Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргуза договором позики, посилаючись на те, що 10 квітня 2014 року між ними було укладено договір позики, згідно якого вона позичила відповідачу гроші в сумі 20 000 грн. на термін до 01.07.2014 року. На даний час позика не повернута, а тому просить стягнути з відповідача борг в сумі 22 688 грн. 79 коп., з яких 20 000 грн. - основна сума боргу, 2 384 грн. 68 коп. - інфляційне збільшення суми боргу та 304 грн. 11 коп. - 3% річних за користування коштами, а також сплачений нею судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, викладених в позовній заяві та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не представив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки проти заочного розгляду справи не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав: 10.04.2014 року [PERSON] позичила відповідачу [PERSON] кошти в сумі 20 000 грн., які останній зобов'язувався повернути до 01.07.2014 року, що підтверджено розпискою [PERSON] від 10.04.2014 року. Ст. 1046 ЦК України, передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа-незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов можуть бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує переданий йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Ст. 1046 ЦК України, передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.ч. 2, 1 ст. 625 та ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, тобто на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На момент звернення позивача до суду, відповідач [PERSON] не повернув позивачу [PERSON] грошові кошти в сумі 20000 позичені згідно розписки від 10.04.2014 року, тобто не виконав зобов'язання, передбачені умовами договору позики, що підтверджено наявністю у позивача оригіналу боргової розписки. Таким чином, відповідач [PERSON] не виконав зобов'язання у строк, передбачений договором всупереч ст. 530 Цивільного кодексу України, та прострочив виконання зобов'язань перед кредитором. Згідно представленого позивачем розрахунком за період з 01.07.2014 року по 01.01.2015 року заборгованість відповідача за договором позики становить 22 688 грн. 79 коп., з яких 20 000 грн. - основна сума боргу, 2 384 грн. 68 коп. - інфляційне збільшення суми боргу та 304 грн. 11 коп. - 3% річних за користування коштами. Таким чином, аналіз досліджених в судовому засіданні об'єктивних доказів дає суду можливість зробити правовий висновок про порушення прав позивача відповідачем, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача в користь позивача 22 688 грн. 79 коп., з яких 20 000 грн. - основна сума боргу, 2 384 грн. 68 коп. - інфляційне збільшення суми боргу та 304 грн. 11 коп. - 3% річних за користування коштами за період з 01.07.2014 року по 01.01.2015 року. На підставі наведеного,

Outcome: approved