Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON], третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. У даному шлюбі в них народилася одна дитина: син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її вихованні та забезпеченні. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, розвитком сина не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання не надає. З метою оздоровлення та розширення світогляду, позивачка має намір поїхати з дитиною закордон. Проте, батько дитини [PERSON], безпідставно відмовляється надати дозвіл на виїзд дитини за кордон та виготовити нотаріально засвідчене клопотання для оформлення закордонного паспорта чи проїзного документа дитини. Просить надати дозвіл на оформлення виїзних документів, а також на тимчасовий виїзд неповнолітнього [PERSON], [INFO] за межі України у країни Шенгенської зони, а також Єгипет, на період зимових, весняних та літніх канікул 2017-2018 навчального року, без дозволу батька дитини [PERSON]. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала суду заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Представник Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради в судове засідання не зявився та про причину неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріли справи, встановив [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано (Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 липня 2011 року). У даному шлюбі народився син [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серії 1-ИД №138821, видане Відділом ДРАЦСу Тернопільського міського управління юстиції). Неповнолітній [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає із позивачем [PERSON] (Довідка про реєстрацію місця проживання особи №826/28-03 від 02.02.2017 року, видана Відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради) та перебуває на повному її утриманні. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, наданого старшим державним виконавцем Тернопілсьькогоміського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиціїу Тернопільській області [PERSON], станом на 01.11.2017 року за [PERSON] рахується заборгованість по аліментах в розмірі 34\~200 грн. У судовому засіданні із позовної заяви позивача встановлено, що вона звернулася до [PERSON] з метою отримання від нього нотаріально посвідченого дозволу (згоди) на оформлення проїзного документа на право виїзду їх дітей за кордон, однак відповідач відмовився надати таку згоду. Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно із ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. У відповідності до вимог ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON], [INFO], знаходиться на повному утриманні матері. Батько [PERSON] дитиною не цікавиться, самоусунувся від виконання батьківського обовязку щодо утримання та виховання сина та своїми діями перешкоджає можливості його належному оздоровленню, розвитку та відпочинку. У відповідності до ст.9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Також в ст.3 вказаної Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що ненадання відповідачем [PERSON] згоди на оформлення проїзного документа шкодить інтересам дитини і не сприяє її всебічному, гармонійному духовному, моральному розвитку.

Outcome: approved