Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Позов обґрунтовує тим, що у період спільного проживання з відповідачем він належно опікувався донькою, яку має від [PERSON], яка є її донькою та померла [INFO]. 29.08.2013 [PERSON] засуджено вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу до позбавлення волі. Дитина [PERSON], залишилася мешкати з позивачем за адресою: [ADDRESS], де мешкає і по теперішній час. Позивач [PERSON] опікувалася долею маленької онуки так як [PERSON] участі у вихованні, догляді та утриманні дитини не приймав, не піклувався про її фізичний і духовний розвиток, жодної матеріальної допомоги дитині не надавав, з дитиною не спілкувався, тобто ухилялася від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. 18.03.2015 малолітній [PERSON] надано статус «дитини, позбавленої батьківського піклування» рішенням виконкому Саксаганської районної у місті ради. 20.05.2015 рішенням виконкому Саксаганської районної у місті ради над дитиною [PERSON], встановлена опіка, а позивача призначено опікуном. Після повернення з місць позбавлення волі, відповідач [PERSON] не виявляє бажання бачити доньку, надати будь-яку допомогу, не проявляє до неї батьківської турботи, не цікавиться про стан її здоров'я, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. [PERSON] не сприяє засвоєнню донькою загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Крім того, 20.03.2017 відповідач відмовився від своїх батьківських прав відносно дитини [PERSON], про що написав відповідну заяву начальнику служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради оскільки не має житла та не може забезпечити дитину. Служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради не заперечує проти позбавлення батьківських прав відповідача відносно доньки [PERSON] і вважає це доцільним. Тому позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача аліменти на її утримання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити з підстав зазначених в ньому. Додатково пояснила, що опікується [PERSON] з дня її народження. Доки була жива її донька та мати [PERSON], вона доглядала за дитиною, а після її смерті батько дівчинки зовсім припинив піклування дитиною. [PERSON] не бачиться з донькою, не надає будь-яку допомогу, не проявляє до неї батьківської турботи, не цікавиться станом її здоров'я, не телефонує, не приймає участь у вихованні дитини. Вона як бабуся і опікун повністю опікується дитиною, намагається максимально забезпечувати всі потреби онуки, займається її вихованням, проявляє турботу про фізичний та духовний розвиток дитини, купує їй одяг, взуття інші необхідні речі, докладає всіх зусиль, щоб онука отримувала відповідне для її віку та потреб харчування. Представник позивача підтримала позов з підстав ньому вказаних та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Пояснив, що не має можливості утримувати дитину, не має стабільного заробітку та місця проживання, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. Представник третьої особи вважала позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] надав заяву до служби у справах дітей про згоду із позбавленням його батьківський прав. Бабуся дійсно піклується про дитину. Заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою позивача по справі [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 277 (а.с. 19). 21.06.2002 донька позивача - [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON], та після реєстрації шлюбу їй присвоєне прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження, актовий запис № 340 (а.с. 7). [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON], батьками якої є: батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, актовий запис №655 (а.с. 10). 06.02.2008 шлюб між батьками [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, актовий запис № 47 (а.с. 8). [INFO] мати дитини - [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 2130 (а.с. 9). Після смерті [PERSON], відповідач [PERSON] залишив свою малолітню доньку на піклування бабусі, позивача по справі [PERSON] Малолітня [PERSON] мешкає з позивачем за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою №7 від 01.04.2016, виданої Криворізькою об'єднаною міською довідково-інформаційною службою «[PERSON]» (а.с. 17). 18.03.2015 малолітній [PERSON] надано статус «дитини, позбавленої батьківського піклування» рішенням виконкому Саксаганської районної у місті ради № 130 (а.с. 15). 20.05.2015 рішенням виконкому Саксаганської районної у місті ради №218 над дитиною [PERSON], встановлена опіка, а позивача [PERSON] призначено опікуном (а.с. 13-14). Згідно характеристики на [PERSON], як учениці 8 класу КЗШ №58 встановлено, що бабуся, яка є опікуном [PERSON], приділяє належну увагу вихованню онуки, відвідує школу, спілкується з вчителями. За роки навчання у школі батько жодного разу не поцікавився навчанням доньки, батьківські збори не відвідував (а.с. 11). Крім того, батько дитини з'явився до служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради та надав письмову згоду на позбавлення його батьківських прав (а.с. 12). Відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до Конвенції про права дитини, діти мають право на належне спілкування та допомогу. Дані гарантії закріплені і в інших нормативних документах щодо охорони дитинства. Так, відповідно до ч. 4 ст. 150 СК України батьки повинні поважати дитину. Відповідно до ст. 155 СК України встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. З цього випливає, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, поведінка батьків повинна бути такою, щоб дитина сама тягнулася до них. Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що відповідач неналежним чином відносився та відноситься до виконання своїх батьківських обов'язків, всупереч інтересам та потребам дитини, без врахування її прав, що привело до взаємного відчуження між ними, як батьком та дитиною. Відповідно до п. п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей. В п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, доведеність в ході судового розгляду обставин неналежного виконання ним своїх обов'язків відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та те, що позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків, тому суд вважає достатніми надані позивачем докази для застосування до відповідача [PERSON] крайніх заходів у виді позбавлення його батьківських прав, у зв'язку з чим вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його малолітньої доньки [PERSON] . Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Судові витрати між сторонами розподілити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved