Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та аліментів на утримання матері дитини, відповідно до якої просить суд: стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісяця з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини, тобто до [INFO] ; стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно, з дня звернення до суду і до досягнення [PERSON] , [INFO] трьох років, тобто до [INFO] ; допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу, від якого народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Дитина з народження проживає разом із нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач проживає в іншому населеному пункті, останні півтора року не приїжджав побачитись з донькою, а в поточному році без пояснення причин припинив надавати матеріальну допомогу, залишивши позивача з донькою в скрутному матеріальному становищі. Вони з донькою отримують невелику соціальну допомогу у розмірі 860 гн на місяць. Вона має нерегулярний, невеликий дохід, який отримує від неофіційного,епізодичного підробітку, іноді їм з донькою матеріально допомагають її батьки, інших доходів\~ у неї не має. В той же час, стверджує, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, має постійне джерело доходів, аліментів нікому не платить, інших дітей на утриманні не має,\~ а тому в контексті ст. 84 СК України вважає, що він в змозі надавати матеріальну допомогу ще на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку. На підставі усього вищевикладеного, вона\~ і звернулась до суду з даним позовом. 20.08.2018 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо, вказуючи, що після народження дитини сторони почали проживати окремо. Проте він приїжджав до дитини, коли у нього з`являлась можливість, оскільки\~ проживає в с. Великий Дальник, працює в м. Одесі. Вказує, що під час особистих та телефонних розмов, [PERSON] неодноразово наголошувала, що [PERSON] є лише біологічним батьком дитини та може не приїздити до неї, а лише повинен давати грошові кошти на дитину шляхом перерахування на картковий рахунок. Приблизно півтора роки назад,\~ [PERSON] повідомила, що не надасть можливість побачитись з дитиною, навіть якщо він приїде. Тому, він маючи бажання спілкуватись з дитиною, бачитися з нею, приймати участь у її вихованні, просив: зобов`язати відповідача не чинити йому перешкод брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з їх спільною донькою [PERSON] , [INFO] ; встановити час та день для їх зустрічей з донькою: кожну другу та четверту неділю кожного місяця у проміжок часу з 10-00 до 19-00 години та в день народження дитини [INFO] кожного року з 09-00 до 14-00 години, в присутності матері за місцем проживання матері до досягнення донькою 6 річного віку, стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.09.2018 року, зустрічну позовну заяву [PERSON] \~ до [PERSON] про усунення перешкод щодо участі у вихованні та\~ вільного спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та аліментів на утримання матері дитини. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.02.2019 року, залучено до участі у справі позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та аліментів на утримання матері дитини, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області. Залучено до участі у справі позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та аліментів на утримання матері дитини, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача орган опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації Одеської області. Позивач за первісним позовом в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, наведених у позові. Проти задоволення зустрічних позовних вимог повністю заперечувала, про що надала письмовий відзив, у якому вказала що жодним чином не чинить перешкод у спілкуванні батьком з дитиною, жодних доказів намагання позивача за зустрічним позовом приїжджати до дитини, спілкуватися з нею відповідач не надав. Таким чином, батько дитини самостійно самоусунувся від обов`язку покладеного на нього законом. Вважає, що спору між нею та позивачем за зустрічним позовом щодо участі у вихованні дитини немає. А тому відсутні навіть підстави для звернення до суду в порядку ч. 1 ст. 4 ЦПК України. Представник відповідача, відповідач, за первісним позовом в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог частково заперечували, звертаючи увагу суду на клопотання відповідача, наявному в матеріалах справи, за яким батько в змозі утримувати дитину, надаючи аліменти у розмірі 900 грн. щомісяця. На утримання матері матеріальної допомоги не має можливості надавати. Також, наполягав на задоволенні зустрічного позову. Окрім того, в матеріалах справи наявна відповідь на відзив позивача за зустрічним позовом, згідно якого він наполягає, що позиція [PERSON] лише засвідчує, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер. У зв`язку із даними обставинами загострились взаємовідносини між відповідачем та позивачем, і така ситуація в їх особистих відносинах не надає можливості мирним шляхом вирішувати питання про визначення порядку спілкування з дитиною, який мав би влаштовувати кожну із сторін, що зумовлює вирішення даного питання лише в судовому порядку. Представники третьої особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи сповіщались належним чином причина неявки суду невідома. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вислухавши допитану в якості свідка [PERSON] , ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що дійсно позивач за первісним позовом та відповідач є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . /л.с.8/. Згідно довідки № 500, виданої КП «ЖЕО № 1» 20.06.2018 року, [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] . Склад сім`ї: донька [PERSON] , 2016 року народження. Донька зареєстрована біля матері /л.с. 9/. Вказане також підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання [PERSON] та паспортними даними позивача. Позивач вказуючи на рівень своїх доходів приєднала до матеріалів справи довідку з управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради № 582 від 18.06.2018 року, з якої вбачається, що позивач отримує допомогу на дитину [PERSON] з 01.07.2016 у розмірі 860 грн щомісячно. / л.с.10/. Також з виписки з карткового рахунку [PERSON] вбачається, що відповідач періодично до 12.12.2017 року сплачував на утримання дитини [PERSON] аліменти у добровільному порядку. /л.с.17-27/ Так, згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України,\~ при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. Відповідно до\~ ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлено з 01.07.2019 року прожитковий мінімум дітей віком до 6 років - 1699 грн. У своєму відзиві на позовну заяву від 20.08.2018 року, відповідач вказував на своє незадовільне матеріальне становище, а саме, що його місячна заробітна плата на сьогодні складає 3800 грн, після оподаткування 3059 грн, а також на те, що на його утриманні знаходяться непрацездатні батьки, тому сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн, що складає майже половину його доходу, для нього є непосильним. У підтвердження вказаних стверджень надав до матеріалів справи довідку № 06/08-18-1 від 06.08.2018 року з ПП «Шина люкс», згідно якої [PERSON] дійсно працює у ПП «Шина люкс» з 01.03.2017 року за основним місцем роботи та займає посаду комірник. Посадовий оклад становить 3800 грн.