Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської область з позовом до [PERSON], про виділ житлового будинку в натурі, який є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, уточнивши свої позовні вимоги 25.05.2018 року остаточно просить суд: виділити [PERSON] у власність відповідно до другого варіанту поділу експертизи, як першому співвласнику 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що складається з літ. «А» житлового будинку в складі приміщень: частина 1-1 коридору площею 6, 6 м.2; 1-2 житлова площею 27,0 м.2; 1-3 - кухні площею 19, 7 м.2; 1-4 - ванної площею 6,1 м.2; 1-5 - туалету площею 1,4 м.2; 1-6 - котельнею площею 3, 0 м.2; літ. «Б»- гаражу, площею 29,01 м.2; літ «В» - майстерні площею 29, 01 м.2; літ. «Г» - сараю площею 10, 26 м. 2; літ. «г» - навісу площею 29, 84 м.2; літ. «Д» - літньої кухні площею 16,61 м.2; №2 - хвіртки; частина огорожі №3 площею 15, 48 м.2; загальною площею по літ. «А» - 63,8 м.2, що складає 49/100 фактичної частки, менше ідеальної частки на 8 032 грн. в ринкових цінах. Виділити [PERSON] у власність відповідно до другого варіанту експертизи, як другому співвласнику 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що складається з літ. «А» - житлового будинку в складі приміщень: частина 1-1 коридору площею 18,8 м.2; 1-7 житлова площею 13,3 м.2; 1-8 житлова площею 10,4 м.2; 1-9 житлова площею 14, 0 м.2; літ. «а» підвал в складі приміщень; І - підвалу площею 32, 4 м.2; II вхід в підвал площею 5, 6 м.2; літ «Є» душ площею 1,82 м.2; літ. «Ж» вбиральня; літ «З» навіс площею 58, 42 м.2; літ «І» сарай площею 20, 83 м.2; №1 ворота; частина огорожі №3 площею 15,48 м.2; № 4 цистерна загальною площею по літ. «А» - 56,5 м.2, що складає 51/100 фактичної частки, більше ідеальної частки на 8 032 грн. в ринкових цінах. Виділити їй у особисте користування відповідно до другого варіанту експертизи, як першому співвласнику 1/2 частину земельної ділянки №1-1 площею 625 м.2 (0,0625 га.) та з земельної ділянки надлишку загальною площею 546 м.2 (0,0546 га,) виділити їй в особисте користування земельну ділянку №1-2 площею 273 м.2 (0.0273 га.), що розташована за адресою: [ADDRESS]. Виділити [PERSON] у особисте користування відповідно до другого варіанту експертизи, як другому співвласнику 1/2 частину земельної ділянки №2-1 площею 625 м.2 (0,0625 га.) та з земельної ділянки надлишку загальною площею 546 м.2 (0,0546 га,) виділити їй в особисте користування земельну ділянку №2-2 площею 273 м.2 (0.0273 га.), що розташована за адресою: [ADDRESS]; визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку, що складається з літ. «А» житловий будинок в складі приміщень: частина 1-1 коридор площею 6,6 м.2; 1-2 житлова площею 27,0 м.2; 1-3 кухня площею 19,7 м.2; 1-4 ванна площею 6,1 м.2; туалет площею 1,4. м.2; 1-6 котельня площею 3,0 м.2; літ. «Б» - гараж площею 29,01 м.2; літ «В» майстерня площею 29,01 м.2; літ. «Г» сарай площею 10,26 м,2; літ. «г» навіс площею 29, 84 м.2; літ. «Д» літня кухня 16, 61 м.2; № 2 хвіртка; частина огорожі №3 площею 15, 48 м.2; загальною площею по літ. «А» - 63,8 м.2, та знаходиться за адресою: [ADDRESS]; стягнути з [PERSON] на її користь зменшену вартість ідеальної частки, що фактично складає 49/100 в житловому будинку [ADDRESS] в розмірі 8 032 (вісім тисяч тридцять дві) грн.; різницю вартості робіт по переплануванню приміщень в розмірі 7 045 (сім тисяч сорок) п'ять) грн., а всього 15 077 (п'ятнадцять тисяч сімдесят сім) грн.; стягнути з [PERSON] на її користь понесені витрати на виготовлення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи в розмірі 1 500 (одна тисяча п'ятсот) грн., 5000 (п'ять тисяч) грн., та 2 500 (дві тисячі п'ятсот) грн. та судовий збір в розмірі 640 грн. , а всього 9 640 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 15.12.1979 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.07.2015 року по справі № 495/3919/15-ц було розірвано. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. За період шлюбу ними було збудовано житловий будинок за адресою: [ADDRESS], який розташований на земельній ділянці загальною площею 0,125 га, що відповідно до свідоцтва про право власності від 30.07.2007 року належить на праві приватної власності відповідачу. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.03.2016 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про поділ спільно нажитого майна та зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна було відмовлено, проте рішенням апеляційного суду Одеської області від 12.05.2016 року позовні вимоги [PERSON] в частині виділення у власність в порядку поділу спільно нажитого майна подружжя 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS], який розташований на земельній ділянці загальною площею 0,125 га - задоволено. Цим же рішенням в зустрічному позові [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна було відмовлено. Касаційну скаргу відповідача на рішення апеляційного суду Одеської області від 12.05.2016 року рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.11.2016 року - відхилено. Таким чином, відповідно до рішення апеляційного суду Одеської області від 12.05.2016 року та рішення Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.11.2016 року, вона [PERSON] та [PERSON] є власниками по 1/2 частині вищевказаного житлового будинку, однак на теперішній час у спірному житловому будинку мешкає та незаконно користується 1/2 часткою будинку належною їй на праві приватної власності тільки відповідач зі своєю новою сім`єю, тому виникла необхідність виділу належної їй частки житлового будинку у її особисту приватну власність. Рішенням виконавчого комітету Бритівської сільської ради № 271 від 14.10.1993 року, відповідачу надано у безкоштовну власність земельну ділянку площею 0,125 га в [ADDRESS] під будівництво та обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських будівель. Щодо виділу в натурі земельної ділянки вона вважає, що такий виділ базується за тими ж принципами та методичними підходами, які застосовуються до поділу житлового будинку, за виключенням того правила, що у випадку виділу в натурі частки земельної ділянки, співвласнику якому вона виділяється, надається право саме на ту частину землі, на якій розташована відокремлена частина житлового будинку, що виділяється співвласнику. Відповідач [PERSON], звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської область з зустрічним позовом до [PERSON], про виділ в натурі майна, що є об'єктом спільної сумісної власності, та уточнивши свої позовні вимоги 30.07.2018 року, надавши заяву про зменшення розміру зустрічних позовних вимог про виділ у натурі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, у якому остаточно просив суд: виділити йому у власність як першому співвласнику відповідно до ІІ варіанту запропонованого експертом поділу житлового будинку, та стягнути з відповідача сплачений ним судовий збір у розмірі 1344,80 грн. Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.05.2017 року, зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про виділ в натурі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності об'єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ житлового будинку в натурі, який є об'єктом спільної сумісної власності подружжя /т.1л.с.81/. Позивач та її представник в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в позові. Відповідач [PERSON] в останнє судове засідання з'явився, однак відмовився чекати судового розгляду та покинув приміщення суду. Зі згоди позивача, суд розглядає справу за відсутність відповідача належним чином повідомленого про день та час судового розгляду справи. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що дійсно з 15.12.1979 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.07.2015 року /т.1 л.с.20-21/. Відповідно до складеного 08.07.2005 року КП «Білгород-Дністровське БТІ» технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] (інвентаризаційна справа № 912), його власником є [PERSON] (т.1 л.с.8-12). Згідно із Актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 27.04.2007 року, житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] прийнятий в експлуатацію (т.1 а.с.13-16). Розпорядженням Білгород-Дністровської районної державної адміністрації № 631/2007 від 07.05.2007 року, затверджено акти державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту: житлового будинку з господарськими будівлями гр. [PERSON] в [ADDRESS]. /т.1 л.с.18/ 30.05.2007 року виконавчим комітетом Бритівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області винесено рішення № 56 «Про видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок [ADDRESS]» (т.1 л.с.17). 30.07.2007 року виконавчим комітетом Бритівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області видано [PERSON] свідоцтво про право власності на нерухоме майно - будинок за адресою: [ADDRESS], що підтверджується оглянути оригіналами архівних справ БТІ. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 80964996, [PERSON] є власником (форма власності - приватна, частка 1/1) на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 30.05.2007 року житлового будинку за адресою: [NUMBER] (т.1 л.с.44-45). Також, матеріалами справи встановлено, що на підставі рішення № 271 від 14.10.1993 року Бритівської сільської ради народних депутатів «Про розгляд заяви гр. [PERSON]», передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку розміром 0,125 га в [ADDRESS] під будівництво та обслуговування індивідуального житлового будинку та госп будівель із земель с. Бритівка гр. [PERSON] /т.1 л.с.19/. У відповідності до довідки, виданої виконавчим комітетом Бритівської сільської ради № 152 від 20.03.2017 року повідомлено, що у зв`язку з упорядкуванням адресного господарства Бритівської сільської ради, житловий будинок [ADDRESS] відповідає теперішньому [ADDRESS]. /т.1 л.с.61/. Таким чином, житловий будинок [ADDRESS] дійсно зареєстрований на праві власності за [PERSON], а земельна ділянка, розміром 0,125 га в [ADDRESS], надана під будівництво та обслуговування індивідуального житлового будинку та госпбудівель - знаходиться у його користуванні. Позивач у своєму позові зазначає, що у період шлюбу з [PERSON] вони разом збудували житловий будинок за адресою: [ADDRESS], який розташований на земельній ділянці загальною площею 0,125 га, а тому він є спільною сумісною власністю подружжя, проте відповідач в добровільному порядку відмовляється його розподілити. Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.03.2016 року, в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна, що є загальною спільною власністю подружжя - відмовлено. В задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, що є об'єктом права спільної сумісної власності та визнання житлового будинку особистою приватною власністю - відмовлено. /т.1. л.с.22-27/ Рішенням апеляційного суду Одеської області від 12.05.2016 року, апеляційну скаргу [PERSON] - задоволено частково. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 30.03.2016 року в частині відмови у задоволенні вимог основного позову про виділення в порядку поділу спільного майна подружжя у власність ? частини житлового будинку та відмови у задоволенні зустрічного позову про визнання права власності на жилий будинок - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Відмовлено у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] в частині вимог про визнання права власності на жилий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] з підстав викладених у мотивувальній частині рішення. Позов [PERSON] до [PERSON] в частині вимог про виділення в порядку поділу спільного майна подружжя у власність 1/2 частини жилого будинку за адресою: [ADDRESS] - задоволено. Виділено у власність [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя 1/2 частину жилого будинку за адресою: [ADDRESS]. В іншій частині заявлених вимог за основним та зустрічним позовом рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.03.2016 року - залишено без змін. /т1.28-34/. Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.11.2016 року, касаційну скаргу [PERSON] - відхилено. Рішення апеляційного суду Одеської області від 12.05.2016 року - залишено без змін. /т.1л.с.36-37/. Таким чином, жилий будинок за адресою: [ADDRESS] на підставі вказаних вище рішень був поділений між подружжям, як спільна сумісна власність та виділено у власність [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя 1/2 частину жилого будинку за адресою: [ADDRESS]. Проте, позивач зазначає, що відповідач [PERSON] не визнає право власності [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку, мешкає у зазначеному будинку один зі своєю новою сім`єю, тим самим порушуючи право власності позивача на 1/2 частину спірного житлового будинку, а тому необхідно виділити у власність їй 1/2 частину жилого будинку за адресою: [ADDRESS]. Задля повного та об'єктивного розгляду справи, 13.06.2017 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено ухвалу про призначення судової будівельно-технічної експертизи, відповідно до якої клопотання позивача [PERSON] та [PERSON] про призначення судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ житлового будинку в натурі, який є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ в натурі майна, що є об'єктом спільної сумісної власності - задоволено. Призначено по цивільній справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: 1) визначити дійсну вартість житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]? 2) визначити варіанти поділу житлового будинку по 1/2 частині кожному із співвласників з підготуванням у необхідних випадках пропозицій щодо переобладнання об'єкта, залишення їх частин у спільній власності з визначенням грошової компенсації власнику, частка якого в натурі після поділу стала меншою за ідеальну, а також з урахуванням можливості нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, можливість проходу з вулиці на подвір'я, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]? Відповідно до поділу житлового будинку, визначити можливі варіанти користування земельною ділянкою, та поставити такі питання: 3) чи можливо з технічної точки зору визначити користування по 1/2 частині кожному земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], з урахуванням ідеальних часток співвласників житлового будинку, якщо так, то вказати можливі варіанти користування, якщо ні, то вказати які можливі варіанти з незначним відступом від ідеальних часток з та вказати всі можливі варіанти користування земельною ділянкою? Якщо потрібно, то вказати які необхідно провести роботи по переобладнанню будинку та господарських будівель і споруд для можливого визначення варіантів поділу земельної ділянки? 28.03.2018 року до суду надійшов висновок експерта № 14/06 судової будівельно-технічної експертизи та земельно-технічної експертизи, складений 14.03.2018 року, згідно якого на розгляд суду надані два можливі варіанти поділу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], з відхиленням від ідеальних часток співвласників по 1/2 частки. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч.1 ст. 356 ЦК України, є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при цьому власнику, що виділяється, та власнику, що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них». Порядок проведення таких робіт та розрахунок часток визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою наказом МЖКГ України від 18 червня 2007 року № 55. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 03 квітня 2013 року, справа № 6-12цс13. Як встановлено в ході судового розгляду справи, існує технічна можливість поділу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], з відхиленням від ідеальних часток співвласників та при проведенні ремонтно-будівельних робіт по переобладнанню та переплануванню його приміщень. Позивач [PERSON] просила суд виділити їй у власність відповідно до другого варіанту поділу експертизи, як першому співвласнику 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Так само просив і відповідач [PERSON]. Позивач свої вимоги обґрунтовувала тим, що за період шлюбу з відповідачем вона вела підприємницьку діяльність з технічного обслуговування та ремонту автомобілів за замовленням населення, при цьому сплачувала на користь держави податки, надавала робочі місця населенню. Вказує, що у свідоцтві про державну реєстрацію фізичної особи підприємця, два повідомлення з Фонду соціального страхування від нещасних випадків та трудовий договір № 103, де чітко зазначено, що місце роботи, посада (для фізичної особи, яка використовує найману працю, пов'язану з наданням послуг населенню) приватний підприємець [ADDRESS] (на той час ще [ADDRESS] не було змінено на [ADDRESS]). Позивач зазначає, що на теперішній час у неї немає можливості відновити свою підприємницьку діяльність, оскільки відповідач зі своєю сім`єю займає весь житловий будинок та господарські споруди та майстерню, чим перешкоджає їй користуватись належним на законних правах позивачу майном. Оскільки у другому варіанті І співвласнику передбачається виділення, окрім іншого, майстерні, просить саме у вказаному варіанті її позовні вимоги задовольнити. Окрім того, стверджує, що у відповідача є сім`я, що складається з 3 осіб, у складі якої є неповнолітня дитина, а тому доцільніше виділити відповідачу як ІІ співвласнику у запропонованому експертом варіанті поділу, оскільки саме цей варіант передбачає 3 житлові кімнати. Відповідач же не погоджуючись з вказаними твердженнями, виклав свою позицію у заяві про зменшення розміру зустрічних позовних вимог від 30.07.2018 року, де вказав, що він переніс серію інсультів, та йому необхідні відповідні побутові умови для лікування і проживання, в т.ч. кухня, туалет та інші підсобні приміщення. Окрім того, вказує, що позивач неправомірно стверджує, що бажання відповідача отримати гараж і майстерню може позбавити її права на підприємницьку діяльність з технічного обслуговування та ремонту автомобілів за замовленням населення, оскільки вона могла та може цим займатись в давно побудованому відповідачем просторому автомобільному гаражі по [ADDRESS] за місцем її проживання, вважає, що має право просити суд виділити йому у власність як першому співвласнику ІІ варіанту запропонованого експертом поділу житлового будинку. Оскільки обидві сторони просять виділити їм як першому співвласнику ІІ варіанту запропонованого експертом поділу житлового будинку, то суд вважає за необхідне дослідити усі життєві та необхідні обставини для кожної із сторін. Позивач вказує на необхідність виділення їй вказаного варіанту з мотивів відновлення її підприємницької діяльності з технічного обслуговування та ремонту автомобілів за замовленням населення, відповідач же вказує на постінсультний стан свого здоров`я та необхідність забезпечення його такими побутовими умовами як туалет, кухня та інші підсобні приміщення. Проте, суд погоджується з ствердженнями позивача, що у ІІ варіанті поділу житлового будинку ІІ співвласнику виділяється вбиральня та душ. Більш того, вказаний варіант включає до складу три житлові кімнати. Життєво необхідні потреби сім`ї в такому разі не будуть порушені. Більш того, відповідач зазначив, що побудував просторий гараж по [ADDRESS], яким наразі користується позивач, проте жодних доказів у підтвердження вказаного не надав. Таким чином, у зв`язку із неможливістю порушення прав жодної із сторін, враховуючи інтереси позивача щодо відновлення її підприємницької діяльності з технічного обслуговування та ремонту автомобілів за замовленням населення, прийнявши до уваги, що сім`я відповідача у разі задоволення позовних вимог щодо виділення позивачу 1/2 частини житлового будинку як І співвласнику ІІ варіанту поділу, запропонованого експертом буде забезпечена необхідними для життєвих потреб побутовими умовами, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про виділ житлового будинку в натурі, який є об'єктом спільної сумісної власності подружжя у вказаній частині, та як наслідок відмови у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про виділ в натурі майна, що є об'єктом спільної сумісної власності в повному обсязі. Стосовно вимог позивача щодо виділу їй частини земельної ділянки, суд приходить до наступного. Так, у відповідності до листа від 10.07.2017 року № 0-15-0.172-1261/124-17 з міськрайонного управління у Білгород-Дністровському районі та м. Білгород-Дністровському, згідно даних Державного земельного кадастру земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] не сформована та станом на 10.07.2017 року до Державного фонду документації із землеустрою будь-яка документація із землеустрою щодо даної земельної ділянки розробником документації не передавалась. /т.1 л.с.114/ У відповідності до листа № 488/1 від 17.07.2017 року, Бритівка сільська рада повідомила, що сільською радою не приймались рішення про затвердження технічної документації на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] /т.1 л.с.117/. Таким чином, та на підставі рішення № 271 від 14.10.1993 року Бритівської сільської ради народних депутатів «Про розгляд заяви гр. [PERSON]» вказана земельна ділянка знаходиться у користуванні [PERSON] Згідно із частиною першою статті 116 Земельного кодексу України (далі - Кодекс) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Статтею 121 Кодексу передбачено, що громадяни України мають право на безкоштовну передачу їм у власність земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Відповідно до частин першої та другої статті 118 Кодексу, рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. У відповідності до ст. 89 ЗК України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. 2. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ч. 9 статті 79-1 ЗК, земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Відповідно до ч.1 статті 79-1 ЗК, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Відповідно до ч. 10 статті 79-1 ЗК, державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі (далі ДЗК). Аналізуючи вищевказані норми можна дійти висновку, що для виділу земельної ділянки необхідно щоб: 1. Земельна ділянка була сформована та Державна реєстрація земельної ділянки була проведена в ДЗК. 2. Відомості про земельну ділянку мають міститись в ДЗК. 3. Речові права на земельну ділянку, в нашому випадку право власності, має бути зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (ДРРП). Відповідно до ч. 10 ст. 24 ЗУ «Про державний земельний кадастр» - Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об'єднання земельних ділянок. Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державний земельний кадастр», у разі поділу або об'єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається. У висновку експерта № 14/06 судової будівельно-технічної експертизи та земельно-технічної експертизи, складеного 14.03.2018 року запропоновані декілька варіантів порядку користування спірною земельною ділянкою, проте позивач просить виділити їй ? частину земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], у особисте користування, що суперечить нормам наведеного вище чинного законодавства. За таких обставин, оскільки позивачем заявлені вимоги саме щодо виділу земельної ділянки, яка не перебуває у власності відповідача, щодо якої не вирішений спір щодо її поділу по 1/2 частині кожній із сторін, та враховуючи те, що позивач не просить визначити порядок користування земельної ділянкою, а саме виділити їй ? частину спірної земельної ділянки, то за вказаних умов, дані вимоги задоволені бути не можуть. Таким чином, враховуючи те, що у судовому засіданні знайшло свого підтвердження технічно можливий варіант поділу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], з відхиленням від ідеальних часток співвласників по 1/2 частки, прийнявши до уваги те, що найдоцільніше, з врахування інтересів кожної із сторін виділити позивачу у власність відповідно до ІІ варіанту експертизи, як першому співвласнику 1/2 частину вказаного будинку, що менше ідеальної частки на 8032 грн- (669 349x51,2/100)-(669 349x1/2) в ринкових цінах, то позовні вимоги в частині стягнення з відповідача вказаної суми підлягають задоволенню. Проте, різниця вартості робіт по переплануванню приміщень має бути покладена на позивача, оскільки так само і відповідач має здійснити ремонтні роботи по переплануванню свого приміщення, та потрапляє у матеріальні збитки. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ч.1,3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивач вказує, що необхідно стягнути з відповідача понесені нею витрати за проведення експертизи у розмірі 1500 грн., 5000 грн. та 2500 грн., натомість нею не надано жодного належного доказу, що підтверджують понесення нею витрат у такому розмірі. Однак, судовий збір у розмірі 640 грн., сплачений [PERSON] 20.02.2017 року згідно квитанції № 133, підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial