Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що з 18 березня 2005 року по 22 жовтня 2012 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09 серпня 2012 року відповідача [PERSON] було зобов'язано сплачувати аліменти на користь позивача на утримання синів у розмірі 1/3 частини його доходу, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дітей. Зазначає, що на сьогодні їхні спільні діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв'язку з чим збільшуються потреби у навчанні, розвитку та іншому, ніж це було 6 років тому. Їй відомо, що на сьогодні відповідач має постійну роботу в КЗ СОР «Сумський обласний центр медичної допомоги та медичних катастроф», не сплачує аліменти на користь інших осіб, окрім їхніх спільних дітей. Крім того, зазначає, що їхні діти виросли, у зв'язку з чим для гармонійного розвитку та забезпечення необхідного життєвого їх рівня, необхідно більше коштів. Оскільки вона є інвалідом дитинства, в 2018 році перенесла дві тяжкі операції, що призвело до значних фінансових затрат, повинна постійно лікуватися та підтримувати свій стан здоров'я, що теж призводить до фінансових затрат, які б вона могла витратити на виховання та забезпечення дітей. Посилаючись на зазначені обставини, просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09 серпня 2012 року на користь позивача на утримання синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/3 частину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дати подання позову до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Зарічного райсуду м. Суми від 11 жовтня 2018 року позовна заява була залишена без руху, позивачу запропоновано в строк не більше десяти днів з дня вручення копії вказаної ухвали усунути недоліки. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 жовтня 2018 року відкрите провадження у справі за вказаним позовом, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначенням судового засідання 18 грудня 2018 року о 13 год. 00 хв. 18 грудня 2018 року у зв'язку із відсутністю відомостей про належне сповіщення відповідача про дату та час судового розгляду, розгляд судового засідання відкладено на 07 лютого 2019 року В даному судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, додатково зазначила, що їй зробили операцію на серці, і коштів не вистачає на утримання дітей. Відповідач не допомагає, частина заробітку позивача йде на підтримання її стану здоров'я. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував, зазначаючи що у нього мала заробітна плата, отримує 2000 грн., діти прописані у нього, і він сплачує за них комунальні послуги. Позивач отримує значно більше, і він також хворів, був на лікарняному з діагнозом вивих стегна. Зазначив, що його дружина на теперішній час без роботи. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов'язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Як встановлено під час судового розгляду, з рішення Сумського районного суду Сумської області від 22 жовтня 2012 року по справі № 1817/2965/12, провадження №2/1817/706/12 вбачається, що з 18 березня 2005 року сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис №404, та вказаним судовим рішенням шлюб між ними розірвано (а.с.19) Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 7, 8). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09 серпня 2012 року по справі №1805/8337/2012, провадження №2/1805/2201/2012, з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини його доходу, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дітей. Аліменти постановлено виплачувати їх матері - [PERSON], починаючи стягнення з 17 липня 2012 року (а.с. 20). З довідки КЗ СОР «Сумський обласний центр медичної допомоги та медичних катастроф» вбачається, що [PERSON] працює в даній установі на посаді водія (а.с.38). Положеннями частини третьої статті 181 СК України (зі змінами, внесеними відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилання захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року за № 2037-VIII) встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому, за змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. З виписки з історії хвороби вбачається, що 06 лютого 2018 року позивачу проведено операцію протезування аортального клапану, що свідчить про погіршення її стану здоров'я (а.с. 11). Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. При цьому суд враховує, що батьки зобов'язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, а тому суд вважає, що той розмір аліментів, який на даний час сплачує відповідач - не забезпечує нормального життєвого рівня дитини. Такий розмір аліментів не відповідає законодавчо встановленому мінімуму аліментів на дитину. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід збільшити розмір аліментів до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнутих за рішенням суду від 09 серпня 2012 року та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дати набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. При цьому суд зазначає, що згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти, присуджені відповідно до вимог ст. 192 СК України сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а не з моменту подання цивільного позову до суду. Тому в частині позовних вимог щодо початку стягнення зміненого розміру аліментів з дня подання позовної заяви слід відмовити, та сплачувати аліменти з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову про стягнення аліментів, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial