Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що з 02 липня 2011 року знаходиться з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 243. Мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Сімейні відносини не склалися, вони мають різні погляди у питаннях сімейного життя та ведення домашнього побуду. Чоловік не допомагає у веденні господарства, зловживає алкоголем. Вважає, що її спільне з відповідачем життя, як подружжя, є неможливим, строк для примирення їй не потрібний. Просить шлюб розірвати. Спір по майну відсутній. Судові витрати просить поділити навпіл. Сторони про дату, місце та час розгляду справи повідомлені своєчасно, в установленому законом порядку, але в судове засідання не зявилися. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити /а.с. 23/. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог відповідно до ст. 174 ЦПК України /а.с. 24/. За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.07.2011 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 243 /а.с.8/, від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] /а.с.7/, яка проживає разом з позивачем /а.с.9/. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що питання матеріального утримання дитини між сторонами вирішено, на час розгляду справи майновий спір між ними відсутній. При цьому суд враховує, що шлюбні стосунки подружжя не підтримує, збереження сім'ї неможливо, строк для примирення не потрібний, відповідач позовні вимоги визнав, про що надав письмову заяву. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, позовні вимоги задовольняються. За таких обставин суд вважає, що продовження шлюбних стосунків порушує права сторін. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України у разі задоволення позовних вимог понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки позивач просить судові витрати поділити навпіл, то ? частка сплаченого нею судового збору підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved