Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири, мотивуючи свої вимоги наступним.На підставі договору купівлі-продажу квартири від 04.12.1997 р., посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі № 7191, їй - [PERSON] належить квартира [ADDRESS] на праві приватної власності.Цей договір занесений в реєстрову книгу № 53 за реєстраційним № 600 в Черкаському бюро технічної інвентаризації 09.12.1997 р. 30 вересня 2013 року в будинку [ADDRESS], біля 20-45 год. стався залив кв.56 із кв.60, що знаходиться вище поверхом. При обстеженні працівниками аварійної служби КП СУБ «Митниця» було виявлено, що проржавіла різьба на трубі в місці приєднання корінного вентиля до стояка холодного водопостачання на кухні, про що складений відповідний акт від 01.10.2013 р. Внаслідок заливу, їй нанесені наступні збитки, а саме: приміщення кухні - стеля (водоемульсійна фарба) площею 1,9 кв. м., відшарування керамічної плитки на вікні площею 2,1 кв. м.; прихожа - стеля (водоемульсійна фарба) площею 2 кв. м.; кімната - обої площею 0,4 кв. м.; коридор - стеля (водоемульсійна фарба) площею 1,96 кв. м., стіна (водоемульсійна фарба) площею 2,7 кв. м., підлога (паркет) площею 1 кв. м. Внаслідок залиття, квартира потребує термінового поточного ремонту, оскільки мешкати в ній стало неможливо. Згідно висновку № 72/БУД експертного будівельно-технічного дослідження складеного 28 жовтня 2013 року вартість відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] після її заливу 30.09.2013 р. складає 11 091,60 грн. Заподіяну шкоду, відповідач добровільно відшкодовувати відмовляється, а тому вона змушена звернутись з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що затоплення сталось не з її вини. Відповідальним за затопленням є балансоутримувач будинку, оскільки він повинен слідкувати та обслуговувати трубу в місці приєднання корінного вентеля до стояка холодного водопостачання. Також зазначає, що обстеження квартири після затоплення відбулось без її участі, та експерт [PERSON] також не повідомив про проведення обстеження в квартирі позивачки. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Вислухавши позивача [PERSON], відповідачку [PERSON], її представника [PERSON], представника третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи та докази, в результаті повного, всебічного та обєктивного їх дослідження, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 04.12.1997 року, власником квартири [ADDRESS] є позивач - [PERSON]. Згідно свідоцтва на право власності на житло власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] та члени її родини: [PERSON], [PERSON]. 30 вересня 2013 року в будинку [ADDRESS], біля 20-45 год. сталось затоплення квартири № 56. При обстеженні працівниками аварійної служби КП СУБ «Митниця» було виявлено, що проржавіла різьба на трубі в місці приєднання корінного вентиля до стояка холодного водопостачання на кухні, про що складений відповідний акт від 01.10.2013 р. Внаслідок заливу, [PERSON] нанесені наступні збитки, а саме: приміщення кухні - стеля (водоемульсійна фарба) площею 1,9 кв. м., відшарування керамічної плитки на вікні площею 2,1 кв. м.; прихожа - стеля (водоемульсійна фарба) площею 2 кв. м.; кімната - обої площею 0,4 кв. м.; коридор - стеля (водоемульсійна фарба) площею 1,96 кв. м., стіна (водоемульсійна фарба) площею 2,7 кв. м., підлога (паркет) площею 1 кв. м. Відповідно до висновку ТОВа «Землеустрій та оцінка» №72/БУД експертного будівельно-технічного дослідження від 28.10.13р., вартість ремонтно-будівельних робіт становить 11091 грн.60 коп. Ст.60 ЦПК України встановлено, що кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Вказана норма встановлює презумпцію обов'язку власника нести всі витрати, пов'язані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать витрати, пов'язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов'язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов'язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. У відповідності до Правил користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій» затвердженими наказом Держжитлокомунгосп України від 17.05.2005 року за №76, зареєстровано в Міністерсті юстиції України від 25.08.2005 року за №927/11207, · Балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. · Внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які розміщені в межах будинку, споруди, системи протипожежного захисту. У відповідності до п.2.3.7 вищезазначених правил «Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації та витрати на виконання цих робіт здійснюються відповідно до законодавства. Точкою розподілу зовнішніх і внутрішніх комунікацій (якщо інше не визначено договором) є: - для водопроводу, газопроводу, тепломережі - вентиль або трійник біля будівлі;» Відповідно до ч.3 п.13 постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року №869 «Порядку затвердження тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» «Внутрішньобудинковою системою гарячого, холодного водопостачання та централізованого опалення є система від зовнішньої стіни будинку (крім транзитних трубопроводів) до першої запірної арматури на відгалуженні від стояка або (у разі її відсутності) трійника (врізки) включно, що знаходиться у квартирі споживача (житлового приміщення у гуртожитку), нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку).» Стаття 22 ЦК визначає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому у даному випадку відповідно до ч.1 даної статті збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Разом з тим, згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. ст.1166, 1167 ЦК України для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди, у тому числі в результаті бездіяльності заподіювача, необхідна сукупність таких обов'язкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина в заподіянні шкоди. Таким чином, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Тобто цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. В судовому засіданні встановлено, що затоплення стало раптово, в зв»язку з проржавінням різьби на трубі в місці приєднання корінного вентеля до стояка холодного водопостачання на кухні, тобто в місці яке повинно обслуговуватись КП «СУБ «Митниця», а тому суд вважає, що не доведено факт наявності причинно-наслідкового зв'язку між діями чи бездіяльністю відповідачки та виникненням збитків у позивача і прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову. Оскільки, в задоволенні позовних вимог [PERSON] суд відмовляє, тому не підлягають до задоволення і вимоги про відшкодування судових витрат у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed