Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Транспорт Груп» в особі Відокремленого структурного підрозділу ТОВ «Сіті Транспорт Груп» у місті Дніпродзержинську про стягнення заробітної плати та моральної шкоди. З урахуванням уточнень до позовних вимог, позивач прохала суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Транспорт Груп» на її користь борг по заробітній платі за період з 01 жовтня 2013 рік по 07 листопада 2013 рік в сумі 1 407,65 грн. та моральну шкоду в сумі 1 000 грн. Свої вимоги вона мотивувала тим, що вона працювала інспектором відділу кадрів з 01 жовтня 2013 року по 07 листопада 2013 року у відокремленому структурному підрозділі ТОВ «Сіті Транспорт Груп» в місті Дніпродзержинську, основна місячна заробітна плата інспектора відділу кадрів складає 1147,0 грн., тобто мінімальна. В перших числах листопада закривався табель обліку робочого часу за жовтень, але її в табелі не було, на що директор відповів, що відсутній наказ про прийняття її на роботу. 07 листопада 2013 року вона почала наполягати, щоб видали їй наказ про прийом на роботу та включили в табель обліку робочого часу за жовтень, але охорона заводу до робочого місця не допустила. Заробітну карту в Українському професійному банку відповідач оформив, але заробітну плату не перерахував, тому відповідач заборгував їй заробітну плату в розмірі 1415,0 грн. за період з 01 жовтня 2013 року по 07 листопада 2013 рік. Щоденно в робочі дні з 08.00 год. до 16.30 год. вона знаходилась на робочому місця по вулиці Стасова в м.Дніпродзержинську, але заробітну плату так й не виплатив відповідач. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги та прохала суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Транспорт Груп» на її користь борг по заробітній платі за період з 01 жовтня 2013 рік по 07 листопада 2013 рік в сумі 1 407,65 грн. та моральну шкоду в сумі 1 000 грн., посилалась на обставини викладені в позові. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та прохала суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Транспорт Груп» на користь позивача борг по заробітній платі за період з 01 жовтня 2013 рік по 07 листопада 2013 рік в сумі 1 407,65 грн. та моральну шкоду в сумі 1 000 грн., посилалась на обставини викладені в позові. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Транспорт Груп» позовні вимоги не визнав, зазначив суду, що позивач взагалі не працювала на їх підприємстві, тому підстави для стягнення заробітної плати та моральної шкоди відсутні, просить суд відмовити в задоволені позову, у зв'язку з необґрунтованістю. В судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона працювала на підприємстві відповідача у Відокремленому структурному підрозділі ТОВ «Сіті Транспорт Груп» у місті Дніпродзержинську з 01 жовтня 2013 року по 07 листопада 2013 рік майстром відділу технічного контролю та підтвердила факт того, що позивач в цей період також працювала з нею на посаді інспектора відділу кадрів. Заробітна плата нараховувалась на картку Українського професійного банку. В судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона працювала на підприємстві відповідача у Відокремленому структурному підрозділі ТОВ «Сіті Транспорт Груп» у місті Дніпродзержинську бухгалтером та підтвердила факт того, що позивач в період часу з 01 жовтня 2013 року по 07 листопада 2013 рік також працювала з нею на посаді інспектора відділу кадрів. Заробітна плата позивача складала 1147,00 грн. та нараховувалась на картку Українського професійного банку. Вислухавши пояснення позивача, представників сторін, свідків, вивчивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з 01 жовтня 2013 року по 07 листопада 2013 рік працювала на підприємстві відповідача, а саме у Відокремленому структурному підрозділі ТОВ «Сіті Транспорт Груп» у місті Дніпродзержинську на посаді інспектора відділу кадрів, що підтверджується поясненнями свідків. Як роз'яснено в п.7 Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року, згідно зі ст.24 КЗпП укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу. Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи відома власника або уповноваженого ним органу. Судом встановлено, що дійсно відповідач ТОВ «Сіті Транспорт Груп» не виплатило позивачу [PERSON] заробітну плату, що складає 1407,65 грн. за період з 01 жовтня 2013 року по 07 листопада 2013 рік, тобто за 27 робочі дні, з урахуванням середньоденної заробітної плати, яка складає 52,13 грн. = 1147,00 грн. (мінімальна заробітна плата)/22 робочі дні. Та, згідно до вимог ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений строк виплатити неоспорювану ним суму. Таким чином, з ТОВ «Сіті Транспорт Груп» на користь позивача підлягає стягненню 1407 грн. 65 коп. - заборгованість по заробітної плати. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Тому, розглядаючи позовні вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди, з урахуванням моральних страждань останнього внаслідок затримки з нею розрахунку, враховуючи принцип розумності та справедливості, суд вважає, що моральна шкода заподіяна позивачу буде відповідати стягнення на її користь з відповідача кошти в розмірі 300 грн. Оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, то суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial