Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні приватною власністю шляхом визнання [PERSON], таким, що втратив право на проживання в квартирі і зняття з реєстраційного обліку . В обґрунтування вимог вказала, що вона є власником житла, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Вона як власник квартири, вселила та зареєструвала в ній рідного сина, як члена сімї, відповідача по справі - [PERSON]. В звязку з неможливістю працевлаштуватись в м. Кривому Розі, відповідач постійно перебував в пошуках роботи, тому в жовтні 2012 року виїхав на заробітки в країни Західної Європи, і зараз знаходиться в Італії. Знаходячись за межами України, відповідач залишається зареєстрованим в квартирі, що належить їй. Житловими органами щомісячно нараховуються комунальні платежі на відповідача, які він сам не сплачує, матеріальної допомоги на їх оплату не надає, тому вона змушена з пенсії сплачувати витрати і за відповідача. Відповідач, приїхати на територію України та добровільному порядку знятись з реєстрації не бажає, наміру повертатись на територію України не має. Реєстрація відповідача унеможливує оформлення субсидії. Тому за захистом порушених прав власника він змушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності, про що подала заяву. Відповідач [PERSON] про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суду не повідомив. Представник третьої особи виконкому районної у місті ради [PERSON] просила розглядати справу за її відсутності, прийняти рішення згідно чинного законодавства, про що подала заяву. Суд вважає можливим розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори, [PERSON], 20.07.2009 за реєстром № 2-5015, [PERSON] на праві власності належить майно, що складається з двокімнатної квартири, загальною площею 45,6 кв.м., розташованої на сьомому поверсі девятиповерхового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], копія свідоцтва міститься в матеріалах справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], зареєстрований у вказаній квартирі, однак не проживає в ній з жовтня 2012 року, що підтверджено актом від 19 травня 2016 року, підписаним трьома свідками [PERSON], [PERSON], [PERSON] та посвідченим ТОВ « УЮТ-2011». Відповідно до ст. 317 Цивільного Кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1,2 ст. 319 ЦК\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.\~\~Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Добровільно знятися з реєстраційного обліку у будинку 7, квартирі 134 по вул. Панкєєва в м. Кривому Розі, відповідач не бажає, про що свідчить той факт, що він тривалий час ніяких засобів по даному питанню не прийняли, в квартирі не мешкає. Таким чином, відповідач не тільки перешкоджає володіти та розпоряджатися квартирою, але позивач ще повинен сплачувати за них комунальні платежі. Ніякого права на дану квартиру [PERSON] не має, тому що він не є власником квартири або її частки. Згідно\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~\~\~\~ На підставі\~ст. 150 ЖК України, громадяни які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом при відсутності члена сім'ї без поважної причини більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, тому повинні бути задоволенні. На підставі викладеного і

Outcome: partial