overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду позовом до [PERSON], просить розірвати шлюб. Позов мотивований тим, що сумісне життя з відповідачем не склалось внаслідок відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, що привело до втрати відчуттів любові і пошани один до одного. Вважає, що сім'я повністю розпалась, зберегти її не можливо, внаслідок чого просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилась, про час та місце розгляду справи сповіщена належно, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причин своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутність не подавав, у зв'язку з чим, враховуючи думку позивача, у відповідності до ст. 169 ч.4 ЦПК України, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 грудня 2007 року, від сумісного життя дітей не мають. Подружжя шлюбні відносини не підтримує з 11.12.2013 року, спільне господарство не ведуть, загального бюджету не мають, мешкають окремо, сім'я розпалась внаслідок втрати відчуттів прихильності, любові і пошани, обумовлених відсутністю взаєморозуміння. Спір про поділ сумісного подружнього майна між сторонами по справі - відсутній. Суд вважає, що сім'я повністю розпалась, зберегти її не можливо, шлюб існує формально, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 229,40 грн. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей, а саме: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач є батьком дітей, але матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає, офіційно не працевлаштований, працює в м.Києві має мінливий дохід, є здоровим та працездатним, може і повинен надавати утримання їх малолітнім дітям. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з?явивлась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно свідоцтва про народження від 19.01.2012 року, виданного повторно Виконавчим комітетом Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницькій області, відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження від 01.10.2009 року, виданого Судилківською сільською радою Шепетівського району Хмельницькій області, відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Судилківської сільської ради Шепетівсього району Хмельницької області №1191 про склад сім'ї від 15.05.2015 року [PERSON] та [PERSON] проживають разом зі сторонами. З огляду на те, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей, є здоровим та працездатним, має мінливий заробіток, добровільно коштів на утримання дітей не надає, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в доход держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого має доньку [PERSON], [INFO]. На даний час дитина є повнолітньою, але продовжує навчатись на денному відділенні Вінницького транспортного коледжу першого рівня акредитації за рахунок держбюджету та потребує матеріальної допомоги. Самостійно невзмозі у повній мірі утримувати дитину. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Середній заробіток відповідача становить 1160 грн. на місяць, тому відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/4 частки його заробітку до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що її дочка [PERSON] досягла повноліття, але продовжує навчання в Вінницькому транспортному коледжі, отримує стипендію в розмірі 500 грн. на місяць, сама вона отримує заробітну плату в розмірі 2500 грн. на місяць, тому не може самостійно забезпечити витрати дитини на харчування, забезпечення одягом, проживання в гуртожитку, які сягають близько 1,5 тис.грн. на місяць. Визнала, що відповідач періодично надає матеріальну допомогу дочці, але вважає її недостатньою. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, зазначивши, що не заперечує сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частки його заробітку щомісячно до закінчення нею навчання. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно довідки Вінницького транспортного коледжу № 246 від 10.12.2013 року [PERSON] навчається на 4 курсі денного відділення Вінницького транспортного коледжу за рахунок держбюджету, термін навчання з 01.09.2010 року по 29.06.2014 року. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить законодавству та не порушує прав та свобод інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду та просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 25.08.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області , актовий запис №1431, так як шлюбні відносини припинені, спільного господарства та бюджету не ведуть, по причині несумісності характерів, конфліктів і сварок, втрати почуття любові. Позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов підтримала. Примирення неможливе. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов визнав повністю. Визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства та бюджету не ведуть, по причині несумісності характерів, конфліктів і сварок, втрати почуття любові. Копіями паспортів, копією свідоцтва про укладення шлюбу підтверджується, що позов не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вказаних обставин та відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін спору, що мають істотне значення. А тому шлюб слід розірвати, задоволивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду через представника, адвоката [PERSON], із позовною заявою, якою просила суд розірвати шлюб, укладений позивачем із [PERSON] та зареєстрований 22.09.2000 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану міста Харкова, актовий запис № 682. Під час шлюбу у сторін [INFO] народилась донька, [PERSON]. В обгрунтування заявлених вимог позивачем вказано про те, що шюбно-сімейні відносини фактично припинені з липня 2002 року, протягом останніх 14 років поизвач фактично проживає однією сім'єю із іншим чоловіком. Примирення вважає неможливим, а збереження шлюбу таким, що порушує права та законні інтереси її та їх дитини. У судове засідання сторони не з'явились, повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку. Технічна фіксація судового засідання не проводиться на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Кожна сторона, згідно вимог ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Нормами ст.109 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Шлюбно-сімейні відносини сторін припинені з липня 2002 року. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їх інтересам. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте сторони не мають наміру зберегти шлюб. Долю судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що позивач - [PERSON] та відповідач по справі - [PERSON], [INFO] уклали шлюб, який був зареєстрований виконкомом Оноківської сільської ради, на підставі чого було видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER], актовий запис №89. Даний шлюб існує лише формально, оскільки станом на сьогоднішній день справа з приводу розірвання шлюбу розглядається в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області. Перебуваючи в офіційно зареєстрованому шлюбі у подружжя народився син - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з позивачем - матір'ю дитини. За останні пів року відповідач припинив піклуватися про здоров'я дитини, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Однак дитина є малолітня і турбота відповідача, як батька дитини, є невід'ємною частиною у вихованні дитини, оскільки дитина підростає і не повинна відчувати брак уваги зі сторони одного з батьків. Окрім цього, позивач зазначає, що відповідач в добровільному порядку не виконує покладений на нього законодавством обов'язок по утриманню малолітньої дитини, а також не надає жодної матеріальної допомоги. Виходячи з вказаних обставин стверджує, що [PERSON], який являється батьком дитини, не приймає участі у вихованні та утриманні малолітньої дитини. Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідач не має на утриманні інших дітей, окрім [PERSON], [INFO], а також не має на утриманні непрацездатних батьків, з врахуванням того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина до досягнення ними повноліття, оскільки він працює, хоча й неофіційно, натомість має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. за один місяць негайно; стягнути з [PERSON] судові витрати, пов'язані з розглядом справи. У судове засідання позивач не з'явився, натомість надав заяву про розгляд позовної заяви без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі відповідно до викладених у позовній заяві підстав, проти заочного рішення не заперечує, окрім цього долучила до заяви рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26.05.2015 р. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. На підставі наведеного суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що 15 лютого 2011 року у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON]. Між позивачем та [PERSON] шлюб зареєстровано не було, проживали сімєю. У 2012 році відповідач залишив [PERSON] з дитиною і з цього часу стосунків з сімєю не підтримує, фінансово не допомагає. На даний час дочка [PERSON] проживає разом з [PERSON], та малолітнім сином позивачки [PERSON] [INFO], за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] у позовній заяві зазначає, що із зазначених дій відповідача вбачаються підстави для позбавлення його батьківських прав за ухилення від виконання своїх обовязків по вихованню власної дитини [PERSON]. Позивач не працевлаштована, при цьому має обовязок утримувати обох дітей, оздоровлювати їх, а також брати участь у сплаті житлово-комунальних послуг, які складають більше 2000 гривень на місяць. Таким чином, належний рівень життя для власної дитини [PERSON] сама не взмозі забезпечити, а тому батько, який здоровий та працездатний, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, батьки на його утриманні не перебувають, зможе сплачувати аліменти у розмірі 2000 гривень, оскільки забезпечується рівність батьків при несенні обовязку утримання дитини. Враховуючи вищенаведене позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 2000 гривень, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі цього позову. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 лютого 2017 року, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] в частині позовних вимог про позбавлення батьківських прав залишено без розгляду. В судове засідання позивач не зявилася, на адресу суду подала заяву про розгляд позовної заяви без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі відповідно до викладених у позовній заяві підстав, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. На підставі наведеного суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що позивач [PERSON] [INFO], уклала шлюб з [PERSON] [INFO], який вони зареєстрували 11 січня 1992 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгород Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатській області, про що зроблений актовий запис № 23. Від шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], а також повнолітніх [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Шлюб між сторонами не розірвано, але сімейні відносини не підтримуються, відповідач проживає окремо. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, в житті дітей, їх вихованні та розвитку ніякої участі не приймає, що ставить позивача у вкрай скрутне матеріальне становище. Діти часто хворіють, це вимагає додаткових витрат на лікування, розвиток, проте всі додаткові витрати несе позивач. Відповідач до недавнього часу працював у TIR Service на посаді шиномонтажника. В даний час місце роботи відповідача, позивачу [PERSON] не відоме, але позивач стверджує що [PERSON] має стабільний заробіток. Таким чином, відповідач має можливість надавати допомогу на утримання неповнолітніх дітей. [PERSON] зазначає, дитині, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень позивач одна не зможе забезпечити, тому батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти на рівні 1800 гривень на обох дітей. Відповідно до сімейного законодавства, батьки рівні у своїх обовязках щодо утримання дітей. Таким чином, при сплаті позивачем аліментів на рівні 1800 гривень, 1000 гривень на [PERSON] та 800 гривень на [PERSON] забезпечується рівність сторін при несенні обовязку утримання дитини. При цьому позивач зазначає, що відповідач інших утриманців немає, він працездатний, його стан здоровя дозволяє працювати, а тому він може сплачувати такий розмір аліментів. У звязку з наведеним [PERSON] просить стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн., та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 800 грн., в сумарному розмірі 1800 гривень до повноліття дитини. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд позовної заяви без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. На підставі наведеного суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 22 січня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Натомість подружні відносини між позивачем та відповідачем припиненні з березня 2013 р. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивач переконана, що подальше збереження шлюбу не можливе і суперечитиме її інтересам. Основна причина припинення спільного життя з відповідачем це різниця характерів, відсутність між подружжям взаєморозуміння і взаємоповаги, а також відсутність спільних інтересів та бачення спільного майбутнього. Дітей від шлюбу немає. Спору про поділ майна немає. На підставі вищенаведеного позивач просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 22.01.2011 року у виконавчому комітеті Кам`яницької сільської ради за актовим записом №05. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22 січня 2011 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Кам'яницької сільської ради , актовий запис №05. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність повнолітніх дітей й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] виявився невдалим, сімейне життя не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, тобто даний шлюб існує тільки формально. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам.

Outcome: approved