Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог посилається на те, що 10 березня 2016 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, дітей від даного шлюбу немає. Однак, спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, з липня 2018 року вони не підтримують подружніх відносин, не спілкуються, спільного господарства не ведуть, спору про спільне майно не мають, тому їх шлюб фактично припинив своє існування. Вважає, що за таких обставин подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому просить суд його розірвати. Крім цього, після розірвання шлюбу бажає прізвище змінити на дошлюбне «Волкова». Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подавав. Ухвалою суду від 12 лютого 2019 року постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.280 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 10 березня 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 146411 від 10 березня 2016 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 316. Від даного шлюбу у сторін дітей немає. Ч. 1 ст. 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. За нормами ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, що змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони подружніх відносин не підтримують з липня 2018 року, вони не повязані спільним побутом та веденням спільного господарства, спільним вирішенням питань життя сімї, між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного. Шлюб існує лише формально. Таким чином, судом встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам. Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, а також визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 10 березня 2016 року.

Outcome: approved