Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейні стосунки у них не склались, у них відсутнє взаєморозуміння, протягом останнього часу вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, шлюб має формальний характер. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали з підстав, наведених у позовній заяві, у наступні судові засідання не з»явилися, однак позивач подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримала, просить його задовольнити та змінити її прізвище з «Пеляк» на «Феценко». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, звернувшись в суд з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності. Проти позову не заперечив, просить його задовольнити. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2007 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області 29 серпня 2007 року видано свідоцтво про шлюб серії 1-ИД №032250. За час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ИД №095818). Як убачається із змісту позовної заяви, між сторонами втрачено почуття взаєморозуміння, вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини фактично припинені. У своїй письмовій заяві, адресованій суду 06.10.2015 року, позивач зазначила, що наданий ухвалою суду від 21.07.2015 року термін на примирення не призвів до позитивних результатів, позов підтримує.\~ Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа,\~\~яка\~\~змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,\~\~має право після розірвання шлюбу\~\~надалі\~\~іменуватися\~\~цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому позовна вимога [PERSON] щодо відновлення її дошлюбного прізвища\~«Феценко» підлягає задоволенню. Також позивач просить стягнути із відповідача в її користь понесені судові витрати, зокрема 243 грн. 60 коп. сплаченого при зверненні до суду із позовною заявою судового збору. Згідно частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому слід стягнути із відповідача в користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved