Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в обґрунтування якого зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитина надає, але періодичність її надання визначає на свій розсуд, тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача. Також, позивач зазначає, що оскільки вона не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, просить стягувати аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частки від доходу відповідача. Ухвалою суду від 15.07.2021 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначене судове засідання по справі. Ухвалою суду роз`яснено відповідачу, право подати відзив на позов, а також заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження (а.с.9). Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.12). Відповідач [PERSON] також надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує (а.с.13). Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, у в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. В судовому засіданні встановлено, що 14.02.2018 року між сторонами укладено шлюб (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у зв`язку з тим, що відповідач визнав позов та визнання позову є безумовним, та не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з урахуванням положень ст. 182 СК України, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за вимогами про стягнення аліментів, судовий збір повинен бути стягнутий на користь держави з відповідача. Разом з цим, оскільки позивач звернулася до суду з двома вимогами: стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на своє утримання як дружини, які є вимогами майнового характеру, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. за кожну позовну вимогу, або загальною сумою 1816 грн.. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved