Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. [PERSON] мотивує тим, що вона з відповідачем 30.06.2010 року уклали шлюб у відділі ДРАЦС по м. Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області Від шлюбу мають неповнолітнього сина : [PERSON], [INFO] Дитина проживає з ними разом. Шлюб не розірвано. Оскільки дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Такий рівень не повинен бути меншим ніж прожитковий мінімум. такий рівень одна позивач не може забезпечити, тому вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання сина на рівні 1/3 частки з усіх видів заробітку(доходу), оскільки має постійний заробіток. Посилаючись на вищевказані обставини просить суд задоволити позовні вимоги та стягнути з [PERSON],[INFO] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не зявилась, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився надіслав заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.06.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від шлюбу мають сина [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СР №138069 від 15.07.2011 р (а.с.6) . Відповідно до ст. 180СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачу не вистачає коштів на утримання сина , які надає відповідач. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] малолітніх дітей або осіб похилого віку на утриманні немає, а тому суд приходить до висновку, що він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку та з урахуванням ч.2 ст.182 СК України, зокрема, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи думку відповідача, який позов визнав та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, її повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Суд вважає, що на відповідача слід покласти сплату судових витрат по справі у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України у вигляді судового збору в сумі 640,00 грн. на користь держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved