Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги позову мотивувала тим, що після смерті її баби - [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та на земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вказану спадщину прийняв син спадкодавця, її батько, - [PERSON], який проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Однак останній реєстрацію права власності оформити не встиг, так як помер [INFO]. Позивач зазначає, що являється єдиним спадкоємцем за заповітом, після смерті [PERSON] Спадщину прийняла, оскільки звернулась до нотаріуса з відповідною заявою. Проте оформити свої спадкові права належним чином не має можливості, у зв'язку з відсутністю належної реєстрації прав спадкодавця. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Від представника позивача та позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Останні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Вимоги позову визнав в повному обсязі, не заперечув щодо задоволення позову. Від відповідача [PERSON] також надійшла заява про визнання позову та про розгляд справи у її відсутності. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вказана обставина доводиться копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 17.05.1997 року (а.с.11). [PERSON] померла [INFO], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON], спадщину, яка складається з вищевказаної земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] прийняв її син - [PERSON]. Даний факт стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.04.2010 року (а.с.21). Проте, [PERSON] реєстрацію свого права власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] провести не встиг, так як помер [INFO] (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина в тому числі на вищевказану земельну ділянку. За життя [PERSON] склав заповіт посвідчений державним нотаріусом Пастуховою Н,В., яким все своє майно де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що він матиме право за законом на момент смерті, заповів - [PERSON] (а.с. 10). А тому, в даному випадку спадкування здійснюється за заповітом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповіт є розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Позивач прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори, що відповідає вимогам ст. 1269 ЦК України. Факт родинних відносин позивача з спадкодавцем підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (а.с. 5, 6). З матеріалів спадкової справи, заведеної до майна померлого [PERSON], вбачається, що [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON] Однак, свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку не отримала у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на земельну ділянку за померлим, про що нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 12). Тобто, позивач не має можливості оформити право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавець [PERSON] за життя не провів реєстрацію права власності на земельну ділянку. Стаття 328 ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Доказів про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №2-538 у справі немає. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у своїх заявах, поданих до суду, позов визнали, що в силу ст. 82 ЦПК України, дає підстави суду вважати доведеними обставини, на які посилається позивач, як такі, що не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] являється спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON], у встановлені законом строки прийняла спадщину, то суд дійшов висновку, що слід визнати за позивачем право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved