Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на свою користь на утримання сина : [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви до суду до досягнення диртиною повноліття, які просить стягнути з відповідача. В обґрунтування позову посилається на те, що 19 квітня 2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народився син [PERSON], коштів на утримання якого відповідач не надає. [PERSON] ухиляється добровільно сплачувати аліменти, чим не виконує обовязку щодо утриманням дитини. Відповідач працездатний та може утримувати дитину. За таких обставин позивач звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву відповідно до якої справу просить розглядати без її участі, позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, ураховуючи вказане, суд вважає за можливе на підставі ст.224 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до п.17 ч.3\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до норм\~глави 15 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 180 СК України\~передбачено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 3\~ст. 181 СК України\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Згідно\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:\~\~стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 19.04.2011 року, що вбачається зі свідоцтва про шлюб серія 1-ОЛ № 051957 (а.с. 5). 07 грудня 2015 року в сторін по справі народився син [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 49, свідоцтво про народження серії І-КИ № 584716 (а.с.7). З рішення суду від 16.01.2017 року в справі № 171/1143/16-ц, яке набрало законної сили 07.03.2017 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Утримання дитини є рівним обовязком як матері, так і батька. Врахувавши вимоги\~статей 182,183 СК України\~та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що, на користь позивача з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частці від заробітку (доходу) батька, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Також з відповідача слід стягнути судовий збір за розгляд справи в розмірі 640 грн., оскільки позивач був звільнений від його сплати при подачі позову відповідно до п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~та ч. 3\~ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved