Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дитину. В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем мають спільного сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Рішенням Згурівського районного суду Київської області з відповідача на її користь стягуються аліменти на неповнолітнього сина [PERSON], до досягнення ним повноліття, тобто до 10.08.2016 року. З 01 вересня 2013 року син навчається на денній формі навчання у Березоворудському технікумі Полтавської аграрної академії. Навчання сина у навчальному закладі потребує матеріальних витрат, але в сімї вона одна працює, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання спільної дитини не надає. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на повнолітню дитину в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового віку для дитини відповідного віку, щомісяця до закінчення навчання. Аліменти стягувати з 11.08.2016 року. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Просить задовольнити її позовну заяву в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином через засоби масової інформації. Заяви про розгляд справи за його відсутність від відповідача не надходило. Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 12.10.2016р. згідно ст.225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8). Згідно довідки № 54 від 19 липня 2016 року, яка видана Березоворудським технікумом Полтавської аграрної академії (а.с.9), [PERSON] навчається в Березоворудському технікумі Полтавської ДАА. Форма навчання - денна. Строк навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року. Згідно з довідкою від 20.07.2016 №3200 син [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: м.Пирятин, вул..Першотравнева, 11 (а.с.10). Відповідач [PERSON] проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина не надає. Згідно ст.ст. 198, 199 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як убачається з матеріалів справи [PERSON] є повнолітнім та навчається на денному відділенні у Березоворудському технікумі Полтавської аграрної академії, його батьком являється відповідач, тому повнолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги з боку батьків, у звязку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а також те, що відповідач доказів наявності обставин, які впливають на визначення розміру аліментів або своєї неспроможності виплачувати аліменти, суду не надав, тому вважає за необхідне стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини доходів відповідача. Такий розмір, на думку суду, буде розумним та справедливим. Судові витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 420грн. (а.с.38), підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.88, п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України. У відповідності зі ст.367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved