Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В позові посилається на те, вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 18.02.2005 року, який було розірвано на підставі рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 11.03.2013 року. Від шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: донька - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO], діти знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. Вказує на те, що відповідач на даний час офіційно не працює, має нерегулярний дохід, тому вважає, що кошти на утримання дітей потрібно стягувати в твердій грошовій сумі. Угоди про добровільну сплату аліментів на неповнолітніх дітей між ними не досягнуто, участі в утриманні та вихованні дітей відповідач не бере та ніяких коштів не надає, інших дітей, чи батьків, які перебувають на утриманні у відповідача немає, стан здоров'я відповідача задовільний. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 600 грн., щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання заяви і до виповнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити в повному обсязі. Додатково пояснила, що в неї від попереднього шлюбу є ще одна дитина на утриманні син - [PERSON], [INFO]. Вказала, що на утримання дітей відносно яких вона звернулась з даним позовом вона витрачає на місяць не менше 2400,00 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив суду, що він дійсно перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачкою з 18.02.2005 року по 11.03.2013 рік, однак вважає, що діти хоча й його, однак він постійних доходів немає, а тому відмовляється сплачувати аліменти на їх утримання. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.02.2005 року, який було розірвано на підставі рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 11.03.2013року. Від спільного проживання у шлюбі сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем, за адресою: [ADDRESS] і батьком дітей є відповідач. Судом також встановлено, що відповідач на даний час офіційно не працює, має нерегулярний (мінливий) дохід, участі у вихованні та утриманні дітей не бере, коштів на утримання дитини не надає, стан його здоров'я задовільний та інших утриманців він не має. Суд не бере до уваги доводи відповідача, про те що він не має постійного доходу і роботи, оскільки утримання дітей є обов'язком батьків. Вказані обставини підтверджується поясненнями сторін та матеріалами справи. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд, розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Відповідно до приписів ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, відповідно до ст.57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Обставини справи, згідно до положень ч. 2 ст. 59 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до приписів ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Крім того рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. На підставі вказаних норм закону та виходячи з обставин встановлених по справі, суд вважає що з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі по 600,00 грн., щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову до суду. При цьому суд враховує стан здоров'я та матеріальне положення дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, те що вказаний розмір аліментів складає менше половини прожиткового мінімуму визначеного державою для дитини відповідного віку, а тому вважає, що такий розмір аліментів ніяким чином не буде порушувати інтересів дітей та є достатнім для задоволення їх потреб, зважаючи на обставини встановлені по справі і обов'язок батьків утримувати дітей в рівних частинах. Крім цього відповідно до ст. 88 ч.2 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved