Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON] , посилаючись на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 2016 року. Від даного шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що після фактичного припинення шлюбних відносин у 2016 році відповідач добровільно не надає коштів або будь - якої матеріальної допомоги на утримання спільної дитини. У добровільному порядку позивачці не вдалося вирішити питання щодо постійного щомісячного утримання дитини з боку відповідача, а тому, вважає, що право на аліменти підлягає судовому захисту. Вказує, що оскільки дитина потребує матеріальних затрат (на одяг, взуття, харчування, вітаміни, відпочинок та оздоровлення, витрати на навчання, додаткові заняття, повноцінний розвитого, тощо), у місяць позивачка має нести витрати в загальному приблизно 6450.00 грн. Станом на сьогодні позивачка офіційно не працевлаштована та має тимчасові заробітки. Враховуючи той факт, що середньомісячний дохід позивачки є незначним, а її місячні витрати сягають біля 6500,00 грн., вважає, що вона вимушена звертатися до суду з даним позовом. Таким чином, підсумовуючи вище викладені обставини позивачка вважає, що враховуючи її матеріальний стан, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача та ту обставину, що їй важко повністю матеріально забезпечувати належний життєвий рівень доньки, вона має право просити суд про стягнення аліментів у примусовому порядку. Крім цього, посилається на те, що відповідач працездатний, не перебуває на обліку у зв`язку з хворобою та лікуванням і не потребує стороннього догляду чи опіки; відповідач немає на утримані неповнолітніх або батьків похилого віку чи непрацездатної дружини; інші обставини, що мають істотне значення, також відсутні. Звертає увагу суду на те, що спільна донька сторін навчається у 1-А класі у Чернівецькій ЗОШ І-III ступенів, а також професійно займається гімнастикою, про що свідчить Довідка №26 від 11.02.2020 року. Посилається на те, що відповідач за відомою для неї інформацією має не постійний та мінливий дохід (працює водієм таксі), а малолітня донька повинна отримувати відповідне грошове забезпечення на оплату харчування, проживання, на забезпечення повноцінного рівня життя, в той же час відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі на утримання доньки в розмірі по 2500,00 гривень щомісячно. На основі викладеного, просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] аліменти на її користь на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500,00 гривень щомісячно з моменту подання позову до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, проте до початку судового засідання від її представника надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність, без застосування технічних засобів, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте до початку судового засідання від нього надійшла заява про розгляд даної справи у його відсутність, без застосування технічних засобів, позовні вимоги визнає частково, а саме просить суд стягнути з нього розмір аліментів, зазначений у відзиві на позовну заяву. Згідно спрямованого до суду відзиву на позовну заяву, відповідач по справі зазначає, що з 08.05.2015 року він був звільнений з посади охоронця в ТОВ «Машзавод» та з того часу офіційно не працевлаштувався і змушений підробляти таксистом. Незважаючи на це, він постійно переказував позивачці кошти на утримання доньки, що підтверджується копіями квитанції Укрпошти. Крім цього, просить суд врахувати те, що рухомим і нерухомим майном не володіє, витрат на придбання майна не здійснював, а також вимушений щомісячно сплачувати орендну плату за автомобіль. Таким чином, визнає позов частково, а саме готовий сплачувати аліменти в розмірі по 1500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Відповідно до положень ст.ст.11, 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.12). Як вбачається з довідки Управління освіти Чернівецької міської ради №01-23/73 від 06.02.2020 року (а.с.14), спільна донька сторін навчається у 1-А класі у Чернівецькій ЗОШ І-III ступенів. Також, як вбачається з довідки Управління освіти Чернівецької міської ради №26 від 11.02.2020 року (а.с.15), неповнолітня [PERSON] займається на відділенні художньої гімнастики ДЮСШ №1. Крім цього, як встановлено судом та підтверджується копією трудової книжки відповідача (а.с.37), на даний час відповідач по справі офіційно не працює, що також не заперечується сторонами. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, а саме з квитанцій (а.с.33-36), відповідач на протязі 2018-2019 років періодично переказував позивачці грошові кошти в якості аліментів на утримання дитини, що спростовує твердження позивачки про відсутність будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини з боку відповідача. Так, згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України відповідач - [PERSON] , як батько неповнолітньої [PERSON] , зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 ч. 1 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім того, статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Таким чином, як встановлено судом та не заперечується сторонами по справі, відповідач на даний час є працездатною особою, на обліку у зв`язку з хворобою не перебуває; на утримані відповідача неповнолітніх осіб або батьків похилого віку чи непрацездатної дружини немає, згідно тверджень відповідача, викладених у відзиві, останній на даний час офіційно не працює та вимушений підробляти таксистом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] , як батько неповнолітньої [PERSON] , зобов`язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі по 1600,00 гривень щомісячно, починаючи з 17.02.2020 року до настання повноліття дитини. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дитини, при цьому не порушить права відповідача. Крім цього, у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: partial