Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 травня 1990 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, про що РАЦС м. Нікополь, Дніпропетровської області зроблено актовий запис №555. Від спільного подружнього життя дітей не мають. Позивач зазначає, що подружнє життя із відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, що призвело до втрати почуттів один до одного. З 1994 року вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства. В теперішній час місце проживання відповідача позивачу не відоме, отже розірвати шлюб в органах РАЦСу добровільно неможливо, так як до РАЦСу необхідно звертатися зі спільною заявою подружжя. На даний час позивач має іншу сім'ю та неповнолітню дитину. Враховуючи викладене, вказаний шлюб просить розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Також, позивач просила суд долучити до матеріалів справи газету «Час Київщини» № 1 від 13 січня 2017 року із повідомленням відповідача про час та місце розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про час, день та місце розгляду справи через газету «Час Київщини» № 1 від 13 січня 2017 року. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 30 травня 1990 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що РАЦС м. Нікополь, Дніпропетровської області зроблено актовий запис №555. Від спільного подружнього життя дітей не мають. Також, судом встановлено, що подружнє життя із відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, що призвело до втрати почуттів один до одного. З 1994 року вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства. В теперішній час місце проживання відповідача позивачу не відоме, отже розірвати шлюб в органах РАЦСу добровільно неможливо, так як до РАЦСу необхідно звертатися зі спільною заявою подружжя. Відповідно до довідки Нікопольського міського відділу УМВС України в Дніпропетровській області за відомостями Нікопольського довідкового бюро гр.. [PERSON], [INFO] не значиться (місце реєстрації відповідача на момент реєстрації шлюбу. На даний час позивач має іншу сім'ю та неповнолітню дитину. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час розгляду цивільної справи по суті, на підставі досліджених судом доказів, їх оцінки та аналізу у сукупності, суд дійшов до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є всі підстави для розірвання даного шлюбу. Враховуючи вищезазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved