Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 5 жовтня 2017 року до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування. 10 жовтня 2017 року суддею [PERSON] було винесено увалу про відкриття провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 січня 2018 року, справа за єдиним унікальним номером 754/13017/17, номер провадження 2/754/1869/18, передана судді Бабко В.В. у зв'язку з звільненням судді [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилаються на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], [INFO] померла її мати [PERSON], а тому після їх смерті відкрилась спадщина на частину квартири та житлового будинку. Для оформлення свідоцтва про право на спадщину позивачка звернулась до нотаріуса, але їй було відмовлено в оформленні спадщини по причині відсутності документів, що підтверджують право власності [PERSON] на 1/3частину житлового будинку та на 1/2частину квартири, про що приватним нотаріусом Сергієнко С.С. було повідомлено в листах про відмови у видачі свідоцтва про право на спадщин. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить суд визнати за собою право власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] та 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 05 квітня 2018 року була витребувана копія спадкової справи щодо майна [PERSON], яка померла [INFO], заведеної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергієнка С.С. Спадкова справа № 09/2017 надійшла до суду. 04.07.2018 року [PERSON] до суду було подано зустрічний позов до [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS]. В обґрунтування вимог по зустрічному позову [PERSON] посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2ачастину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] Для оформлення свідоцтва про право на спадщину [PERSON] звернулася до нотаріуса, але їй було відмовлено по причині відсутності документів, що підтверджують право власності [PERSON] на 1/3 частину житлового будинку, про що державним нотаріусом Щербенко О.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 29.09.2017року № 4714. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 04 липня 2018 року була витребувана копія спадкової справи щодо майна [PERSON], який помер [INFO], заведеної П'ятнадцятою Київською державною нотаріальною конторою. Спадкова справа № 294/2017 надійшла до суду. 13.07.2018 року адвокат [PERSON] - Приліпа М.М. подала до суду відзив на зустрічний позов, в якому зазначила, що визнає позовні вимоги [PERSON] за зустрічним позовом повністю. В судовому засіданні представник [PERSON] підтримала позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на докази які міститься в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] визнала у повному обсязі. В судовому засіданні представник [PERSON] - адвокат [PERSON] підтримала позовні вимоги за зустрічним позовом та просила їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на докази які міститься в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві. Позовні вимоги за первісним позовом визнала у повному обсязі. Згідно із ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення учасників по справі, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що первісний позов та зустрічний позов підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішення Деснянського районного суду та Києва від 12 грудня 2006 року, визнано частково Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 30.09.2005 року П'ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою на ім'я [PERSON] за реєстром № 5-2209 про успадкування ним 2/3частини житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною надвірних будівель та споруд в м.Києві після смерті його матері [PERSON] в частині 1/3частки спадкового майна. Вихнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/3частину житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною надвірних будівель та споруд в м.Києві, які належали на праві власності її матері [PERSON], померлій [INFO]. Зобов'язано 15-у Київську державну нотаріальну контору видати спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] відповідні нові свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до договору купівлі-продажу від 25 липня 2013 року, зареєстровано в реєстрі за № 1154, під час перебування в шлюбі [PERSON] та [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS] [INFO] помер [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданого 14 квітня 2017 року Відділом реєстрації смерті [PERSON] територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 193. [PERSON] є рідною дочкою померлої [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження, видане 04 серпня 1984року, [NUMBER] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на 1/3частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на 1/2частину квартири [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] у встановлений законом строк [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Сергієнка С.С. із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами копії спадкової справи. Разом з цим, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданого [INFO] Відділом реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №221. [PERSON] є рідною дочкою померлого [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження, видане 30 грудня 1977року, [NUMBER] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на 1/3частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] Після смерті [PERSON] у встановлений законом строк [PERSON] звернулась до державного нотаріуса П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Щербенко О.В. із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами копії спадкової справи. Відповідно до ст. 1297 ЦК України встановлює обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як передбачено у п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до п. 4.12 глави 10 Порядку вчення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Оскільки приватним нотаріусом Сергієнком С.С. та державним нотаріусом П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Щербенко О.В. було встановлено, що відсутня державна реєстрація прав на частини спадкового майна, а тому у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, видати свідоцтво про право на спадщину нотаріуси не мають можливості. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до положень ч.1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкоємець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного та враховуючи взаємну згоду сторін, прийняття судом визнання сторонами позову первісного та зустрічного, оскільки це суперечить ст.206 ЦПК України, зважаючи на те, що [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, але у встановлений законом строк свідоцтво про право власності в порядку спадкування не отримали, суд вважає, що позовні вимоги первісного позову та вимоги зустрічного позову підлягають задоволенню. Враховуючи задоволення вимог первісного позову та зустрічного позову, судовий збір сплачений при поданні до суду покладається на сторони (ст.141 ЦПК України).

Outcome: approved