Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує наступним. [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] 4 березня 1989 року. Шлюб зареєстрований міськвідділом РАГС у м. Ужгорода Закарпатської області, актовий запис № 185. У шлюбі є спільні діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. [PERSON] вказує, що життя з відповідачем не склалося. Протягом спільного життя відповідач зловживав алкоголем, зраджував, не приділяв уваги сімї та вихованню дітей, вчиняв сварки. Неодноразово зверталась до поліції. Відповідач зробив спільне життя неможливим. Поведінка відповідача негативно впливає на психологічний стан позивача і її дітей. Крім того, відповідач не регулярно дає кошти за комунальні послуги, харчування, нищить хатнє майно. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Також зазначає, що вона не згодна на примирення і тому вважає, що шлюб необхідно розірвати. Збереження шлюбу та подальше сумісне життя з відповідачем неможливе. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище чоловіка [PERSON]. На підставі вищенаведеного позивач просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 4 березня 1989 року міськвідділом РАГСу м. Ужгорода Закарпатської області, актовий запис № 185. В судове засідання позивач не зявилася, подала на адресу суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не зявився, подав на адресу суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає та просить суд розглянути справу без його участі. Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно свідоцтва про укладення шлюбу І-ФМ № 496283 від 4 березня 1989 року, [PERSON] та [PERSON] 4 березня 1989 року уклали шлюб, про що міськвідділом РАГСу м. Ужгород Закарпатської області в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 4 березня 1989 року зроблено запис за № 185. Після укладення шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнає заявлений позов, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] виявився невдалим, сімейне життя не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, тобто даний шлюб існує тільки формально. Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved