Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Позивач , [PERSON], звернулася 18.07.2016 року до суду з вищезгаданим позовом, який уточнено 10.08.2016 року. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем у справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 10.08.2012 року. Від спільного життя мають одну неповнолітню дитину - дочку [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини припинено через різні погляди на життя та шлюб, ведення господарства та виховання дитини. До примирення не прагнуть, спору про поділ майна немає. Однак, між ними виник спір щодо місця проживання дитини. Враховуючи погрози відповідача про відібрання дитини та наявність у неї необхідних умов для виховання та розвитку дитини, просить шлюб розірвати та визначити місце проживання дитини разом із нею. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи обставинами, викладеними в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні присутнім не був, скориставшись правом представництва відповідно до ст.38 ЦПК України. Представник відповідача - [PERSON] ( договір про надання правової допомоги від 05.12.2016 року) /а.с.33/ в судовому засіданні заперечував проти позову , оскільки позивач не має житла, винаймає квартиру, дитина не зареєстрована, відповідач має власну квартиру та бажає зареєструвати місце проживання дитини за своєю адресою, просив позов задовольнити частково, шлюб розірвати, в частині інших позовних вимог - відмовити. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Саксаганського виконкому районної у місті радив судовому засіданні присутнім не був, суду надано висновок служби щодо визначення місця проживання дитини. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наступного. Так, судом встановлено, що сторони перебувають шлюбі, зареєстрованому Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області,актовий запис № 452 від 10 серпня 2012 року /а.с.8/. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] [INFO] /а.с.7/. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Позивач стверджує, що вони припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, мешкають за різними адресами, поновлювати сімейні відносини не бажає. Спір про майно відсутній. За таких обставин, суд вважає шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому суд задовольняє позові вимоги про розірвання шлюбу. Щодо визначення місця проживання дитини - [PERSON] [INFO], суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, не можуть дійти згоди щодо місця проживання дочки, якій виповнилося чотири роки. Згідно ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За правилами ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини,стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Висновком Служби у справах дітей Саксаганського виконкому районної у місті ради № 10/3с2478 від 23.06.2016р., після проведення бесіди з батьком дитини,який не заперечував проти визначення місця проживання дитини разом із матір'ю, визначено за доцільне проживання малолітнього [PERSON] [INFO] разом із матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.45)(відповідно розпорядження Голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 19 травня 2016 року № Р-223/0/3-16 «Про перейменування топонімів у населених пунктах області» [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS]). Позивач за місцем проживання та роботихарактеризується позитивно /а.с.52,53/. Отже, враховуючи ставлення до участі у вихованні, наявність належних матеріально-побутових умов для проживання дитини у матері, який працює, має стабільний дохід, має можливість утримувати малолітню дочку матеріально, відсутність вагомих заперечень батька щодо місця проживання дитини з матір'ю, з метою забезпечення інтересів дитини, суд приходить до висновку про необхідність визначення місця проживання дитини з його матір'ю. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст..88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved