Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 10.05.1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження 10.05.1998 року зроблено запис за №777. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, тому позивач вирішила звернутись до суду з даним позовом. В підготовчому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Учасники справи до підготовчого засідання не зявились, однак від останніх надійшли письмові заяви, згідно яких позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, а відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти задоволення останніх. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). А тому, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 10.05.1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження 10.05.1998 року зроблено запис за №777, згідно свідоцтва про одруження серії І-АМ №019936, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області 10.05.1998 року (а.с.3). Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії І-АМ №077127, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області 15.10.1998 року (а.с.4). З пояснень представника позивача в підготовчому засіданні та зі змісту позовної заяви встановлено, що спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не підтримують подружніх відносин. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання останнього. А тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачу [PERSON] прізвище, яким вона користувалась після реєстрації цього шлюбу «Грицай». Судові витрати залишити за позивачем, як на тому наполягала остання. На підставі викладеного,

Outcome: approved