Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та [PERSON] 08 жовтня 2011 року було укладено шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Між нею та відповідачем сімейне життя не склалось у зв'язку з непорозумінням один одного. Протягом останніх років їхні життєві погляди та сприяння навколишнього світу стали різними. З цих обставин вони з відповідачем почали віддалятися в сімейних відносинах. Вона стала почувати себе самотньою жінкою, в якої немає сім'ї, а тим гірше, зрозуміла, що сімейні відносини які існують тільки формально та зовні виглядають начебто сімейними, не відповідають внутрішньому змісту - не бажанням їх продовжувати. Оскільки вони з чоловіком прожили багато часу, її пригнічений психічний стан та відчуженість від чоловіка не заміченим не залишилися - сім'я розкололась. Вони не проживають разом біля трьох років. Позивач, представник позивача в судове засідання не з'явилися, представник позивача подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, через оголошення в пресі, суд про причини неявки не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, та відповідача, який будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, суд про причини не явки не повідомив. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Сімферопольському міському відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим 08 жовтня 2011 року, про що у книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис за № 1229 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не проживають тривалий час, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що примирення з відповідачем не відбудеться. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов'язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved