Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача [PERSON] на її користь заборгованість за договором позики від 29 квітня 2014 року в сумі 27326 гривень 12 копійок, 3% річних від простроченої заборгованості в сумі 1024 гривень 72 копійки, грошові кошти з урахуванням індексу інфляції від суми заборгованості в розмірі 15359 гривень 68 копійок, судові витрати по справі в сумі 487 гривень 20 копійок, а всього стягнути грошових коштів на загальну суму 44 197 гривень 72 копійки. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29 квітня 2014 року вона уклала з [PERSON] договір позики, згідно з яким передала йому грошові кошти в сумі 15 000 гривень та 500 євро з умовою їх повернення не пізніше 29 травня 2014 року. Згідно із наданою суду довідкою з ТВБВ 10015/0510 філія-Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» м. Іллічівська від 08 вересня 2015 року, офіційний курс НБ України станом на 08 вересня 2015 року становить 2465,2248 гривень за 100 євро. Договір укладено у простій письмові формі. При фактичній передачі вищевказаних грошових коштів 29 квітня 2014 року відповідачем власноручно було підписано та надано їй розписку в присутності їхнього спільного знайомого [PERSON] По закінченню зазначеного строку відповідач борг не повернув. Неодноразові вимоги про повернення боргу не дали результату. Відповідач обіцяв виконати зобов'язання найближчим часом, посилаючись на різного роду обставини, які нібито ускладнюють його виконання, а останнім часом взагалі перестав відповідати на телефонні дзвінки. До теперішнього часу відповідач борг не повернув, чим узяті на себе зобов'язання не виконав. Відповідно до розрахунку заборгованості, сума боргу за курсом у 2465,2248 гривень за 100 євро становить 12 326 гривень 12 копійок, а з урахуванням 15000 гривень становить 27326 гривень 12 копійок, сума боргу з урахуванням 3% річних від простроченої заборгованості (1024,72 гривні) становить 28350 гривень 85 копійок. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції від простроченої заборгованості становить 42685 гривень 80 копійок. Всього сума боргу становить 43 710,52 гривень. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та доказів до неї. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чи\-ном повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, та відповідача, та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 2 ст.1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як вбачається з матеріалів справи, 29 квітня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого позикодавець передав позичальнику у власність 15 000 гривень і 500 євро на строк один місяць, а позичальник зобов'язується повернути вказану суму в обумовлений строк і виплатити позикодавцю проценти на суму позики в розмірі 200 доларів США. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно п.п. 2, 3 договору позики, повернення вказаного в даному договорі суми позики проводиться не пізніше 29 травня 2014 року. Вся сума відсотків сплачується позичальником позикодавцю 07 травня 2014 року. У випадку прострочки повернення суми позичальник сплачує позикодавцю штраф в розмірі 20% від всієї суми позики за кожний день прострочки. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були виконані умови договору позики в частині надання відповідачу позики у розмірі 15 000 гривень та 500 євро, що підтверджується розпискою від 29 травня 2014 року, відповідно до якої відповідач отримав від позивача в позику грошову суму в розмірі 15 000 гривень та 500 євро та зобов'язався повернути вказану суму в строк не пізніше 29 травня 2014 року (а.с.6). В той же час, відповідачем були порушені умови договору позики в частині повернення отриманих коштів. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1, 2 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до довідки № 636 від 08 вересня 2015 року, виданої ТВБВ № 10015/0510 Філії Одеське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк України», станом на 08 вересня 2015 року курс євро склав 2465 гривень 2248 копійок за 100 євро за курсом НБУ (а.с.7). Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача за договором позики становить 27 326 гривень 12 копійок, що складається з: 15 000 гривень отриманих в позику та 500 євро (що в еквіваленті становить 12 326 гривень 12 копійок). Відповідно до вимог ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а також боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем для сплати відповідачу розраховано 1024 гривень 72 копійки 3% річних (3:12 * 15 (загальний період прострочення виплати боргу з червня 2014 року по серпень 2015 року включно) = 3, 75%, при цьому розмір 3% річних - 27326,12 гривень (загальний розмір боргу) * 0,0375). Крім того, позивачем до сплати відповідачу розраховано інфляційну складову боргу у розмірі 15 359,68 гривень (де підсумковий індекс інфляції складає 156,208% (за червень 2014 року - 101,0%, за липень 2014 року - 100,4%, за серпень 2014 року - 100,8%, за вересень 2014 року - 102,9%, за жовтень 2014 року - 102,4%, за листопад 2014 року - 101,9%, за грудень 2014 року - 103,0%, за січень 2015 року - 103,1%, за лютий 2015 року - 105,3%, за березень 2015 року - 110,8%, за квітень 2015 року - 114,0%, за травень 2015 року - 102,2%, за червень 2015 року - 100,4%, за липень 2015 року - 99%, за серпень 2015 року - 99,2%), сума боргу становить 27 326,12 гривень, сума боргу з урахуванням індексу інфляції 42 685,80 гривень. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З огляду на викладене, враховуючи порушення відповідачем умов договору позики, враховуючи, що відповідачем заперечень на позовну заяву подано не було, доказів, щодо спростування вимог позивача про стягнення заборгованості за договором позики, суду не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за договором позики в сумі 27 326 гривень 12 копійок, 3% річних від простроченої заборгованості у розмірі 1024,72 гривні та інфляційну складову боргу у розмірі 15 359,68 гривень, а всього 43 710 гривень 52 копійки. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує відповідачу до сплати на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 487 гривень 20 копійок, які сплачено позивачем за подання даного позову до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved