Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, згідно якого просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] 25 січня 2003 року і відділенні реєстрації актів цивільного стану Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області, актовий запис №17 розірвати; місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] визначити з нею; стягнути з відповідача [PERSON] на її користь понесені судові витрати. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 25 січня 2003 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Крюківського РУЮ Полтавської області за актовим записом №17. Від даного шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , і сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне подружнє життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, подружжя має різні погляди на життя, а відтак збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. За таких обставин, як зазначає позивач, примирення не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Після розірвання шлюбу діти проживатимуть з позивачем. За викладених обставин позивач і звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надала до суду клопотання, згідно якого просила суд розглянути справу без її участі та зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надав до суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу без його участі та вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі поданих ними клопотань та письмових матеріалів справи. Приймаючи до уваги клопотання позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] , вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами у справі, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 25 січня 2003 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Крюківського районного управління юстиції міста Кременчука Полтавської області за актовим записом №17, що підтверджується свідоцтвом про ожруження серії [NUMBER] . Сторони від шлюбу мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04 липня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління юстиції міста Кременчука Полтавської області, та сина [PERSON] , [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 березня 2008 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що подружжя шлюбно - сімейних відносин не підтримує, спільне господарство не веде, фактично шлюбні стосунки припинені. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, подружжя не має наміру щодо поновлення сімейних стосунків. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін; приймаючи до уваги думку відповідача, яка позовні вимоги визнав в повному обсязі, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач [PERSON] бажає залишити прізвище, набуте у шлюбі, - « [PERSON] Відповідно до статті 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини; якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Сторони досягли згоди щодо визначення місця проживання дітей - синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з матір`ю. Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За викладених обставин, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового, сплаченого нею при подачі позову до суду згідно квитанції за кодом: 2030-5852-5136-3158 від 23 липня 2020 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи, а також стягнути на її користь з відповідача [PERSON] сплачений нею судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Outcome: approved