Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог, позивач [PERSON] зазначає, що батько її сина з дня розірвання шлюбу, ніяких стосунків із сином не підтримував, участі у вихованні не приймав, успіхами в навчанні не цікавився та жодних спроб щодо надання матеріальної та моральної підтримки дитини за більш ніж п'ять років н вчиняв. Підтвердженням байдужості та відсутності будь-яких батьківських почуттів також є підписана [PERSON] та завірена нотаріально заява про надання згоди щодо позбавлення батьківських прав. А тому позивач [PERSON] просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги за викладеними в позові обставинами та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. 17 січня 2014р. від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову про позбавлення батьківських прав з проханням розглядати справу за його відсутності. Від начальника Служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника з проханням прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини. Представник прокуратури Деснянського району в м. Києві в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. За даних обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності представник прокуратури. Вислухавши пояснення представника позивачки та враховуючи інтереси неповнолітнього [PERSON], суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про одруження, [PERSON] та [PERSON] одружились 21 липня 1999 року (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про народження, батькаами [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до копії виписки з рішення Мінського районного суду м. Києва від 02.10.2003 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний запис за 3115 від 12 лютого 2008 року (а.с.9). Відповідно до копії нотаріально завіреної заяви [PERSON] від 12 листопада 2013 року, останній повністю розуміючи значенні і правові наслідки своїх дій, цією заявою дає згоду на позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] та не заперечує проти усиновлення його сина надалі відповідно до діючого законодавства та зміни його прізвища та по-батькові (а.с.13). Відповідно до довідки №8026 від 13 листопада 2013 року, неповнолітній [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом з матір'ю [PERSON] (а.с.16). Відповідно до висновку №04-11-7439 Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації від 17 грудня 2013 року, Оболонська районна в м. києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування вважає, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] не піклуються про фізичний і духовний розвиток неповнолітнього сина, що не заперечується відповідачем. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Враховуючи викладене, суд вважає за можливим позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.88 ЦПК УКраїни, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 230 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved