Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з даним позовом, в якому (позові) просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 27 грудня 2003 року у Казарнянській сільській раді Знам`янського району Кіровоградської області, актовий запис за № 7. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 27.12.2006 року між нею (позивачем) та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у Казарнянській сільській раді Знам`янського району Кіровоградської області, актовий запис за № 7. Від шлюбу мають двох дітей - неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, позивач зазначила, що протягом останніх років спосіб життя відповідача призвів до остаточного розпаду сім`ї. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім`ю та через різницю в поглядах на сімейне життя та ведення спільного господарства, відсутність взаєморозуміння, любові та поваги з боку відповідача, вона (позивач) не має бажання надалі зберігати сімейні відносини з останнім, переконана, що сім`я розпалась остаточно, у зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Ухвалою суду від 16.08.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи. Крім того, ухвалою суду від 30 вересня 2021 року провадження в справі було зупинено до закінчення строку на примирення, а саме до 30 листопада 2021 року, наданого відповідачу [PERSON] за його клопотанням. Ухвалою суду від 30 листопада 2020 року відновлено провадження по справі та призначено судове засідання з викликом в судове засідання учасників справи. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові, просила позов задовольнити, також зазначила, що у строк, наданий судом на примирення з відповідачем не примирилися. Наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу не визнав, заперечив проти їх задоволення та вважає, що сім`ю, шлюб можливо зберегти. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 27 грудня 2003 року у Казарнянській сільській раді Знам`янського району Кіровоградської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 7 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають. Крім того, судом також встановлено, що від шлюбу сторони мають двох дітей - неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Окрім того, в порядку ст. 111 СК України, за клопотаннями відповідача [PERSON] судом було вжито заходи щодо примирення подружжя, та надано відповідачу строк на примирення з позивачем [PERSON] терміном два місяці, разом з тим, у термін, встановлений судом для примирення, подружжя не примирилося, при цьому, позивач в судовому засіданні наполягала на розірванні шлюбу. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припинені шлюбу, суд вирішує справу по суті. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, серед яких позивач зазначила діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім`ю та через різницю в поглядах на сімейне життя та ведення спільного господарства, відсутність взаєморозуміння, любові та поваги з боку відповідача, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і, зокрема, позивача, якою пред`явлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. При цьому, судом відзначається, що наполягання позивача на розірванні шлюбу з відповідачем є її волевиявленням, а будь-яке примушування до шлюбу, до проживання її разом з відповідачем, не передбачено Законом і, зокрема, ст. 56 СК України, крім того, як встановлено судом під час судового розгляду справи сторони не вчиняли дій, які б свідчили про можливість досягнення між ними примирення та збереження шлюбу. Крім того, судом не приймаються до уваги доводи відповідача про необхідність збереження шлюбу з позивачем, в інтересах дітей, оскільки, в даному випадку, збереження шлюбу сторін, з огляду на його (шлюбу) формальне існування, буде суперечити інтересам позивача, яка бажає припинити шлюбні відносини з відповідачем. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Крім того, судом відзначається, що добровільність шлюбу, - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При цьому, судом під час судового розгляду справи з наявних у справі доказів не встановлено наявності обставин, визначених ч. 2 ст. 110 СК України, за яких позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин та небажання позивача їх відновлювати, дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, довіри, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх дітей, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп., стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved