Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 01 жовтня 2012 року померла [PERSON], після смерті якої позивач успадкувала земельну ділянку площею 5,00 га, кадастровий номер 3523181600:02:001:0250. Позивач зазначила, що успадковану земельну ділянку вона не надавала відповідачеві ТОВ «СТОВ «Авангард», а про існування договору оренди землі від 22 липня 2015 року випадково дізналась у серпні 2015 року. Позивач вказала, що після ознайомлення з примірником документів, вона виявила, що підписи від її імені виконані іншою особою, тому вважає спірний договір недійсним і наполягає на поверненні земельної ділянки. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року N 9 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Відповідно частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України). Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до частини 1 статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Судом встановлено, що громадянка [PERSON] є власником земельної ділянки № 250, площею 5,0041 га, кадастровий номер 3523181600:02:001:0250, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, що підтверджується копіями державного акту на право приватної власності на землю І-КР № 012115, виданого 23 лютого 2001 року на імя [PERSON] та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 жовтня 2013 року (а.с. 20-21). 22 липня 2015 року від імені [PERSON], як орендодавця і ТОВ «СТОВ «Авангард», як орендаря, укладено договір оренди земельної ділянки, що підтверджується копією договору. Відповідно до висновку експерта № 283 від 06.09.2015 року підписи в графі «Орендодавець» договору оренди земельної ділянки від 22.07.2015 року та в графі «Передав» акту приймання-передачі обєкта оренди без дати, виконані не [PERSON], а іншою особою. Враховуючи, що [PERSON] власноручно не підписувала договір оренди земельної ділянки від 22.07.2015 року, даний договір не створює юридичних наслідків , крім тих, що повязані з його недійсністю. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved