Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до відповідача [PERSON] із вказаним позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24.12.2015 та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON],[INFO] та сина [PERSON] ,[INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно , але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму доходів громадян на кожну дитину відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають двох дітей. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24.12.2015 з відповідача на її користь стягувались аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину. На даний час [PERSON], [INFO] досягла повноліття, але виконавча служба продовжує стягувати лише 1/6 частину всіх видів заробітку, отримуваних коштів явно недостатньо для належного забезпечення сина. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позову. Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON],[INFO] та дочку [PERSON] ,[INFO] . Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 24.12.2015 ухвалено стягувати аліменти з відповідача на користь позивачки в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину. В звязку з досягненням дочкою [PERSON] повноліття, Державна виконавча служба стягує на підставі вищезазначеного рішення суду аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. Розміру аліментів 1/6 частини всіх видів заробітку явно недостатньо для забезпечення нормального розвитку і виховання сина. Згідно ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод , кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом . Відповідно до п.п. 1,2 ст.3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 року, яка набула чинності 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст.18 Конвенції держави учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За правилами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 17.05.2017 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», відповідно до якого ч.2ст.182 СК України викладено в наступній редакції : « мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Прийняття вказаного закону спрямоване на посилення захисту прав дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів. За змістом ч.1ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Із матеріалів справи видно, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] в розмірі,меншому ніж передбачено чинним законодавством Крім того, із часу присудження аліментів у розмірі 1/3 ( а згодом 1/6) частини всіх видів заробітку суттєво змінилася економічна ситуація в країні, значно зросли ціни на продукти харчування, одяг, взуття, ліки, разом із тим потреби дітей із віком змінилися та збільшилися в силу їх росту та розвитку. Змінився прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років та становить : з 1 січня 2019 року 1921 гривню; з 1 липня 2019 - 2007 гривень, з 1 грудня 2019 2102 гривні . А тому розмір аліментів на утримання сина -1/6 частина всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є недостатньою для його нормального розвитку. Обовязок по утриманню дітей не може бути покладений виключно на матір. Таким чином, з врахуванням вищенаведених обставин, права дитини на достатній життєвий рівень, зміну матеріального стану платника аліментів, а також те, що внесені зміни до законодавства з метою захисту прав дітей про те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення позовних вимог за зміну розміру стягуваних аліментів на ј частину всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На переконання суду, саме такий змінений розмір аліментів на утримання дитини буде необхідним і достатнім для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.3ст.12, ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини , які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Твердження відповідача про сплату аліментів на утримання повнолітньої дочки в розмірі ј частини видів заробітку не заслуговує на увагу, сплата аліментів на повнолітню дочку не суперечить чинному законодавству. На підставі викладеного та

Outcome: approved