Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про розірвання банківського вкладу та стягнення депозитних коштів. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 19 грудня 2013 року вона уклала з ПАТ КБ «Приватбанк» Договір банківського вкладу (депозиту) згідно із заявою № SAMDNWFD0070039738100 про розміщення грошових коштів на депозитних рахунках за програмою «Стандарт», строком на один рік, під процентну ставку 10 % річних та внесено готівку до банку у розмірі 4 800 доларів США. 19.12.2013 року за номером заявки 21215780 весено кошти у розмірі 1 000 доларів США; 15.01.2014 року за номером заявки 29003389 внесено кошти у розмірі 100 доларів США; 19.02.2014 року за номером заявки 40230087 внесено кошти у розмірі 2 800 доларів США. 20 листопада 2014 року [PERSON] зверталась до ПАТ КБ «Приватбанк» з проханням перерахувати всі належні їй грошові кошти (за депозитом та нараховані проценти) на її валютний банківський рахунок в іншому банку ПАТ «Двамантбанк». Листом від 27.11.2014 року за вих. № 20.1.0.0.0/7-20141125/1712 ПАТ КБ «Приватбанк» посилаючись на тимчасову окупацію Автономної Республіки Крим, припинення діяльності в Криму відділень ПАТ КБ «Приватбанк», на Постанову Національного Банку України № 260 від 06.05.2014 року та ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», не надав відповіді за суттю поданої заяви, не задовольнивши її та не відмовивши. 10 серпня 2015 року [PERSON] повторно звернулась до ПАТ КБ «Приватбанк» із заявою, в якій просила надати інформацію про суму її депозитного вкладу станом на день припинення діяльності ПАТ КБ «Приватбанк» на території Автономної Республіки Крим, а також станом на день її звернення. Заява була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Листом від 21.08.2015 року за № 20.1.0.0.0/7-20150814/1792 ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на політичні події в країні, окупацію території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, припинення діяльності ПАТ КБ «Приватбанк» на Кримському півострові, а також на докладання зусиль для врегулювання ситуації і вирішення юридичних питань з виплати вкладів, у тому числі в міжнародних судах, та знову не надав відповіді по суті заяви. 19 грудня 2016 року [PERSON] втретє звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» із нотаріально посвідченою заявою, в якій вона просила розірвати договір № SAMDNWFD0070039738100 від 19.12.2013 року та повернути суму вкладу і нараховані відсотки готівкою. Листом від 20.01.2017 року № 20.1.0.0.0/7-20161226/1910/1910 ПАТ КБ «Приватбанк» повідомив, що з метою отримання компенсації збитків, завданих незаконною анексією Російською Федерацією території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, ПАТ КБ «Приватбанк» подав до Російської Федерації претензію до Міжнародної конвенції про захист іноземних інвестицій, а також про те, що за результатами розгляду цього звернення буде вирішуватись питання виплати коштів, розміщених на рахунках клієнтів відокремлених підрозділів банку, які знаходились на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя. За заявою [PERSON] ПАТ КБ «Приватбанк» на її ім`я було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] , на який нараховувався депозитний вклад та відсотки. Основна заборгованість ПАТ КБ «Приватбанк» перед [PERSON] , не враховуючи відсотків, нарахованих на суму вкладу та 3 % річних, становить 4 800 доларів США. Сума невиплачених [PERSON] відсотків за період дії договору з 19 грудня 2013 року по 19 грудня 2014 року складає 425,04 доларів США, в тому числі: за вкладом 1 000 доларів США від 19.12.2013 року (365 днів) - 100 доларів США; за вкладом 1 000 доларів США від 15.01.2014 року (338 днів) - 92,60 доларів США; за вкладом 2 800 доларів США від 19.02.2014 року (303 днів) - 232,44 доларів США. Сума 3 % річних за період дії договору з 19 грудня 2013 року по 19 грудня 2014 року становить 128 доларів США, в тому числі за вкладом 1000 доларів США від 19.12.2013 року (365 днів) - 30 доларів; за вкладом 1 000 доларів США від 15.01.2014 року (338 днів) - 27,78 доларів США; за вкладом 2 800 доларів США від 19.02.2014 року (303 днів) - 69,73 доларів США. Станом на 19 грудня 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» повинен був виплатити 5 352,55 доларів США, в тому числі 4 800 доларів США - тіло депозиту; 25,04 доларів США - відсотки, нараховані на суму вкладу, 127,51 доларів США - 3 % річних. За період дії договору з 19 грудня 2014 року по 19 грудня 2015 року основна заборгованість ПАТ КБ «Приватбанк» становила 5 352,55 доларів США, сума відсотків, нарахованих на суму вкладу, складає 535,25 доларів США, сума 3 % річних складає 160,58 доларів США, а всього 6 048,38 доларів США. За період дії договору з 19 грудня 2015 року по 19грудня 2016 року основна заборгованість ПАТ КБ «Приватбанк» перед [PERSON] становить 6 048,38 доларів США, сума відсотків, нарахованих на суму вкладу складає 604,38 доларів США, сума 3 % річних - 181,45 доларів США, а всього 6 834,66 доларів США. За період дії договору з 19 грудня 2016 року по 19 грудня 2017 року основна заборгованість ПАТ КБ «Приватбанк» перед [PERSON] становить 6 834,66 доларів США, сума відсотків, нарахованих на суму вкладу становить 683,46 доларів США, сума 3 % річних складає 205,04 доларів США, а всього 7 723,16 доларів США. За період дії договору з 19 грудня 2017 року по 15 березня 2018 року основна заборгованість ПАТ КБ «Приватбанк» перед [PERSON] становить7 723,16 доларів США, сума відсотків, нарахованих на суму вкладу складає 181,97 доларів США, сума 3 % річних складає 54,59 доларів США, а всього 7 959,72 долари США. Станом на 15 березня 2018 року загальна сума заборгованості ПАТ КБ «Приватбанк» перед [PERSON] становить 7 959,72 долари США Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» загальну суму боргу в розмірі 7 959,72 долари США. В подальшому у жовтні 2018 року позивач [PERSON] подала заяву про зміну (уточнення) позовних вимог, в якій позивач посилалась на те, що при здійсненні розрахунку неустойки вона допустила помилку. Позивач посилалась на те, що першим днем прострочення виконання грошового зобов`язання (за ненарахування відсотків по договору) є 22 квітня 2014 року. ПАТ КБ «Приватбанк» повинен був щомісяця нараховувати 10 % річних на тіло депозиту 4 800 доларів США, але припинив таке нарахування у квітні 2014 року (за березень 2014 року. Відсотки до договору банком не були нараховані за період з 20.03.2014 року по 19.12.2014 року. Розмір простроченої суми виконання грошового зобов`язання з 20.03.2014 року по 19.12.2014 року складає 4 800 : 365 х 10 % х 274 = 360,33 доларів США. Неустойка за період з 22.04.2014 року по 19.12.2014 року становив 360,33 : 365 х 3 % х 241 = 7,14 доларів США. Сума невиплачених відсотків за період дії договору з 19.12.2013 року по 19.12.2014 року становив 425,04 доларів США, в тому числі за вкладом 1 000 доларів США від 19.12.2013 року (365) - 100 доларів США; за вкладом 1000 доларів США від 15.01.2014 року (338 днів) - 92,60 доларів США; за вкладом 2 800 доларів США від 19.02.2014 року (303 днів) - 232,44 доларів США. Станом на 19.12.2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» зобов`язаний вплатити 5 232,18 доларів США, в тому числі 4 800 доларів США - тіло депозиту, 425,04 доларів США - відсотки, нараховані на суму вкладу; 7,14 доларів США - 3 % річних. За період дії договору з 19.12.2014 року по 19.12.2015 року нараховано заборгованість у розмірі 5 921,37 доларів США. За період дії договору з 19.12.2015 року по 19.12.2016 року нараховано заборгованість у розмірі 6 691,15 доларів США. За період дії договору з 19.12.2016 року по 19.12.2017 року нараховано заборгованість у розмірі 7 561 доларів США. За період дії договору з 19.12.2017 року по 15.03.2018 року нараховано заборгованість у розмірі 7 792,59 доларів США. Сума основного грошового зобов`язання за договором становить 7 196,67 доларів США, розмір неустойки - 595,92 долари США. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати договір вкладу «Стандарт», укладений 19 грудня 2013 року між нею [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк»; стягнути з АТ КБ «Приватбанк» суму основного грошового зобов`язання по договору в розмірі 7 196,67 доларів США; стягнути з АТ КБ «Приватбанк» неустойку (пеню) за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у розмірі грошового еквівалента 595,92 долари США у грошовій одиниці України - гривні, за курсом НБУ на день ухвалення рішення суду. Згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк». Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», що підтверджується копією Статуту АТ КБ «ПриватБанк», що додана позивачем до позовної заяви. Судом було проведено заміну відповідача з Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» на Акціонерне товариство Комерційний банк ПАТ КБ «Приватбанк». У судовому засіданні представник позивача Карягіної С.Г. позов підтримав та просив його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до вимог ч 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.» Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що 19 грудня 2013 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено Договір банківського вкладу (депозиту) згідно із заявою № SAMDNWFD0070039738100 про розміщення грошових коштів на депозитних рахунках за програмою «Стандарт», строком на один рік, під процентну ставку 10 % річних та внесено готівку до банку у розмірі 4 800 доларів США. 19.12.2013 року за номером заявки 21215780 весено кошти у розмірі 1 000 доларів США; 15.01.2014 року за номером заявки 29003389 внесено кошти у розмірі 100 доларів США; 19.02.2014 року за номером заявки 40230087 внесено кошти у розмірі 2 800 доларів США. Позивач [PERSON] неодноразово зверталась до відповідача із заяви про повернення грошового вкладу та нарахованих відсотків. Листом від 27.11.2014 року за вих. № 20.1.0.0.0/7-20141125/1712 ПАТ КБ «Приватбанк» посилаючись на тимчасову окупацію Автономної Республіки Крим, припинення діяльності в Криму відділень ПАТ КБ «Приватбанк», на Постанову Національного Банку України № 260 від 06.05.2014 року та ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», не надав відповіді за суттю поданої заяви, не задовольнивши її та не відмовивши. Листом від 21.08.2015 року за № 20.1.0.0.0/7-20150814/1792 ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на політичні події в країні, окупацію території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, припинення діяльності ПАТ КБ «Приватбанк» на Кримському півострові, а також на докладання зусиль для врегулювання ситуації і вирішення юридичних питань з виплати вкладів, у тому числі в міжнародних судах, та знову не надав відповіді по суті заяви. За заявою [PERSON] ПАТ КБ «Приватбанк» на її ім`я було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] . 19 грудня 2016 року [PERSON] звернулась до ПАТ КБ «Приватбанк» з нотаріально посвідченою заявою, в якій просила ПАТ КБ «Приватбанк» розірвати договір № SAMDNWFD0070039738100 від 19.12.2013 року та повернути суму вкладу і нараховані відсотки готівкою. Повернути їй, [PERSON] , які обліковуються на картковому рахунку № [NUMBER] в доларах США. Листом від 20.01.2017 року № 20.1.0.0.0/7-20161226/1910/1910 ПАТ КБ «Приватбанк» повідомив, що з метою отримання компенсації збитків, завданих незаконною анексією Російською Федерацією території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, ПАТ КБ «Приватбанк» подав до Російської Федерації претензію до Міжнародної конвенції про захист іноземних інвестицій, а також про те, що за результатами розгляду цього звернення буде вирішуватись питання виплати коштів, розміщених на рахунках клієнтів відокремлених підрозділів банку, які знаходились на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній І або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до вимог ч. 5 статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Частиною першою ст. 1058 Цивільного кодексу України визначається, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Статтею 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Частина перша ст. 1061 Цивільного кодексу України визначає, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Відповідно до абз. 2 п. 1.6. Положення від 03 грудня 2003 року № 516, банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній чи в національній валюті. Згідно з частиною першою ст. 1060 Цивільного кодексу України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно із частиною третьою статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка має на меті, окрім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання. Згідно з положеннями частин першої, другої статті 1070 Цивільного кодексу України за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу. Проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що зазвичай сплачується банком за вкладом на вимогу. За ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Заперечуючи проти заявленого позову представником відповідача АТ КБ «Приватбанк» було подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що рішенням Центрального банку Російської Федерації № РН-33/І від 21.04.2014 року було припинено ще з 21.04.2014 року діяльність відокремлених структурних підрозділів на території Республіки Крим і на території міста федеративного значення Севастополя - ПАТ КБ «Приватбанк». За чинним законодавством України чинність на окупованій території Автономної Республіки Крим нормативних актів Російської Федерації не визначається, та вони не підлягають виконанню. Наявність вказаного рішення Банку Росії щодо припинення діяльності на території АР Крим ПАТ КБ «Приватбанк» унеможливлювало діяльність відокремленого підрозділу банку на території АР Крим та міста Севастополя - філії «Кримське РУ ПАТ КБ «Приватбанк». ПАТ КБ «Приватбанк» на території АР Крим та міста Севастополя не мав правових підстав та можливості здійснювати банківську діяльність після окупації АР Крим та міста Севастополь. Також представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» посилався на те, що позивачем [PERSON] не було наведено жодного обґрунтування та не надано жодного розрахунку суми грошових коштів саме у розмірі 7 959,72 доларів США. Заявлена сума у розмірі 7 959,71 доларів США заявлена позивачем не обґрунтовано. Оскільки розірвання договору відбулося з 20.12.2014 року та прострочення виконання грошового зобов`язання з повернення депозиту у розмірі 4 800 доларів США та нарахованих відсотків за період дії договору у розмірі 425,04 доларів США, почалося з 20.12.2014 року, то нарахування 3 % річних за період дії договору з 19.12.2013 року по 12.12.2014 року є незаконним. У поданому відзиві на позовну заяву представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» просив застосувати строк позовної давності до заявленої вимоги щодо стягнення 3 % річних у відповідності до вимог ст. 625 ЦК України. Відповідно до статті 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами. Слід зазначити, що відповідач АТ КБ «Приватбанк» не виконав взяті на себе зобов`язання згідно договору № SAMDNWFD0070039738100 від 19.12.2013 року. Посилання представника відповідача АТ КБ «Приватбанк», що грошові кошти на депозитному рахунку за договором № SAMDNWFD0070039738100 від 19.12.2013 року були розміщенні на території АР Крим, є не обґрунтованим, оскільки банк не звільняється від виконання свого обов`язку щодо виконання умов договору через тимчасову окупацію території АР Крим. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості вбачається, що відповідно до умов договору відповідач АТ КБ «Приватбанк» повинен був щомісяця нараховувати 10 % річних на тіло депозиту 4 800 доларів США, однак припинив нарахування у квітні 2014 року. Всього за період 19.12.2013 року по 19.12.2014 року розмір 10 % на суму вкладу складає 425 доларів США. За період 19.12.2013 року по 19.01.2014 року становить 8,33 долари США; за період 19.01.2014 року по 19.02.2014 року становить 16,67 долари США; за період з 19.02.2014 року по 19.03.2014 року становить 40 доларів США; за період з 19.03.2014 року по 19.04.2014 року становить 40 доларів США; за період з 19.04.2014 року по 19.05.2014 року становить 40 доларів США; за період з 19.05.2014 року по 19.06.2014 року становить 40 доларів США; за період з 19.06.2014 року по 19.07.2014 року становить 40 доларів США; за період з 19.07.2014 року по 19.08.2014 року становить 40 доларів США; за період з 19.08.2014 року по 19.09.2014 року становить 40 доларів США; за період з 19.09.2014 року по 19.10.2014 року становить 40 доларів США; за період з 19.10.2014 року по 19.11.2014 року становить 40 доларів США; за період з 19.11.2014 року по 19.12.2014 року становить 40 доларів США. За період з 22 квітня 2014 року по 19 грудня 2014 року за 242 дні позивачем нараховано 3 % річних від простроченої суми у розмірі 318,25 долари США (4800 : 365 х 10% х242 = 318,25 доларів США). За період дії договору з 19 грудня 2014 року по 19 грудня 2015 року основна заборгованість АТ КБ «Приватбанк» становить 5 231,33 доларів США; 10 % за вкладом - 523,13 доларів США; пеня в розмірі 3 % річних - 156,94 долари США, а всього 5 911,40 доларів США. За період дії договору з 19 грудня 2015 року по 19 грудня 2016 року основна заборгованість АТ КБ «Приватбанк» становить 5 911,40 доларів США; 10 % за вкладом - 591,14 доларів США; пеня в розмірі 3 % річних - 177,34 долари США, а всього 6 679,88 доларів США. За період дії договору з 19 грудня 2016 року по 19 грудня 2017 року основна заборгованість АТ КБ «Приватбанк» становить 6 679,88 доларів США; 10 % за вкладом - 667,98 доларів США; пеня в розмірі 3 % річних - 200,40 доларів США, а всього 7 548,26 доларів США. За період дії договору з 19 грудня 2017 року по 15 березня 2018 року основна заборгованість АТ КБ «Приватбанк» становить 7 548,26 доларів США; 10 % за вкладом - 177,85доларів США; пеня в розмірі 3 % річних - 53,35 доларів США, а всього 7 779,46 доларів США. У запереченнях на відповідь позивача [PERSON] на відзив відповідач АТ КБ «Приватбанк» у відповідності до вимог ст. 625 ЦК України просив застосувати строк позовної давності до заявленої вимоги щодо стягнення 3 % річних. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 551 ЦК України предмет неустойки може бути грошова суму, рухоме і нерухоме майно. Згідно вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості по нарахованій пені становить у загальному розмірі 594,36 доларів США. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про зменшення розміру пені за несвоєчасне повернення депозиту. В решті стягнення пені суд відмовляє, оскільки нарахований позивачем розмір пені значно перевищує суму нарахованої заборгованості. Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що з відповідача АТ КБ «Приватбанк» на користь [PERSON] підлягає стягненню пеню в розмірі 3 % річних в сумі 36,93 доларів США за прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому суд зазначає, що суми коштів, які підлягають стягненню з АТ КБ «Приватбанк» на користь позивача, зазначені без відрахування податків та зборів, які підлягатимуть у подальшому утриманню в установленому законом порядку. Згідно з п. 6 договору вкладу, укладеного між сторонами, якщо по закінченні строку вкладу вкладник не заявить банку про бажання забрати свої кошти, вклад автоматично продовжується ще на один строк, який зазначений в розділі «дані по вкладу» цього договору. Строк вкладу продовжується багаторазово без явки вкладника до банку. Новий строк вкладу починається від дня, наступного за датою закінчення попереднього строку вкладу. Відповідно до п. 8 договору проценти за час нового строку вкладу нараховуються на суму вкладу по процентній ставці для вкладів даного найменування і строку, діючій в банку на день закінчення попереднього строку вкладу, без укладення додаткового договору. Поточний розмір діючої ставки по вкладу можна дізнатися у відділенні або на сайті баку. Згідно з п. 13 договору, якщо вкладник вимагає дострокового розірвання договору, а строк вкладу уже було продовжено декілька разів, проценти за кожний повний строк вкладу виплачуються у повному обсязі. Проценти за останній строк вкладу, який на час розірвання договору ще не настав, нараховуються за умовами, описаними у п. 11 цього договору. Відповідно до п. 11 договору, якщо вкладник вимагає розірвати договір, а 6 місяців з дати його оформлення ще не пройшли, вкладнику повертається сума вкладу. За неповні 6 місяців проценти виплачуються за ставкою «до запитання» за фактичну кількість днів, які пройшли з дати оформлення вкладу або продовження його строку до дня розірвання договору. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача АТ КБ «Приватбанк» на користь [PERSON] суму грошових коштів на депозитному рахунку згідно із заявою № SAMDNWFD0070039738100 від 19.12.2013 року у розмірі 4 800 доларів США, нараховані відсотки за період з 19.12.2013 року по 19 грудня 2014 року у розмірі 425 доларів США, шо в загальному становить 5 225 доларів США; пеню в розмірі 3 % річних в сумі 36,93 доларів США, що в еквіваленті станом на 10 жовтня 2019 року становить 912,17 грн. за період з 19 грудня 2017 року по 15 березня 2018 року. Відповідно до вимог ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] зверталась до відповідача АТ КБ «Приватбанк» із заявою про розірвання договору № SAMDNWFD0070039738100 від 19.12.2013 року, тобто письмово повідомила про відмову від подальшої дії договору. Відповідач АТ КБ «Приватбанк» проігнорував вказану заяву [PERSON] .. Сам по собі факт не подання заяви відповідачем АТ КБ «Приватбанк» про розірвання договору № SAMDNWFD0070039738100 від 19.12.2013 року не може бути підставою для його продовження. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині розірвання договору № SAMDNWFD0070039738100 від 19.12.2013 року, підлягають задоволенню.

Outcome: partial