Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до Полівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, третя особа: Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляна В.В., в якому просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт спільного проживання [PERSON] разом з бабусею [PERSON] , померлою [INFO] , на день відкриття спадщини; визнати за [PERSON] право на земельну ділянку (паю) площею 7,0442 га, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 №763821 від 01.04.2003 року, кадастровий номер 6322056200:00:000:0499, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ; визнати за [PERSON] право на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою [ADDRESS] , рік забудови 1924, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого Полівською сільською радою Дергачівського району Харківської області. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки (паю) площею 7,0442 га, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 №763821 від 01.04.2003 року, що підтверджується з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 6322056200:00:000:0499 та житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є рідною онукою померлої [PERSON] .. Відповідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 09.02.1954, [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] . Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.06.176, [PERSON] , [INFO] , позивач у справі є донькою [PERSON] , який є сином спадкодавця [PERSON] . Також, відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.12.1977, [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , який є сином спадкодавця [PERSON] . Відповідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від15. 12.2003 , батько позивача, та син спадкодавця, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.08.2006, рідний брат позивача, та онук спадкоємця [PERSON] , помер [INFO] . Згідно довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, 09.10.1993 року у Полівській селищній раді Дергачівського району Харківської області зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №16, 21.08.2001 року шлюб розірвано, відповідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , залишено прізвище [PERSON] . Таким чином після смерті бабусі [PERSON] , єдиною спадкоємицею є її онука [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ). Похованням бабусі [PERSON] і батька [PERSON] займалася [PERSON] , про що видано довідки Полівською сільською радою. Бабуся позивача померла [PERSON] проживала в будинку [ADDRESS] . Вказаний будинок було побудовано у 1924 році. В ньому народився і проживав батько позивача [PERSON] , а також позивачка [PERSON] З 1993 по 2001 року позивачка з чоловіком почала будування нового будинку, та з моменту його завершення, проживали всі разом, у будинку [ADDRESS] . Право власності на вказаний будинок зареєстровано за позивачем [PERSON] відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно р.№9969946 від 29.03.2008 року. Маючи намір оформити спадщину, після фактичного прийняття, поховавши бабусю, позивач через відсутність будь-яких документів, почала їх відновлення. На замовлення позивача [PERSON] було розроблено та зареєстровано технічна документація меж земельної ділянки, присвоєно кадастровий номер 6322056200:00:000:0499, та зареєстровано в Державному земельному кадастрі. Також на замовлення позивача виготовлено новий технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] . З метою встановлення реєстрації місця проживання [PERSON] , на запит адвоката Черномаз О.С., Полівською сільською радою надано відповідь про те, що в картці реєстрації місця проживання осіб станом на 25.01.2019 відсутні відомості про зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] . Будинкова книга відсутня. Після чого 21.02.2019 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляної В.В. з заявою про реєстрацію спадкової справи та про видачу свідоцтва про право власності у порядку спадкування, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Постановою приватного нотаріуса приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляної В.В. від 21.02.2019, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлої [INFO] [PERSON] . На час смерті бабусі [PERSON] , вона проживала разом з позивачем, яка піклувалася про неї, вела спільне господарство, доглядала за нею, забезпечувала всім необхідним, а після смерті здійснила її поховання, що підтверджується довідкою про поховання №625 тому вважає спадщину прийняла фактично. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій позов підтримала повністю, просила позов задовольнити. Розгляд справи просила проводити у відсутність у її відсутність та у відсутність позивача, що суд вважає за можливе. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві не заперечував проти задоволення позову. Розгляд справи по суті просив проводити у відсутність представника, що суд вважає за можливе. Третя особа у судове засідання надала суду заяву про розгляд справи за її відсутність, що суд вважає за можливе. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого Полівською сільською радою Дергачівського району Харківської області. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки (паю) площею 7,0442 га, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 №763821 від 01.04.2003 року, що підтверджується з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 6322056200:00:000:0499 та житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є рідною онукою померлої [PERSON] .. Відповідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 09.02.1954, [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] . Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.06.176, [PERSON] , [INFO] , позивач у справі є донькою [PERSON] , який є сином спадкодавця [PERSON] . Також, відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.12.1977, [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , який є сином спадкодавця [PERSON] . Відповідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від15. [INFO] , батько позивача, та син спадкодавця, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.08.2006, рідний брат позивача, та онук спадкоємця [PERSON] , помер [INFO] . Згідно довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, 09.10.1993 року у Полівській селищній раді Дергачівського району Харківської області зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №16, 21.08.2001 року шлюб розірвано, відповідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , залишено прізвище [PERSON] . Таким чином після смерті бабусі [PERSON] , єдиною спадкоємицею є її онука [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ). Похованням бабусі [PERSON] і батька [PERSON] займалася [PERSON] , про що видано довідки Полівською сільською радою. Бабуся позивача померла [PERSON] проживала в будинку [ADDRESS] . Вказаний будинок було побудовано у 1924 році. В ньому народився і проживав батько позивача [PERSON] , а також позивачка [PERSON] З 1993 по 2001 року позивачка з чоловіком почала будування нового будинку, та з моменту його завершення, проживали всі разом, у будинку [ADDRESS] . Право власності на вказаний будинок зареєстровано за позивачем [PERSON] відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно р.№9969946 від 29.03.2008 року. Маючи намір оформити спадщину, після фактичного прийняття, поховавши бабусю, позивач через відсутність будь-яких документів, почала їх відновлення. На замовлення позивача [PERSON] було розроблено та зареєстровано технічна документація меж земельної ділянки, присвоєно кадастровий номер 6322056200:00:000:0499, та зареєстровано в Державному земельному кадастрі. Також на замовлення позивача виготовлено новий технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] . З метою встановлення реєстрації місця проживання [PERSON] , на запит адвоката Черномаз О.С., Полівською сільською радою надано відповідь про те, що в картці реєстрації місця проживання осіб станом на 25.01.2019 відсутні відомості про зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] . Будинкова книга відсутня. Після чого 21.02.2019 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляної В.В. з заявою про реєстрацію спадкової справи та про видачу свідоцтва про право власності у порядку спадкування, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Постановою приватного нотаріуса приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляної В.В. від 21.02.2019, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлої [INFO] [PERSON] . На час смерті бабусі [PERSON] , вона проживала разом з позивачем, яка піклувалася про неї, вела спільне господарство, доглядала за нею, забезпечувала всім необхідним, а після смерті здійснила її поховання, що підтверджується довідкою про поховання №625 тому вважає спадщину прийняла фактично. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України передбачено право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів такого захисту згідно з указаною нормою Кодексу є визнання права. Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 4 Перехідних положень чинного ЦК України цей Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи в тому числі про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пленуму Верховного Суду України у п.1 своєї постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 роз`яснив судам, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст.1264 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї.. Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови №7від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З роз`яснень в Постанові Пленуму Верхового суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, врахувавши, що задоволення позовних вимог не порушає нічиї прав та інтересів, суд вважає позовні вимоги [PERSON] , доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст. 12, 15, 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1264, 1268, 1269 ЦК України, ст. 41 Конституції України,

Outcome: approved