Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вище вказаним позовом до [PERSON], в якому просить: позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON]; стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1000грн., починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття; допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від сумісного проживання разом з відповідачем у них народився [INFO] син [PERSON]. На даний час між нею та відповідачем припинені фактичні шлюбні відносини, вони проживають окремо один від одного. Дитина залишилась проживати разом із нею і перебуває на її утриманні і вихованні. Відповідач будучи батьком дитини, свої батьківські обов'язки щодо сина не виконує, ухиляється від обов'язків по вихованню сина, не турбується про його фізичний і духовний розвиток, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Відповідач є громадянином іншої країни та в Україні не проживає. За час перебування за кордоном жодного разу не цікавився життям та здоров'ям свого сина, відносин з дитиною не підтримує, жодного разу з ним не зустрічався, не цікавився його долею, не виявляв до свого сина батьківських почуттів, любові, турботи. Син не отримує від батька жодного подарунка на свята. Між ним та сином втрачений будь-який зв'язок. Ніякої матеріальної допомоги сину не надавав і не надає. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] та позивач позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили суд слухати справу за відсутності відповідача та не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд проводить заочний розгляд справи, проти чого не заперечує позивач та її представник. Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву з проханням розглядати справу без їх участі, ухвалити рішення з урахуванням висновку. Прокурор Горгуль К.В. в судовому засіданні позов підтримала та вважала за доцільним його задовольнити. Суд, вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], позивача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, внаслідок яких [INFO] року у них народилась спільна дитина [PERSON], який народився у Південній Африці м.Кейптаун, що підтверджується копією виписки з Реєстру цивільного стану повного свідоцтва про народження, Департаменту внутрішніх справ Південно-Африканської Республіки, виданої 05.09.2012року та посвідченої Апостилем в Південно-Африканській Республіці, відповідно до Гаазької конвенції від 05.10.1961 р., переклад з англійської мови на українську мову нотаріально засвідчений (а.с.10-11). Згідно довідки Посольства України в Південно-Африканській Республіці від 20.04.2010року [PERSON], [INFO], зареєстрований громадянином України (а.с.16). Малолітній [PERSON], проживає разом із матір'ю та вітчимом, [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою з місця проживання від 18.08.2013року (а.с.15). Батько дитини, [PERSON], є громадянином Південно-Африканської Республіки та в Україні не проживає. Згідно інформації приватного ДНЗ центр розвитку дитини «Маленька країна» [PERSON] відвідує центр розвитку з 01.09.2012року. Мати [PERSON] та вітчим [PERSON] мають нормальний зв'язок із дитиною, приймають участь у його вихованні, утриманні, розвитку його здібностей та забезпечують всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Мати дитини пояснила, що позбавлення батька дитини батьківських прав відповідає інтересам сина через те, що [PERSON] не займається вихованням Деміена, не цікавиться життям дитини, не піклується про фізичний та духовний розвиток сина, матеріально не забезпечує. Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування у своєму висновку від 23.10.2013року від 14.11.2013року за №558 вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» відповідно до ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позивачем у судовому засіданні надано докази у спосіб та в порядку передбаченому законом, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно сина. На обсяг батьківських прав та обов'язків не впливає та обставина, що один із батьків проживає окремо від дитини. Дослідивши матеріали справи з письмовими доказами, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та матеріальному забезпеченню дитини, цей факт доведений належними та допустимими доказами у справі, що відповідно до ч. 4 ст. 155, п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, є підставою для покладення на нього відповідальності, встановленої законом у вигляді позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вимоги позивача щодо стягнення аліментів, а саме в розмірі 1000грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в сумі 114 грн.70коп. і на користь держави 229грн.40коп. На підставі ст.367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів.

Outcome: partial