Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29.06.2013 р. Відділом ДРАЦС Печерського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №921. Від шлюбу в них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через різність характерів та поглядів на сімейне життя, що призвело до припинення шлюбно-сімейних відносин. Вважає подальше сумісне життя, збереження сімї та їх примирення неможливими, і такими, що суперечитиме її інтересам та інтересам спільної дитини. З 01.10.2014 р. сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. У судове засідання позивач не зявилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON], про розгляд справи повідомлений завчасно та належним чином, заперечень суду не надав, у судове засідання повторно не зявився, поважність причини неявки суду не повідомив. За таких підстав суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних даних і доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки позивач проти такого вирішення\~ справи не заперечує.\~\~ Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до положень ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 29.06.2013 р. перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом ДРАЦС Печерського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №921, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб та народження дитини (а.с.6,7). Позивач зазначила про категоричну відмову від примирення та збереження сімї, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, а тому відсутні підстави щодо застосування заходів щодо примирення подружжя. Враховуючи, що сімя сторін розпалась остаточно, вони не дійшли спільної згоди щодо вирішення життєвих проблем, що призвело до припинення шлюбно-сімейних відносин та їх окремого проживання, а тому є підстави вважати, що шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі позивача, суперечить її інтересам, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням клопотання позивача, після розірвання шлюбу, суд залишає їй шлюбне прізвище «Філімонова». На підставі наведеного, ст.51 Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 105, 110, 113 СК України,

Outcome: approved