Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Христинівського районного суду з позовом до Христинівської міської ради Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку, та просить визнати за нею, [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на земельну ділянку загальною площею 0,06 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Позивач в обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначила, що 10 серпня 2005 року [PERSON] в особі довірителя [PERSON] продав позивачці належний йому житловий будинок [ADDRESS] . Обставина відчуження підтверджується Договором купівлі продажу посвідченим Державним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу Бевзюком В.П. та зареєстрованитм в реєстрі за №1771. Право власності позивачки на будинок зареєстровано Христинівським ВП КП «ЧООБТІ» 27.12.2005 року номер запису 1431 в книзі №15. Реєстрація права підтверджується відповідним витягом за № 9450869. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР №16-01-9 власником земельної ділянки по [ADDRESS] до цього часу є [PERSON] .. Позивачці достовірно відомо про те, що [PERSON] виїхав за межі України, а тому набути права власності на земельну ділянку під придбаним нею будинком в інший , ніж судовий спосіб, вона не може . Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 22.02.2021 року відкрито провадження по справі. Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 12.03.2021 року закрито підготовче судове засідання призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явилась, проте від неї до суду надійшла заява в якій вона позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без її участі. В судове засіданні відповідач Христинівська міська рада не з`явилась, проте від неї до канцелярії на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглянути за відсутності їх представника, позовні вимоги [PERSON] визнають повністю, та не заперечують проти їх задоволення. Зважаючи на те, що відповідач, являючись органом місцевого самоврядування адміністративно-територіальної одиниці, а тому маючи про них найбільш достовірні відомості, позовні вимоги визнав, і таке визнання не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд знаходить, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 10 серпня 2005 року [PERSON] в особі довірителя [PERSON] продав позивачці належний йому житловий будинок [ADDRESS] . Обставина відчуження підтверджується Договором купівлі продажу посвідченим Державним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу Бевзюком В.П. та зареєстрованитм в реєстрі за №1771. Право власності позивачки на будинок зареєстровано Христинівським ВП КП «ЧООБТІ» 27.12.2005 року номер запису 1431 в книзі №15. Реєстрація права підтверджується відповідним витягом за № 9450869. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР №16-01-9 власником земельної ділянки по [ADDRESS] до цього часу є [PERSON] .. Позивачці достовірно відомо про те, що [PERSON] виїхав за межі України, а тому набути права власності на земельну ділянку під придбаним нею будинком в інший , ніж судовий спосіб, вона не може . Відповідно до ст. 116 ЗК України набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно ст. 80 та ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно ч.1. ч.3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю; захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування інших, передбачених законом, способів. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивач [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 0,06 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спорудто необхідно визнати за нею право власності на майно, що є предметом позову.

Outcome: approved