Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Михайлівського районного суду Запорізької області із позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав, призначення опікуном та стягнення аліментів. Позов мотивувала тим, що відповідачі є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], але фактично вихованням дитини вони не займаються, матеріально дитину не забезпечують, не піклуються про його фізичний та духовний розвиток. Малолітній [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON], яка виховує його, взяті на себе обов'язки виконує сумлінно. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітньої дитини [PERSON], [INFO] та призначити її [PERSON] опікуном над малолітнім [PERSON], а також стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, але надали суду заяви з клопотанням про розгляд справи при їх відсутності, просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи належним чином повідомлені, через оголошення у пресі, про причини неявки суд не повідомили, письмові пояснення, докази та заперечення на позовну заяву не надали. Відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи - служби в справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з клопотанням розглянути справу при її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв позивача, її представника та представника третьої особи про слухання справи за їх відсутності, а також враховуючи неявку відповідачів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про народження, виданого 9 серпня 2002 року Роздольською сільською радою Михайлівського району Запорізької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками - [PERSON], [INFO], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 9 серпня 2002 року зроблено відповідний запис № 07. 15 березня 2008 року [PERSON] змінила своє прізвище на «[PERSON]», у зв'язку з укладенням шлюбу з [PERSON], що підтверджується копією відповідного свідоцтва про укладення шлюбу. Згідно характеристики від 26 серпня 2014 року, [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS], але фактично за цією адресою не проживає. Тривалий час проживає в м. Бердянськ. Вихованням та забезпеченням свого сина [PERSON], [INFO] не займається, його долею не цікавиться. Відповідно акту обстеження умов проживання [PERSON] від 4 листопада 2014 року, він проживає в однокімнатній квартирі та має задовільні умови проживання, але для проживання дитини умови поки не створені. Згідно довідки-бесіди з [PERSON] від 16 жовтня 2014 року, він зазначає, що бажає підтримувати зв'язок із сином, але фактично на протязі 9 останніх років з ним не бачився та не спілкувався. Згідно висновку служби у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області від 14 жовтня 2014 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] встановлено, що малолітній [PERSON] [INFO] проживає разом з бабусею в с. Роздол. Його батьки [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, ухиляються від виховання дитини, не піклуються про його фізичний і духовний розвиток, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду та лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання. Тому орган опіки та піклування - служба у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до їх малолітньої дитини [PERSON] [INFO]. Таким чином, відповідачі [PERSON] та [PERSON] повністю ухилилися від виконання своїх обов'язків, покладених на них ст.150 СК України по вихованню дитини [PERSON] [INFO], тривалий час не цікавляться його життям і не дбають про здоров'я дитини, їх духовний, фізичний і моральний розвиток, тим самим ставлять під загрозу нормальний розвиток дитини, моральне та духовне виховання, тому відповідно до вимог ст.ст. 155, 164 СК України, суд вважає необхідним позбавити відповідачів батьківських прав стосовно їх малолітньої дитини. Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування. Згідно з ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. В ході розгляду справи встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO] все життя проживає разом з бабусею [PERSON], яка виховую та матеріально забезпечує його. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в інтересах дитини необхідно призначити його опікуном позивачку [PERSON] Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів аліментів на утримання малолітнього сина також підлягають задоволенню, оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] не надають матеріальної допомоги на утримання сина, хоча згідно вимог СК України мають це робити. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. з кожного. Враховуючи викладене,

Outcome: approved