Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати відповідачку\~ такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком №34 по вул. Чкалова м. Токмака Запорізької області. В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до свідоцтва про право на спадкування за законом виданого 02.11.1994 року вона є власницею будинку розташованого за адресою: місто Токмак, Запорізької області по вулиці Чкалова, будинок 34. Разом з нею в будинку зареєстрована її онука [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої квартальний комітетом мікрорайону «Лівобережний» від 11.12.2017 року [PERSON] зареєстрована 06.03.2013 року із цього часу фактично не проживає. Оскільки, відповідачка за вказаною адресою не проживає, цей будинок не є її місцем проживання або місцем перебування, вона має бути знята з реєстрації за цією адресою. Відповідачка зніматися з реєстрації місця проживання у добровільному порядку не збирається. Особистих речей її в будинку не має. З позивачем не спілкується з 2013 року. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у позові, просила задовольнити вимоги та визнати онуку такою, що втратила право користування належним їй будинком. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судові засідання 01.03.2018 року, 13.03.2018 року не з'явилась, була повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивачки, в судовому засіданні підтвердили, що онука позивачки не проживає за адресою: [INFO], її речей у будинку немає. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст.223 ЦПК України. Заслухавши позивача, свідків, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником житлового будинку розташованого за адресою: вул. Чкалова, 34, м. Токмак, Запорізька область, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02.11.1994 року реєстровий №2-1826. У належному позивачу житловому будинку зареєстровані: позивач та її онука [PERSON], яка за адресою будинку зареєстрував своє місце проживання 06.03.2013 року, але ніколи в ній не проживала. Зазначені обставини підтверджується паспортом позивача, довідкою про реєстрацію місця проживання особи, довідкою про склад сімї, витягом з будинкової книги. В зв'язку з тим, що відповідач не знялась з реєстрації місця проживання, позивач змушена нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг та не може розпоряджатися належним їй майном у повному обсязі. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Конституцією України (ст.41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до положень ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відсутність члена сімї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що призводить до втрати членом сімї права користування помешканням. Суд встановив, що відповідач, яка є членом сім'ї позивача, відсутня за адресою житлового будинку понад 1 рік, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 704,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved