Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що від шлюбу з відповідачем вони мають сина [PERSON], [INFO]. На підставі рішення суду з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача. Вже декілька років відповідач має нерегулярний, мінливий дохід. Розмір аліментів, що сплачується ним на дитину досягає мінімуму визначеного законом, який зовсім не покриває витрати на дитину та її нормальний розвиток. На даний час вона винаймає житло, у звязку з чим її матеріальний стан значно погіршився, вона часто хворіє. В звязку з цим, просить суд змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача та стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 2000 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та зокрема пояснив, що відповідач регулярно за виконавчим листом сплачує аліменти на утримання сина. Він має постійну роботу, ніякого мінливого, нерегулярного доходу не має. До того ж, у відповідач від другого шлюбу в 2013 році народилася дитина . На теперішній час дружина відповідач чекає вже на другу. Всі ці обставини свідчать, що підстав для зміни розміру аліментів не має, оскільки матеріальний стан відповідача не поліпшився. Заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська №2-2679/10 від 21.10.2010 року з [PERSON] стягнено аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 09.09.2010 року, про що 10.11.2010 року видано виконавчий лист. Відповідно до ч.1\~ст.184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст.192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених законом. Тобто,\~Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач просить змінити розмір аліментів з 1/4 частини та стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, тоді як фактично це є зміною способу присудження аліментів. І для зміни розміру аліментів, і для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі\~Сімейний кодекс України\~передбачає певні умови, а саме: - наявність нерегулярного, мінливого доходу, одержання частини доходу в натурі, інші обставини, що мають істотне значення (ч.1\~ст.184 СК); - зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених законом. Тобто, позивачка повинна довести зміну обставин, що були наявними на момент винесення рішення про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку та довести підстави визначення аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка не скористалася наданими їй правами, не обґрунтувала свої позовні вимоги та не надала суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч.1\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.\~60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень. Доводи позивача щодо того, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід та те, що її матеріальне становище та здоровя погіршилося є безпідставними, оскільки позивачем на підтвердження свої позовних вимог не надано суду належних доказів, а тому суд вважає, що вони не обґрунтовані та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. В свою чергу, відповідач надав суду копію трудової книжки з якої, вбачається, що він має постійне місце роботи за яким, щомісячно відраховуються з його заробітної плати аліменти на утримання сина (а.с.17, 46,47). Інші доводи позивача, що отримуваних аліментів не достатньо для покриття витрат, які вона несе по утриманню дитини не можуть бути підставами для зміни розміру аліментів. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є недоведеними, а тому позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed