Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Покровської міської ради, третя особа: Третя Донецька міська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що [INFO] у м. Донецьк помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина. Вона як єдиний спадкоємець померлого звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Сьомої Донецької державної нотаріальної контори від 27.11.2020 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку для його прийняття. Посилаючись на такі об`єктивні причини пропуску даного строк як встановлення факту смерті батька в судовому порядку, обмеження, встановлені внаслідок поширення респіраторної хвороби COVID-19, позивачка просить визначити додатковий строк - три місяці для подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] . Позивачка в судове засідання не заявилась, просила справу слухати у її відсутність.( а. с. 3,17). Представник відповідача Покровської міської ради в судове засідання не з`явився, просив справу слухати без участі представника ( а. с. 22). Представник третьої особи Третьої Донецької Державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, просив справу слухати без його участі. ( а.с. 51). Ухвалою суду від 10.06.2021 року здійснена заміна третьої особи по справі : Сьомої Донецької державної нотаріальної контори на Третю Донецьку державну нотаріальну контору. Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що , в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] ( а. с. 7,8). Позивачка як спадкоємиця першої черги за законом звернулась до Сьомої Донецької державної нотаріальної контори, що розташована в м. Селидове Донецької області із заявою про прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.11.2020 року державним нотаріусом Сьомої Донецької державної нотаріальної контори відмовлено Федуріній А.І. у видачі Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. ( а. с. 9). Відповідно до Інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 64871546 від 25.05.2021 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не відкривалась ( а. с. 29,30). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» . Згідно Інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Крім того, як слідує з правового висновку Верховного Суду України, прийнятого Судовою палатою у цивільних справах при розгляді справи №6-85 цс 12 від 26.09.2012 року, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть, якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення позовних вимог. Аналогічні положення викладені в правовій позиції ВС /КЦС № 681/203/17ц від 17.10.2018 року. Судом встановлено, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті батька сплинув 07.08.2020 року, позивачка звернулась із заявою про прийняття спадщини в листопаді 2020 року, а до суду - в березні 2021 року., тобто пропущений нею строк для подання заяви про прийняття спадщини, є незначним. Окрім того, причини, з яких позивачка своєчасно не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини : встановлення факту смерті батька в судовому порядку, обмеження, встановлені внаслідок поширення респіраторної хвороби COVID-19 ,суд вважає такими, що пов`язані з об`єктивними труднощами для спадкоємця , в даному випадку позивача по справі, тобто є поважними причинами. За таких обставин, суд вважає, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини. Разом з тим, суд вважає за необхідним зазначити наступне. Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальна громада в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 9-1 Закону України « Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Як вбачається з матеріалів справи , місцем проживання спадкодавця є м. Донецьк, (помер батько позивачки в м. Донецьк) тобто територія, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Позивачка вперше звернулась із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Сьомої Донецької державної нотаріальної контори, що розташована в м. Селидове Донецької області, тому місцем відкриття спадщини є Територіальна громада Селидівської міської ради. В подальшому, згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Сьома Донецька державна нотаріальна контора припинила свою діяльність та її правонаступником є Третя Донецька міська державна нотаріальна контора ( а. с. 38-44). Отже, належним відповідачем в даному випадку є територіальна громада Селидівська міської ради , а не Покровська міська рада. Відповідно до ст. 51 ЦПК України суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. При цьому, відповідно до ст. 81 ЦПК України така обставина підлягає доказуванню, оскільки позивач повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. За змістом норм процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача по справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Суд не вправі зі своєї ініціативі і без згоди позивача залучати до участі у справі співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений і щодо тих відповідачів, які зазначені в ньому. Суд також не може примушувати сторін до вчинення тих чи інших процесуальних дій, оскільки це суперечить принципу диспозитивності цивільного судочинства. Частиною 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову. Суд у силу покладених на нього процесуальних законом повноважень позбавлений можливості самостійно визначити суб`єктний склад учасників справи, проте, встановивши, що у справі не залучено усіх суб`єктів, які мають відповідати за позовом у межах заявлених позовних вимог як відповідачі, суд відмовляє у позові з цих підстав. Незважаючи на той факт, що судом визнані поважні причини пропуску позивачкою строку звернення до нотаріальної контори, але, враховуючи, що позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed