Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] в обґрунтування якого зазначила, що з 10 вересня 2011 року, перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 648. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач в своїй заяві зазначив те, що подружні відносини між ними припинилися з 2014 року, з цього ж часу спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки між нею та відповідачем втрачено почуття любові та поваги, а також це суперечитиме її інтересам та інтересам їх неповнолітньої доньки. На примирення не згодна. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про те, що просить суд розглянути справу за його відсутності, а також проти винесення заочного рішення по справі не заперечує (а.с.10,11). Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Сватівського районного суду Луганської області (а.с.29, 32). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 12 лютого 2011 року, між позивачем та відповідачем, Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, зареєстровано шлюб, актовий запис № 648 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 вересня 2012 року, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області (а.с.9). В своєму позові позивач зазначив, що подружні відносини між ними припинилися з 2014 року, з цього ж часу спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки між нею та відповідачем втрачено почуття любові та поваги, а також це суперечитиме її інтересам та інтересам їх неповнолітньої доньки. На примирення не згодна. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотань про зміну прізвища до суду не надходило. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст. 21, 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved