Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась до суду позовною заявою до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини та визнання спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом, визнання права приватної власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з серпня 1978 року по 16 жовтня 2013 року мати позивача [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю, були пов'язані спільним побутом та мали взаємні права і обов'язки. Проживали вони спочатку за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вулиця Жлоби, 23-а, з 01 листопада 2002 року за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Полтавська,52, 16 жовтня 2013 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Піонерська, 12. Вказаний будинок належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Заповіту [PERSON] не залишив. Враховуючи відсутність у спадкодавця спадкоємців за заповітом, а також відсутність спадкоємців за законом першої, другої, третьої черг, мати позивача [PERSON], має право на спадкування за законом у четверту чергу, так як проживала зі спадкодав\-цем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Також, спадщину після смерті [PERSON] прийняла відповідач по справі [PERSON], так як подала заяву 01 квітня 2014 року до Першої Синельниківської державної нотаріальної кон\-тори про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця. Але [PERSON] не складав на користь відповідача за\-повіту, відповідач не перебуває в родинних стосунках із спадкодавцем, не проживала з ним однією сім'єю , тому вона не може бути спадкоємцем. [PERSON] спадщину після смерті [PERSON]О прийняла, але спадкових прав не оформила і 23 березня 2014 року померла. Після її смерті відкрилася спадщина на вищезазначений житловий будинок. Заповіту [PERSON] не залишила. Позивач є єдиним спадкоємець першої черги в порядку спадкування за законом. Спадщину після смерті матері позивач прийняла, так як у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач звернулася до державного нотаріуса Першої Синельниківської дер\-жавної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на зазначений житловий будинок. Але нотаріус відмовив їй у його видачі , так як не підтверджено факт про\-живання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON]. Позивач звернулася до Синельниківського міськрайонного суду з заявою про встановлення факту проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини та визнання спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом. Але ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 18 лютого 2015 року заяву залишено без розгляду, так як під час розгляду справи в порядку окремого провадження суд виявив спір про право. Вважає, що за нею може бути визнано право приватної власності на вищевказаний житловий будинок, так як факт проживання однією сім'єю її [PERSON] та [PERSON] підтверджується довідками з місця проживання. Просить встановити той факт, що [PERSON], яка померла 23 березня 2014 року та [PERSON] проживали однією сім'єю з серпі 1978 року і до дня смерті [PERSON] - 16 жовтня 2013 року; визнати [PERSON], яка померла 23 березня 2014 року, спадкоємцем четвертої черги в порядку спадкування за законом після померлого 16 жовтня 2013 року [PERSON]. Визнати за нею, [PERSON], [INFO], право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Піонерська,12 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка настала 23 березня 2014 року. В судовому засіданні позивачка, її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Відповідач по справі [PERSON] до початку слухання справи надала письмову заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги визнає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона переїхала в 1977 році до м. Синельникове. [PERSON] та [PERSON] проживали разом по сусідству з ними. Вони жили як подружжя, як чоловік та дружина, вели спільне господарство, працювали, купили будинок, вели спільний бюджет, ходили разом за покупками. Спілкувались кожного дня, як з сусідами. У померлого [PERSON] не було іншої дружини та дітей. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] та [PERSON] проживали [INFO], та вели господарство. [PERSON] називав [PERSON] дружиною, та її доньку вважав своєю. Вони купували меблі та все робили разом. Проживали давно, ще до 2002 року. [PERSON] помер в жовтні чи листопаді 2013 року, а через 6 місяців померла [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що проживали по сусідству з 2002 року зі [PERSON] та [PERSON], спілкувались як сусіди, свідок допомагав їм, якщо було потрібно. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступне. Відповідно до п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. Факт смерті спадкодавця [PERSON] 16 жовтня 2013 року підтверджується копією свідоцтва про його смерть [PERSON] І-КИ № 533435 (а.с.5). Згідно довідки №13 від 22.04.2015 року, виданої квартальним комітетом, [PERSON], [INFO], проживав [INFO] з 01.11.2002 року по момент смерті 16.10.2013 року однією сімєю, був повязаний спільним побутом разом зі [PERSON] 01.01.1949р.н.(.а.с.10). Згідно довідки №162 від 16.04.2015 року виданою виконавчим комітетом Синельниківської міської ради, [PERSON] на день смерті 16.10.2013р., був зареєстрований за адресою: [INFO], з 01.11.2002 р. по день смерті. Разом з ним була зареєстрована [PERSON] з 22.10.2002 р., по день смерті 23.03.2014р. (а.с.9). Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом. Факт належності померлому 16.10.2013 року [PERSON], на праві власності спадкового майна у вигляді жилого будинку розташованого в м. Синельникове, вул. Піонерська, 12, Дніпропетровської області підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 16 серпня 2002 року державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори та зареєстрованого Синельниківським БТІ 01.11.2002 року за № 2365. Даний будинок зареєстрований в Синельниківському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за [PERSON] за реєстром №663 що підтверджується повідомленням КП Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації від 30.03.2015 року №685(а.с.14); копією технічного паспорту на жилий будинок по вул. Піонерська,12, м.Синельникове, яке міститься в матеріалах справи. В судовому засіданні досліджено копію спадкової справи № 72/2014 до майна померлого 16 жовтня 2013 року [PERSON], наданої на запит суду нотаріусом Першої синельниківської держнотконтори [PERSON] Постановою державного нотаріуса Першої Синельниківської держнотконтори від 19.11.2014 року, позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 23.03.2014 року [PERSON] оскільки з поданих нею документів не просліджується факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до вимог ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У якості підтвердження факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, суд бере до уваги в якості доказів пояснення свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які допитані в судовому засіданні та підтвердили, що померлий 16.10.2013 року [PERSON] та [PERSON], починаючи з серпня 1978 року проживали разом однією сімєю як чоловік та жінка, вели спільне господарство, мали спільний бюджет до дня смерті [PERSON], тобто, до дня відкриття спадщини. Факт смерті спадкодавця [PERSON] 23 березня 2014 року підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] І-КИ № 560396(а.с.6). Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті 23.03.2014 року [PERSON]. Факт належності померлому спадкодавцю спадкового майна жилого будинку розташованого за адресою: м. Синельникове, вул. Піонерська,12, Дніпропетровської області, встановлений в судовому засіданні. Таким чином, в судовому засіданні зясована мета встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, та встановлений сам факт проживання однією сімєю, який повністю підтверджується матеріалами справи, та поясненнями свідків, а тому суд вважає що вимоги позивачки [PERSON] є повністю доведеними, підтвердженими матеріалами справи, у звязку з чим вони підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Зясувавши всі обставини справи, суд вважає наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги - встановленою, а позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного, п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, ст.ст.1216,1258, 1264,1273

Outcome: approved