Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26.04.2013 року, який зареєстрований Дзержинським відділом ДРАЦС Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 141. Від шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на спільному утриманні позивача з відповідачем. З вересня 2014 року шлюбні відносини припинені. Позивачу стало зрозуміло, що подальше збереження сім`ї є неможливим з тієї причини, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, різі погляди на вирішення сімейних проблем та ведення спільного господарства. Подальше збереження та існування шлюбних відносин позивач вважає неможливим та суперечить інтересам позивача. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, взявши до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, сторони з 26.04.2013 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Дзержинським відділом ДРАЦС Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 141. Від шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на спільному утриманні позивача з відповідачем. Шлюбні відносини між сторонами були припинені з вересня 2014 року з тієї причини, що між сторонами втрачено взаєморозуміння. Можливість збереження сімї втрачена. Примирення між сторонами неможливе. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови ПВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Конституцією України проголошена охорона сім'ї державою, що полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне зясувати прізвища подружжя після розірвання шлюбу, залишивши прізвище позивачу [PERSON], відповідачу [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved