Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на земельну частку (пай). В позові вказала, що 19 січня 1999 року померла її бабуся [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) площею 4,33 га., що належав померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0197326, виданого на підставі розпорядження голови Лубенської РДА №411 від 28.10.1996 року. Спадкодавець [PERSON] за життя заповітів не складала. Син померлої, тобто її батько [PERSON] помер 07.08.1987 року, а її мати [PERSON] померла 24.07.1976 року. Інших спадкоємців за законом немає. Однак, при зверненні до нотаріуса з приводу оформлення вищевказаної спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на дане спадкове майно. Враховуючи вищевикладене, позивач [PERSON] прохала суд визнати за нею право на вищевказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В судове засідання сторони не зявилися, направивши суду письмові заяви з проханням розглянути справу без їх участі. При цьому позивач свої позовні вимоги підтримала, прохає їх задовольнити (а.с.35), а відповідач Засульська сільської ради Лубенського району Полтавської області заперечень щодо позову не направила (а.с.26). Треті особи Головне управління Держгеокадастру у Полтавської області та приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу [PERSON] покладаються на розсуд суду (а.с.27-29). У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. - Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню . Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Судом встановлено, що 19 січня 1999 року в с. Оріхівка Лубенського району Полтавської області померла бабуся позивача [PERSON] [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). Факт родинних відносини між ними підтверджується копіями свідоцтв про народження та шлюб позивача, а також повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України. Згідно вказаного витягу [PERSON] була матірю батька позивача [PERSON] (а.с.7-9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме земельну частку (паю) площею 4,33 умовних кадастрових гектари КСП «Україна» Лубенського району Полтавської області, що належав померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0197326, виданого на підставі розпорядження голови Лубенської РДА №411 від 28.10.1996 року. Факт отримання померлою вказаного сертифікату підтверджується довідкою відділу у Лубенському районі Головного управління Держгеокадасту у Полтавській області (а.с.13). При зверненні позивача до нотаріуса з приводу оформлення вищевказаної спадщини, вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19.09.2017 року у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. В постанові також вказано, що 19.09.2017 року приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] була заведена спадкова справа №182/2017 на майно померлої 19.01.1999 року [PERSON] за заявою онуки померлої [PERSON] про прийняття спадщини. Інших заяв в даній справі немає. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.18). Відповідно до ч.2 ст.529 ЦК УРСР, що діяв на час відкриття спадщини, онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Судом встановлено, що син померлої [PERSON] та одночасно батько позивача [PERSON] помер 07.08.1987 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11). Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно довідки, виданої Засульською сільською радою Лубенського району Полтавської області 01.09.2017 року за №02-33/833 [PERSON] здійснила поховання [PERSON], яка померла 19.01.1999 року за власний рахунок, після поховання забрала її особисті речі, чим ступила в управління та володіння її спадковим майном (а.с.17). Таким чином, позивач має право на спадщину, що залишилася після смерті своєї бабусі [PERSON] та не може оформити її нотаріально у звязку з втратою правовстановлюючого документу на спадкове майно. Враховуючи вищевикладене, відсутність заперечень з боку відповідача, а також те, що позивач є спадкоємцем за законом, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved