Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно - земельні ділянки. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] помер її дід [PERSON] . Позивач є спадкоємцем після його смерті за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно - середню земельну частку (пай). Позивач в судове засідання не з`явилася. Представник позивача [PERSON] , яка діє на підставі довіреності, направила суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності та задоволити позовні вимоги. Відповідач Боложинівська сільська рада Буського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечила, направила суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності свого представника, позовних вимог по суті не оспорила. Третя особа відділ у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області явку свого представника до суду не забезпечила, надала заяву про слухання справи у відсутності представника, у вирішенні справи покликається на рішення суду. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 27.04.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Буського РУЮ Львівської області, [PERSON] помер [INFO] . Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Скварявською сільською радою Золочівського району Львівської області 01.07.1965 року вбачається, що [PERSON] був батьком [PERSON] одруження змінила прізвище на [PERSON] . В свою чергу, його батьками були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № [NUMBER] , виданого 05.10.2017 року. Таким чином, судом доведено що [PERSON] та [PERSON] , були бабцею та дідом [PERSON] , тому позивачка є спадкоємцем за законом. Батько позивачки [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Андріївською сільською радою Буського району Львівської області 26.08.2016 року. Право [PERSON] на середню земельну частку пай підтверджується ксерокопією сертифікату на право приватної власності на землю ( середню земельну частку) серії [NUMBER] від 18.03.1997 р. із земель НААГ «Івана Франка» на підставі рішення Буської РДА від 04.03.1997 року №68 загальною площею 1,59 умовних кадастрових гектарів. Із листа завідувача Буської державної нотаріальної контори № 469/01-16 від 10.04.2019 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини. З огляду на те, що позивач є спадкоємцем за законом, який вступила в управління спадковим майно, прийняв спадщину в силу вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, те що за життя спадкодавець належним чином не зареєстрував своє право власності, відповідач позовні вимоги визнає, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено. Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення. Ураховуючи викладене, на підставі ст.ст.524, 525, 526, 527, 529, 548, 549, 550 ЦК УРСР 1963 року,

Outcome: approved