Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обгурунтування якого вказала, що вона являється інвалідом третьої групи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 03.02.2021 року серії АВ №1059225. Сквирським відділом державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрите виконавче провадження ВП № 58257589 з примусового виконання вимоги №Ф-290116-50 від 04.02.2019 року та вимоги №Ф290116-50 від 06.11.2018 року ГУ Державної фіскальної служби України про стягнення боргу на користь держави. 28 травня 2021 року в межах виконавчого провадження ВП № 58257589 державним виконавцем Сквирського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Драч І.А. прийнято постанову про арешт коштів позивача [PERSON] як боржника, що знаходяться на рахунках, відкритих на її ім`я в АТ «Райффайзен Банк Аваль» (код ЄДРПОУ 14305909) в межах суми стягнення 18276,72 грн. Позивач звернулася до державного виконавця Драч І.А. щодо скасування постанови від 28.05.2021 року про накладення арешту на грошові кошти, що надходять від Пенсійного фонду України як пенсія та отримала відповідь, що підстави для зняття арешту відсутні поки не буде повністю погашено борг за виконавчим провадженням. З таким рішенням державного виконавця [PERSON] не погоджується, оскільки, пенсія є єдиним джерелом її доходу, а також відповідно до ч.2 ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт накладається на кошти боржника, а не на рахунок та загальний розмір відрахувань з пенсії не може перевищувати 20% її розміру, а тому арешт усіх коштів вважає неправомірним. На підставі викладеного позивач змушений звернути до суду та просить суд: скасувати постанову державного виконавця Сквирського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Драч І.А. від 28 травня 2021 року про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять від Пенсійного фонду України як пенсійні виплати по інвалідності [PERSON] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , на рахунок [NUMBER] , відкритий у АТ «Райффайзен Банк Аваль» (код ЄДРПОУ 14305909). Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою від 16.09.2021 року призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.12). Представник відповідача Сквирського ВДВС правом на подання відзиву не скористався. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до ст. 41 Конституції України право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Суд встановив, що позивач [PERSON] являється інвалідом третьої групи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 03.02.2021 року серії АВ №1059225 (а.с. 6). Сквирським відділом державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрите виконавче провадження ВП № 58257589 з примусового виконання вимоги №Ф-290116-50 від 04.02.2019 року та вимоги №Ф290116-50 від 06.11.2018 року ГУ Державної фіскальної служби України про стягнення боргу на користь держави. 28 травня 2021 року в межах виконавчого провадження ВП № 58257589 державним виконавцем Сквирського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Драч І.А. прийнято постанову про арешт коштів позивача [PERSON] як боржника, що знаходяться на рахунках, відкритих на її ім`я в АТ «Райффайзен Банк Аваль» (код ЄДРПОУ 14305909) в межах суми стягнення 18276,72 грн (а.с. 8). Позивач звернулася до державного виконавця Драч І.А. щодо скасування постанови від 28.05.2021 року про накладення арешту на грошові кошти, що надходять від Пенсійного фонду України як пенсія та отримала відповідь, що підстави для зняття арешту відсутні поки не буде повністю погашено борг за виконавчим провадженням. Відповідно до ч. 2 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії. Як вбачається з матеріалів справи під арешт потрапив рахунок [NUMBER] відкритий у АТ «Райффайзен Банк Аваль» на ім`я [PERSON] , є пенсійним, який призначений для отримання пенсії. Згідно ч. 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладання арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. За таких умов накладання арешту на рахунок позивача, відповідно до постанови від 28.05.2021 року, унеможливлює отримання позивачем залишкових пенсійних коштів, після стягнення 20% пенсії в порядку виконання виконавчого провадження, чим перешкоджають позивачу в повному обсязі реалізувати свої права щодо користування та розпорядження майном. Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої безпідставне обмеження у праві володіння, користування та розпорядження майном є порушенням права на мирне володіння майном, передбаченого ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України). Суд дійшов висновку, що державним виконавцем неправомірно накладено арешт на пенсійний рахунок позивача, оскільки [PERSON] не заперечує стягнення боргу з її пенсії у розмірі, що не може перевищувати 20% розміру пенсії. Також суд вважає, що вказаний арешт перешкоджає позивачу у повному обсязі реалізувати своє право щодо користування та розпорядження своїм майном, а тому позовні вимоги є цілком обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved