Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Посилається на те, що вона з 16.02.2003 року проживає у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає біля неї та знаходяться на її утриманні. Причиною розпаду сім'ї є сварки, що виникають на ґрунті різних характерів та поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння. Відповідач зловживає алкоголем під дією якого вчиняє побутові скандали, застосовував до неї фізичне насильство. З 2012 року вони не підтримують будь-яких відносин, проживають окремо. Відповідач, утриманням сім'ї не займається, в добровільному порядку допомоги для утримання сина не надає. Враховуючи наведені обставини, позивач вважає, що шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розпався, носить формальний характер. Саме тому просить його розірвати, а також стягувати із [PERSON] аліменти на її користь для утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 800 гривень щомісячно до його повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ній, просила задовольнити. Суду пояснила, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. З 2012 року вона з сином [PERSON] проживає окремо від відповідача. Останній регулярно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, з ним не спілкується, їх сім'я розпалась. . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини та розірвання шлюбу. Суду пояснив, що їх сім'я розпалась, з 2012 року вони проживають окремо, він був на заробітках, на сьогоднішній день він проживає один, інших утриманців немає, працює по найму, здоровий за станом здоров'я. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позов доведений та обґрунтований, а тому є підстави для його задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 лютого 2003 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 16.02.2003 року (а.с.5). Причиною розпаду сім'ї є сварки, що виникали на ґрунті різних характерів та поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння. Відповідач зловживав алкоголем під дією якого вчиняв побутові скандали, застосовував до позивача фізичне насильство. З 2012 року сторони проживають окремо, будь-яких стосунків не підтримують. Вказані обставини вбачаються з постанови про відмову в порушення кримінальної справи від 06.09.2010 року (а.с. 8), акту судово-медичного обстеження №324 (а.с. 9) та ухвали Заставнівського районного суду від 25.10.2010 року, що набрала законної сили (а.с. 10). Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім'ї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. На виконання вимог ст. 235 ч.8 ЦПК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід залишити без змін. Від сумісного життя у сторін народився син, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Малолітній [PERSON] перебуває на повному утриманні позивача, проживає разом з нею, що підтверджується довідкою виконкому Кострижівської селищної ради Заставнівського району Чернівецької області №1309 від 12.08.2014 року (а.с. 7). Відповідач утриманням сім'ї не займається, в добровільному порядку допомоги для утримання сина не надає. Добровільної угоди про сплату аліментів сторонами не досягнуто. Відповідач [PERSON] здоровий за станом здоров'я, інших стягнень з нього на користь третіх осіб не проводиться. Згідно ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, суд присуджує кошти на утримання дитини у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд, врахувавши стан здоров'я, матеріальне становище дитини та платника аліментів, вважає, що на користь позивача з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання малолітнього [PERSON] в твердій грошовій сумі, починаючи з 18.08.2014 року і до досягнення сином повноліття, поклавши судові витрати на відповідача.

Outcome: approved