Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, після померлого [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем майна та прийняла спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, заперечень щодо задоволення позовних вимог немає. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 27 листопада 2001 року Білоголівською сільської ради Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 22. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, а саме: А житловий будинок, а веранда, сх.сходи, дш.дашок, Б літня кухня, В комора, Г стодола, Д стайня, пг.погріб, 1 ворота з хвірткою, 2 огорожа, 3 огорожа, к колодязь, що в [ADDRESS]. Спадщину прийняла дружина спадкодавця [PERSON], однак не оформивши спадкових прав померла [INFO] року, що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 13 жовтня 2006 року Білоголівською сільською радою Зборівського району Тернопільської області, актовий запис №9 Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщини відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. В силу вимог ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач [PERSON] відмови від прийняття спадщини не заявляла, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, проживає у житловому будинку, використовує його за призначенням, а тому відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК України 1963 р. вважається такою, що прийняла спадщину, хоча нотаріально це не оформила. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна і прийняла спадщину, інші особи не претендують на спадок, до неї правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved