Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить стягувати щомісячно з [PERSON], [INFO] в свою користь аліменти на утримання неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 2000,00 гривень. Також, просила судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 14.08.2004 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [INFO] народився син - [PERSON], який на сьогоднішній день проживає разом з позивачем та перебуває на повному її матеріальному утриманні. Покликається на те, що на час подання позову позивач та відповідач перебувають у процесі розірвання шлюбу, однак рішенням Галицького районного суду м.Львова від 31.08.2015 року вказаний шлюб було розірвано. Стверджує, що з часу її окремого проживання з відповідачем, останній взагалі не надає фінансової допомоги на утримання дітей, участі у їх вихованні не приймає. Покликається на те, що відповідач отримує щомісячну заробітну плату у розмірі 10000 гривень та вважає, що має щомісячно сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 гривень, тому просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позов підтримали, давши пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позові. Окрім того, не заперечують проти стягнення аліментів у розмірі 1000,00 грн. Просять позов задоволити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що на сьогоднішній день він не працює, шукає роботу. Стверджує, що на даний момент отримує 2000-2500 гривень. Зазначає, що може сплачувати аліменти на дитину щомісячно в розмірі 1000,00 грн. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, від якого [INFO] народився син - [PERSON]. Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 31.08.2015 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Крім того, позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства та побуту не ведуть вже три роки. У судовому засіданні позивач ствердила, що відповідач матеріальної допомоги не надає та матеріальне забезпечення здійснюється виключно нею. З огляду на те, що її доходу недостатньо, тому дитина потребує додаткової матеріальної допомоги. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст.182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Аналізуючи наведені обставини справи та те, що сторонами досягнуто домовленості щодо матеріального утримання дитини, з врахуванням отримуваного відповідачем заробітку, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити частково. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в користь держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved