Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. У вищезазначеній квартирі разом з нею зареєстрований відповідач, який в ній не проживає станом на 15.01.2019 року, не сплачує комунальні платежі за квартиру, не утримує її у належному стані. Наявність реєстрації відповідача у квартирі порушує права та інтереси позивача, як власника квартири, оскільки створює перешкоди у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном. Позивач звернулася з цим позовом до суду і просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до початку розгляду справи до суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Частиною 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з правовою позицією Постанови Верховного суду України від 16.01.2012 р. по справі за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. В судовому засіданні встановлено, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого житлово-комунальною конторою концерну «Луганськбуд» від 08.02.1994 року на підставі розпорядження (наказу) № 54 від 04.02.1994 року, право власності зареєстроване від 27.05.1994 року за № 515 в Бюро технічної інвентаризації м. Сєвєродонецька Луганської області, копією свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховим С.О. № 39 від 14.01.2019 року, копією договору про визначення розміру часток нерухомого майна - 2/3 часток квартири, що є спільною сумісною власністю, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховим С.О. № 371 від 29.01.2019 року та копією договору дарування 1/3 частки квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховим С.О. № 372 від 29.01.2019 року. З довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 2337 від 30.01.2019 року, виданою відділом адміністративних послуг ЦНАП у м. Сєвєродонецьку вбачається, що до складу сім'ї/зареєстрованих за адресою: [ADDRESS], входять: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно з копією акта про встановлення факту проживання (не проживання) № 14 від 15.01.2019 року, затвердженого КП «Житлосервіс «Світанок», за адресою: [ADDRESS], фактично проживає [PERSON]. Окрім зазначеної особи, за вказаною вище адресою ніхто не мешкає станом на 15.01.2019 року. Таким чином, враховуючи, що відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає станом на 15.01.2019 року без поважних причин, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. При цьому суд враховує повне визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved