Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON]\~звернулася в\~суд з\~позовом до\~відповідача [PERSON]\~про стягнення\~аліментів. Свій позов\~мотивує тим,\~що 11.03.2011\~року між\~нею та\~відповідачем зареєстровано\~шлюб.\~Від шлюбу\~у них\~народився син\~[PERSON],\~[INFO],\~який проживає\~з нею\~і повністю\~перебуває на\~її утриманні. Відповідач офіційно не працевлаштований, однак, за його словами, отримує дохід в розмірі 8000-1000 грн., інших утриманців не має. Просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття з індексацією стягуваних сум відповідно до ст..2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Позивач подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у письмовому відзиві позовні вимоги вважає необґрунтованими, зазначає, що на даний час працює робітником з комплексного обслуговування й ремонту будинків господарсько-технічної частини комунального закладу «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» і отримує мінімальний розмір заробітної плати. Інших доходів та видів заробітку не має. На даний час проживає зі своїми батьками, котрі, будучи непрацездатними, повністю перебувають на його утриманні. За станом здоровя також потребує значних фінансових витрат після перенесеного операційного втручання з приводу травматичного розриву селезінки. Згідний сплачувати аліменти в розмірі ј частини його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Представником відповідача на адресу суду подано заяву про розгляд справи без його участі. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що 11.03.2001\~року Відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Луцького\~міського управління\~юстиції Волинської\~області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис № 216 (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9). З доводів\~позивача, дитина проживає разом із нею і повністю перебуває на її утриманні, відповідач коштів на утримання дитини не надає. Згідно ст.ст. 141, 180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Як слідує з положень ч.2 ст. 180, ч.1 ст. 183, ч.1 ст. 191 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред'явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20.11.1959 р., проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості (принцип 6). Батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття (стаття 51 Конституції України, стаття 180 Сімейного кодексу України). Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з частинами першою, третьою статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька та/або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Виходячи з наведеного, батьки зобов'язані забезпечити такий рівень життя своїх дітей, який є необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей на рівні, що визначений законодавством. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, враховуючи рівність прав та обовязків батьків в утриманні дитини, майновий стан позивача та відповідача, стан здоровя відповідача, а також те, що на його утриманні є двоє непрацездатних батьків, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Цих коштів, на думку суду, буде достатньо для покриття витрат на задоволення життєвих потреб дитини, зокрема її фізичного та духовного розвитку. Доводи позивача щодо отримання відповідачем доходу в розмірі 8000-10000 грн. не підтверджені належними та допустимими доказами. На підставі статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Частиною 2 ст. 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України підлягає індексації в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Таким чином обов'язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов'язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення. Оскільки позивач в силу пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial