Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що з 02 червня 2007 року знаходиться з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 107. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкають з нею, оскільки з 2016 року шлюбні стосунки з відповідачем припинено, відповідач проживає окремо. Аліменти на утримання дітей на цей час відповідач не сплачує, за необхідності вона буде звертатися з відповідним позовом до суду. Причиною розірвання шлюбу зазначила неприязні відносини, відсутність взаєморозуміння та підтримки, втрату почуття поваги та любові до відповідача. Підкреслила, що шлюбні стосунки припинено остаточно, миритися вона не бажає. Спільно господарство сторони не ведуть, бюджет окремий, спір по майну та житлу відсутній. Сторони про день, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно, в установленому законом порядку, але в судове засідання не зявилися. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити /а.с. 24/. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог відповідно до ст. 174 ЦПК України /а.с. 25/. За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.06.2007 року Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 107 /а.с.8/, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с. 9, 10/, які проживають з відповідачем /а.с.12/. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, позовні вимоги задовольняються. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що неповнолітні діти проживають з позивачем, на час розгляду спір про їх утримання та справи майновий спір між сторонами відсутній. При цьому суд враховує, що шлюбні стосунки подружжя не підтримує, спільно господарство не веде, відповідач позовні вимоги визнав, про що надав письмову заяву. За таких обставин суд вважає, що продовження шлюбних стосунків порушує права сторін. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України у разі задоволення позовних вимог понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved