Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до територіальної громади с. Онут Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадщину за заповітом. Посилається на те, що 09.11.2014 року в с. Онут Заставнівського району Чернівецької області померла [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Кобилянської, 12 в с. Онут Заставнівського району Чернівецької області, яку вона заповіла їй. Спадкоємці, котрі б мали право на обовязкову частку спадкового майна спадкодавця відсутні. Зазначає, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла, користується всім спадковим майном, звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на право власності на спадкове майно за заповітом, однак у видачі свідоцтва на спірний житловий будинок нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на дане майно за [PERSON] Відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вона змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої 09.11.2014 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача територіальної громади с. Онут Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, врахувавши заяви сторін, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позов доведений та обґрунтований і його слід задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступного. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За правилами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Судом встановлено, що житловий будинок, розташований по вул. Кобилянської, 12 в с. Онут Заставнівського району Чернівецької області належав [PERSON], яка померла 09.11.2014 року, що підтверджується довідками сільської ради (а.с. 16, 19), копією рішення про проведення приватизації земельних ділянок громадян (а.с. 20-21), випискою із по господарської книги (а.с. 22), обліковою карткою обєкта по господарського обліку на 2011-2015 роки (а.с. 23), довідкою-характеристикою Заставнівського РБТІ №28 від 23.02.2015 року (а.с.29), технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.30) та свідоцтвом про смерть серії І-МИ №139221 від 10.11.2014 року (а.с. 14). Правовстановлюючі документи на будинок не оформлялись. Вказаний житловий будинок, як і решта спадкового майна, згідно заповіту від 13.01.2007 року, посвідченого секретарем виконкому Онутської сільської ради [PERSON], який на час відкриття спадщини скасований і змінений не був, померла [PERSON] заповіла позивачу [PERSON], прізвище якої на той час було Максимчук. Вказане підтверджується заповітом (а.с. 15), копією свідоцтва про шлюб серії І-МИ №085433 від 16.03.2013 року (а.с. 10), довідкою сільської ради (а.с. 18). З копії паспорта позивача (а.с. 9), копій свідоцтв (а.с. 10, 11, 13), заповіту (а.с. 15), довідки сільської ради (а.с. 17) також вбачається, що єдиним спадкоємцем майна померлої за заповітом є позивач, спадкоємці, котрі б мали право на обовязкову частку спадкового майна спадкодавця відсутні. Позивач на час відкриття спадщини із спадкодавцем не проживала, у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину на згаданий житловий будинок, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON], що вбачається з довідки сільської ради (а.с. 16) та постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №211/02-31/1 від 25.05.2015 року (а.с. 24). Згідно п. п. 1.2, 2.7 «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 №95 технічне обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єктів комплекс заходів, спрямованих на встановлення технічного стану будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єктів з метою визначення можливості або неможливості їх безпечної експлуатації. Технічне обстеження об'єктів індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, прибудов до них загальною площею до 300 м2 включно, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них загальною площею до 100 м2 включно проводиться під час їх технічної інвентаризації з подальшою видачею технічного паспорта. Пункт 3.1 даного Порядку визначає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, збудовані до 05 серпня 1992 року, прийняттю в експлуатацію не підлягають і можуть бути зареєстровані як об' єкти права власності на підставі технічного паспорту. Так, відповідність, вищезазначеного спірного будинку вимогам надійності і безпечної експлуатації та відповідність вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно є технічний паспорт, виготовлений позивачем за результатами технічної інвентаризації (а.с. 25-30). Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. З огляду на вказане, право власності спадкодавця [PERSON] на спірний житловий будинок підтверджується, випискою з погосподарської книги (а.с. 22). Із зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд (а.с. 28), довідки характеристики №28 від 09.02.2015 року (а.с. 29), копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 30) та довідки Заставнівської РДА (а.с. 31) видно, що будівельний паспорт на будинок не виготовлявся, свідоцтво про право власності не видавалось, житловий будинок та господарські споруди побудовані у 1955-1958 роках, відповідають вимогам нормативних документів, їх вартість 33115 (тридцять три тисячі сто пятнадцять ) гривень. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. На виконання вказаних норм закону, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] набула право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформила належним чином, оскільки обов'язкова реєстрація права власності на момент набуття такого права не була передбачена. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved