Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання таким, що втратив право користування житлом, зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування свого позову посилається на те, що вона є власником будинку [ADDRESS] . В зазначеному будинку зареєстрований, але не проживає з 2014р. відповідач [PERSON] та його реєстрація створює позивачу труднощі у здійсненні свого права власності. У зв`язку з чим просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом та зняти його з реєстраційного обліку. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, у зв`язку з чим суд на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності відповідача [PERSON] . Позивач [PERSON] , представник відповідача Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області у судове засідання не з`явились, до початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідач Чмирівська сільська рада Старобільського району Луганської області до початку судового засідання надав заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за відсутності представника, у зв`язку з чим суд на підставі ч.3 ст.211 ЦПК України вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивачки [PERSON] , представника відповідача Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності (а.с.10) будинок [ADDRESS] належить [PERSON] . Відповідно до довідки виконкому Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області від 02.12.2019р. (а.с.18) [PERSON] , 1972р.н., зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживає. Відповідно до довідки Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області від 02.12.2019р. (а.с.19) [PERSON] , 1972р.н., зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживає, перебуває в Росії з 2014р. Згідно ч.1 ст.156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні із власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України, а згідно другого речення частини 2 ст.64 ЖК України членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно абз.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 16.01.2012р., у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином у судовому засіданні з досліджених матеріалів справи було достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає за адресою реєстрації більше року та втратив право користування житлом, і своєю реєстрацією перешкоджає здійсненню власником позивачем [PERSON] її права власності на будинок, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved