, інтересам позивача; приймаючи до уваги відсутність заперечень щодо розірвання шлюбу зі стороні відповідача, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог щодо розірвання шлюбу, і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач [PERSON] бажає відновити своє дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Оскільки, статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., який було сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved