Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину в розмірі 11 680,90 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з відповідачем проживала однією сім`єю в зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] народилася донька [PERSON] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06.04.2005 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки 350 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28.08.2019 змінено розмір аліментів, стягнутих з [PERSON] на підставі рішення Облонського районного суд м. Києва, стягнуто аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Донькаа перебуває на повному утриманні матері, при цьому з 01 вересня 2019 року є студенткою денної форми навчання факультету «підприємництво, торгівля та біржова діяльність» Навчально-наукового інституту економіки і управління. Термін закінчення навчання за навчальним планом здобувача вищої освіти освітнього ступеня «бакалавр» - червень 2023 року. Згідно з договором, вартість навчання у перший рік навчання 21 100 грн., при цьому було укладено угоду на проживання у гуртожитку, вартість проживання за який становить 5 200 грн. Загальна сума понесених позивачем додаткових витрат склала 23 361,80 грн., у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача половину вказаної суми. 28.01.2020 ухвалою судді відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у відповідності до якого вимоги позову не визнає. Посилається на те, що витрати за навчання та проживання дитини в гуртожитку не є додатковими витратами на дитину, оскільки вказані витрати не викликані особливими обставинами. Зокрема, зазначив, що у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст.185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 СК України (утримання дитини, яка продовжує навчання). При цьому відповідач не має змоги оплачувати кошти на утримання повнолітньої дитини, оскільки має такий стан здоров`я, що може бути встановлена інвалідність та, зокрема, є інші малолітні діти, що потребують витрат на утримання та навчання, при цьому син є дитиною-інвалідом, який потребує додаткового соціального захисту. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, посилаючись на викладене в ньому. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вимог позову в повному обсязі, посилаючись на викладене у відзиві. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги позову, зазначаючи про те, що не працює, навчається, перебуває на повному утриманні матері. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06.04.2005 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі - у розмірі 350 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28.08.2019 розмір аліментів, стягнутих з [PERSON] на підставі рішення Оболонського районного суд м. Києва, змінено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мініімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Тобто, зазначеним рішенням стягнуто з відповідача аліменти на утримання доньки до повноліття. [INFO] донька, яка народилася [INFO] , стала повнолітньою. Встановлено, що донька перебуває на повному утриманні матері, а з 01 вересня 2019 року є студенткою денної форми навчання факультету «підприємництво, торгівля та біржова діяльність» Навчально-наукового інституту економіки і управління, що підтверджується договором про надання освітньої послуги між Національним університетом харчових технологій та фізичною особою. Термін закінчення навчання за навчальним планом здобувача вищої освіти освітнього ступеня «бакалавр» - червень 2023 року. Згідно з договором, вартість навчання у перший рік навчання 21 100 грн., при цьому було укладено угоду на проживання у гуртожитку, вартість проживання за який становить 5 200 грн. Загальна сума понесених позивачем додаткових витрат склала 23 361,80 грн. Зі змісту позову вбачається, що позивач посилається на те, що донька навчається у вищому закладі, проживає у гуртожитку, у зв`язку з чим позивач понесла додаткові витрати. На підтвердження вказаних обставин та розміру понесених витрат, позивач надала договір про надання освітньої послуги між Національним університетом харчових технологій та фізичною особою від 09 серпня 2019 року. З вказаного вище договору про надання послуг вбачається, що предметом є надання освітніх послуг. Крім вказаного, на підтвердження вимог позову, позивачем надано угоду на проживання в гуртожитку від 01 вересня 2019 року та ордер на надання жилої площі, при цьому термін дії угоди та дійсність ордеру - до 01 липня 2020 року. Вказані витрати не викликані особливими обставинами, не пов`язані з розвитком конкретних здібностей дитини (творчих, спортивних тощо), а тому не є додатковими. Зазначені витрати охоплюються питанням стягнення аліментів. Зокрема, на підтвердження вимог щодо стягнення додаткових витрат на оплату навчання, позивач посилається на ст. 185 СК України, згідно з якою батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Разом з тим ст.199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Главою 16 передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання, при цьому в ст. 201 СК України зазначено норми (перелік статей), які застосовуються до відносин між батьками і повнолітніми дітьми. У зазначеному переліку відсутня норма ст. 185 СК щодо обов`язку батьків брати учать у додаткових витратах. Діючим сімейним законодавством України не передбачено стягнення з батьків на користь та\\або утримання повнолітніх дочки\\ сина додаткових витрат, оскільки останні є особами, які набули повної цивільної дієздатності, тобто втратили правовий статус дитини, визначений ст. 6 СК України. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Додаткові витрати на дитину, що визначені ст. 185 СК України, не розповсюджуються на дорослих дітей, тобто дітей, які досягли повноліття. У зв`язку з зазначеним, вказані витрати не є додатковими, в розумінні ст. 185 СК України. З огляду на вищевикладені обставини, надавши аналіз наявним у справі доказам,

Outcome: dismissed