Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 05.11.2011 виконавчим комітетом Миколаївської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 49. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею, спір про місце проживання дітей відсутній. З червня 2020 року вони з відповідачем разом не проживають, з того часу відносини не підтримують, шлюбних стосунків між ними немає. Причиною розпаду сім`ї зазначає відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Зазначила, що на цей час між ними втрачено почуття любові та поваги, а тому вважає, що примирення неможливо, наполягає на розірванні шлюбу. Провадження у справі було відкрито ухвалою судді від 05.10.2020. Ухвалою від 02.11.2020 за клопотанням відповідача сторонам було надано строк для примирення, провадження у справі було зупинено до 12.01.2021. Ухвалою від 12 січня 2021 суддя поновив провадження у справі. Після поновлення провадження в судове засідання, призначені на 03.02.2021 та 18.03.2021 відповідач не з`явився, причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань не надав. Позивача в судове засідання, призначене на 18.03.2021, не з`явилась, надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Оскільки порядок виклику відповідача, передбачений ст.ст.128-130 ЦПК України дотримано, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі ст.ст.280-282 ЦПК України. У відповідності до ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 05 листопада 2011 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконавчим комітетом Миколаївської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області, під актовим записом № 49. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем, що відповідач не заперечував. Згідно з положеннями ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей у сторін немає, питання їх утримання в цьому позові не вирішується, майновий спір у цій справі не заявлено. Суд враховує, що шлюбні стосунки подружжя не підтримує з червня 2020 року, спільно господарство не веде, наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав. Незважаючи на те, що відповідач заперечував проти розірвання шлюбу, суд враховує, що в подальшому він до суду не з`явився, відзив на позов не подав, позивач неодноразово наполягала на задоволенні позовних вимог та розірванні шлюбу. Згідно з положеннями ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на вказані позивачем обставини, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки сімейні відносини між ними припинено, сторони тривалий час спільно не проживають, не спілкуються, сумісне господарство не ведуть, а тому приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки зі свідоцтва про шлюб вбачається, що позивач під час реєстрації шлюбу прізвище не змінювала, після розірвання шлюбу її прізвище залишається « [PERSON] ». Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, задовольняючі позовні вимоги, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved