Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 04.10.2003 між нею та [PERSON] , було укладено шлюб, який зареєстрований в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Золотоноші реєстраційної служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 150. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.10.2015 шлюб розірвано. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . З 2012 року [PERSON] ухиляється від виховання доньки, не надає матеріальної підтримки, не піклується про неї, не цікавиться дитиною, не виявляє бажання спілкуватися з нею, не проявляє уваги чи батьківської турботи. Інтереси доньки повністю ігноруються. Таким чином, дитина знаходиться без будь-якого піклування біологічного батька. У зв`язку з тим, що відповідач відмовлявся в добровільному порядку надавати кошти на утримання спільної доньки [PERSON] , звернулась до суду для стягнення аліментів. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.05.2015 з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.05.2015 і до досягнення донькою повноліття. На підставі вказаного рішення державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаської області відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа. На сьогоднішній, день рішення суду про сплату аліментів не виконується у встановленому законом порядку. У різні періоди заборгованість відповідача складала від 20000 грн. до 30000 грн. [PERSON] ставиться до своїх батьківських обов`язків безвідповідально, жодним чином не проявляє ініціативи щодо батьківського впливу, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, її сьогоденням. Жодним чином не приймає участі у вихованні своєї рідної дитини та її утриманні, тобто не виконує покладені ст.ст. 180,181 Сімейного кодексу України обов`язки. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від заховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За таких обставин подальше збереження батьківських прав недоцільне і неможливе, оскільки суперечить моральним засадам та суттєвим інтересам дитини, а тому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] . Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2020, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Н.М., у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/5803/20. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.09.2020 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Під час судового розгляду позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Антонюк І.А. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Черкаської міської ради за довіреністю Молчанович Н.О. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, покази свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 04.10.2004, виданого Деньгівською сільською радою Залотоніського району Черкаської області. Неповнолітня [PERSON] зареєстрована та проживає разом із своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наявними у матеріалах справи письмовими доказами, зокрема: витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №7118-2157372-2018 від 15.09.2018 та довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою 06.06.2018 Деньгівською сільською радою Золотоніського району Черкаської області. На підставі рішенняСоснівського районного суду м. Черкаси від 24.06.2015, яке набрало законної сили 06.07.2015, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.05.2015р. і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.05.2019 змінено розмір аліментів за виконавчим листом №712/5332/15-ц від 12.07.2018р. виданий Соснівським районним судом м. Черкаси та вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі ј частини всіх видів доходу (заробітку), щомісячно, але не менше ніж 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту набрання даного судового рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам №61146260 виданої Придніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (М. Київ) станом на 01.03.2020 відповідач має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 31061,80 грн. Згідно характеристики, від 04.08.2020 №153 наданої Черкаською гімназії №9 ім. О.М. Луценка, [PERSON] навчається в Черкаській гімназії №9 з 2012 року. За час навчання зарекомендувала себе як сумлінна, старанна, уважна учениця. Мама цікавиться життям доньки та приділяє її вихованню належну увагу. З довідки виданої Черкаської гімназії №9 ім. О.М. Луценка №154 від 04.08.2020 вбачається, що батько, [PERSON] не бере участі у вихованні дитини (не спілкується з вчителями, не відвідує батьківські збори). Відповідно до ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками та на піклування батьків. Виховання в сім`ї є первоосновою розвитку особистості дитини. Згідно ст.14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. З підстав, передбачених ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав. Однією з таких підстав є ухилення батьком від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З аналізу досліджених доказів, судом встановлено, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу, проживаючи окремо від доньки, взагалі не спілкується з нею, не здійснює належного догляду, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, навчання, тобто ухиляється від виконання свої батьківських обов`язків по вихованню та утриманню доньки. Зазначені факти знайшли своє підтвердження і в показах свідків. Зокрема, свідок [PERSON] , пояснила, що знайома з сторонами оскільки живе поруч з батьками позивачки. У [PERSON] був складний характер, під час спільного проживання з [PERSON] часто міг при дитині кричати, скандалити. На свята до дитини не приходив. Матеріальну допомогу на утримання доньки не надавав, участі у вихованні не приймав. Останнього разу його бачила більше 10 років назад. Нинішній чоловік позивачки замінив дитині рідного батька. Свідок [PERSON] , пояснила, що є хрещеною матір`ю [PERSON] , та їй відомо, що відповідач часто їздив на заробітки, однак участі в утриманні дитини не приймав та не спілкується з нею. Мати самостійно збирала та водила доньку в школу. Свідок [PERSON] , яка є матір`ю позивача, в судовому засіданні пояснила, що відповідач був хорошим чоловіком і батьком тільки рік. Потім в сім`ї почались скандали, відповідач часто випивав. Коли дитина відвідувала садочок часто забував її з нього забирати. Після розірвання шлюбу позивачці було тяжко виховувати доньку, за 11 років відповідач лише раз прийшов до школи, однак був п`яний, за що дитині потім було соромно. Крім того, він виселив позивача і доньку з квартири де вони проживали, їм не було де жити, дитина навчалась у музичній школі і щоб не змінювати місце навчання, були змушені орендувати житло. На день народження дитину не вітав. На даний час чоловік позивачки замінив [PERSON] її рідного батька. Крім цього, відповідно до ст.12 Конвенції про права дитини, ст.171 СК України в ході розгляду справи була вислухана думка неповнолітньої [PERSON] , якій на час розгляду справи є повних 16 років, яка пояснила суду, що вважає біологічного батька чужою для себе людиною. Останній раз його бачила в 2016 році, коли він приїхав по справах в місто, був напідпитку. На даний момент з ним не спілкується. Проживає з матір`ю та її чоловіком, якого вважає татом, відчуває від них підтримку, умови в яких зараз проживає є комфортними для неї. З урахуванням вищенаведеного, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, виходячи, перш за все, з найкращих інтересів дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved