Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання на денній формі навчання в Тернопільському національному медичному університеті імені І.Я. Горбачевського за спеціальністю «медсестринство». На даний час дочка сторін досягла повноліття, перебуває на повному утриманні позивача та продовжує навчання. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дочки не надає, хоча має можливість надавати допомогу, оскільки займається підприємницькою діяльністю, має у власності ювелірний магазин, автомобіль, житловий будинок та квартиру, тобто є достатньо забезпеченим, а тому [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення та до закінчення дочкою навчання, але не довше досягнення нею 23-х років. 24 грудня 2020 року ухвалою судді відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 26 лютого 2021 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки у нього на даний час немає можливості сплачувати аліменти у зазначеному в позові розмірі. Зазначив, що на його утриманні перебуває троє малолітніх дітей, дружина, яка не працює, та мати-пенсіонерка. Він також піклується про доньку від першого шлюбу [PERSON] , вони зустрічаються, зідзвонюються, дочка приїздить до батька на вихідні, літні канікули, вони святкують її дні народження, також відповідач дає [PERSON] при зустрічі або переказує кошти, купує одяг та речі, необхідні для навчання. Просив врахувати факт тотальної економічної кризи, яка була спричинена пандемією вірусу COVID-19, так як його магазин був закритий більш як на пів року, бізнес ніяк не може відновитися, доходів майже немає, йому необхідно сплачувати великі податки. Заробітків відповідача не вистачає на покриття найнеобхідніших витрат. Окрім того, він щомісячно несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг за місцем проживання, придбання продуктів харчування, сезонного одягу та засобів гігієни. Позивач часто їздить за кордон на роботу до республіки Польща, тому здатна утримувати дитину самостійно. Представник позивача, адвокат Сверлик О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача, адвокат Вуїв А.В. в судовому засіданні позовні вимоги заперечила та пояснила, що відповідач [PERSON] по мірі можливості надає кошти на утримання повнолітньої дочки, купує їй одяг та необхідні для навчання речі, однак не має можливості сплачувати аліменти на повнолітню дочку, так як на його утриманні перебуває троє малолітніх дітей, дружина, яка не працює, та мати-пенсіонерка. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 27 липня 1996 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно 16 травня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області. Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 27 липня 2010 року (справа № 2-767/10) шлюб між сторонами розірвано, неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю. Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 22 вересня 2010 року з [PERSON] в користь [PERSON] присуджені аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] ,в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 31 серпня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 16 листопада 2010 року змінено рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 22 вересня 2010 року та зменшено розмір стягнення аліментів з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до 1200 грн. щомісячно на кожну дитину. Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 12 липня 2011 року, яке ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2011 року залишено без змін, змінено розмір аліментів утримання дітей та стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , по 700 грн. на дитину щомісячно. Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 27 липня 2012 року місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , визначено із батьком [PERSON] . Судом встановлено, що дочка [PERSON] , [INFO] , знаходиться на утриманні матері [PERSON] . Дочка сторін [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка про реєстрацію місця проживання, видана відділом реєстрації проживання особи Тернопільської міської ради. Згідно договору про надання освітніх послуг, укладеного між Тернопільським національним медичним університетом імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров`я України та фізичною особою [PERSON] для [PERSON] № 6 від 19 серпня 2019 року вартість навчання [PERSON] становить 78700 грн. 00 коп. Як слідує із долучених до позовної заяви копій квитанцій № 0.0.1425096832.1 від 01 серпня 2019 року, № 0.0.1448234526.1 від 27 серпня 2019 року, № 0.0.1578997506.1 від 13 січня 2020 року, ТS202743 від 14 січня 2020 року, позивачем [PERSON] здійснюється оплата за навчання дочки [PERSON] . Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків від 30 березня 2021 року № 18128 [PERSON] у 2 та 3 кварталі 2020 року отримувала соціальні виплати в сумі 1833,33 грн. та 1441,93 грн. з Тернопільського ОЦЗ, у 4 кварталі 2020 року отримала заробітну плату в сумі 9581,12 грн. Згідно довідки № 5 від 03 лютого 2021 року, виданої Тернопільським національним медичним університетом імені І.Я. Горбачевського, [PERSON] є студентом 2 курсу даного університету денної форми, спеціальність «медсестринство», контрактна форма навчання, закінчує навчання у червні 2023 року. Як на підставу позовних вимог, позивач посилалася на те, у зв`язку з продовженням навчання повнолітня дочка сторін [PERSON] потребує матеріальної допомоги батька, так як навчається на денній формі та не має змоги працевлаштуватися. Натомість відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, однак добровільному порядку не бере участі в утриманні дочки, що стало причиною звернення позивача до суду із позовом про стягнення аліментів. Як слідує із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] 18 жовтня 2010 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1883. Судом встановлено, що у відповідача на утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області. Також на утриманні відповідача знаходиться мати [PERSON] , 1952 року народження, яка є особою пенсійного віку, згідно копії посвідчення серії [NUMBER] , вданого управлінням ПФУ Чортківського району Тернопільської області. З наданих Чортківською ДПІ ГУ ДПС у Тернопільській області станом на 01 січня 2021 року відомостей вбачається, що [PERSON] з другого кварталу 1998 року здійснює підприємницьку діяльність. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. В силу ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 199 СК України, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За вимогами ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Також, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У Постанові № 644/3610/16-ц від 17 квітня 2019 року Верховний Суд вказав, що батьки зобов`язані утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання до досягнення нею віку, що є меншим 23 років. Необхідність утримувати інших дітей не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своїй повнолітній дитині, яка її потребує. Судом встановлено, що [PERSON] є працездатним, здійснєю підприємницьку діяльність, на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей та матір, яка є пенсійного віку. Стан здоров`я відповідача суд вважає задовільним, оскільки доказів про зворотне суду не надано та в судовому засіданні не здобуто, а тому за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем може виконувати обов`язки по утриманню дочки, яка досягла повноліття, продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. З врахуванням всіх описаних вище обставин, суд вважає, що стягнення з відповідача на користь повнолітньої дочки, що продовжує навчання, аліментів на її утримання в розмірі 1200 гривень щомісячно, починаючи з 01 грудня 2020 року і до закінчення [PERSON] навчання в Тернопільському національному медичному університеті імені І.Я. Горбачевського, але не більше 23-хрічного віку, буде максимально відповідати принципам розумності та справедливості, оскільки має, з одного боку, забезпечити повнолітній дочці отримання від батька належного матеріального утримання на період навчання, з іншого - забезпечити баланс між обов`язком обох батьків матеріально підтримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає до стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial