Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вище зазначеним позовом. Обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що відповідач є її колишнім чоловіком, з яким у 2008 році вона розірвала шлюб. Вона та діти є співвласниками в рівних частках [ADDRESS]. В спірній квартирі зареєстровано чотири особи: вона, відповідач та їх неповнолітні діти, при цьому відповідач не проживає в зазначеній квартирі з 2009 року. Останній добровільно виселився з квартири, квартирою з того часу не цікавиться і участі в її утриманні не несе. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, не заперечувала щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач в суд не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, а саме через оголошення у пресі. Зокрема, як вбачається з акту, складеного працівниками ЖЕК - 305, вручити судову повістку відповідачу неможливо через відсутність останнього за місцем проживання. (а.с.30) Від представника третьої особи КП „Дирекція» до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та винесення рішення відповідно до чинного законодавства. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечувала позивач. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та третіх осіб, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу від 04.11.1997 р. та реєстраційної посвідки, право власності на [ADDRESS] зареєстровано за позивачем та її неповнолітніми дітьми - [PERSON], [PERSON] в рівних частинах. (а.с.6-7) 20 травня 2008 року між позивачем та відповідачем шлюб розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим ВРАЦС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.8) Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки ЖЕКу - 305 від 21.12.2013 року у спірній квартирі зареєстровані позивач, відповідач, та їх неповнолітні діти. (а.с.9) Згідно актами ЖЕК - 305 від 18.12.2013 р. та від 14.03.2014 р. відповідач з заявами про чинення перешкод в користуванні [ADDRESS], не зверталась. Відповідач в спірній квартирі не проживає з 2009 року. Факт непроживання відповідача на спірній житловій площі підтверджується актами, складеними працівниками ЖЕК- 305 від 18.12.2013 р. та 14.03.2014 р, згідно з якими відповідач зареєстрований, але не проживає в спірній квартирі з 2009 року по теперішній час, при цьому судову повістку вручити неможливо через відсутність останнього за місцем проживання. (а.с. 10, 30) Відповідно до листів ЖЕК - 305 від 04.03.2014 р. та 05.03.2014 р. відповідач з 01.01.2012 р. по теперішній час з будь-якими заявами та скаргами не звертався. п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року з наступними змінами, передбачено, що у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з»ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, у разі їх поважності, суд може продовжити пропущений строк. Відповідач не звертався до суду з вимогою про продовження строку на відсутність у спірній квартирі. Вище викладені обставини свідчать про те, що відповідач не проживав у квартирі за місцем реєстрації без поважних причин понад рік. Суду не надані докази, які б свідчили про те, що відповідач не проживає в спірній квартирі понад рік з поважних причин. Він виїхав із спірної квартири добровільно, ніяких перешкод у користуванні спірним житлом з боку позивача та інших власників відповідачу не чинилося. Відповідач, не проживаючи у спірній квартирі після розірвання шлюбу з позивачем, але залишаючись прописаним в ній, перешкоджає позивачу в користуванні власністю, належній їй та її дітям, оскільки в неї, - позивача по справі, виникають ускладнення з розпорядженням майном. Статтею 405 ЦК України встановлено, що член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Приймаючи до уваги викладене, суд визнає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved