Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду м з позовом до Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради в особі Служби у справах дітей Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради, яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , третя особа [PERSON] про визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй на праві спільної сумісної власності належить 1/2 частина квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Інша 1/2 частина квартири належить племінниці її покійного чоловіка [PERSON] . За даною адресою зареєстровані: [PERSON] та її донька [PERSON] , [INFO] . За відомостями Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради Рибак Лілія Олегівна рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області позбавлена батьківських прав відносно своєї доньки [PERSON] , яку у 2017 році було усиновлено, і на даний час вона мешкає разом з новими батьками за іншою адресою та під іншим прізвищем. Таким чином, неповнолітня [PERSON] забезпечена житлом своїми новими батьками, але на даний час залишається зареєстрованою за вище вказаною адресою. Внаслідок позбавлення батьківських прав відносно [PERSON] позивач втратила особисті немайнові права щодо останньої, але через те, що вона зареєстрована в ній, у неї є перешкоди у розпорядженні своєю власністю, тому позивач звернулась до суду і просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання сторони та третя особа не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені. Представник позивача - адвокат Бурлаченко С.Ю. до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, на позовних вимогах наполягає. Представник служби у справах дітей Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради Березуцька Н.І. до суду надала пояснення на позовну заяву. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити. Вказала, що малолітня [PERSON] , була усиновлена в 2017 році, оскільки мати дитини, відповідно до рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.06.2016 року, позбавлена батьківських прав, відомості про батька дитини внесені відповідно до ст.. 135 СК України. Рішенням Довгинцівської районної в місті ради від 21.09.2016 року № 320 «Про збереження за малолітньою [PERSON] права користування житлом» за малолітньою [PERSON] зберігається право користування житлом за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 3 ст. 237 СК України, у разі визнання усиновлення недійсним відновлюються права та обов`язки між дитиною, її батьками та іншими родичами за походженням. Надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог заперечують в повному обсязі. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного: Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] та третій особі [PERSON]. на праві спільної часткової власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 16,17, 18, 19, 20,21,22). За вказаною адресою зареєстровані: [PERSON] зі своєю донькою [PERSON] , [INFO] ( а.с. 15). За відомостями Служби у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради малолітня [PERSON] , була усиновлена в 2017 році, оскільки мати дитини, відповідно до рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.06.2016 року, позбавлена батьківських прав, відомості про батька дитини внесені відповідно до ст.. 135 СК України ( а.с. 51). Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 232 СК України, між позивачем та [PERSON] припинились особисті та майнові права і обов`язки. Згідно до ч.ч. 3, 4, 5 тієї ж статті, з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Після усиновлення ці діти зареєстровані та мешкають з батьками (усиновлювачами) за їх місцем реєстрації. Усиновленням відповідно до ч. 1 ст. 207 Сімейного кодексу України є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина. Однією з вимог до усиновителів є забезпечення на належному рівні житлом, надання комфортних умов проживання та достатнє матеріальне забезпечення. Як вбачається з приписів ч. 6 ст. 167, п. 3 ч. 1 ст. 247 СК України, п. 3 ч. 3 ст. 71 ЖК УРСР, якими передбачено підстави збереження за неповнолітніми права на проживання та користування житлом в разі їх тимчасової відсутності, зазначене право обумовлено наявністю певних прав та обов`язків, що виникають між дитиною та її родичами за походженням, з якими вона проживала у відповідному житлі до позбавлення її батьків батьківських прав, встановлення над дитиною опіки або піклування, влаштування дитини до дитячого будинку тощо. Тобто, вказаними нормами не передбачено збереження за відсутньою дитиною права на проживання та користування житлом в разі її усиновлення. Згідно ст. 234 СК України, дитина, яка усиновлена, зберігає права на пенсію, інші соціальні виплати, а також на відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, які вона мала до усиновлення (якщо вона мала їх до усиновлення). Як вбачається з матеріалів справи, з 2016 року мати дитни [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , однак в силу вимог ч.6 ст. 167 СК України не втратила право на проживання у житловому приміщенні, в якому вона проживала, та мала право у будь-який час повернутися до нього. Разом з тим, у зв`язку з позбавленням матері батьківських прав та усиновленням дитини, вона відповідно до ст. 232 СК України набула прав на житло усиновлювачів, як рідних батьків та в силу ст. 29 ЦК України місцем їх проживання стало місце проживання їх усиновлювачів. Відповідно до ст. 71 ЖК України, за дітьми зберігалося право на користування квартирою матері та рідних протягом всього часу перебування в дитячому закладі, однак в подальшому, з моменту усиновлення, у зв`язку з відсутністю підстав для збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім громадянином, вони втратили право користування таким житлом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Таким чином, діючим законодавством України не передбачено збереження за відсутньою дитиною права на проживання та користування житлом в разі її усиновлення. У зв`язку з відсутністю даних про скасування усиновлення чи інших даних, які б свідчили про наявність, передбачених ст. 71 ЖК України підстав збереження житла за тимчасово відсутньою особою, [PERSON] , яка не проживає в квартирі з 2016 року та усиновлена з 2017 році, тобто більше, ніж шість місяців (ст. 71 ЖК України) та більше, ніж один рік (ч. 2 ст.405 ЦК України - для членів сім`ї), має бути визнана такою, що втратила право проживання в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Вищевказані висновки узгоджуються з правовою позицією викладеною в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.09.2015 року у справі №6-12770св15. Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи до уваги вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними та підлягають задоволенню.

Outcome: approved