Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], Голови кооперативу «Каштан» [PERSON] про відшкодування шкоди, в якій просить довіреність від 09.10.2012 року, видану [PERSON] на ім'я [PERSON], визнати недійсною та припинити представництво за цією довіреністю, дозволити їй замінити замки на вхідних дверях, зобов'язати [PERSON] відшкодувати половину її затрат за вартість замка та роботи по його заміні, стягнути з відповідачів на її користь моральну шкоду у розмірі 10000 гривень та судові витрати, [PERSON], як посадову особу усунути з посади голови ЖБК «Каштан». На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона з [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. [PERSON] з 2005 року володіє житлом, але в ньому не проживає, не зареєстрований та не має майна. Від слідчого Октябрського РВ ПМУ УМВС м.Полтави вона отримала копію довіреності від 09.10.2012 року, якою [PERSON] уповноважив [PERSON] на представництво його інтересів відносно спільної квартири, відповідач отримала ключі від вхідних дверей, та в будь-який час могла перебувати у житлі позивача. Довіреність видана без відома позивача, що призвело до крадіжки її майна : золотої каблучки, склотари та консервації. У позивача склались не взаємоввічливі стосунки з відповідачами, оскільки [PERSON], як посадова особа, прикривала нелегальних квартирантів [PERSON], судом з позивача стягнута моральна шкода за позовом [PERSON]. Посилаючись, зокрема і на те, що відповідачі своїми діями постійно завдають їй нервових потрясінь, позивач просить позов задовольнити повністю. В ході судового розгляду [PERSON] змінила позовні вимоги, відмовилась від позовних вимог про усунення [PERSON], як посадової особи, з посади голови ЖБК, просила стягнути з [PERSON] повну вартість замка в сумі 107 гривень та 70 гривень за роботу по заміні замка по розписці; стягнути з відповідачів судові витрати, моральну шкоду у розмірі 10000 гривень, оскільки вона є інвалідом 3 групи, їй не можна хвилюватися, а відповідачі постійно їй спричиняють моральні переживання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що дійсно він з позивачем з 2005 року є співвласником квартири [ADDRESS], йому належить 11/20 часток цієї квартири. В квартирі він не проживає, позивач не бажає, щоб він продав свою частку, тому для догляду за своїм житлом, сплати комунальних послуг, поточного ремонту, з метою продажу своєї частини житла, він видав довіреність від 09.10.2012 року [PERSON] для виконання цих повноважень. На даний час як він, так і [PERSON], не бажають виконання довіреності, тому він вилучив оригінал цієї довіреності та долучає її до справи, і просить припинити її дію, але не згоден, щоб її визнали недійсною. Оскільки позивачка вже замінила вхідний замок та надала йому ключ, він згоден відшкодувати їй половину вартості замка, але за роботу по заміні замка не згоден сплачувати. Він не порушує права позивачки, та не спричиняв їй моральної шкоди, тому просить відмовити у стягненні 10000 гривень. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що дійсно їй [PERSON] видав довіреність на виконання повноважень по догляду за його житлом, в квартиру [PERSON] вона не заходила. На даний час вона не бажає виконувати зобов'язання по довіреності від 09.10.2012 року, у неї вилучено оригінал довіреності. Щодо моральної шкоди заперечує,оскільки вважає, що такої позивачці вона не спричиняла, навпаки, [PERSON] спричиняє всім нервові потрясіння. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що позивач з [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] (рішення суду від 25.04.2013 року на а.с.24). Довіреністю від 09.10.2012 року, посвідченою приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу, зареєстрованою в реєстрі за №968, [PERSON] уповноважив [PERSON] на представництво його інтересів відносно спільної квартири (а.с.55). Згідно доданого до справи товарного чеку від 21.05.2015 року вартість замка становить 107 гривень. Статтею 47 Конституції України гарантовано, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. В силу ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. З огляду на викладене, суд вважає, що, оскільки [PERSON]є співвласником зазначеної вище квартири, довіреність від 09.10.2012 року видана та посвідчена в законному порядку, у суду немає підстав для визнання цього документу недійсним. Проте, відповідачі погодилися про припинення дії довіреності, долучили до матеріалів справи її оригінал. На підставі п.3 ч.1 ст.248 ЦК України, враховуючи відмову представника від вчинення дій, що були визначені довіреністю, суд вважає припинити представництво за довіреністю від 09.10.2012 року, виданої [PERSON] на ім'я [PERSON], посвідченої приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу, зареєстрованої в реєстрі за №968. Позивач в судовому засіданні заявила, що вона сама без дозволу відповідача вже поміняла замок від вхідних дверей, відповідач погодився з її діями, не заперечував про стягнення половини вартості замка, але роботу не згоден сплачувати, вважає, що розписка написана самою позивачкою. На підтвердження підстав для стягнення з [PERSON] вартості замка та роботи по його заміні позивач надала до суду товарний чек про ціну замка на 107 гривень та розписку на 70 гривень про вартість роботи. Суд, вбачає підстави для стягнення половини вартості замка, а в задоволенні інших вимог вважає відмовити, оскільки позивач не довела та не обґрунтувала свій позов в цій частині. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 гривень, то суд вважає, що в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано жодного доказу заподіяння їй такої моральної шкоди. Стосовно заявленої позивачем [PERSON] вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Статтею 23 ЦК України встановлено право фізичні особи на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їхніх прав і свобод та законних інтересів. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, та інших дій. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого та інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Враховуючи зазначені положення, судом не встановлено факту доведеності заподіяння моральної шкоди позивачеві, а сама позовна заява, окрім вимоги про стягнення суми моральної шкоди, не містить факту наявності та обґрунтування заподіяння такої шкоди, не містить доказів на підтвердження факту настання для позивача негативних наслідків внаслідок дій відповідачів. У відповідності до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язується довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. В свою чергу, [PERSON] не надано належних та допустимих доказів щодо дійсності завдання їй моральної шкоди, тому суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial