Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, та просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: [ADDRESS]. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що вона - [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Квартира належить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER], виданого 30.06.2006 Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради, згідно з розпорядженням № I-220 від 05.06.2006. [INFO] [PERSON] помер, на даний час, крім співвласників, у вказаній квартирі зареєстровано троє осіб - позивач [PERSON], відповідач - [PERSON], яка є онукою позивача, та неповнолітній [PERSON], [INFO], - син відповідача. Відповідач зареєстрована в належній позивачу квартирі з 09.06.2011, але не мешкає в ній з липня 2016 року, де може знаходитись - позивачу не відомо, оскільки бабусю вона не провідує, не спілкується з нею, своєю неповнолітньою дитиною - [PERSON] також не цікавиться. Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 13.01.2017 з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], на користь опікуна або дитячого навчально-виховного закладу. 15 березня 2017 року Виконавчим комітетом Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради прийнято рішення про надання неповнолітньому [PERSON], [INFO], статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, та піклувальником призначено [PERSON] Позивач зазначила, що відповідач понад півтори роки за місцем реєстрації не з'являється, стосунків ані з позивачем, ані з дитиною не підтримує, спірним житлом не користується, залишила його добровільно, участі у сплаті комунальних послуг не приймає, що погіршує матеріальний стан позивача, єдиним джерелом доходу якої є пенсія. Тому позивач просить суд на підставі ст.405 ЦК України визнати відповідача такою, що втратила право користування належною позивачу на праві власності квартирою. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлялася в порядку, встановленому ч.11 ст.128 ЦПК України, але в судове засідання не з'явилася, причини неявки не повідомила, відзиву на позов не надала. Належним чином повідомлені про день та час розгляду справи позивач та третя особа в судове засідання не з'явилися. Позивач надала довіреність на представництво її інтересів в суді [PERSON] /а.с.16-17/. Представник третьої особи - Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника, при винесенні рішення покладається на розсуд суду /а.с. 44/. Представник позивача наполягає на розгляді справи за відсутності відповідача, не заперечує проти винесення заочного рішення. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та представника третьої особи, на підставі наявних у справі доказів, та ухвалив про заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити за обставин, викладених в позовній заяві. Додатково пояснив, що основною причиною для подання даного позову стало те, що відповідач не допомагає позивачу оплачувати комунальні послуги, які також нараховуються і на неї, як зареєстровану особу. Позивач, крім невеликої пенсії, інших доходів не має, тому перебуває у вкрай скрутному становищі. Відповідач, незважаючи на те, що є онукою позивача, під час спільного з нею проживання ставилася до позивача недоброзичливо, вимагала від неї коштів, застосовуючи навіть фізичну силу. Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що їй відомо, що позивач є бабусею відповідача [PERSON], яку вона не бачила в квартирі позивача з літа 2016 року, до бабусі остання не приходить, де мешкає - вони не знають. Речей відповідача в квартирі позивача немає. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є опікуном неповнолітнього сина відповідачки. Їй достеменно відомо, що остання, коли мешкала з [PERSON], знущалася з неї, користуючись її безпорадним станом, оскільки позивач вже тривалий час є прикутою до ліжка. Так негідно поводилася, оскільки вимагала грошей, а з липня 2016 року взагалі не мешкає в квартирі позивача. З того часу, як відповідач в квартирі не проживає, не користується нею, комунальні платежі не сплачує, а всі витрати покладаються на позивача. Свідок [PERSON] також пояснила, що вже вісім років мешкає на першому поверсі будинку, де мешкають сторони у справі, а позивач мешкає на другому поверсі, тобто є сусідкою. Вона багато часу проводить на вулиці біля під'їзду, та їй відомо, що в квартирі [PERSON] мешкала її онука - [PERSON], але з літа 2016 року, тобто майже два роки, вона там не проживає, навіть не з'являється. Всі свідки підтвердили також, що перешкод у користуванні житлом позивач відповідачу не чинила, вона залишила квартиру добровільно, її речей в квартирі немає. Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі наданих представником позивача доказів судом встановлено, що позивачу [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується копією відповідного свідоцтва про право власності на житло [NUMBER], виданого 30.06.2006 Органом приватизації - Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради, згідно з розпорядженням № I-220 від 05.06.2006, та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна /а.с. 6, 35-36/. Встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть /а.с.9/. Відповідач [PERSON] є онукою позивача, що підтверджується поясненнями свідків в судовому засіданні. Як вбачається з довідки Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконкому Інгулецької районної у місті ради за адресою: [ADDRESS] мають реєстрацію місця проживання троє осіб, в тому числі: позивач у справі - [PERSON], 1933 року народження, відповідач - [PERSON], 1980 року народження, та її неповнолітній син [PERSON], 2001 року народження /а.с.7/. Те, що [PERSON] є матір'ю неповнолітнього [PERSON], 2001 року народження, підтверджується копією свідоцтва про народження останнього /а.с.10/. Копією рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 13.01.2017 підтверджується, що відповідач у справі - [PERSON] позбавлена батьківських прав у відношенні неповнолітнього [PERSON], 2001 року народження, на його утримання з відповідача було стягнуто аліменти на користь опікуна або дитячого навчально-виховного закладу, у випадку влаштування до нього дитини /а.с.11/. Рішенням Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради від 15.03.2017 неповнолітньому [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, встановлено на ним піклування, та піклувальником призначено [PERSON] /а.с.12/. Даним рішенням за неповнолітнім [PERSON], [INFO], збережено право користування житловим приміщенням яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно з Актом, складеним ТОВ «СИТИСЕРВІС-КР» 14.03.2017, [PERSON] за адресою: [ADDRESS], не проживає з липня 2016 року, її речі в квартирі відсутні /а.с.13/. Таким чином, судом встановлено, що відповідач з липня 2016 року, тобто майже два роки, без поважних причин, відсутня на спірній житловій площі, в належній позивачу квартирі не мешкає. При цьому позивач [PERSON] постійно проживає у спірному житловому приміщенні, утримує житло, ніяких перешкод у користуванні квартирою відповідачу не створювала. Встановлено, що в зв'язку з реєстрацією відповідача на спірній житловій площі на нього нараховуються комунальні платежі, які змушена сплачувати позивач, що є особою похилого віку, та джерелом існування якої є пенсія. Отже реєстрація відповідача у належному позивачу житлі негативно впливає на матеріальний стан позивача, порушує її права, як власника житла. Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з права власника вимагати усунення перешкод у здійсненні свого права власності, а також, які регулюють порядок користування житлом та втрати цього права членом сім'ї власника житла. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приписами ч.2 ст.405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом Згідно зі статтями 2 та 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом, а також передбачено, що громадяни зобов'язані протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до ст.7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Суд враховує, що квартира, де має реєстрацію місця проживання відповідач, належить позивачу на праві приватної власності, позивач несе витрати по утриманню житла, а відповідач від його утримання самоусунулася, чим порушує права позивача, тому суд вважає за можливе захистити порушене право позивача шляхом визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. На підставі вищезазначеного суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір розподіляється пропорційно задоволеним вимогам, але враховуючи категорію справи, а також те, позивач не просить стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Outcome: approved