Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. Позивач [PERSON] перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку. Відповідач має нерегулярний, мінливий дохід. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 600 грн. щомісячно, на кожну дитину, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON], посилаючись на обставини викладені у позові, на позовних вимогах наполягала і просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Додатково пояснила, що з квітня 2015 року сторони разом не мешкають, згідно з рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2016 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Інших аліментних зобовязань відповідач не має. Останній надає позивачу гроші на утримання дітей нерегулярно, іноді вивозить синів на відпочинок за свій рахунок. Позивач працює приватним підприємцем, відповідач останні три роки не працює. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Свої інтереси довірив представляти [PERSON], який в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме у розмірі 964 грн. на обох дітей, посилаючись на те, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти у повному обсязі, оскільки не має постійного заробітку. Вважає що сума аліментів у розмірі 600 грн. на кожну дитину є завеликою. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. За вимогами ч. 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ \~ Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ Відповідно до ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі ст. 57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі з 25.01.2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії 1-ЖС № 124658, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя (а.с. 8). Відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 9, 10). Відповідно до довідки ОСМД «Фаворит» від 28.03.2016 року, неповнолітні [PERSON], [PERSON] проживають з матірю [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с. 29). Таким чином, судом встановлено, що на даний час діти проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні. Відповідач [PERSON] надає позивачу допомогу на утримання дітей, але вона має мінливий та нестійкий характер. Відповідач є працездатним, інших аліментних зобовязань не має. Нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин є відповідні норми\~СК України. Сукупність вищенаведених фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення у відповідача аліментного зобов'язання. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 2, 3\~ст. 181 СК України). Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. ст.\~183, 184 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.\~183,\~184 СК України. До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі\~ст. 184 СК України\~відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. У роз'ясненнях, викладених у п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~та\~ст. 182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Згідно із\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.\~\~ Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8\~ст. 7 СК України\~при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дітей, забезпечення одержання синами сторін коштів, необхідних для їх життєдіяльності, збереження того рівня життя, який діти мала б тоді, коли б утримувалася обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі якраз і забезпечить надійний захист інтересів дітей та отримання ними надійного стабільного\~\~матеріального утримання з боку батька.\~\~\~\~\~\~ Згідно із ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Встановлено, що позов було подано позивачем\~до суду 15.12.2015 року. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд, приймає до уваги інтереси неповнолітніх [PERSON], [PERSON], стан здоровя та матеріальне становище сторін, той факт, що відповідач офіційно не працевлаштований, а також те, що відповідач надає позивачу допомогу на утримання дітей, але вона має мінливий та нестійкий характер, враховуючи те, що відповідач не має на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України та не надав суду інших доказів, які б могли вплинути на визначення розміру аліментів, а тому дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі 500 грн. щомісячно, на кожну дитину, починаючи з дати подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, у разі задоволення позову позивача, який звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, цей судовий збір підлягає стягненню у дохід держави з відповідача.

Outcome: partial