Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.02.2014 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис №215 від 22.02.2014 року. Від шлюбу у сторін народилась дитина: дочка - [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого в родині виникали постійні сварки, що негативно впливає на виховання дитини. Подружжя втратило почуття любові один до одного, з серпня 2017 року проживають окремо. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом. Позивач, [PERSON], в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи (а.с.31), надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд позовні вимоги задовольнити та розглянути справу в підготовчому судовому засіданні (а.с.37). Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом направлення судових викликів за останнім відомим місцем реєстрації та розміщення оголошення про судовий виклик на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до положень ст.128 ЦПК України(а.с.32,33), проте надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував та просив суд розглянути справу у підготовчому судовому засіданні (а.с.38). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 22.02.2014 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис №215 від 22.02.2014 року, згідно свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, серії [NUMBER] від 22.02.2014 року (а.с.8). Від шлюбу сторони мають дитину: дочку - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], а.с.9) Спору щодо місця проживання дитини та розподілу майна подружжя суду не заявлено. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, любов та повага один до одного. Сторони не ведуть спільне господарство, з серпня 2017 року проживають окремо. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач на розірвання шлюбу згоден. А тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачу [PERSON] прізвище, яким вона користувалась після реєстрації цього шлюбу - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved