Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 02.09.1995р. по 17.06.2011р. вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.06.2011р. шлюб між ними розірвано. За час подружнього життя у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини і фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Відповідач проживає окремо та не надає фінансової допомоги на доньку, яка мешкає з нею та перебуває на її утриманні. 10 жовтня 2015 року дитина набула повноліття. Донька навчається з 01 вересня 2015 року у державному навчальному закладі «Черкаський професійний ліцей» на денній формі навчання. Строк закінчення навчання 30 квітня 2018 року. Донька не має ніякого джерела доходів, тому потребує матеріальної допомоги. Позивач зазначає, що відповідач працює та отримує регулярно заробітну плату, тому має можливість надавати грошову допомогу на утримання доньки. Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей він не має. Враховуючи те, що дитина навчається на денній формі навчання навчального закладу, не має ніякого джерела доходів та знаходиться на утриманні матері, вона потребує матеріальної допомоги. При цьому, відповідач зобовязаний та має можливість утримувати свою повнолітню доньку, яка навчається та потребує матеріальної допомоги. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на користь доньки [PERSON], [INFO], яка навчається на денній формі у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітків та доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму починаючи з дня подачі позову і до закінчення нею навчання. В ході розгляду справи позивач уточнила свої позовні вимоги та остаточно просила стягнути з відповідача [PERSON], [INFO] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], яка навчається у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітків та доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму починаючи з дня подачі позову і до закінчення нею навчання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що за рішенням суду від 22 червня 2011 року шлюб між сторонами розірвано. За час подружнього життя у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Відповідач сплачував аліменти на дочку до її повноліття у повному обсязі, заборгованості не має. Дочка проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. На даний час [PERSON] є студенткою державного навчального закладу «Черкаський професійний ліцей» на денній формі навчання та отримує стипендію у розмірі 270грн., яких недостатньо для її повноцінного існування. А тому, просила задовольнити позов та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, що продовжує навчання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти свого обов»язку утримувати дочку, яка навчається. Між тим, отримавши заяву про уточнення позовних вимог в редакції від 14.12.2015р., в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Не надав до суду заперечень проти остаточної редакції позовних вимог. Заслухавши думку позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного і всебічного дослідження суд приходить до наступного: встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 червня 2011 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно із даними свідоцтва про народження ([PERSON] І-СР №203594) сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], батьком дитини записаний відповідач. В судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають і їх спільна дочка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до даних довідки №878 від 11 грудня 2015 року, [PERSON] дійсно навчається в групі 011-12 ДНЗ «Черкаський професійний ліцей» ІІ атестаційного рівня на денній державній формі навчання з 01 вересня 2015 року по 30 квітня 2018 року. Позивач самостійно не може матеріально забезпечити належне навчання та утримання повнолітньої дитини, оскільки тих коштів, які вона отримує, для цього недостатньо. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] працює в ДП «Черкаський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на посаді інженера першої категорії. Середній заробіток [PERSON] за 2015 рік становить 6980,54грн., що підтверджується довідкою №1264/04-28 від 26.10.2015р. Відповідач [PERSON] працює в ПП СРБП «Черкасиліфт» на посаді електромеханіка, розмір заробітної плати якого за період з січня 2015 року по жовтень 2015 року становить 22025,99грн., що підтверджується довідкою про доходи №3/1243 від 24.11.2015р., виданої ПП СРБП «Черкасиліфт». Крім того, відповідачем до суду не надано жодних підтверджень щодо неможливості утримувати ним дитину. Він не заперечує проти свого обов»язку щодо утримання дочки. Під час розгляду справи не встановлено об»єктивних даних, які б свідчили про те, що відповідач є непрацездатним, має на утриманні інших осіб і не має можливості матеріально утримувати дочку. Як передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України та нормами Сімейного Кодексу України. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Аліменти це обовязок утримання у визначених законом випадках одним членом сімї інших, які потребують цього. Статтею 198 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно із ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Як зазначено у ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. За положеннями ч.1 ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. №146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Таким чином, на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог та відповідач своїх заперечень, наявність доказів, які досліджені в судовому засіданні, оцінивши їх на предмет належності, допустимості, достовірності, а також їх достатність і взаємний звязок у сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення уточнених позовних вимог в редакції від 14.12.15р. у повному обсязі. Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання (ч. 1 ст. 367 ЦПК України). На підставі ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір», необхідно з відповідача в дохід держави стягнути судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved