Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 09.11.2011 року укладено шлюб, який зареєстрований Відділом ЗАГС Невського району Комітету у справах ЗАГС Уряду Санкт-Петербургу, актовий запис № 2655, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від шлюбу мають спільного сина - [PERSON]. Причиною розірвання шлюбу стало фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин та різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше спільне життя не можливо. Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи без її участі, в якій вона підтримала заявлені позовні вимоги та просила суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився. До матеріалів справи повернулось виконаним судове доручення з Невського районного суду Санкт-Петербургу, відповідно до якого відповідачу [PERSON] було вручено копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з наданими до неї документами та судове повідомлення про дату та час слухання справи. [PERSON] був допитаний в судовому засіданні у Невському районному суді Санкт-Петербурга, де вказав, що позовні вимоги визнає, просить суд розглянути справу без його участі та направити на його адресу копію рішення суду. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що 09.11.2011 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстрований Відділом ЗАГС Невського району Комітету у справах ЗАГС Уряду Санкт-Петербургу, про що складений актовий запис № 2655 та видано Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від шлюбу мають дитину - [PERSON]. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства не ведуть. У позовній заяві позивач зазначає, що спорів майнового характеру між подружжям немає. Місце проживання сина - [PERSON] між сторонами узгоджено, дитина проживатиме з батьком. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 28 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифікованої 10.11.1994 року Верховною радою України (Далі - Конвенція), по справах про розірвання шлюбу застосовується законодавство Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя на момент подачі заяви. Якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної Сторони, установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 29 Конвенції, Компетентність установ Договірних Сторін по справах про розірвання шлюбу у випадку передбаченому п. 2 ст. 28, компетентні установи Договірної Сторони, на території якої проживає подружжя. Якщо один з подружжя проживає на території однієї Договірної Сторони, а другий - на території іншої Договірної Сторони, по справах про розірвання шлюбу компетентні установи обох Договірних Сторін, на територіях яких проживає подружжя. Враховуючи викладене, виниклі правовідносини регулюються Сімейним Кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало непорозуміння між подружжям, яке призвело до втрати взаємних почуттів, в результаті чого подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливим. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд вважає можливим розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, оскільки подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе. Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати віднести на рахунок позивача. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved