Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Новобузького районного суду Миколаївської області із позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений між нею та відповідачем [PERSON] 01 листопада 2001 року через Вознесенську товарно-сировинну біржу, дійсним. Свої вимоги мотивує тим, що вона 01 листопада 2001 року купила у гр. [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , уклали договір купівлі-продажу через Вознесенську товарно-сировинну біржу, який було зареєстровано у Новобузькій філії Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації за № 431. При зверненні до міської ради їй стало відомо, що укладений нею договір купівлі-продажу житлового будинку не є дійсним. Тому вона звернулася до відповідача [PERSON] із проханням про належне укладення такого договору та нотаріального його посвідчення, однак відповіді від неї так і не отримала. Відтак змушена звернутися до суду із зазначеним позовом. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за її відсутності, оскільки позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Додатково підтвердила, що дійсно укладала із позивачкою [PERSON] договір купівлі-продажу будинку та повідомила, що грошові кошти за продаж свого будинку від позивачки отримала та претензій до неї не має. Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, за правилами ч.1ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу № 1076 від 01 листопада 2001 року, зареєстрованого Вознесенською Універсальною Товарно-Сировинною біржею в журналі реєстрації біржових угод за № 1076 01 листопада 2001 року, [PERSON] , як власник житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , продала його покупцю [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ст.227 ЦК України(в редакції закону 1963 року, що діяла на момент укладення сторонами договору) договір купівлі-продажу будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. На виконання вимог ч.2 ст.227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) 09 листопада 2001 року договір купівлі-продажу будинку був зареєстрований у Новобузькій філії Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації Миколаївської області, що підтверджене реєстраційним посвідченням від 09 листопада 2001 року № 431. Відповідно до вимог ч.2 ст.47 ЦК України в редакції закону 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. За змістом статей 128, 153 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Реєстрація Новобузьким відділом Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації Миколаївської області за [PERSON] права власності на спірний будинок на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на 2001 рік не суперечила вимогам закону. Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею (п.9 у додатку 1 до вказаної Інструкції). Відтак, покупець [PERSON] повністю виконала умови договору купівлі-продажу житлового будинку, сплатила за придбане майно грошові кошти, договір відповідно до ч. 2 ст. 227 ЦК УРСР зареєстрований у Новобузькому відділі МБТІ. З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 01.11.2001 року між сторонами.

Outcome: approved