Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що вона з 04.03.1997 року працювала в ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» на посаді фахівця із страхування відділу страхування Херсонської філії, а з 02.01.2014 по 31.07.2014 рік на посаді фахівця з продажу страхових продуктів відділу страхування цієї ж філії (Наказ « 657-33кф від 27.12.2013 року). З 02.01.2014 року оплата праці відповідачем (Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «ГАРАНТ -АВТО») здійснювалась відповідно посадового окладу за штатним розкладом та Положенням про преміюванням фахівців з продажу страхових продуктів Відповідача. Положення про преміювання було затверджено та введено в дію Відповідачем з 01.02.2012 року (Наказ № 55-кф від31.01.2012 року).В п.1.2. Положення про преміювання зазначено,що воно створене з метою здійснення єдиної скоординованої політики у питаннях преміювання фахівців регіональних підрозділів/філій Компанії та їх матеріального стимулювання. У відповідності до умов Положення про преміювання вона отримувала премію за підсумками роботи на підставі складеного щомісячного Розрахунку премії підписаного відповідальними особами. Однак, під час її звільнення Відповідач повністю не розрахувався з нею та має заборгованість з заробітної плати у розмірі 5486,09грн..Зазначений розмір заборгованості підтверджується Розрахунком премії від 01.08.2014 року за підсумками її роботи за період з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року. Тобто зі свого боку вона виконала всі вимоги Положення про Преміювання зокрема п.2 про порядок звітності про об'єми залучення страхових платежів. Виконання зазначеного пункту та розмір премії підтверджується підписами керівника та головним бухгалтером Херсонської філії та розрахунку. Згідно п.3.1.Положення про преміювання,премія фахівцю формується щомісяця за результатами розрахунку (згідно додатка 2).Нараховується та виплачується до 22 числа місяця,наступного після місяця за який проводився розрахунок. До теперішнього часу відповідач не розрахувався з нею та в подальшому відмовився виплатити їй заборгованість по заробітній платі. З цих підстав просить в судовому порядку стягнути з відповідача 5486,09 грн. заборгованості по заробітній платі та середньомісячний заробіток за весь час затримки кінцевого розрахунку, тобто до винесення рішення по суті. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити та стягнути з відповідача 5486,09 грн. заборгованості по заробітній платі та середньомісячного заробітку за час затримки виплати кінцевого розрахунку у сумі 17748,00 грн. Представник позивача позовні вимоги не визнала, вказавши на ті обставини, що дійсно позивач працювала у відповідача фахівцем з продажу страхових продуктів. 31.07.2014р. вона звільнилася з посади за власним бажанням. Оплата праці позивача відповідачем здійснювалась відповідно до посадового окладу за штатним розкладом та Положенням про преміювання фахівця з продажу страхових продуктів. Під час звільнення позивача з роботи відповідач повністю не розрахувався та має заборгованість із заробітної плати у розмірі 5486,09 грн., що складається із невиплаченої премії відповідно розрахунку премії від 01.08.2014р. Відповідно до п.3.1. Положення про преміювання фахівців з продажу страхових продуктів від 01.02.2012року визначено, що премія фахівцю формується щомісяця за результати розрахунку. Нараховується та виплачується 22 числа місяця наступного після місяця за яким проводиться розрахунок. Відповідно до п.3.6 Системи преміювання працівників філії та дирекції ПАТ УСК Гарант - Авто премія за підсумками роботи за місяць не нараховується працівникам філії, які звільнились з роботи на момент виплати премії. Відповідно до залученої копії-розрахунку премії від 01.08.2004р. за підсумки роботи за період 01.07.2014р. по 31.07.2014р. фахівця з продажу страхових продуктів [PERSON], на момент його нарахування, звільнена та не працювала. Крім цього, голова правління не затвердив розрахунок на виплату позивачці зазначеної премії. За таких обставин просить в позові відмовити за необґрунтованістю. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до ст..2 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата складається з : основної заробітної плати; додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік,премії за спеціальними системами і положеннями,компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати,які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норм. Згідно ч.1 ст. 116 КЗпП України,при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства ,установи,організації ,провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що позивач з 04.03.1997 року працювала в ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» на посаді фахівця із страхування відділу страхування Херсонської філії, а з 02.01.2014 по 31.07.2014 рік на посаді фахівця з продажу страхових продуктів відділу страхування цієї ж філії (Наказ « 657-33кф від 27.12.2013 року). З 02.01.2014 року оплата праці відповідачем (Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «ГАРАНТ -АВТО») здійснювалась відповідно посадового окладу за штатним розкладом та Положенням про преміюванням фахівців з продажу страхових продуктів Відповідача. Положення про преміювання затверджено та введено в дію Відповідачем з 01.02.2012 року (Наказ № 55-кф від31.01.2012 року).Відповідно до п.1.2. Положення про преміювання зазначено,що воно створене з метою здійснення єдиної скоординованої політики у питаннях преміювання фахівців регіональних підрозділів/філій Компанії та їх матеріального стимулювання. У відповідності до умов Положення про преміювання позивач отримувала премію за підсумками роботи на підставі складеного щомісячного розрахунку премії підписаного відповідальними особами. Під час звільнення позивача відповідач повністю не розрахувався з нею та має заборгованість з заробітної плати у розмірі5486,09грн. .Зазначений розмір заборгованості підтверджується Розрахунком премії від 01.08.2014 року за підсумками роботи позивача за період з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року. Розмір премії підтверджується підписами керівника та головним бухгалтером Херсонської філії. Посилання відповідача про неможливість виплати премії у зв'язку із не затвердженням її уповноваженою особою та у зв'язку із звільненням позивача з підприємства є безпідставними, оскільки вказані обставини порушують права та інтереси позивача, та право на оплату праці. Заперечень з боку відповідача про те, що позивач не виконав свої трудові обов'язки не надходило. Таким чином відповідач в день звільнення Позивача мав зобов'язання виплатити всі належні суми,однак вимоги Закону проігнорував та по сьогоднішній день не провів остаточний розрахунок. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України,в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки,зазначені в статті 116 цього Кодексу,при відсутності спору про їх розмір підприємство,установа,організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.99 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»,установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні,що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства,установи ,організації суми в день звільнення,коли ж він у цей день не був на роботі,- наступного дня після пред? явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок,суд на підставі ст.. 117КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку,а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення,якщо роботодавець не доведе відсутності цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно наданої довідки відповідачем про заробіток позивача за два місяці. одноденний заробіток становить 153грн.. Час затримки розрахунку становить 116 днів, за період з 01.08.2014р. по 14.01.2015р.. Отже 116днів х на 153грн.. = 17748 грн. Виходячи з розрахунку відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу 17748,00 грн. за час затримки кінцевого розрахунку.

Outcome: approved