Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання договорів недійсними. В позовній заяві вона вказала, що 16 листопада 2007 року між закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі керуючого філією відділення «Промінвестбанку» в м. Чортків Тернопільської області» - [PERSON], з однієї сторони та [PERSON], як позичальником, з іншої сторони, було підписано кредитний договір № 04/11-100, за умовами якого ЗАТ «Промінвестбанк» зобовязувалося надати [PERSON] кредит у сумі 450\~000 (чотириста пятдесят тисяч) гривень. Проте, [PERSON] стало відомо, що під час розгляду цивільної справи № 608/2180/13-ц Чортківським районним судом Тернопільської області, відповідач надав суду при розгляді вказаної справи два додаткових договори: перший від 21 квітня 2008 року Договір про внесення змін № 1 до кредитного договору № 04-11/100 від 16 листопада 2007 року, відповідно до умов якого відсоткову ставку було підвищено із 15,5% річних до 18% річних. Відсотки ж за неправомірне користування кредитом було підвищено без її відома до 36% річних. Другий договір датований 1 травня 2008 року (вихідний день) Договір про внесення змін № 2 до кредитного договору № 04-11/100 від 16 листопада 2007 року, відповідно до умов якого відсоткову ставку було підвищено уже із 18% річних до 21% річних. Відсотки ж за неправомірне користування кредитом було підвищено без її відома та без її на це прямої згоди із 36% аж до 42% річних. Вважає дані Договори незаконними, оскільки, їх не підписувала, що стверджується висновком почеркознавчої експертизи. Крім того, 17 грудня 2012 року між ПАТ «Промінвестбанк», як первісним кредитором та ТОВ «Кредитні ініціативи», як новим кредитором було укладено договір відступлення прав вимоги. Відповідно до додатку № 1 до договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року зобовязання [PERSON] за кредитним договором № 04-11/100 від 16 листопада 2007 року перейшли до нового кредитора ТОВ «Кредитні ініціативи». А тому, відповідно до вимог ст. ст. 518 ЦК України, боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобовязанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Просить визнати недійсними: Договір про внесення змін № 1 до кредитного договору № 04-11/100 від 16 листопада 2007 року між закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] від 21 квітня 2008 року та Договір про внесення змін № 2 до кредитного договору № 04-11/100 від 16 листопада 2007 року між закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] від 01 травня 2008 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Подала суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у її відсутності, позов підтримує, просить задоволити. Представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» в судове засідання не зявився. Подав суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у його відсутності, позов не визнає. Вважає, що судова почеркознавча експертиза щодо підпису [PERSON] в Договорах була проведена неналежним експертом, в звязку з чим висновок експерта є незаконним, а тому просить у задоволенні позову відмовити. Врахувавши думку сторін, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів. 16 листопада 2007 року між закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі керуючого філією відділення «Промінвестбанку» в м. Чортків Тернопільської області - [PERSON], з однієї сторони та [PERSON], як позичальником, з іншої сторони, було підписано кредитний договір № 04/11-100, за умовами якого ЗАТ «Промінвестбанк» зобовязувалося надати [PERSON] кредит у сумі 450\~000 (чотириста пятдесят тисяч) гривень. Відповідно до п. 2.2. вказаного договору за користуванням кредитом встановлюється відсоткова ставка в розмірі 15,5% річних. Пунктом 2.3. даного договору визначена дата остаточного повернення всіх отриманих в кредит коштів та відсотків не пізніше 14 листопада 2017 року. У випадку порушення позичальником встановлених строків погашення кредиту позичальник надалі сплачує проценти за неправомірне користування кредитом, виходячи із процентної ставки у розмірі 31% (тридцять один) відсоток річний (п. 3.5. кредитного договору). Відповідно до п. 3.12. вищезазначеного договору зобовязання банку з надання кредиту виникає після оформлення договорів поруки: майнової застави та іпотеки. Під час розгляду цивільної справи № 608/2180/13-ц Чортківським районним судом Тернопільської області, відповідач надав суду два додаткових договори: від 21 квітня 2008 року Договір про внесення змін № 1 до кредитного договору № 04-11/100 від 16 листопада 2007 року, відповідно до умов якого відсоткову ставку було підвищено із 15,5% річних до 18% річних. Відсотки ж за неправомірне користування кредитом було підвищено без відома позивача до 36% річних та Договір №2 від 01 травня 2008 року про внесення змін до кредитного договору № 04-11/100 від 16 листопада 2007 року, відповідно до умов якого відсоткову ставку було підвищено уже із 18% річних до 21% річних. Відповідно до частин 1, 2 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України, якою передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 ЦК України). Статтею 208 ЦК України передбачені правочини, які належить вчиняти у письмовій формі. У письмовій формі належить вчиняти, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України, правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, тобто тих, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення. Відповідно до ч. 1. ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно ж до ч. 1. ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Приписами статті 207 ЦК України встановлені вимоги до письмової форми правочину, відповідно до частини другої якої, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 654 ЦК України зміни до договору вносяться у тій самій формі, що і договір, який змінюється, якщо інше не передбачено договором чи законом або не випливає із звичаїв ділового обороту. Однак, всупереч вимогам закону, додержання яких є необхідним для чинності правочину, спірні Договори про внесення змін № 1 та № 2 від 21 квітня 2008 року та 1 травня 2008 року, відповідно, позивачем не підписувалися, а підписи під вказаними текстами договорів не є підписами [PERSON] Такий висновок надав експерт за результатами проведення судово-почеркознавчої та технічної експертизи № 1163/1164/14-22 від 1 грудня 2014 року та висновком судово-почеркознавчої та технічної експертизи документів №131/132/16-22 від 29 лютого 2016 року. 17 грудня 2012 року між ПАТ «Промінвестбанк», як первісним кредитором та ТзОВ «Кредитні ініціативи», як новим кредитором було укладено договір відступлення прав вимоги. Відповідно до додатку № 1 до договору, відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року зобовязання [PERSON] за кредитним договором № 04-11/100 від 16 листопада 2007 року перейшли до нового кредитора ТОВ «Кредитні ініціативи». Відповідно до приписів ч. 1 ст. 516 ЦК України, яка регулює порядок заміни кредитора у зобовязанні, заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Однак, відповідно до норм ст. 518 ЦК України, боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобовязанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3 ст. 203 ЦК України. Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Частиною 1 ст. 16 ЦК України гарантовано, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним (п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Щодо заперечень представника відповідача проти позову з підстав того, що судову експертизу проведено неналежним експертом, суд зазначає наступне. Згідно ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних обєктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду. Відповідно до Розділу ІV Інструкції, організація проведення експертиз (досліджень) та оформлення їх результатів заключається в тому, що керівник експертної установи розглядає отримані матеріали і доручає відповідному структурному підрозділу експертної установи організувати проведення експертизи. При цьому він може безпосередньо призначити експерта та встановити строк виконання експертизи відповідно до вимог цієї Інструкції або передати вирішення цих питань заступнику керівника експертної установи чи керівникові підрозділу. Крім того, згідно ч.2 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам). Оскільки, первісний висновок експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої та технічної експертизи №1163/1164/14-22 від 01.12.2014 року сумніву ні у суду, ні у сторін на той момент не викликав, тому не було підстав доручати проведення повторної експертизи іншому експерту. Відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Закон України «Про судовий збір» не містить такої пільгової категорії як споживачі, але п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що оскільки, стаття 5 Закону № 3674-VІ не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, статтею 14 Закону України від 01 грудня 1994 року № 226/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», статтею 22 3акону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХП «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», статтею 22 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір по справі. Згідно з ч.5 ст. 110 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть предявлятись також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. На підставі ст.ст. 25, 30, 202-203, 205, 207-208, 215, 1047, 1055 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved