overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] закладу «Залозецького центру первинної медико санітарної допомоги» Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа виникає з трудових правовідносин, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідач своїм правом подання до суду відзиву на позов не скористався. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватись робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. Судом встановлено, що [PERSON] з 24.03.2017 року працювала у КЗ «Залозецький центр первинної медико-санітарної допомоги» Залозецької селищної ради обіймаючи посаду медичної сестри загальної практики сімейної медицини. За грудень 2017 року, згідно поданої довідки підприємства їй нарахована, проте не виплачена заробітна плата, в сумі 2989,06 грн. З врахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, так як порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення із відповідача в користь позивача нарахованої та не виплаченої заробітної плати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] закладу «Залозецького центру первинної медико санітарної допомоги» Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа виникає з трудових правовідносин, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідач своїм правом подання до суду відзиву на позов не скористався. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватись робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. Судом встановлено, що [PERSON] з 24.03.2017 року працювала у КЗ «Залозецький центр первинної медико-санітарної допомоги» Залозецької селищної ради обіймаючи посаду медичної сестри загальної практики сімейної медицини. За грудень 2017 року, згідно поданої довідки підприємства їй нарахована, проте не виплачена заробітна плата, в сумі 3484,04 грн. З врахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, так як порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення із відповідача в користь позивача нарахованої та не виплаченої заробітної плати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] закладу «Залозецького центру первинної медико санітарної допомоги» Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа виникає з трудових правовідносин, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідач своїм правом подання до суду відзиву на позов не скористався. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватись робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. Судом встановлено, що [PERSON] з 24.03.2017 року працювала у КЗ «Залозецький центр первинної медико-санітарної допомоги» Залозецької селищної ради обіймаючи посаду медичної сестри загальної практики сімейної медицини. За грудень 2017 року, згідно поданої довідки підприємства їй нарахована, проте не виплачена заробітна плата, в сумі 3833,20 грн. З врахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, так як порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення із відповідача в користь позивача нарахованої та не виплаченої заробітної плати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] закладу «Залозецького центру первинної медико санітарної допомоги» Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа виникає з трудових правовідносин, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідач своїм правом подання до суду відзиву на позов не скористався. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватись робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. Судом встановлено, що позивач з 24.03.2017 року працювала у КЗ «Залозецький центр первинної медико-санітарної допомоги» Залозецької селищної ради обіймаючи посаду медичної сестри загальної практики сімейної медицини. За грудень 2017 року, згідно поданої довідки підприємства їй нарахована, проте не виплачена заробітна плата в сумі 1182,00 грн. З врахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, так як порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення із відповідача в користь позивача нарахованої та не виплаченої заробітної плати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] закладу «Залозецького центру первинної медико санітарної допомоги» Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа виникає з трудових правовідносин, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідач своїм правом подання до суду відзиву на позов не скористався. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватись робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. Судом встановлено, що позивач з 24.03.2017 року працювала у КЗ «Залозецький центр первинної медико-санітарної допомоги» Залозецької селищної ради обіймаючи посаду медичної сестри загальної практики сімейної медицини. За грудень 2017 року, згідно поданої довідки підприємства їй нарахована, проте не виплачена заробітна плата, в сумі 2802,00 грн. З врахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, так як порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення із відповідача в користь позивача нарахованої та не виплаченої заробітної плати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] закладу «Залозецького центру первинної медико санітарної допомоги» Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа виникає з трудових правовідносин, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідач своїм правом подання до суду відзиву на позов не скористався. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватись робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. Судом встановлено, що позивач з 24.03.2017 року працювала у КЗ «Залозецький центр первинної медико-санітарної допомоги» Залозецької селищної ради обіймаючи посаду медичної сестри загальної практики сімейної медицини. За грудень 2017 року, згідно поданої довідки підприємства їй нарахована, проте не виплачена заробітна плата в сумі 2870,76 грн. З врахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, так як порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення із відповідача в користь позивача нарахованої та не виплаченої заробітної плати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] закладу «Залозецького центру первинної медико санітарної допомоги» Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа виникає з трудових правовідносин, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідач своїм правом подання до суду відзиву на позов не скористався. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватись робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. Судом встановлено, що позивач з 24.03.2017 року працювала у КЗ «Залозецький центр первинної медико-санітарної допомоги» Залозецької селищної ради обіймаючи посаду медичної сестри загальної практики сімейної медицини. За грудень 2017 року, згідно поданої довідки підприємства їй нарахована, проте не виплачена заробітна плата в сумі 4938,86 грн. З врахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, так як порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення із відповідача в користь позивача нарахованої та не виплаченої заробітної плати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] закладу «Залозецького центру первинної медико санітарної допомоги» Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа виникає з трудових правовідносин, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідач своїм правом подання до суду відзиву на позов не скористався. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватись робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. Судом встановлено, що позивач з 24.03.2017 року працювала у КЗ «Залозецький центр первинної медико-санітарної допомоги» Залозецької селищної ради обіймаючи посаду медичної сестри загальної практики сімейної медицини. За грудень 2017 року, згідно поданої довідки підприємства їй нарахована, проте не виплачена заробітна плата, в сумі 4938,86 грн. З врахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, так як порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення із відповідача в користь позивача нарахованої та не виплаченої заробітної плати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], за участю третьої особи [PERSON] про визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що їй на праві власності належить вищевказана квартира, в якій зареєстрована її невістка [PERSON]однак остання в даній квартирі не проживає з січня 2015 року, а тому просить визнати її такою, що втратила право на користування даним житлом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав і мотивів, викладених у позовній заяві та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечила проти його задоволення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов просить задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, яке видане Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації від 24.12.1996 року. [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], що підтверджується записами у будинковій книзі виданій на зазначене житлове приміщення. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 26 січня 2015 року розірвано шлюб зареєстрований 15.10.1998 року між [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з Акту складеного 04.04.2017 року комісієюПП «Наш дім», [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з 2015 року. Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] більше одного року, не проживає з в квартирі [ADDRESS]. У відповідності до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст. 72 Житлового кодексу Української РСР,визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту шляхом визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], за участю третьої особи Відділу реєстрації проживання особи Тернопільської міської ради про визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що їй на праві власності належить вищевказана квартира, в якій зареєстрована відповідач, як квартирант, однак остання в даній квартирі не проживає більше шести місяців, а тому просить визнати її такою, що втратила право на користування даним житлом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує з підстав і мотивів, викладених у позовній заяві та просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, заперечень проти позову та доказів про причини відсутності суду не представила, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася судом належним чином, тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки представник позивача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно запису у будинковій книзі виданій на зазначене житлове приміщення та довідки виданої 18.08.2017 року ДП «Авторитет», [PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS]. Як вбачається з Акту складеного 29.08.2017 року комісієюПП «Східний масив», [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає 01.01.2016 року. Відповідно до ст. 71 ЖК України, житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем чи членом сім'ї наймача протягом шести місяців. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] більше шести місяців, не проживає з в квартирі [ADDRESS]. У відповідності до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі ст. 72 Житлового кодексу Української РСР,визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту шляхом визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS]. На підставі наведеного,

Outcome: approved