Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезгаданим позовом, на підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що з 1999 р. перебуває у цивільному шлюбі з сином відповідачки - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з цим, вона та її цивільний чоловік [PERSON] бажали жити окремо. 18.11.2003 р. було придбано квартиру [ADDRESS] на площі Ринок за 9431.00 грн. Договір купівлі - продажу від 18.11.2003 р. оформлений на відповідачку, адже продавці квартири були її добрі знайомі. На момент купівлі квартири, у відповідачки не вистачало коштів на її придбання і вона запропонувала їй разом придбати цю квартиру. У зв`язку з тим, що у неї таких коштів не було, вона позичила 08.11.2003 р. кошти в сумі - 800.00 дол. США, що дорівнювало - 4264.00 грн. у свого брата - [PERSON] та передала ці кошти в сумі - 4264.00 грн. продавцям квартири, як свою долю (частку) за придбану квартиру, а відповідачка передала продавцям квартири свою долю/частку коштів в розмірі -5167.00 грн., після підписання договору купівлі - продажу. Нею у зв`язку з отриманням позики в сумі - 800.00 дол. США було написано розписку з зобов`язанням повернути ці кошти до 08.11.2006 року. Дану позику вона повернула брату - [PERSON] 11.11.2006 р., що підтверджується розпискою позичальника. Таким чином, квартира [ADDRESS] на площі Ринок придбана за кошти, що на праві приватної власності належали позивачці та відповідачці, а отже ця квартира вважається об`єктом спільної власності сторін. При купівлі квартири між нею та відповідачкою була усна домовленість, що відповідачка цю квартиру подарує своєму сину - [PERSON] , з яким вона, [PERSON] , перебувала у цивільному шлюбі та їй в рівних долях. Але у зв`язку з тим, що на ремонт квартири було витрачено усі кошти і на оплату послуг нотаріуса та оформлення договору дарування у сторін не було коштів, за її згодою відповідачка склала 16.06.2005 р. заповіт на сина - [PERSON] Вказує на те, що їй на праві спільної власності, належить - 45/100 цієї квартири. Вказує на те, що її цивільний чоловік, [PERSON] , став зловживати алкоголем і на грунті цього між ними відносини остаточно зіпсувались, останній пішов жити до відповідачки. Добровільно вона не може вирішити спір, відтак, змушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов з підстав, викладених у ньому. Додала, що з червня 1999 року вона з чоловіком жили по різних квартирах. Шукали нову. В листопаді 2003 року відповідач сказала, що є квартира [ADDRESS] та може дати половину грошей на її придбання. Решту грошей мала знайти вона. Ці гроші вона позичила у свого брата, зібрала документи та пішли укладати договір до нотаріуса. Квартиру оформили на відповідача, так як продавці були знайомими з нею. Договір оформили неправильно з самого початку. Після купівлі квартири відразу почали робити у ній ремонт. Для цього вона навіть брала кредит в банку. Квартплату платила через Ощадний банк. В квітня 2016 року її цивільний чоловік пішов геть з хати. Раніше позивачка з відповідачкою говорили про те, щоб остання переписала її частку на племінницю. Вказує на те, що відразу не оформлювали квартиру на двох, так як усе будувалося на довір`ї. Доказів перебування в цивільному шлюбі з сином відповідача не має, факт передачі грошей продавцям можуть підтвердити тільки свідки. Представник позивача підтримав думку своєї довірительки. Вказав, що позов з наведених у ньому підстав підлягає до задоволення. Відповідач заперечила щодо задоволення позову, вказала, що це вона заплатила всю суму продавцям квартири своїми власними коштами. Представник відповідача заперечив щодо задоволення позову, пославшись на письмовий відзив на позовну заяву. Додав, що позовна заява надумана і голослівна. Позивачем пропущено 15 років терміну позовної давності. Даний позов поданий задля затягування іншої справи, щ перебуває на розгляді в суді. Квартира придбана виключно за кошти відповідача, а тому вона є її власністю. В позові відсутні належні та допустимі докази. Розписки виготовлені теперішніми числами. Гроші продавцям давала його довірителька. При цьому був присутній її син. Він і переконав прописати в даній квартирі позивача. Свідок [PERSON] суду показала, що є для позивачки братовою. Відповідача бачить другий раз в житті. Її чоловік позичав гроші позивачу в сумі 800 дол. США, гарантом був її батько. Ці гроші привезли в день покупки квартири і з її знайомою [PERSON] поміняли в канторі на гривні. Там оплачувала частково і позивач, і відповідач. Син відповідача в цей час пішов за новим замком до дверей. В розписці почерк її чоловіка. Свідок [PERSON] суду показала, що позивач з сином жили по квартирах. У них не вистарчало грошей і позивач звернулася до неї позичити такі. Але у неї не було і їй позичив брат. Ці кошти поміняли в канторі і пішли на квартиру, де за квартиру продавцям спочатку платила позивач, а потім відповідач. Свідок [PERSON] суду показав, що позивач є його матір`ю. Гірчак проживав з його мамою. Мама зичила гроші на придбання квартири в брата. Свідок [PERSON] суду показала, що працює разом з позивачем. Відповідача не знає. Вказує на те, що з позивачем сплачувала комунальні послуги на спірну квартиру, але на інше прізвище. Вона казала, що має частку в даній квартирі. Бачила, як позивач робила ремонт, відповідача там не бачила. Свідок [PERSON] суду показала, що є сусідкою для позивача. Їй невідомо, хто купував квартиру, але знає, що ремонт у ній робила позивач. Свідок [PERSON] суду показала, що є для позивача сусідкою. Відповідача не знає. Позивач переїхала в даний будинок жити в 2003 році, а в 2005 році вони познайомилися. З цього часу позивач казала їй, що вона вкладала гроші в купівлі квартири та здійснювала ремонтні роботи за власний кошт. Свідок [PERSON] суду показала, що є сусідкою для позивача, відповідача не знає. Ремонти у квартирі робила позивач, яка розповідала їй що частина її коштів була внесена при купівлі квартири. Свідок [PERSON] суду показала, що знає і позивача і відповідача. Покупцем квартири була відповідач. Продавець [PERSON] казала, що продала квартиру [PERSON] і більш нікому. Остання займалася ремонтом даху і вона їй допомагала. Свідок [PERSON] суду показав, що позивач була його співмешканкою, а відповідач - це його мама. Він з мамою купили квартиру, перед тим продали квартиру у м.Самбір. Продавцям мама давала гроші в банку, більше нікого там не було. Потім пішли до нотаріуса. Вказав, що він з мамою робили ремонт даху. Третя особа в судове засідання не з`явилася. З урахуванням думок учасників процесу, суд ухвалив продовжити розгляд справи за її відсутності. Заслухавши думку учасників судового засідання, оглянувши матеріали справи, суд встановив, що саме 18.11.2003 року, тобто в день придбання квартири [ADDRESS] , [PERSON] установою банку на її вимогу було повернуто депозит в сумі 11400 гривень, що підтверджується довідкою ПАТ «Кредобанк» №163-4040/19 від 29.01.2019 року. (а.с.38) Вартість спірної квартири становила 9 431 гривень. (а.с. 12) Звідси можна безспірно стверджувати, що відповідачка на час купівлі квартири володіла з надлишком сумою, необхідною для її придбання. Вона й вказана в договорі купівлі-продажу одноосібним її власником. Факт наявності розписки щодо позики 800 доларів США у позивача із зазначенням у ній про те, що ці кошти отримані на купівлю квартири не є належним доказом, оскільки він не несе в собі інформації щодо того, для купівлі якої саме квартири ці кошти отримані. Це можна тільки припускати. Разом з тим, із цього документу жодним чином не вбачається точне спрямування цих коштів. До показів свідків на стороні позивача суд ставиться критично зважаючи на заінтересованість таких у результаті допомогти родичці, подрузі чи сусідці. Крім того, покази свідків однієї сторони по суті прямо суперечать показам свідків другої сторони і їх кількість не впливає на перевагу одних перед іншими. Оплату комунальних платежів та проведення ремонтів в квартирі сторонами, суд не сприймає як доказ позовних вимог, оскільки вони обидві мали на це право: позивач в силу свого там проживання та користування квартирою, відповідач в силу права власності на неї. Згідно ст.78 ч.2 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, визначено ст.204 ЦК України. Підстав для визнання недійсним правочину в цілому чи в частині, стороною позивача не наведено, належних доказів цьому не надано. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed