Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду із позовом, у якому просить змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] , присуджених на її користь на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.05.2008, на утримання доньки- [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі ј частки від всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований тим, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.05.2008 присуджено стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання спільної дитини сторін- [PERSON] , [INFO] у розмірі 350 гривень щомісяця, починаючи з 15.02.2008 і до досягнення дитиною повноліття. На даний час розмір аліментів не задовольняє потреби дитини, мінімальний розмір яких у зв`язку зі змінами у законодавстві не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Тому позивач просить збільшити розмір раніше присуджених аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ј від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву у якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення судом. Відповідач в судові засідання не з`являється, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином, що підтверджується наявністю поштових повідомлень про отримання ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви з додатками, а також про отримання судової повістки. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. Шлюб між сторонами розірваний 04 березня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , видане 04.03.2008, внаслідок чого позивач повернула дівоче прізвище « [PERSON] ». Сторони у справі є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що видане 03.02.2017. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2008 року присуджено стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання спільної дитини сторін [PERSON] , [INFO] у розмірі 350 гривень щомісяця, починаючи з 15.02.2008 і до досягнення дитиною повноліття. Позивач вдруге вийшла заміж, змінивши прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30.06.2012. Під час другого шлюбу народилася ще одна дитина- [PERSON] , [INFO] ( свідоцтво про народження серів [NUMBER] , видане 12.10.2017). Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181Сімейного Кодексу України зарішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці віддоходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини,разом зяким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зіположеннями ст.182 Сімейного КодексуУкраїни при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки,сина; наявність на праві власності,володіння та/абокористування у платника аліментів майна та майнових прав,у тому числі рухомого та нерухомого майна,грошових коштів,виключних прав на результати інтелектуальної діяльності,корпоративних прав;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів,у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму дляпрацездатної особи,якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; інші обставини,що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не можебути меншим,ніж 50 відсотків прожитковогомінімуму длядитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст.181,192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Право вимагати зміни розміру аліментів, шляхом зміни способу присудження аліментів, не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 Сімейного Кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів, шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст.183,192 Сімейного Кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.05.2008 встановлено розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини на користь позивачки у твердій грошовій сумі у розмірі 350 гривень. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Отже, на час звернення позивачки до суду з позовною заявою про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення та на час розгляду справи мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років має становити в місяць не менше 1109 грн. (50% від 2218 грн.), що не перевищує та є значно менше, ніж розмір аліментів, визначених рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.05.2008. З врахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Таким чином суд приходить до висновку про необхідність змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 193 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За змістом ч.1, 2, 6 ст.141 ЦПК України, а також враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору,суд дійшов висновку, що він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved