Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позов обґрунтовує тим, що 06 вересня 2016 року помер її батько [PERSON], який на випадок своєї смерті залишив заповіт, відповідно до змісту якого все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і, взагалі, все те, що буде йому належати на момент смерті, в тому числі належний йому цегляний гараж №19, що знаходиться в місті Луцьку по вулиці 8-го Березня за №8 А Волинської області заповів їй, [PERSON] Отож, внаслідок смерті її батька [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, з цегляного гаража №19, що знаходиться в місті Луцьку по вулиці 8-го Березня за №8 А Волинської області. Також зазначає, що вона звернулась до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно. Проте нотаріусом відмовлено в оформленні та видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказане нерухоме майно. З врахуванням вищенаведеного, просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті батька [PERSON], а саме: на цегляний гараж №19, що знаходиться в місті Луцьку по вулиці 8-го Березня за №8 А Волинської області, в порядку спадкування за заповітом. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Представник позивача адвокат [PERSON] подав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, за наявними матеріалами, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, заявою від 04 жовтня 2017 року просила розгляд справи здійснювати без її участі, позов визнала, не заперечує щодо його задоволення. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 06 вересня 2016 року помер [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 187236(а.с.7). На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт та зробив наступне розпорядження: спадкоємцем усього його майна, яке на день його смерті виявиться належним йому, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, а також того, що згідно із законодавством України може бути успадкованим, у повному обсязі, призначив дочку [PERSON], [INFO]. З копії технічного паспорта на обєкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. 8-го Березня, 8А/19 вбачається, що власником гаража, площею 18,6 кв. м. є [PERSON] Технічний паспорт складено 09 квітня 2012 року (а.с.13-16). Згідно копії довідки, виданої 06 березня 2012 року головою гаражного кооперативу «Лісник», [PERSON] користувався цегляним гаражем №19 для обслуговування власного автомобіля (а.с.10). Таким чином, судом встановлено, що цегляний гараж №19, що знаходиться в місті Луцьку по вулиці 8-го Березня за №8 А належить покійному [PERSON] Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається, в тому числі, з цегляного гаража, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. 8-го Березня, 8А/19. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ст. 1268 ч. 1 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1273 ч. 1 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу, або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З копії спадкової справи до майна померлого 06 вересня 2016 року [PERSON], заведеної приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу [PERSON], встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], подавши відповідну заяву нотаріусу 22 вересня 2016 року. Таким чином, встановлено, що позивач вчасно прийняла спадщину. Відповідач [PERSON] 22 вересня 2016 року подала заяву приватному нотаріусу Луцького районного нотаріального округу [PERSON] про відмову від обовязкової частки у спадщині, що залишилася після смерті її чоловіка відповідно до ст. 1241 ЦК України. Крім того, в даній заяві зазначила, що вона не претендує на виділення ? частки у спільному сумісному майні пережилому подружжю у відповідності до ст. 61 СК України та не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю за заповітом. В матеріалах справи також міститься постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу [PERSON] від 22 серпня 2017 року, з якої вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на цегляний гараж №19, що знаходиться в місті Луцьку по вулиці 8-го Березня за №8 А, що належить І.І., який помер 06 вересня 2016 року, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний обєкт нерухомості (а.с.11). Оскільки в позивача у справі відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, вона обєктивно позбавлена можливості оформити в установленому законом порядку свої спадкові права. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, а саме: цегляний гараж №19, що знаходиться в місті Луцьку по вулиці 8-го Березня за №8 А, після смерті батька [PERSON]

Outcome: approved