Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду в своїх інтересах та в інтересах [PERSON] із позовом до відповідача Тернопільської міської ради про визнання права власності на спадкове майно після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], а саме на земельну ділянку площею 0.0600 га. для будівництва та обслуговування житлового житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] залишилася земельна ділянка площею 0.0600 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS], яка відповідно до державного акту серія [NUMBER] від 20.01.2005 року належить йому на праві власності. 31.12.2004 р. на підставі договору дарування [PERSON] який помер [INFO] подарував їй - [PERSON] 27/50 частин, а [PERSON] - 23/50 частин житлового будинку [ADDRESS]. На звернення до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини - земельної ділянки площею 0.0600 га. для будівництва та обслуговування житлового житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] за законом після померлого [INFO] батька [PERSON], їм було відмовлено із посиланням на ч.1 та ч.4 ст.120 Земельного кодексу України. У судове засідання позивач [PERSON], [PERSON] та її представник не з»явилися, проте подали заяви про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності. Представник відповідача Тернопільської міської ради у судове засідання не з»явився, проте подав заяву про розгляд справи у відсутності представника міської ради, пославшись при ухваленні рішення на думку суду. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 25.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 810. Із договору дарування посвідченого 31.12.2004 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Іваненко О.С. за реєстровим номером №8893, серія ВВТ №744465 вбачається, що [PERSON] подарував [PERSON] 27/50 частин житлового будинку [ADDRESS]. Із договору дарування посвідченого 31.12.2004 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Іваненко О.С. за реєстровим номером №8889, серія ВВТ №744464 вбачається, що [PERSON] подарував [PERSON] 23/50 частин житлового будинку [ADDRESS]. 20.01.2005 року [PERSON] на підставі рішення 12 сесії 4 скликання Тернопільської міської ради від 09.09.2004 р. №4/12/48 видано Державний акт про право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], який стверджує той факт, що він є власником земельної ділянки площею 0.0600 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS]. Із повідомлення Першої Тернопільської державної нотаріальної контори від 16.02.2014 р. вбачається, що 07.03.2013 р. дочка померлого [PERSON] - [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] по факту реєстрації за однією адресою разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Дружина померлого [PERSON] - [PERSON] (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] видане 19.10.1958 р. Тернопільським міським бюро ЗАГС, актовий запис №455) звернулася до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка. Постановою Першої Тернопільської державної нотаріальної контори від 13.02.2014 р. [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0.0600 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS], після смерті [PERSON], який помер [INFO] посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] отримавши 31.12.2004 року в дарунок від померлого будинковолодіння [ADDRESS] фактично відповідно до ч.1 ст.120 Земельного кодексу України отримали право на земельну ділянку на якій розташоване вказане будинковолодіння, що зумовило припинення у покійного [PERSON] права користування зазначеною земельною ділянкою, так - як право власності на землю площею 0.0600 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] він отримав лише 20.01.2005 р., а саме після вчинення правочину дарування вказаного будинковолодіння, яке розташоване на спірній землі. Відповідно до ч.1, ч.4 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до п.18 Постанови ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р. №7, вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що: ґ) при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК ( 2768-14 ) до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2001 р. в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до статті 120 ЗК 2001 року на підставі цивільноправових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 р., згідно зі статтею 377 ЦК ( 435-15 ), а з часу внесення змін до статті 120 ЗК Законом України від 27 квітня 2007 р. N 997-V ( 997-16 ) - і згідно зі статтею 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. Відповідно до статті 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). До складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст.1218 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.( ч.1 ст.1261 ЦК України). Відповідно до вимог ст.1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. (ст.1268 ЦК України). Згідно ст.392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладенні обставини, беручи до уваги той факт, що позивачі являються спадкоємцями за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], своєчасно прийняли спадщину після смерті останнього, а також з огляду на той факт, що до складу спадщини їх покійного батька входила земельна ділянка загальною площею 0.0600 га., яка розташована в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд тому, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати за позивачем [PERSON] право власності на 27/50 частин земельної ділянки загальною площею 0.0600 га., яка розташована в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та за позивачем [PERSON] право власності на 23/50 частин зазначеної земельної ділянки в порядку спадкування за законом після батька [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved