Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулася в\~суд з\~позовом до\~ [PERSON] про стягнення\~аліментів. Свій позов мотивує тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 27.08.2010 року. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.10.2015 року шлюб розірвано. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Зазначає, що відповідач участі у вихованні дитини не приймає, відмовляється в добровільному порядку надавати належну фінансову допомогу на його утримання. Вона на даний постійної роботи не має. Відповідач є приватним підприємцем, отримує мінливий дохід. З врахуванням зазначеного, просила стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4 000, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Представником позивача на адресу суду подано письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Разом з тим, уточнено позовні вимоги - просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 2\~500, 00 грн. Відповідач у письмовій заяві розгляд справи просить провести у його відсутності, уточнені позовні вимоги в частині сплати аліментів в розмірі 2 500, 00 грн. визнав. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.08.2010 року. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.10.2015 року шлюб розірвано (а.с. 4). Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Як зазначено у статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач не проживає разом з дитиною, належну матеріальну допомогу на її утримання не надає, отже, він зобов`язаний сплачувати аліменти на користь позивача, яка проживає разом з дитиною. Таким чином, позовні вимоги стосовно присудження на користь позивача аліментів є обґрунтованими та суд їх задовольняє. Визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Частиною першою статті 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що він є здоровою працездатною особою, має мінливий дохід. Визначаючи розмір аліментів, суд врахував, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, потреби дитини, матеріальний стан відповідача, загальновідомі обставини про щоденну потребу дитини у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, постійне зростання цін на товари та послуги для дітей. Cуд зауважує, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків обов`язку по утриманню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи пріоритетність інтересів дітей на користь яких стягуються аліменти, визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, матеріальне становище позивачки, матеріальне становище платника аліментів, те, що відповідач є працездатним та спроможним отримувати доходи, уточнені позовні вимоги визнав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2 500,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня звернення з позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved