Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів в розмірі 4 028, 42 грн. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 лютого 2016 р. відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з 18.11.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Однак, вказане судове рішення [PERSON] належним чином не виконує, у звязку з чим у нього утворилася заборгованість по аліментах в сумі 7 424 грн. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, при несплаті аліментів позивачка має право вимагати стягнення неустойки (пені), яка, за період із 01.05.2016 року по 01.10.2017 року, становить 4 028, 42 грн. Позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів, викладених у позовній заяві та просять суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано (Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.11.2015 року). Від даного шлюбу сторони мають двоє неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. 04 лютого 2016 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з 18.11.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачем [PERSON] та перебувають на її утриманні. Згідно наявного при матеріалах справи розрахунку заборгованості по аліментах, наданого старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції [PERSON] станом на 01.10.2016 р. за [PERSON] рахується заборгованість по сплаті аліментів в сумі 7 424 грн. Статтею 180 СК України встановлено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обовязку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно статті 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобовязання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Верховний Суд України у постанові від 16 березня 2016 року в справі №6-300цс16 дійшов висновку, що виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Оскільки відповідачем не надано доказів, що заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, суд дійшов висновку про наявність підстав для нарахування неустойки. Аналізуючи встановлені обставини та зібрані у справі докази, з [PERSON] підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів з травня 2016 року по жовтень 2017 року, відповідно до розрахунку заборгованості, виконаного позивачем на підставі розрахунку Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції - 4 028,42 грн. Таким чином, розмір неустойки (пені) за несплачені відповідачем аліменти складатиме 4 028 грн. 42 коп. за період з травня 2016 року по вересень 2017 року включно, виходячи з наступного розрахунку. - травень 2016 р. (1183,33 х 1%) х 31 день = 366,83 грн.; - червень 2016 р. (1263,00 х 1%) х 30 днів = 378,90 грн.; - липень 2016 р. (163,00 х 1%) х 31 день = 50,53 грн.; - вересень 2016 р. (207,00 х 1%) х 30 день = 62,10 грн.; - жовтень 2016р. (323,00 х 1%) х 31 день = 100,13 грн.; - грудень 2016 р. (271,66 х 1%) х 31 день = 84,21 грн.; - січень 2017 р. (1 371,66 х 1%) х 31 день = 425,21 грн.; - лютий 2017 р. (1 371,66 х 1%) х 28 день = 384,06 грн.; - березень 2017 р. (71,66 х 1%) х 31 день = 22,21 грн.; - квітень 2017 р. (71,66 х 1%) х 30 день = 21,50 грн.; - травень 2017 р. (1 371,66 х 1%) х 31 день = 425,21 грн.; - липень 2017р. (1 856,00 х 1%) х 31 день = 575,36 грн.; - серпень 2017 р. (1 856,00 х 1%) х 31 день = 575,36 грн.; - вересень 2017 р. (1 856,00 х 1%) х 30 днів = 556,80 грн. Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за несплачені відповідачем аліменти у розмірі 4 028 грн. 42 коп. за період з травня 2016 року по вересень 2017 року включно. На підставі наведеного та

Outcome: approved