Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] 29 грудня 2006 року у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом №796; після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «Козловська»; стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 грудня 2006 у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ у Полтавській області за актовим записом №796. Від даного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що подружнє життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини припинено з серпня 2018 року. На даний час між сторонами відсутнє порозуміння, любов та повага. [PERSON] зазначає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, а тому його збереження буде суперечити їхнім спільним інтересам. За викладених обставин позивач і вимушена звернутись до суду із позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 22 грудня 2018 року провадження у справі було зупинено та надано сторонам строк на примирення. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 28 березня 2019 року поновлено. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, вислухавши думку позивача та відповідача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне. Шлюб між сторонами у справі, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 29 грудня 2006 року у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ Полтавської області за актовим записом №796, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №024042. Сторони від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження серії І-КЕ №074564, виданого 20 квітня 2001 року, та малолітнього сина [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження серії І-КЕ №043564, виданого 12 лютого 2007 року Крюківським ВРАЦС Кременчуцького МУЮ Полтавської області. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно\~зі статтею 56 Сімейного кодексу України, \~кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що подружжя шлюбних відносин не підтримує тривалий час, а саме з серпня 2018 року. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, вони не мають наміру щодо поновлення сімейних стосунків. Заходи, вжиті судом щодо примирення подружжя у виді надання їм строку на примирення, не дали результату. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків значний час, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін; приймаючи до уваги думку відповідача, який не заперечує проти розірвання шлюбу, а також той факт, що вжиті судом заходи щодо примирення подружжя, не дали позитивного результату, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Козловська». Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Частиною 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» \~від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами)\~передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~За викладених обставин, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового, сплаченого нею при подачі позову до суду 03 вересня 2018 року згідно квитанції №0.0.1124032069.1, оригінал якої міститься в матеріалах справи, а також стягнути на її користь з відповідача [PERSON] сплачений нею судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved