Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти свою користь, на своє утримання, у розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що з 12 серпня 2017 року знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На цей час шлюб з чоловіком не розірвано, але з 3 квітня 2020 року вони разом не мешкають, оскільки після народження дитини відповідач почав часто вживати алкоголь, питанням утримання сім`ї припинив турбуватися. Оскільки вона знаходиться у відпустці по догляду за сином, а відповідач матеріальну допомогу не надає, коштів на належне утримання дитини та на своє утримання у неї не вистачає, вона потребує матеріальної допомоги від відповідача, який має можливість надавати таку допомогу. У судове засідання належним чином повідомлені сторони не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримує, відповідач визнає їх у повному обсязі /а.с.20, 22/. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 12.08.2017 Металургійним районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області /а.с.9/. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] /а.с.9/. Дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою з місця її реєстрації /а.с.11/. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, отримує соціальну допомогу при народженні однієї дитини у розмірі 860,00 грн., інших доходів не має, потребує матеріальної допомоги від відповідача. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з приписами ч.4 цієї статті, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», \~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, \~непрацездатних чоловіка, \~дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд враховує, що позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, потребує матеріальної допомоги, а відповідач працює, отримує стабільну заробітну плату, чого не заперечував, а отже має можливість надавати дружині допомогу на час, коли вона не працює, та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд враховує, що відповідач позовні вимоги визнав. Згідно ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, позовні вимоги задовольняються. Встановленим у справі обставинам відповідають правовідносини, передбачені ч.2 ст.84 СК України, відповідно до якої дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України у разі звільнення позивача, на користь якого ухвалено рішення, від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved