Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 13 серпня 2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції за актовим записом № 2161. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що спочатку сімейне життя у них складалось нормально, однак з часом відносини між ними погіршились та навіть, попри, народження 12.05.2008 сина [PERSON], такі не покращились. В звязку з різними поглядами на життя та неможливістю дійти компромісу, почали виникати сварки та скандали, які призвели до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено, подружні стосунки взагалі не підтримуються. Сімя розпалася остаточно і поновлена бути не може, шлюб існує формально. Перебування у шлюбі суперечить її інтересам розвиватись фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом в умовах свободи та гідності, а тому просить його розірвати. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 11.04.2018 даний позов прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. 26.04.2018 відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяв, за змістом якого позов заперечує та просить суд надати сторонам шестимісячний строк для примирення, оскільки вважає, що даний шлюб необхідно зберегти, так як розірвання такого перечитиме інтересам їхнього спільного сина [PERSON], 12.05.2008р.н. Крім того вказує, що даний позов не містить відомостей про інтереси дитини в результаті розірвання шлюбу. Переконаний, що розірвання шлюбу принесе дитині лише страждання та душевну біль. Стверджує, що не нехтує своїми батьківськими обовязками щодо дитини, приймає участь у її вихованні та бажає, що дитина зростала у повноцінній сімї. 14.05.2018 позивачем [PERSON] подано суду заперечення на відзив у відповідності до змісту якого повідомляє про неможливість збереження даного шлюбу, про негативний вплив перебування з відповідачем у шлюбі на неї, а також на їхню спільну дитину. Вказує, що вже тривалий час кожен із сторін живе окремим життям та своїми інтересами, фактично сімя припинила своє існування. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви та заперечення на відзив, настоює на розірванні шлюбу з відповідачем. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов повністю визнав та не заперечує проти розірвання шлюбу, додатково вказав, що на даний час змінились обставини за яких він вважав, що сімю вдасться зберегти, а тому не вбачає необхідності у наданні строку для примирення. Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до положень ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії 1-СГ № 060826 виданого 13.08.2005 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 13.08.2005 був зареєстрований шлюб між сторонами [PERSON] та [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис № 2161. Судом встановлено, що сторони міцної сімї не створили, внаслідок непорозумінь та конфліктів, які виникали в сімї, сторони фактично не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Даний конфлікт в сімї носить тривалий характер, почуття любові та поваги, без яких повноцінна сімя існувати не може, між сторонами втрачено, а примирення неможливе. Згідного розяснень, які містяться у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007, визначено, що проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюб суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, сімя розпалась остаточно, шлюб існує формально, відтак, існування такого шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені останньою судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved