Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить виключити відомості про [PERSON], як про батька з актового запису № 230 від [INFO] року про народження дитини [PERSON], [INFO], та з актового запису № 231 від [INFO] року про народження дитини [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, належним чином, але в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що заявлені позивачем вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення /а.с.22/. Позивач наполягає на розгляді справи за відсутності відповідача. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він дійсно є батьком [PERSON] та [PERSON], які народилися [INFO] року у позивача - [PERSON] Він мешкає з позивачем та дітьми, виховує дітей, допомагає позивачу у їх матеріальному утриманні. Просив позов задовольнити. Також надав письмову заяву про те, що просить його пояснення вважати заявою про визнання батьківства відповідно до ч.2 ст.138 СК України /а.с.21/. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, та суду пояснила, що з 12 жовтня 2012 року знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час якого [INFO] року вона народила двох синів - [PERSON] та [PERSON], в свідоцтві про народження яких батьком було записано відповідача - [PERSON], оскільки офіційно він є її чоловіком. Сімейне життя не склалося, приблизно з травня 2015 року вони повністю припинили сімейні стосунки, разом не проживають, спільно господарство не ведуть. Однак, фактично діти народилися від [PERSON], з яким вона з вересня 2015 року мала відносини. Він визнає своє батьківство у відношенні дітей, вважає їх своїми, виховує їх разом з нею. Сумнівів в батьківстві дітей ані у неї, ані у [PERSON] не існує, оскільки відповідач тривалий час був на заробітках, а вона в цей час мала відносини з [PERSON], від якого завагітніла. Однак подати до органу РАЦС спільну заяву з відповідачем в порядку ст.122 СК України вони не могли, відповідача на час реєстрації народження дітей не було у місті, він працював в Росії. Зазначила, що на цей час вони проживають окремо, [PERSON] визнав, що є батьком дітей, про що надав письмову заяву, тому позовні вимоги просить задовольнити. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є кумою позивача, їй відомо про те, що з 2012 року позивач мешкала з відповідачем, а потім, приблизно з 2015 року почала проживати однією сім'єю з [PERSON], з яким мешкає й на цей час, дещо більше двох років. Аналогічні пояснення надала свідок [PERSON], яка пояснила, що є хрещеною старшої доньки позивача. Їй відомо, що позивач та третя особа проживали фактично, як сім'я, сини народилися у позивача, коли вона вже мешкала з [PERSON], а не з [PERSON], який тривалий час був на заробітках в іншій країні. Вислухавши позивача, третю особу, свідків, ознайомившись з письмовими матеріалами справи судом встановлено наступне. Встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 12.10.2012 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 121, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с. 6/. Під час перебування сторін у шлюбі, а саме [INFO] у них з відповідачем народилися діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с. 7,8/. Відповідно до свідоцтва про народження відповідач [PERSON] записаний батьком дітей, а позивач [PERSON] - матір'ю. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 03 жовтня 2018 року, реєстрація дітей відбувалася відповідно до ст.133 СК України, паспорт батька не пред'явлено, відомості про батька внесено до актового запису на підставі свідоцтва про шлюб /а.с. 54-57/. За приписами ст.138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Відповідно до п.11. Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам слід ураховувати, що відповідно до ст.136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі, звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Відсутність кровного споріднення між [PERSON], записаним батьком, та дітьми [PERSON], [PERSON], які народилися [INFO] року, встановлена у судовому засіданні та підтверджується поясненнями позивача, третьої особи, а також поясненнями свідків. При цьому суд враховує, що третя особа у справі [PERSON] подав заяву про своє батьківство, а відповідач визнав позовні вимоги. Відповідно до ст.81 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Також, задовольняючи позов, суд враховує, що витребувані судом за клопотанням позивача в якості доказів копії актових записів про народження від [INFO] року містять повних відомостей про батька дітей, зокрема щодо його громадянства, місце проживання, відомості про батька внесено до актового запису на підставі свідоцтва про шлюб /а.с. 58-59/. За таких обставин, суд вважає, що позов слід задовольнити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує характер позову, те, позивачем сплачено судовий збір за подання позову до суду, вона не просить стягнути його з відповідача, тому суд вважає за можливе судові витрати віднести на рахунок позивача.

Outcome: approved