Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. Позивач [PERSON] перебувала в шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON] з 14 вересня 1985 року по 22 січня 2015 року. Шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу у сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. З 22 січня 2015 року по 21 червня 2015 року відповідач відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.03.2015 року сплачував позивачу аліменти на утримання дитини. Позивач працює у Запорізькій спеціалізованій школі № 7 на посаді вчителя молодших класів, отримує незначну заробітну плату, інших прибутків не має. На даний час дитина є повнолітньою і навчається на I курсі денної форми навчання по спеціальності економіка підприємства, в ПрАТ «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій», контракт, сума сплати за завчання за рік - 7 600 грн. Стипендію не отримує, не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач є військовий пенсіонер, має заробітну плату, але добровільно не надає матеріальну допомогу на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів пенсії, заробітку (доходу) щомісячно, за весь час її навчання, але не більше як до 23-х років, починаючи з 22.01.2016 року. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, за весь час її навчання, але не більше як до 23-х років, починаючи з 22.01.2016 року. Додатково пояснила, що відповідач отримує пенсію, та неофіційно працює охоронцем, а отже має змогу сплачувати аліменти на повнолітню дитину. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, вважав за можливе стягнути з нього аліменти у розмірі 1/5 частини його доходу, обґрунтовуючи те, що він є військовим пенсіонером, пенсія у розмірі 2 241 грн. 82 коп. є його єдиним джерелом доходу. Зазначив, що він за станом здоров'я, не працює. Крім того має кредит, який щомісячно сплачує зі своєї пенсії. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] перебувала в шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON] з 14 вересня 1985 року по 22 січня 2015 року. Шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2015 року. (а.с. 8-9). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Буюкань, муніципалітету Кишинева, сторони є батьками повнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Судом встановлено, що на даний час [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на утриманні останньої, батько [PERSON] з червня 2015 року за вказаною адресою не проживає, що підтверджується довідкою № б/н від 25 січня 2016 року виданою головою правління ЖБК «Комунаровець-18» (а.с. 16). Як вбачається із довідки № 07/16, виданої 18.01.2016 року директором коледжу ЗІЕІТ [PERSON], [PERSON] є студенткою І курсу денної форми навчання структурного підрозділу «Коледж економіки та інформаційних технологій» ПрАТ ПВНЗ «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» спеціальності «Економіка підприємства». Форма навчання контрактна, стипендію не отримує. Термін навчання - 01 вересня 2015 року - [INFO] року. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. ст. 181, 182, 200 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При цьому, син, дочка, які продовжують навчання, для виникнення права на утримання повинні потребувати матеріальної допомоги. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина (доньку), які продовжують навчання після досягнення повноліття виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення сином (донькою) віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; наявність у батьків такої можливості. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Згідно зі ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається з матеріалів справи, сторонами не було надано жодного доказу про офіційне місце роботи відповідача. Також відповідачем у судовому засіданні зазначено, що він офіційно не працює. Зазначений факт позивачем оспорював ся, але не надано жодного доказу на його підтвердження. Відповідно до відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів № 42685 від 08.04.2016 року інформація про доходи [PERSON] за період з 01 жовтня 2015 року по 31 грудня 2015 року в ЦБД ДРФО відсутня. Згідно з довідкою про доходи пенсіонера № 961/03, виданою ГУ ПФУ в Запорізькій області 11 квітня 2016 року, [PERSON] перебуває на обліку ГУ ПФУ в Запорізькій області і отримує пенсію за вислугу років. Середній розмір пенсії за останні півроку склав 2 241 грн. 82 коп. Відповідно до довідки про доходи № 95 від 22 січня 2016 року [PERSON] працює в ЗСШ № 7 та займає посаду учитель, за останні 6 місяців 2015 року отримала дохід в розмірі 23 782 грн. 62 коп. (а.с. 15) Обов'язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов'язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню від дня пред'явлення позову. З урахуванням зазначених обставин, інтересів повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у зв'язку з чим не має можливості працевлаштуватися та отримувати дохід, враховуючи ту обставину, що відповідач [PERSON] не заперечував проти задоволення позовної вимоги щодо утримання своєї повнолітньої дочки, але в меншому розмірі, ніж цього вимагає позивач, не заперечує проти надання дитині матеріальної допомоги, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у ст. 7 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON]. аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 26 січня 2016 року і до закінчення навчання - [INFO] року, але не більше як до досягнення нею 23 років. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, у разі задоволення позову позивача, який звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, цей судовий збір підлягає стягненню у дохід держави з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial