Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про встановлення юридичного факту - проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання нерухомого майна спільним сумісним майном та визнання права власності на спільне сумісне майно. Свій позов обґрунтовує тим, що вона з [PERSON] проживали однією сім'єю без шлюбу з 01.03.2002 року до 19.09.2012 року Вказаний факт підтверджується реєстрацією їх сім'ї за однією адресою в квартирі [ADDRESS], яка належить їй на праві власності з 2000 року. [INFO] у них народилась донька [PERSON], про що свідчить свідоцтво про її народження та свідоцтво про встановлення батьківства. Будинок [ADDRESS] станом на 2002 рік був незакінчений будівництвом, збудовані були стіни, перекриття, покрівля, без будь-якого облаштування та оздоблення. За період проживання однією сім'єю з відповідачем вони за рахунок спільних коштів, поскільки працювали обидва, добудували будинок [ADDRESS], а саме виконали штукатурку всього будинку, настелили ламінат на підлогу, замінили будівельні конструкції будинку, облаштували огорожу, відмостку, двір, облаштували будинок всіма комунікаціями (газовим опаленням, водопостачанням), облаштували ванну кімнату, санвузол, кухню. Будинок облаштували меблями, а саме: придбали спальний гарнітур, двоспальне ліжко, комод, дві шафи, два дивани, два телевізори «Самсунг», комп'ютер, 12 стільців, з дитячої кімнати: шафу, письмовий стіл, двоспальне ліжко, стілець, три картини; посудомийна машина, газова плита, стіл дубовий, витяжка «Кайзер», дві люстри, шафа-купе, м'який куточок «Герд», м'який куточок «Лорд», ліжко, матрац, пилосос «Самсунг», двокамерний холодильник «Самсунг», пральна машина «Індезіт», п'ять тумбочок, чотири дзеркала, акваріум, генератор для автономного освітлення «Ямаха». У 2011 році вони придбали за спільні кошти автомобіль марки Тойота «Корола», д.н.з. [NUMBER] вартістю 150000 грн. та земельну ділянку площею 0,10 га, розташовану в с. Пекарі Канівського району, яке зареєстрували на ім'я відповідача. Також у період спільного проживання зробили депозитні вклади в Канівській філії ПАТ «Приватбанк». У червні 2009 року вони сім'єю переселились до будинку [ADDRESS]. У вересні 2012 року [PERSON] знявся з реєстрації в її квартирі та зареєструвався у будинку [ADDRESS]. Тоді ж 19.09.2012 року заявив, щоб вона виселялась з будинку, і вона змушена була переселитись до своєї квартири. Однак при цьому вона не отримала будь-якого рухомого майна, яке вони придбали за спільні кошти з 2002 року і яке знаходиться в будинку [ADDRESS]. Просить суд встановити юридичний факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, тобто її та [PERSON] у період 01.03.2002 року до 19.09.2012 року. Визнати спільним сумісним майном її та [PERSON] нерухоме та рухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,10 га розташовану в с. Пекарі Канівського району, зареєстрованої за реєстровим № 1-3346 на підставі договору купівлі-продажу від 27.10.2011 року, автомобіль марки Тойота «Корола», д.н.з.[NUMBER], депозитні вклади в Канівській філії ПАТ «Приватбанк» та рухоме майно, яке знаходиться в будинку [ADDRESS], а саме: спальний гарнітур, двоспальне ліжко, комод, дві шафи, два дивани, два телевізори «Самсунг», комп'ютер, 12 стільців, з дитячої кімнати: шафу, письмовий стіл, двоспальне ліжко, стілець, три картини; посудомийна машина, газова плита, стіл дубовий, витяжка «Кайзер», дві люстри, шафа-купе, м'який куточок «Герд», м'який куточок «Лорд», ліжко, матрац, пилосос «Самсунг», двокамерний холодильник «Самсунг», пральна машина «Індезіт», п'ять тумбочок, чотири дзеркала, акваріум, генератор для автономного освітлення «Ямаха». Визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного майна та провести його поділ шляхом стягнення з відповідача на її користь 1/2 частини вартості всього майна, залишивши його відповідачу у власності. Заперечуючи проти цього, [PERSON] подав зустрічний позов до [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу у період з 14.10.2004 року до 01.11.2010 року. Крім цього, з урахуванням істотного збільшення ринкової вартості квартири [ADDRESS], належної позивачу в період з 14.10.2004 року до 01.11.2010 року у зв'язку з проведенням індивідуального опалення та її ремонту просить суд визнати квартиру [ADDRESS] їх спільним сумісним майном в рівних частинах та при поділі всього майна врахувати вартість його частки в зазначеній квартирі. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, уточнюючи позовні вимоги в частині визнання спільним сумісним майном [PERSON] та [PERSON] не житлового будинку, право власності на який не зареєстровано, а витрат на будівельні матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку [ADDRESS], а саме: добудови, ремонту, заміни будівельних конструкцій, облаштування огорожі, відмостки, двору, облаштування будинку комунікаціями (газовим опаленням, підведенням води), облаштування ванної кімнати, санвузлу, кухні, експертна вартість яких складає 208412 грн.. Також просила визнати спільним сумісним майном земельну ділянку площею 0,10 га, розташовану в с. Пекарі Канівського району, вартість якої складає 46750 грн.; автомобіль марки Тойота «Корола», д.н.з. [NUMBER], вартість якого складає 116378 грн.; вказане в експертному висновку рухоме майно, яке знаходиться в будинку [ADDRESS], загальна вартість якого складає 39875 грн.. Визнати право власності на вказане майно за [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині за кожним та провести поділ вказаного спільного сумісного майна подружжя на загальну суму 411415,57 грн. - на компенсаційній основі шляхом визнання права власності на все майно за [PERSON] та стягнення з нього на користь [PERSON] грошової компенсації замість її частки у праві спільної власності в сумі 205,707 грн.. також просили суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати на сплату судового збору в сумі 3441 грн.., на оплату правової допомоги в сумі 5000 грн., на проведення судової експертизи в сумі 12000 грн.. Зустрічний позов не визнають, вважають його недоведеним, поскільки квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] і за час проживання з [PERSON] у її квартирі будь-якого ремонту всередині квартири не було проведено, замінено лише два вікна на металопластикові та проведено індивідуальне газове опалення, що не є істотним збільшенням вартості квартири. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, за участю його представника. У попередніх судових засіданнях позов визнав в частині встановлення факту, що має юридичне значення проживання однією сім'єю чоловіка та жінки, тобто його з [PERSON] без шлюбу у період з 14.10.2004 року до 01.11.2010 року та в частині проведення ремонту та покращення умов проживання в будинку [ADDRESS] у зазначений період, в решті позов [PERSON] не визнав. Зустрічний позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позов [PERSON] визнала частково, посилаючись на те, що заявлені вимоги про встановлення факту проживання однією сім'єю сторін по справі, як чоловіка та жінки без шлюбу у період 01.03.2002 року до 19.09.2012 року підлягають задоволенню лише з 01.01.2004 року, поскільки період до 01.01.2004 року підпадає під застосування КпШС України, який не передбачав право встановлення такого факту. В частині встановлення факту, що має юридичне значення проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу у період з 14.10.2004 року до 01.11.2010 року позов визнають, поскільки це підтверджується реєстрацією місця проживання відповідача за адресою квартири [ADDRESS], належної позивачу, працевлаштуванням [PERSON] в м. Черкаси та довідкою голови квартального комітету №3 Загороднього О.С., в якій зазначено проживання [PERSON] в будинку [ADDRESS] з листопада 1999 року до жовтня 2004 року, а з червня 2009 року проживає по даний час. Зазначає, що житловий будинок [ADDRESS] побудований [PERSON] ще до 1999 року, що підтверджується довідкою банку про отримання ним кредиту та його погашення, та у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на вказаний будинок, він не може бути об'єктом поділу. Позовні вимоги позивача відносно земельної ділянки площею 0,10 га в с. Пекарі Канівського району та автомобіля марки Тойота «Корола», д.н.з. [NUMBER], не визнає, поскільки вказане майно придбане після припинення проживання сторін однією сім'єю. Позовні вимоги позивача щодо рухомого майна, яке знаходиться в будинку [ADDRESS] не визнає, поскільки додані позивачем товарні чеки не відповідають вимогам законодавства та не містять повної інформації про придбане майно. Крім цього, на час проведення експертизи в будинку відповідача не було в наявності генератора для автономного освітлення «Ямаха», посудомийної машини та дубового столу, а три картини, які зазначені в експертному висновку, не доведені позивачем як такі, що придбані в період проживання однією сім'єю. Позовні вимоги щодо депозитних вкладів в Канівській філії ПАТ «Приватбанк» не визнає, поскільки вони відсутні в наявності згідно довідок банку. Зустрічний позов просить задовольнити, посилаючись на письмові докази, які містяться в матеріалах справи щодо істотного збільшення вартості квартири [ADDRESS], належної позивачу внаслідок ремонтів, проведених під час спільного проживання їх однією сім'єю. Суд, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, заслухавши сторони та їх представників, свідків, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлене наступне: Згідно свідоцтва про народження [PERSON], яка народилась [INFO] та свідоцтва про встановлення батьківства, виданих відділом РАГС Канівського міського управління юстиції Черкаської області 28.01.2003 року (а.с.12,13 т.1) вбачається, що батьками дитини є [PERSON] та [PERSON], тобто сторони по справі. Згідно довідки ЖЕК №134 виконавчого комітету Канівської міської ради від 06.02.2013 року (а.с.15 т.1) вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] з 29.09.1998 року, [PERSON] з 14.10.2004 року до 26.09.2012 року, їх донька [PERSON] з 2002 року по даний час. Згідно копії паспорту [PERSON] (а.с.121 т.1) також підтверджується факт його реєстрації з 14.10.2004 року до 26.09.2012 року за адресою [ADDRESS], тобто у квартирі, належній на праві власності позивачу [PERSON]. Згідно норм КпШС України в редакції 1969 року був визначений порядок реєстрації шлюбу у державних органах реєстрації актів громадянського стану, інститут спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з'явився лише з набранням чинності Цивільного кодексу України та Сімейного Кодексу України з 01.01.2004 року. Згідно ч.1ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Так, відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього кодексу. Допитана в суді свідок [PERSON], яка проживає у [ADDRESS], тобто є сусідом по квартирі позивача, показала, що в період 2001-2002 років вона працювала в Канівському ПТУ, щодня виходила на роботу і зустрічала біля будинку [PERSON], який виходив з квартири [PERSON] та йшов на роботу теж у Канівське ВПУ (вище професійне училище). Підтверджує, що [PERSON] дійсно проживав з [PERSON] однією сім'єю з 2002 року, вона була вагітна і в них народилась донька. З літа 2009 року вони сім'єю виїхали до приватного будинку, і лише восени 2012 року [PERSON] повернулась проживати у свою квартиру. Допитана у суді свідок [PERSON], яка проживала у [ADDRESS] до серпня 2013 року, тобто була сусідом по квартирі позивача, показала, що [PERSON] з [PERSON] проживали однією сім'єю з 2002 року, коли вона була вагітна і народила доньку, часто ввечері бачила, як він повертався додому, був з дитиною на вулиці, вітався та спілкувався з нею (свідком). У 2009 році їх сім'я виїхала до приватного будинку, який будували разом і лише вкінці 2012 року [PERSON] повернулась у свою квартиру. Допитані у суді свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є сусідами по будинку [ADDRESS], показали, що до 2009 року [PERSON] у вказаному будинку не проживав, поскільки була зведена коробка будинку, разом з [PERSON] добудовували, робили ремонт, в цей час жили у квартирі [PERSON], з 2009 року [PERSON] та [PERSON] разом з донькою вселились та проживали однією сім'єю у вказаному будинку до осені 2012 року. Також вказують, що в 2011 році тимчасово у цьому ж будинку проживала і мати [PERSON] Допитана в суді свідок [PERSON], яка перебуває у шлюбі з 2001 року з рідним братом позивача [PERSON], показала в суді, що їх стосунки дуже тісні, а тому вона достовірно знала всі деталі сімейного життя сторін по справі. Показала, що з весни [INFO] [PERSON] почала проживати з [PERSON] у своїй квартирі однією сім'єю, вели спільне господарство, у цьому ж році [PERSON] завагітніла і народила доньку [PERSON]. Вказує, що вона разом з [PERSON] забирали позивача з дитиною з пологового будинку. ЇЇ чоловік став хрещеним батьком їх доньки [PERSON], а тому вони кожен рік на день народження вітали дівчинку з днем народження, та нерідко разом святкували інші свята. У 2004 році [PERSON] зареєструвала [PERSON] до себе у квартиру, в якій вони ремонт не проводили, лише встановили індивідуальне опалення та змінили два вікна на металопластикові. У 2009 році їх сім'я переїхала до будинку [ADDRESS], де вони також часто гостювали. У 2010 році [PERSON] працював тимчасово у м. Черкаси, але фактично приїздив кожного дня додому у свій будинок. Підтверджує, що в серпні 2012 року вона (свідок) з чоловіком гостювали у них вдома, ніяких підозр про припинення шлюбних відносини не було і лише у жовтні 2012 року вона по телефону дізналась про те, що [PERSON] тяжко захворіла і змушена була лікуватись у м. Черкаси в онкодиспансері, залишилась без будь-якої допомоги чоловіка, який її не провідував, змінив замки у будинку, після чого вона повернулась проживати до своєї квартири. Допитана у суді свідок [PERSON], яка є дружиною брата позивача, проживає в м. Каневі, показала, що з [INFO] [PERSON] почала проживати з [PERSON] у своїй квартирі однією сім'єю, вели спільне господарство, у цьому ж році [PERSON] завагітніла і народила доньку [PERSON]. Облаштуванням та ремонтом будинку по [ADDRESS] займались спільно. З осені 2011 року їй відомо, що [PERSON] працював у м. Черкаси, але приїздив щодня додому, де вони проживали з дитиною разом. У 2011 році тимчасово у цьому ж будинку проживала і мати позивача [PERSON]. Допитана у суді свідок [PERSON], яка є матір'ю позивача, показала, що її донька, коли завагітніла проживала в своїй квартирі однією сім'єю з [PERSON]. Вказує, що після смерті її чоловіка вона тимчасово проживала разом з ними у будинку [ADDRESS], коли [PERSON] працював у м. Черкаси, приїздив щодня додому. Допитаний у суді свідок [PERSON], який є сусідом по квартирі позивача, показав, що [PERSON] дійсно проживав з [PERSON] однією сім'єю з 2002 року, вона була вагітна і в них народилась донька. З літа 2009 року вони сім'єю виїхали в інше місце проживання. і лише восени 2012 року [PERSON] повернулась проживати у свою квартиру. Знає, що в 2007 році позивач проводила у своїй квартирі індивідуальне опалення, бачив її квартиру у 2013 році, поскільки вона зверталась до нього за допомогою по сантехніці, вказує, що крім опалення та заміни двох вікон на металопластикові її квартира не ремонтувалась. Допитана у суді свідок [PERSON], яка працює інспектором відділу кадрів в ДНЗ Канівське ВПУ, директором якого є відповідач по справі, показала, що з [PERSON] знайома з часу його працевлаштування в училище. Будучи в гостях 08.11.2002 року вдома у квартирі [PERSON], коли остання була вагітна, бачила, що там був і [PERSON], вів себе як господар, вели спільне господарство. Після народження доньки, пам'ятає, що у квартирі [PERSON] вони змінили вікна, встановили бойлер. Допитаний у суді свідок [PERSON], який працює з 2006 року майстром в ДНЗ Канівське ВПУ, директором якого є відповідач по справі, показав, що [PERSON] до 2004 року проживав у своєму будинку, в той же час пояснив, що в 2001 році він як майстер у будинку [ADDRESS] проводив електричне опалення, дерев'яні підлоги переробляв у 2004 році, гіпсокартонні стіни облаштовував у 2006 року, огорожу робив у 2008 році, газовий котел встановив у 2007 році. Допитаний у суді свідок [PERSON], який також працює у ДНЗ Канівське ВПУ, [PERSON] знає давно, але щодо їх проживання з [PERSON] у будинку в 2011-2012 роки йому нічого невідомо. Допитані у суді свідки [PERSON], який працює водієм в ДНЗ Канівське ВПУ та п [PERSON], який працює викладачем хімії та біології в ДНЗ Канівське ВПУ, ( де працює і відповідач по справі), не змогли пригадати період проживання сторін по справі однією сім'єю, в той же час вказують на проживання [PERSON] з 2001 року у своєму будинку [ADDRESS], що відповідно спростовується показами значної кількості свідків, а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], покази яких є послідовними та логічними та які однозначно вказують на проживання [PERSON] однією сім'єю в період 2002-2009 років у квартирі, яка належить [PERSON]. Більше того, суд піддає критичній оцінці покази свідків [PERSON], [PERSON], так як останні є колегами по роботі з відповідачем, спілкуються між собою, їх покази ґрунтуються на припущеннях, що є не допустимим. Крім цього, довідка (а.с.267 т.3), видана 29.05.2014 року [PERSON] головою Канівського територіального комітету №3 про те, що він проживав у будинку [ADDRESS] з листопада 1999 року до жовтня 2004 року, а його донька [PERSON] відповідно з 2009 року і по даний час, спростовується насамперед копією паспорту [PERSON] (а.с.121 т.1), де підтверджується факт його реєстрації з 05.12.1997 року до 15.07.2004 року по [ADDRESS], довідкою ЖЕК №134 виконавчого комітету Канівської міської ради від 06.02.2013 року (а.с.15 т.1), згідно якої вбачається, що донька [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 2002 року по даний час та копією рішення Канівського міськрайонного суду від 13.11.2013 року про визначення місця проживання дитини [PERSON] за місцем проживання матері [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.284 т.3). З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову [PERSON] про встановлення юридичного факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, тобто [PERSON] та [PERSON] частково - у період 01.01.2004 року до 19.09.2012 року, що відповідно зараховує і вимогу зустрічного позову [PERSON] про встановлення такого ж факту в період з 14.10.2004 року до 01.11.2010 року, та виключає необхідність його задоволення. З матеріалів справи, зокрема з правовстановлюючих документів на житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що згідно рішення виконавчого комітету Канівської міської ради народних депутатів від 19.09.1990 року за №284 [PERSON] виділено земельну ділянку площею 400 кв.м. по [ADDRESS] (а.с.150 т.1), на підставі якого управлінням архітектури і містобудівництва надано дозвіл на виконання будівельних робіт в період з 1990 р. до 1993 р. (а.с.153 т.1), згідно матеріалів, наданих 12.02.2014 року Канівським відділком КП «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» (а.с. 41-48 т.3) вбачається, що інвентаризаційна справа на будинок виготовлена 19.08.2005 року, але державна реєстрація право власності [PERSON] на вказаний будинок не проведена. Згідно наданих Канівським управлінням по експлуатації газового господарства копій матеріалів, а саме проектної документації та будівельного паспорту підземного газопроводу за адресою [ADDRESS] вбачається, що газопровід збудований 19.02.2007 року за проектом розробленим 21.12.2005 року (а.с.21-40 т.3). З наданих позивачем копій накладних та товарних чеків (а.с.17-62 т.1) вбачається, що саме в період 2006-2009 рр. були придбані будівельні матеріали для проведення у будинку [ADDRESS] - ремонту, заміни будівельних конструкцій, облаштування огорожі, відмостки, двору, облаштування будинку комунікаціями ( газовим опаленням, підведенням води), облаштування ванної кімнати, санвузлу, кухні. Так, з зібраних доказів по справі та наданих сторонами, показів свідків, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] добудовували та здійснювали ремонт будинку [ADDRESS], перебуваючи у сімейних відносинах без реєстрації шлюбу, з метою використання його для сумісного проживання. При цьому встановлено також, що здійснюючи ремонт будинку вони не мали ніяких планів розлучатися, проживати окремо один від одного, між ними не було ніякого договору про подальші плани щодо даного житла, будівельні роботи по облаштуванню будинковолодіння здійснювалася саме в час проживання сторін однією сім'єю, тобто, з 2004 року до 2009 року, після чого сім'я вселилась до нього, де і проживали разом з спільною дитиною. Згідно ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва. Згідно правових позицій Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (ухвала від 23.12.2010) зазначено, що оскільки право власності на жилий будинок не набуте через відсутність його державної реєстрації, то об'єктом спільної власності подружжя є будівельні матеріали, обладнання, вироби та конструкції, які були використані в процесі будівництва та підлягають поділу. При цьому слід зазначити, що згідно висновків судової будівельно-технічної експертизи Київської незалежної судово-експертної установи № 0882 від 23.06.2014 року (а.с.252 т.3) дійсна ринкова вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою [ADDRESS] складає 376740 грн. Тому незважаючи на підтверджені в судовому засіданні обставини суттєвого покращення спірного будинковолодіння внаслідок його добудови та облаштування, в цій частині підлягає до задоволення уточнена у суді вимога позивача про визнання спільним сумісним майном [PERSON] та [PERSON] не житлового будинку, право власності на який не зареєстровано, а будівельних матеріалів та обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку [ADDRESS], а саме: добудови, ремонту, заміни будівельних конструкцій, облаштування огорожі, відмостки, двору, облаштування будинку комунікаціями (газовим опаленням, підведенням води), облаштування ванної кімнати, санвузлу, кухні, експертна вартість яких складає 208412 грн.. Крім цього, судом встановлено, що в період проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, тобто [PERSON] та [PERSON], сторони придбали наступне майно: земельну ділянку площею 0,10 га розташовану в с. Пекарі Канівського району, зареєстровану за реєстровим № 1-3346 на підставі договору купівлі-продажу від 27.10.2011 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с.258 т.1, а.с.213-220 т.3), вартість якої згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи Київської незалежної судово-експертної установи № 0882 від 23.06.2014 року складає 46750 грн. (а.с.252 т.3); автомобіль марки Тойота «Корола», д.н.з.[NUMBER], зареєстрований на [PERSON] 26.08.2011 року, що підтверджується копією облікової картки автомобіля, наданої Канівським ВРЕР (а.с.83 т.1), вартість якого згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи Київської незалежної судово-експертної установи № 0882 від 23.06.2014 року складає 116378 грн; рухоме майно, яке знаходиться в будинку [ADDRESS], а саме: спальний гарнітур, два телевізори «Самсунг», комп'ютер, 8 стільців, газова плита «Кайзер», витяжка «Кайзер», два підвісні світильники, шафа-купе чотирьох дверна довжиною 237 см., шафа-купе дводверна довжиною 120 см., м'який куточок «Герд», м'який куточок «Лорд», пилосос «Самсунг», двокамерний холодильник «Самсунг», пральна машина «Індезіт», п'ять тумбочок, чотири дзеркала, акваріум на 10 л.; з дитячої кімнати: шафа, комп'ютерний стіл, двоспальне ліжко, стілець, що підтверджується товарними чеками та накладними матеріалах справи (а.с. 48-49,53-56 т.1), вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи Київської незалежної судово-експертної установи № 0880 від 18.06.2014 року складає 26279 грн. (а.с. 236 т.3). Згідно довідки ПАТ «Приватбанк» вбачається відсутність коштів на рахунках, на ім'я [PERSON] (а.с.84-98 т.1). Суд приймає до уваги посилання представника відповідача [PERSON] на те, що на період огляду судовим експертом рухомого майна, яке знаходиться у будинку [ADDRESS] не було в наявності генератора для автономного освітлення «Ямаха», вартість якого складає 5394 грн., посудомийної машини, вартість якої складає 3537 грн. та дубового столу, вартість якого складає 2465 грн., що підтверджується висновком судової товарознавчої експертизи № 0880, складеного 18.06.2014 року (а.с.235- 236 т.3), що відповідно не дає підстав для визнання його спільним сумісним майном та поділу між сторонами. Також суд приймає до уваги посилання представника відповідача [PERSON] на те, що, три картини, експертна вартість яких складає 2200 грн. (а.с.235 т.3), зазначені позивачем у позові як майно придбане за час спільного проживання з відповідачем, не підтверджені належними та допустимими доказами їх придбання в період проживання сторін однією сім'єю, що відповідно не дає підстав для визнання його спільним сумісним майном та поділу між сторонами. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини / хвороба, навчання, догляд за дітьми, тощо / самостійного заробітку. Відповідно до ст.62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Судом не приймаються до уваги доводи та твердження відповідача [PERSON] та її представника [PERSON] в частині, що будівельні матеріали на проведення ремонту та облаштування спірного будинку [ADDRESS] були придбані лише за кошти відповідача, отримані в кредит та погашеними ще у 1999 році, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме оригіналами товарних чеків та накладних на придбання будівельних матеріалів та оздоблення, наданими позивачем, які містяться в матеріалах справи (а.с.17-62 т.1) у 2004 - 2009 роках, виготовлення газової проектної документації у 2005 році та проведення газопроводу до будинку у 2007 році, тобто в період їх спільного проживання однією сім'єю. З огляду на викладене, оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення в частині визнання спільним сумісним майном [PERSON] та [PERSON] нерухомого та рухомого майна на загальну суму 397819 грн., а саме : будівельні матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку [ADDRESS], а саме: добудови, ремонту, заміни будівельних конструкцій, облаштування огорожі, відмостки, двору, облаштування будинку комунікаціями (газовим опаленням, підведенням води), облаштування ванної кімнати, санвузлу, кухні, вартість яких складає 208412 грн.; земельну ділянку площею 0,10 га, розташовану в с. Пекарі Канівського району, зареєстрованої за реєстровим № 1-3346 на підставі договору купівлі-продажу від 07.10.2012 року на ім'я [PERSON]; вартість якої складає 46750 грн.; автомобіль марки Тойота «Корола», д.н.з. [NUMBER], зареєстрований на ім'я [PERSON], вартість якого складає 116378 грн.; рухоме майно, яке знаходиться в будинку [ADDRESS], а саме: спальний гарнітур, два телевізори «Самсунг», комп'ютер, 8 стільців, газова плита «Кайзер», витяжка «Кайзер», два підвісні світильники, шафа-купе чотирьох дверна довжиною 237 см., шафа-купе двохдверна довжиною 120 см., м'який куточок «Герд», м'який куточок «Лорд», пилосос «Самсунг», двокамерний холодильник «Самсунг», пральна машина «Індезіт», п'ять тумбочок, чотири дзеркала, акваріум на 10 л.; з дитячої кімнати: шафа, комп'ютерний стіл, двоспальне ліжко, стілець, вартість якого складає 26279 грн.. Відповідно до ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.І ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою. Отже, виходячи з наявності майна, його вартості та враховуючи вимоги сторін щодо його поділу, суд вважає за можливе визнати за сторонами по 1/2 частині за кожним права власності на зазначене майно, та у зв'язку з тим, що вказане майно є неподільним, зареєстроване на ім'я [PERSON] та перебуває у його володінні, провести поділ майна сторін на компенсаційній основі шляхом визнання права власності на вказане майно за [PERSON] та стягнення з нього на користь [PERSON] грошової компенсації замість її частки у праві спільної власності в сумі (397819 грн.:2) 198909,5 грн.. Таким чином, визначений судом спосіб поділу майна є цілком обґрунтований наданими доказами і доцільність його обумовлена засадами розумності та справедливості при вирішенні спору про право. Згідно матеріалів справи, а саме копії технічного паспорту вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 19.05.2000 року реєстр № 1-1784 (а.с.86-86 т.2). Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи Київської незалежної судово-експертної установи № 0882 від 23.06.2014 року (а.с.252 т.3) ринкова вартість квартири [ADDRESS] станом на жовтень 2004 року становила 147008 грн., у зв'язку з відсутністю виконавчих документів ( проекту, договору, актів на виконані роботи) та квитанцій на придбання матеріалів по проведенню індивідуального опалення та ремонту квартири [ADDRESS] визначити вартість цих робіт в період з 2004 до 2010 року та розмір істотного збільшення вартості квартири не вбачається можливим. З огляду на викладене, зустрічний позов [PERSON] щодо визнання квартири [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON] спільним сумісним майном з рівними частками у зв'язку з проведенням в ній ремонтних робіт, суд вважає таким, що не підлягає до задоволення, поскільки не доведений [PERSON] належними та допустимими доказами про те, що проведені роботи істотно збільшили вартість квартири [ADDRESS], як передбачає ст.62 СК України. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України слід розподілити судові витрати між сторонами, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати пропорційно задоволеній частині позовних вимог, а саме на сплату судового збору в сумі 3327,4 грн.., на оплату правової допомоги в сумі 4835 грн., на проведення судової експертизи в сумі 11604 грн..

Outcome: partial