Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування пред?явлених вимог вказує, що 18 серпня 2018 року між сторонами укладено шлюб. Від спільного шлюбу дітей не мають. Стосунки між сторонами погіршилися, кожен з подружжя живе в різних країнах, спільне проживання повністю припинено, спільний побут та господарство не ведеться. Зазначає, що відповідач не виявляє бажання в досудовому порядку розірвати шлюб шляхом звернення до органів РАЦС у встановленому законом порядку. Посилаючись на положення ст.ст. 104, 110, 112 СК України позивач просила шлюб розірвати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 квітня 2021 року справу передано головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою суду від 29 квітня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд шлюб розірвати. Також зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання призначені на 26 травня 2021 року та 13 липня 2021 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Копія позовної заяви та ухвала суду про відкриття спрощеного позовного провадження надсилалась відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Конверти повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 серпня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Комуною Стевнс , Службою обслуговування громадян, про що було складено реєстраційний номер шлюбу:1197. Від спільного шлюбу сторони дітей не мають. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки та не ведуть спільного господарство, проживають окремо. Клопотань про надання терміну для примирення сторони не заявляли. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та доведеним. З урахуванням ціни позову, згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved