Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 03.08.1996 Відділом РАГС м. Красний Луч Луганської області, актовий запис №280; після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 03 серпня 1996 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Між позивачем та відповідачем відбувалися сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. Майже десять років вони проживають окремо. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Примирення між відповідачем та позивачем не можливе, оскільки вони тривалий час назад припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство, та проживають окремо. Спору стосовно спільного майна не має. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 26.01.2018 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 26.02.2018. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 26.02.2018 було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду на 23.03.2018. 23.03.2018 судове засідання не відбулося у звязку з відрядженням головуючого судді, наступне судове засідання призначено на 07.05.2018. Позивач та її представник у судове засідання не зявилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України», причини неявки суду не повідомив, відзив не надав. Суд відповідно до ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що з 03 серпня 1996 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕД № 308543, виданим 03 серпня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Красний Луч Луганської області, актовий запис №280. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач [PERSON] (до шлюбу Протас) [PERSON] після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище отримане після реєстрації шлюбу Смольська. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved