Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідачів [PERSON]»як Н.В., [PERSON] про позбавлення [PERSON]»як Н.В. батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON]»яка [PERSON], [INFO], про позбавлення [PERSON]»як Н.В. та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітньої дочки [PERSON], [INFO], стягнення із [PERSON]»як Н.В. в її користь аліменти на утримання [PERSON]»яка В.Р. у розмірі 3000 грн. та на утримання [PERSON] у розмірі 1500 грн., до досягнення ними повноліття, збільшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] в користь [PERSON]»як Н.В. на утримання [PERSON], та стягувати з останнього в її користь 1500 грн., посилаючись на те, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов»язків по утриманню та вихованню дітей. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала із мотивів, викладених у ньому, вказавши, що неповнолітня дитина [PERSON]»як В.Р. та малолітня дитина [PERSON], які є її внуками, проживають разом із нею понад 10 років. За неповнолітніми дітьми вона та її інша дочка [PERSON] здійснюють догляд та протягом останніх п»яти років вони їх утримують. Батьки дітей їх вихованням та утриманням не займаються. Позов просить задовольнити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON]»як Н.В. та [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, однак до суду не зявились і не повідомили про причини своєї неявки. Третя особа\~служба у\~справах дітей\~Теребовлянської районної\~державної адміністрації\~Тернопільської області позовні вимоги підтримали із мотивів, викладених у позові, просить їх задовольнити. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з»явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив Відповідач [PERSON]»як [PERSON], [INFO], є матір»ю неповнолітньої дитини [PERSON]»яка [PERSON], 24 жовтня 2001 року, що стверджується свідоцтвом про його народження серії\~ 1 ИД № 098199,\~ виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області. Крім того, відповідач [PERSON]»як [PERSON] та відповідач [PERSON], [INFO], є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про її народження серії\~ І ИД № 022527,\~ виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації від 21 травня 2018 року вказаний орган вважає за доцільне позбавити [PERSON]»як [PERSON] її батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей [PERSON]»яка [PERSON] та [PERSON], а відповідача [PERSON] стосовно неповнолітньої дитини [PERSON], оскільки вони не проживають разом із дітьми, не займаються їх вихованням, не відвідують їх за місцем проживання та навчання, не надають матеріальної допомоги. Вихованням та утриманням неповнолітніх дітей займаються їх баба [PERSON] та тітка [PERSON] Неповнолітні діти проживають разом із позивачем, яка у встановленому законом порядку піклувальником та опікуном на час звернення до суду із позовом та розгляду справи судом не визнана. Згідно із характеристиками Теребовлянської спеціалізованої школи-ліцею [PERSON]»як [PERSON] та [PERSON] є учнями вказаного навчального закладу, характеризуються позитивно. Вихованням дітей займаються баба [PERSON] та тітка [PERSON] [PERSON]»як Н.В. та батько [PERSON] дітьми не цікавляться. Згідно з довідками про проведення бесід із [PERSON]»яком В.Р. та [PERSON], складених начальником служби у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації від 3 травня 2018 року, діти з матір»ю спілкуються рідко, остання їх матеріально не утримує. Малолітня дитина [PERSON] при згадці про маму заплакала і відмовилась про що небудь повідомляти, а стосовно батька повідомила, що його не знає. Діти мають можливість брати участь у змаганнях, конкурсах за межами України, однак не можуть цього зробити через відсутність письмової згоди обох батьків. Суд критично оцінює пояснення відповідача [PERSON]»як Н.В., надіслані нею Теребовлянському районному суду на електронну адресу, про те, що вона утримує дітей, передаючи їм кошти, однак їх вихованням дійсно не займається, оскільки проживає в Італії та створює тим самим можливості для об»єднання дітей в країні її місця проживання, оскільки такі її пояснення не підтверджуються жодними доказами. Крім того, суд не приймає до уваги долучені до пояснень відповідача [PERSON]»як Н.В. документи, оскільки вони виконані іноземною мовою без перекладу на мову цивільного судочинства в Україні, що позбавляє суд оцінити їх у сукупності з іншими доказами. У судовому засіданні також з»ясовано, що на підставі рішення Теребовлянського районного суду від 12 жовтня 2006 року у цивільній справі за позовом [PERSON]»як [PERSON] до [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 20 грн., починаючи з 31 липня 2006 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач у позові просить збільшити розмір таких аліментів та стягувати із [PERSON] в її корить 1500 грн. Суд вважає, що у задоволенні вказаної позовної вимоги [PERSON] слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У судовому засіданні з»ясовано, що [PERSON] не є одержувачем аліментів на утримання дитини [PERSON], вона не призначена її опікуном, не є її законним представником. Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачу [PERSON] не належить право змінити розмір аліментів, визначений судом, оскільки вона не є їх одержувачем, а тому у задоволенні її позовної вимоги про збільшення розміру аліментів, які стягуються із [PERSON] в користь [PERSON]»як [PERSON] на утримання дитини [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, ст.12 Закону України Про охорону дитинства батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови\~ для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України встановлено, що\~ мати, батько можуть бути позбавлені\~ судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Згідно з ч.3 ст.166 вказаного Кодексу при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із змісту ст.7 Закону України Про Державний бюджет на 2018 рік, випливає, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 1860 грн., що становитиме 930 грн. від 50 відсотків від цієї суми. Оскільки позивач [PERSON] на час звернення до суду із позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, розгляду справи судом не є законним представником неповнолітніх дітей, якому в силу ст.181 Сімейного кодексу України можуть бути присуджені аліменти, суд вважає, що із відповідачів слід стягнути аліменти в користь самих дітей на їх утримання шляхом перерахування їх на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. За наведених обставин, приймаючи до уваги інтереси неповнолітніх дітей, необхідність забезпечення умов для їх нормального виховання та розвитку, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] до [PERSON]»як [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів слід задовольнити частково.

Outcome: partial