Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» про стягнення страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю. До початку розгляду судом справи по суті позивач звернулась із письмовою заявою, в якій просить стягнути із відповідача моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, у розмірі 13764 грн. В судове засідання позивач не з»явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Просить суд стягнути із відповідача в її користь моральну шкоду, пов»язану із смертю потерпілого, у розмірі 13764 грн., із підстав, викладених у позові та в заяві про уточнення позовних вимог. Зокрема, [PERSON] вказала, що 22 листопада 2013 року близько 14 год. в с.Ласківці Теребовлянського району Тернопільської області [PERSON], керуючи автомобілем марки «КАМАЗ-5511», д.н.з. [NUMBER], наближаючись до стоячого вантажного автомобіля марки «МАЗ-555102», д.н.з. [NUMBER], порушуючи Правила дорожнього руху України, допустив переїзд колесами автомобіля через тіло її чоловіка [PERSON], внаслідок чого йому були спричинені тілесні ушкодження, від яких він помер на місці настання дорожньо-транспортної пригоди. Вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 4 березня 2014 року [PERSON] засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника автомобіля, яким керував [PERSON], застрахована страховиком приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «ПРОВІДНА», вважає, що у відповідача виник обов»язок відшкодувати їй моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, у розмірі 13764 грн. з підстав та у порядку, передбаченому Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, [PERSON] вказала, що заподіяна їй моральна шкода виразилась у моральних стражданнях внаслідок втрати чоловіка, неспокою, порушенні сну та звичного ритму життя, оскільки переважну більшість справ вона вирішувала спільно із чоловіком. Представник відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» у судове засідання не з»явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та письмові заперечення проти позову, з яких вбачається, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та необгрунтованими, третьою особою [PERSON] їй повністю відшкодовано майнову та моральну шкоду, а тому вона не вправі повторно звертатись із вимогою про відшкодування їй моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «ПРОВІДНА». Третя особа [PERSON] у судове засідання не з»явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання вимог позивача. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив 22 листопада 2013 року близько 14 год. у с.Ласківці Теребовлянського району на території ТзОВ «Ласковецький бровар» водій [PERSON], знаходячись за кермом в автомобілі марки «КАМАЗ-5511», д.н.з. [NUMBER], без пасажирів, із вантажем (ячменем) вагою 8 т, розпочав рух. Наближаючись до автомобіля марки «МАЗ-555102, державний номерний знак [NUMBER], який стояв зліва від нього, порушуючи вимоги Правил дорожнього руху України, виявивши небезпеку для свого руху, тобто зміну дорожньої обстановки- появу рухомого об»єкту, який наближався до траєкторії руху керованого ним транспортного засобу, [PERSON] негайно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, хоча мав таку технічну можливість, внаслідок чого допустив переїзд колесами автомобіля через тіло [PERSON]. У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток черепу (мозкового і лицевого) із руйнуванням речовини головного мозку з викидом його назовні, від яких настала його смерть на місці пригоди. Вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 4 березня 2014 року [PERSON] засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, до 3 років і 6 місяців позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами із звільненням від відбування покарання з випробуванням. Вказаний вирок набрав законної сили. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов»язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Власником автомобіля марки «КАМАЗ-5511», д.н.з. [NUMBER], є ТВЗМП «Вільна Україна», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Ласковецький Бровар», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 20.01.1988 року. Відповідно до полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/1469994 від червня 2013 року, виданого приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «ПРОВІДНА», товариство з обмеженою відповідальністю «Ласковецький Бровар» застрахувало свою цивільно-правову відповідальність за шкоду третім особам, яка настає під час дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу-автомобіля марки «КАМАЗ-5511», д.н.з. [NUMBER]. Вказаним полісом встановлено страхову суму (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров»ю - 100 000 грн., за шкоду, заподіяну майну - 50 000 грн. Судом встановлено, що в результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток черепу (мозкового і лицевого) із руйнуванням речовини головного мозку з викидом його назовні, від яких на місці пригоди настала його смерть. Смертю [PERSON] позивачу [PERSON] заподіяно моральну шкоду, яка виразилась у моральних стражданнях внаслідок втрати чоловіка, неспокою, порушенні сну та звичного ритму життя, оскільки переважну більшість справ остання вирішувала спільно із чоловіком. Згідно з ст.22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи. Відповідно до п.23.1 ст.23 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров»ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов»язана із смертю потерпілого. Пунктом 27.3 ст.27 вказаного Закону передбачено, що страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 13 травня 1978 року. Згідно з довідкою Ласковецької сільської ради Теребовлянського району від 24.03.2014 року у позивача та померлого [PERSON] є син [PERSON], [INFO]. [PERSON] є студентом V курсу Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя. З огляду на наведене та відсутність заяви дитини померлого [PERSON] про відмову від стягнення із відповідача в його користь моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, суд вважає, що із відповідача в користь позивача слід стягнути 6882 грн. моральної шкоди, пов»язаної із смертю потерпілого. Суд не приймає до уваги твердження відповідача про відсутність у позивача [PERSON] права на стягнення із нього вказаної шкоди, оскільки [PERSON] їй відшкодовано моральну та майнову шкоду і зазначене підтверджується вироком суду, виходячи з наступного. Так, у письмовій заяві позивача [PERSON], поданій нею 10 липня 2014 року під час розгляду цієї справи, вказано, що вона не мала до [PERSON] претензій майнового характеру, які полягають у витратах на поховання чоловіка. Інших вимог, в тому числі, пов»язаних із відшкодуванням моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого, вона до [PERSON] не висловлювала, оскільки мала намір звертатись із відповідною заявою до страхової компанії. Крім того, із змісту заяви [PERSON] про розгляд справи у його відсутності вбачається, що він підтримує позовні вимоги [PERSON] Також, на думку суду, із змісту вироку Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 4 березня 2014 року, не можна зробити однозначного висновку про відсутність в [PERSON] до [PERSON] претензій морального характеру у зв»язку із смертю чоловіка, оскільки про це у вироці не зазначено. Відповідно до ст.23, ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я, із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів, із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Таким чином, аналізуючи встановлені у судовому засіданні обставини, підтверджені доказами, суд приходить до переконання, що права позивача [PERSON] порушені, а тому підлягають захисту шляхом часткового задоволення її позовних вимог.

Outcome: partial