\~ /л.с.48/ Також, приєднав копію пенсійного посвідчення своєї матері та довідку до акту огляду МСЕК, про те, що батько відповідача є інвалідом першої групи інвалідності категорії « [PERSON] ». /л.с.49-50/. Згідно письмового клопотання відповідача від 09.08.2019 року, він взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання своєї доньки у розмірі 900 грн щомісячно. Враховуючи усе вищевикладене, виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що\~ ст. 180 СК України\~ покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, прийнявши до уваги матеріальне становище платника аліментів, вікову категорію дитини [PERSON] , [INFO] , її потреби, рівень доходів позивача, тож суд приходить до висновку, що вимоги позивача [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісяця з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини, підлягають частковому задоволенню, а саме доцільно та в інтересах дитини, буде стягнути з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць. Стосовно вимог позивача щодо стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, суд приходить до наступного. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до\~ ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, передумовою стягнення аліментів такої категорії є додержання двох умов: проживання дитини у одного з подружжя та можливість другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, стабільну роботу,\~ інших аліментних зобов`язань не має, враховуючи також те, що станом на момент звернення позивача до суду дитині ще не виповнилось три роки, відповідно суд вважає, позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років підлягають частковому задоволенню/ з урахуванням можливості відповідача надавати таку допомогу/, а саме необхідно стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно, з дня звернення до суду і до досягнення [PERSON] , [INFO] трьох років, тобто до [INFO] . Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з частковою обґрунтованістю позовних вимог позивача, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збур у розмірі 704, 80 грн. Стосовно зустрічних позовних вимог, суд приходить до наступного. Згідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Право на безперешкодне спілкування матері, батька та дитини між собою встановлене ст.153 СК України. За приписами ст.157 СК України, питання щодо виховання дитини вирішується батьками спільно, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Так, позивачем за зустрічним позовом зазначено на наявність підстав для перешкод у спілкуванні з дитиною, що чиняться з боку відповідача, з якою проживає дитина. У відзиві відповідач вказала на відсутності спору загалом з цього приводу, та наполягала, що позивач самоусунувся від покладеного на нього обов`язку у вихованні дитини. В судовому засіданні, яке відбулось 04.03.2019 року було допитано свідка матір позивача [PERSON] , яка пояснила, що дійсно з боку [PERSON] чиняться перешкоди у спілкуванні з малолітньою [PERSON] . Так, вказала, що вона була свідком телефонної розмови, коли відповідач заборонила [PERSON] приїздити до неї, оскільки побачитись з дитиною йому все одно не дадуть. Задля повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, Білгород - Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено ухвалу від 02.05.2019 року, згідно якої витребувано зі служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, адреса: Одеська області, м. Білгород-Дністровський, вул. Михайлівська, 56, висновок щодо визначення способу участі [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] , яка проживає по [ADDRESS] . Зобов`язано службу у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, адреса: Одеська області, м. Білгород-Дністровський, вул. Михайлівська, 56, надати на адресу суду висновок щодо визначення способу участі [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] , яка проживає по [ADDRESS] .. Згідно висновку виконавчого комітету Білгород - Дністровської\~ міської ради, як органу опіки та піклування про порядок спілкування [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] та визначення способу участі у її вихованні № 02/15-29-3178 від 17.07.2019 року, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Білгород-Дністровської міської ради від 09.07.2019 року, вік дитини, виходячи із інтересів дитини, не порушуючи режимні моменти, з урахуванням пропозицій та побажань матері [PERSON] , виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, як орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити наступний порядок спілкування [PERSON] з донькою [PERSON] , [INFO] , а саме: надати можливість [PERSON] зустрічатися з донькою [PERSON] , [INFO] : кожної другої та четвертої неділі місяця в присутності т матері з 10-00 годині до 19-00 години в м. Білгород-Дністровському у місцях дитячих розваг з дотриманням режимних моментів; в день народження [PERSON] , 22 липня, за попередньою домовленістю між батьком та матір`ю. Попередити [PERSON] та [PERSON] про недопустимість підбурювання [PERSON] проти кожного з них. Відповідно до ст.158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.\~\~\~\~ Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини,суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного із батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання свої обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них. вік дитини,стан її здоров`я та інші обставини що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного із батьків,зловживання ним алкогольними або наркотичними засобами. Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч. 3 ст.9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Частиною 1 ст.18 Конвенції передбачено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до ч.1, 2 ст.12 цього ж закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ст.15 цього ж Закону дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені в суді у порядку, встановленому законом. З урахуванням усього вищевикладеного, суд приходить до висновку про можливість визначення спілкування [PERSON] з донькою [PERSON] , [INFO] , наступним чином: надати можливість [PERSON] зустрічатися з донькою [PERSON] , [INFO] : кожної другої та четвертої неділі місяця в присутності\~ матері з 10-00 годині до 19-00 години в м. Білгород-Дністровському у місцях дитячих розваг з дотриманням режимних моментів; в день народження [PERSON] , 22 липня, за попередньою домовленістю між батьком та матір`ю. Попередити [PERSON] та [PERSON] про недопустимість підбурювання [PERSON] проти кожного з них. Разом з тим, згідно ч.1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, у зв`язку з недоведеністю факту створення перешкод з боку відповідача у спілкуванні з дитиною та виконанні позивачем своїх батьківських обов`язків належними і допустимими доказами, позовні вимоги в частині усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, є необґрунтованими, недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial