Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 05.09.2009 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спільне господарство не ведеться,\~спільно нажитого майна не мають, разом вони не проживають. Однак, разом із нею проживає їх неповнолітня дитина донька [PERSON], яказнаходиться на її утриманні. Відповідач мешкає окремо від них, аліменти на утримання доньки не сплачує, ніякої участі у вихованні дитини не приймає, через що позивач змушена звернутись до суду. Просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~\~\~\~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання\~ шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів вбачається, що 05 вересня 2009 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Лаптєва) [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 434. Позивач та відповідач не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сімя розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до копії свідоцтва про народження, 07 квітня 2015 року народилася [PERSON], батьком якої записаний [PERSON], матір'ю [PERSON]. Згідно довідки № [NUMBER] від 15.04.2015 року про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої територіїх України або району проведення антитерористичної операції, [PERSON], яка прибула разом з [PERSON], [INFO], перемістилася з тимчасово окупованої території в м. Слов'янськ, вул. Свободи, 38/216. З пояснень позивача та документів вбачається, що донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. При вирішенні спору, суд враховує норму\~ст

Outcome: approved