Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття; судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому 05 вересня 2009 року у Крюківському ВДРАЦС Кременчуцького МУЮ Полтавської області за актовим записом №348 шлюбі. Під час перебування у шлюбі у подружжя народилася дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що з часом стосунки з відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, фактично кожен з подружжя живе окремим життям. Наразі подружжя проживає окремо, шлюбних стосунків не підтримує. Згідно змісту позову, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв`язку із чим позивач [PERSON] вимушена звернутись до суду із даним позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини з усіх видів заробітку відповідача на місяць. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак надала суду заяву, згідно якої просила проводити судовий розгляд без її участі та вказала, що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак надав до суду заяву, згідно якої просив суд провести судове засідання за його відсутності та вказав, що позовні вимоги [PERSON] визнає. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі письмових матеріалів справи. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому 05 вересня 2009 року у Крюківському ВДРАЦС Кременчуцького МУЮ Полтавської області за актовим записом №348 шлюбі, що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 05 вересня 2009 року. [INFO] у подружжя народилась дитина - [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22 квітня 2011 року Крюківським відділом ДРАЦС Кременчуцького МУЮ Полтавської області. В судовому засіданні встановлено, що на даний час сторони проживають окремо, дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] . Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено принцип рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до статті 187 Сімейного кодексу України, [PERSON] за власною ініціативою аліменти на утримання дитини не виплачує. Угоди про добровільну сплату аліментів згідно статті 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено. Ненадання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини є порушенням обов`язку батьків піклуватися про своїх дітей. Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України, стягнення аліментів може проводитися у визначеній судом частці від заробітку батька (матері) дитини. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На підставі викладеного вище, враховуючи надані докази по справі, приймаючи до уваги інтереси дитини, її вік, а також обставину визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог в повному обсязі, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , повинен бути встановлений в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Однак, щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини не менше 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає їх такими, що задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено принцип рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини. Згідно із частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У зв`язку із передбаченим чинним законодавством принципом рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини та відсутністю доказів щодо можливості сплачувати відповідачем [PERSON] аліментів в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, подання яких чинним цивільним процесуальним законодавством України покладається на позивача для обґрунтування її вимог, суд вважає позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача аліментів в розмірі 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку такими, що задоволенню не підлягають. Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позву до суду з підстав, передбачених статтею 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), та з урахуванням положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: partial