Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], який уточнила, і в якому просить розірвати шлюб між сторонами. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони перебувають у шлюбі з 13.04.1991 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння між ними, різними поглядами на життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2011 року, спільно не проживають. Так як відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАГСу, позивач звернулась до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судові засідання 31 липня 2018 року та 10 серпня 2018 року не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до ч.1 ст.12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»; відзив на позов не надав, клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 13 квітня 1991 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу 13 квітня 1991 року зроблено запис за № 3, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER], виданим Петрівською сільською радою Старобешівського району Донецької області 13 квітня 1991 року (а.с. 11). Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], який досяг повноліття, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 12). Сторони припинили шлюбні відносини. Позивач проживає в м. Лозова Харківської області, а відповідач - в с. Петрівське Старобешівського району Донецької області, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, актом огляду умов проживання (а.с.13, 26). Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з даним позовом. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивач просить відновити своє дошлюбне прізвище «[PERSON]». Згідно з п.6 ч.1ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до вимог ст.. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача має бути стягнута сума у розмірі 704,80 грн. судового збору, який остання сплатила при подачі позовної заяви до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved