Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03.10.1992 року. Від сумісного проживання мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка на теперішній час є студенткою Державного університету інфраструктури та технологій на 2 курсі денної форми навчання. На теперішній час вона не змозі самостійно утримувати їх доньку на час її навчання, якій необхідно додаткові кошти на проїзд, одяг , харчування, підручники тощо. Оскільки відповідач є працездатним та може нести аліментні зобов`язання, позивачка просить стягнути з нього на користь [PERSON] аліменти у розмірі ј частини від усіх видів доходу щомісячно до досягнення нею двадцяти трьох років. Позивачка в судове засідання не з`явилась, просила справу слухати у її відсутність. ( а. с. 15). Відповідач в судове засідання не з`явився, просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі ( а. с. 24). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день і час слухання справи повідомлялась належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила. ( а. с. 20, 27). Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що , в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.10.1992 року, актовий запис № 287825 ( а.с. 3). Від сумісного проживання сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] ( а.с. 6). Згідно довідки Державного університету інфраструктури та технологій за № 3227 від 14.06.2021 року [PERSON] дійсно є студентом 1 курсу ОС «Бакалавр» денної форми навчання спеціальності 081 « право» Державного університету інфраструктури та технологій 111-1У рівня акредитації. Термін навчання з 15.09.2020 р. по 30.06.2024 р. ( а. с. 7). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання за № 54100379 від 13.10.2020 р. [PERSON] значиться зареєстрованою в гуртожитку в [ADDRESS] ( а. с. 9). Згідно довідки ПП «Керуюча компанія « Комфорт» за № 115 від 14.07.2021 р. [PERSON] дійсно працює на посаді секретаря на умовах трудового договору з 15.04.2021 р. по теперішній час ( а. с. 10-11), її місячний дохід приблизно становить 9948,54 грн. на ПП « КК «Комфорт» ( а. с. 13) та 5190,19 грн. ( а. с. 14). Згідно довідки ВП Шахта 1-3 «Новогродівська» за № 305 від 30.07.2021 р. [PERSON] працює на ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» з 06.03.2013 року в якості прохідника підземного та його середньомісячний дохід становить 20006,72 грн. ( а. с. 12). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочки, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років ( повноліття). Відповідно до ч. 1 ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Виходячи із системного аналізу зазначених норм сімейного та цивільного законодавства, суд зазначає, що право на пред`явлення позову про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, має як той з батьків, з ким проживає дитина, так і сама повнолітня дитина, проте аліменти, у разі задоволення позову стягуються на користь повнолітньої дитини, а не на користь того з батьків, хто звернувся до суду з позовом, оскільки у такому випадку батьки вже не є законними представниками повнолітніх дітей, які мають повну цивільну дієздатність. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і( або) у частці від заробітку( доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК. Згідно зі ст. 182 Сімейного Кодексу України, п. п. 17 , 20 Постанови Верховного Суду України № 3 від 15.05 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21.04.1999 року № 606_Х1У « Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття ( незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупності таких юридичних фактів : досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальної допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позву. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Разом з тим, суд вважає стягнути аліменти з відповідача на користь [PERSON] з 11.08.2021 року по 30.06.2024 рік, тобто по день закінчення навчання, що відповідає ч. 2 ст. 199 СК України. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів до досягнення дитиною 23 років без умови її навчання в учбовому закладі буде суперечити вищезазначеним нормам права. Оскільки позивачка є студенткою Державного університету інфраструктури та технологій на 2 курсі денної форми навчання, потребує, у зв`язку з чим, матеріальної допомоги, а відповідач має змогу надавати таку допомогу, позовні вимоги про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу ним визнані у повному обсязі, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, зокрема про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки аліментів у розмірі ј частини від усіх видів доходів щомісячно, проте, обмежившись періодом стягнення аліментів: починаючи з 11.08.2021 року і до 30.06.2023 рік включно, тобто по день закінчення навчання, з позбавленням права на утримання у разі припинення позивачкою навчання в учбовому закладі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved