Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача Першої Київської державної нотаріальної контори та відповідно до заявлених вимог просить скасувати заборону (архівний запис), яка зареєстрована 8 листопада 2004 року за № 1446761 Першою Київською державною нотаріальною конторою у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі заяви ВХ.2093 від 08.12.1994 на об`єкт обтяження: кв. [ADDRESS] (архівний номер: 22797KIEV1, архівна дата: 18.10.1996, дата виникнення: 08.12.1994, № реєстра: 1936-23, внутр. № 3C0117332BED222C3B4D). Вимоги мотивовано тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 03.01.1995 р., укладеного на Київській універсальній біржі за реєстровим номером 6928/4 позивач є власником кв. [ADDRESS] . Маючи намір відчужити зазначену квартиру у березні 2021 року позивачем виявлено, що на квартиру накладено обтяження у вигляді заборони (архівний запис), яке зареєстроване 08.11.2014 за № 1446761 Першою Київською державною нотаріальною конторою у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі заяви ВХ.2093 від 08.12.1994. Внаслідок обтяження нерухомого майна позивач позбавлена права розпоряджатися своїм майном, що створює порушення її законних прав. Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 31.03.2021 вказана цивільна справа розприділена судді Саламон О.Б. 06.04.2021 по справі відкрито провадження, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, при цьому подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала з обставин, що викладені у позовній заяві. Відповідачем Першою Київською державною нотаріальною конторою на адресу суду направлено листа від 25.05.2021 № 5132/01-16, у якому зазначено, що державна нотаріальна контора до 2013 року була реєстратором заборон та арештів об`єктів нерухомого майна, а не обтяжувачем. З 01.01.2013 нотаріуси не є суб`єктами, які вносять, або вилучають обтяження (арешти) на підставі відповідних процесуальних рішень судових та правоохоронних органів. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За викладених обставин, судом визнано за можливе розглянути спір за відсутності сторін на підставі матеріалів справи. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. В силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у справі докази, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини . Позивач є власником квартири [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу від 03 січня 1995 року, укладеного на Київській універсальній біржі за реєстровим номером 6928/4 між [PERSON] (рос) та [PERSON] (рос) (а.с.4-6) Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22 березня 2021 року квартира [ADDRESS] не може бути відчужена у зв`язку з наявною реєстрацією заборони (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 1446761; зареєстровано: 08.11.2004 Першою Київською державною нотаріальною конторою; підстава обтяження: заява, ВХ.2093 08.12.1994, Перша Київська державна нотаріальна контора; об`єкт обтяження квартира, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] , [PERSON] (рос), причина відсутності коду: архівний запис та [PERSON] , [PERSON] (рос), причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер: 22797KIEV1, архівна дата: 18.10.1996, дата виникнення: 08.12.1994, № реєстра: 1936-23, внутр. № 3C0117332BED222C3B4D ( а.с.8). Відповідно до листа Першої Київської державної нотаріальної контори від 23 березня 2021 року № 2392/01-16 відповідно до номенклатури справ Першої Київської державної нотаріальної контори, термін зберігання документів, щодо накладення, зняття арештів (заборона) 1994 рік складав 3 роки, тому надати на запит [PERSON] копію заяви за вх. № 2093 від 08.12.1994, на підставі якої була накладена заборона на квартиру [ADDRESS] не має можливості (а.с.9) Відповідно до листа Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 24.03.2021 № 10718-Ш перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчі документи, за якими [PERSON] є боржником, або стягувачем станом на 24.03.2021 до Відділу на виконання не надходили та на виконанні не перебувають (а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, але не виключно, припинення дії, яка порушує право (п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Внаслідок обтяження нерухомого майна позивач фактично позбавлена права розпоряджатися вільно своїм майном, що створює порушення її законного права. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне скасувати заборону (архівний запис) відчуження нерухомого майна [PERSON] , відомості про яку містяться у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved