Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що її мати [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала в [INFO]. При цьому позивач [PERSON] з вересня 2013 року постійно проживала разом з матірю [PERSON] однією сімєю за вказаної вище адресою до дня її смерті. 25 червня 2015 року [PERSON] померла, та після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з права власності на земельну ділянку. Позивач вважає себе такою, що прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті матері [PERSON], так як постійно проживала разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак постановою приватного нотаріуса Брусилівського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON] від 02.10.2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно померлої, так як нею пропущено строки прийняття спадщини. Також позивач зазначила, що інших спадкоємців окрім неї не має. Тому просила суд встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сімєю до 25 червня 2015 року, тобто до часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 3.66 га, яка знаходиться на території Лазарівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /кадастровий номер 1820982600:04:000:0150/, яка належала померлій 25 червня 2015 року [PERSON]. Ухвалою судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 16.10.2018р. у вказаній цивільній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 19.12.2018р. підготовче провадження у вказаній цивільній справі закрито та справу призначено до судового розгляду. В судовому\~засіданні позивач\~[PERSON]\~заявлені позовні\~вимоги підтримала\~в повному\~обсязі,\~надала пояснення,\~аналогічні викладеним\~в позовній\~заяві,\~яку просила\~задовольнити. Також додатково пояснила, що її мати [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який помер 29 вересня 2011 року. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Житомирської області в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до початку судового засідання надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та ухвалити рішення на розсуд суду. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що позивач [PERSON] дійсно проживала разом з матірю в смт. Брусилів, по вул. Круча, 79, з 2013 року до дня її смерті, разом з нею вела господарство. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача [PERSON], свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] померла 25.06.2015 року (а.с. 6). Згідно копії свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 28). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 29.09.2011 року (а.с.29). Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЖТ № 126976 від 05.05.2004 року, виданого на підставі розпорядження голови Брусилівської райдержадміністрації Житомирської області від 18.03.2004 року № 111, земельна ділянка площею 3,66 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лазарівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, кадастровий номер 182098600:04:000:0150, належить [PERSON] (а.с. 8). Також встановлено, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON], тобто спадкоємцем першої черги після її смерті, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 9). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] після укладення шлюбу має прізвище [PERSON] (а.с. 9). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Брусилівської селищної ради Житомирської області № 2368 від 26.11.2018 року, [PERSON], яка померла 25.06.2015 року була зареєстрована за адресою: [INFO], одна (а.с. 30). При цьому факт постійного проживання [PERSON] та [PERSON] з 2013 року до смерті останньої 25.06.2015р. підтвердили допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] Постановою приватного нотаріуса Брусилівського районного нотаріального округу Житомирської області від 02.10.2018 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], оскільки [PERSON] пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 11). Також з інформаційної довідки зі спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с. 13). Згідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, оскільки встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини для заявника має юридичні наслідки, з урахуванням всіх встановлених обставин справи у суду наявні законні підстави встановити факт постійного проживання [PERSON], [INFO], з [PERSON], померлою 25.06.2015 року, в будинку № 79 по вул. Круча в смт. Брусилів Брусилівського району Житомирської області на час смерті [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її матері. На підставі ст.ст. 1261, 1268, 1296 ЦК України та

Outcome: approved