Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який уточнила та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 13 листопада 2013 року Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 191. Також просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, у розмірі по 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що сімейні відносини не склалися, в останні роки вони проживають окремо, оскільки мають діаметрально протилежні погляди на шлюб і сімю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, на грунті чого постійно виникали сварки. Вони намагалися обговорити спільно проблемні питання, спокійно їх вирішити, але цього не вдавалося, намагання зберегти сім,ю результату не дало, вони навпаки, стали чужими одне одному. Зазначила, що сенсу підтримувати формально сім,ю, якої фактично не існує, немає. Впевнена, що збереження шлюбу суперечить не тільки її інтересам, а й інтересам малолітніх дітей. Оскільки з моменту припинення сімейних відносин відповідач добровільно допомогу на утримання дітей не надає, хоч працездатний, вона просить стягнути з нього аліменти відповідно до ч.1 ст. 184 СК України. Судові витрати просить покласти на відповідача. Сторони про дату, місце та час розгляду справи повідомлені своєчасно, в установленому законом порядку, але в судове засідання не зявилися. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити /а.с. 25/. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог відповідно до ст. 174 ЦПК України /а.с. 22/. За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ст. 169, ч.2 ст. 197 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13.11.2013 року Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 191 /а.с. 8/, від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] /а.с.9,10/, які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що діти проживають з позивачем. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дітьми, отримує допомогу при народженні двох дітей у розмірі 1720,00 грн /а.с.26/, інших доходів не має, діти потребують допомоги від батька. Відповідач добровільно допомоги на утримання дітей не надає, і хоч не працює, але є працездатною особою, тому може працевлаштуватися та сплачувати аліменти у запропонованому позивачем розмірі. Згідно приписів ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини ; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд керується положеннями ст.184 СК України, відповідно до якої якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому суд враховує, що шлюбні стосунки подружжя не підтримує, спільно господарство не веде, відповідач позовні вимоги визнав, про що надав письмову заяву. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, позовні вимоги задовольняються. За таких обставин суд вважає, що продовження шлюбних стосунків порушує права сторін, і насамперед позивача. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню у повному розмірі. Відповідно до ст.88 ЦПК України у разі задоволення позовних вимог понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а у випадку, коли позивач звільнений від сплати судового збору він стягується з відповідача в дохід держави .

Outcome: approved