Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя, сімейні цінності, на ставлення один до одного, як подружжя. Через нестерпний характер чоловіка, його небажання змінити свою поведінку в сім'ї, ставлення до неї, нехтування присутністю малолітніх дітей під час неправомірної поведінки в сім'ї, вона кілька разів залишала чоловіка і з дітьми переходила жити до своїх батьків, подавала до суду заяву про розірвання шлюбу, однак, пробачала чоловіка та поверталася до постійного місця проживання. Поведінка чоловіка щораз стає нестерпнішою, він не кається та не змінив свого ставлення до неї, до сімейних обов'язків, не зробив жодних заходів для того щоб зберегти сім'ю. Впродовж кількох останніх років вони не підтримують подружніх стосунків, їх поєднує лише побут. Примирення з відповідачем не бажає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в зал судового засідання не прибув повторно будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду . Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Сторони уклали шлюб 12 лютого 2003 року, актовий запис №08, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області України (свідоцтво про одруження серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів громадянського стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області України 12 лютого 2003 року). Від шлюбу сторони мають трьох дітей: неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]); малолітню дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]); та малолітню дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Сторони не змогли зберегти сім'ю, в них різні погляди на сімейне життя та сімейні цінності. Відповідач зневажливо ставиться до дружини, кричить, обзиває непристойними словами, наносить побої, веде себе байдужо по відношенню до сім'ї та дітей. Через таку його поведінку сторони впродовж кількох останніх років не підтримують подружніх стосунків. З травня 2018 року разом не проживають. Їх шлюб набув формальних рис. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та неповнолітніх дітей, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56,105,110,112 СК України,

Outcome: approved