Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за законом. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 21 вересня 2012 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,25 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Максимільянівської сільської ради Марїнського району Донецької області. Спадкоємцями цієї спадщини за законом є вона [PERSON] та чоловік померлої [PERSON], померлий 20 березня 2013 року. [PERSON] фактично спадщину прийняв, хоча не май наміру її приймати та помилково вважав, що не звернення до нотаріуса достатньо для відмови від спадщини. Однак, в нотаріальній конторі позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її матері, оскільки, на день смерті спадкодавця разом з ним проживали та були зареєстровані інші члени його родини чоловік [PERSON], онук [PERSON] та правнучка [PERSON], тому вважається, що чоловік спадкодавця прийняв спадщину. Крім того, оригінал правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку було помилково знищено, що є ще однією обставиною, що перешкоджає позивачу в реалізації його права на отримання спадщини. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка належала померлій. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву з проханням справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням справу розглянути в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 21.09.2012 року у селі Георгіївка Марїнського району Донецької області у віці 71 років. Згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 20.03.2013 року у селі Георгіївка Марїнського району Донецької області у віці 85 років. Згідно довідки № 1573/02-24 від 25.11.2015 року, виданої виконкомом Максимільянівської сільської ради, на день смерті [PERSON], померлої 21.09.2012 року, у будинку № 8 по вул. Кірова с. Георгіївка, окрім померлої, були зареєстровані члени її родини: чоловік [PERSON], онук [PERSON] та правнучка [PERSON] Згідно довідки № 1574/02-24 від 25.11.2015 року, виданої виконкомом Максимільянівської сільської ради, на день смерті [PERSON], померлого 20.03.2013 року, у будинку № 8 по вул. Кірова с. Георгіївка, окрім померлого, були зареєстровані члени його родини: онук [PERSON] та правнучка [PERSON] Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народилась 09.01.1960 року, батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, 30.06.1979 року зареєстровано укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. Після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище «Шамрай». Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, 04.02.1960 року зареєстровано укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. Після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище «Галущенко». Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 185484, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,25 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Максимільянівської сільської ради Марїнського району Донецької області. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.11.2015 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті її смерті [PERSON], померлої 21.09.2012 року, оскільки, на день смерті спадкодавця разом з ним проживали та були зареєстровані інші члени його родини чоловік [PERSON], онук [PERSON] та правнучка [PERSON], тому вважається, що чоловік спадкодавця прийняв спадщину. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкодавця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на частку майна померлої. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.3, 7, 82, 215 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268, 1278 ЦК України, суд

Outcome: approved