Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], КП ЖКС «Хмельницький» та просила встановити порядок користування спільною квартирою, виділити [PERSON] ? частину квартири [ADDRESS] в натурі; зобовязати КП ЖКС «Хмельницький» розділити особовий рахунок по квартирі [ADDRESS] відповідно визначених часток; зобовязати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON], [INFO], у здійсненні права власності на ? частину квартири [ADDRESS] шляхом вселення [PERSON], [INFO], на ? частину квартири [ADDRESS], посилаючись на таке. [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON], померлого 17 травня 2012 року, у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. Право власності на ? частину квартири [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] в КП «ОМБТІ та РОН» 12 грудня 2012 року за №627 в книзі: 709пр-156. Квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належала [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 13 вересня 1996 року, реєстровий №6-5796 та зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» в книзі №95пр. на стор. №97 за реєстр. №627. 24 лютого 2009 року [PERSON] продав, а [PERSON] придбала ? частину квартири [ADDRESS], про що свідчить договір купівлі-продажу від 24 лютого 2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-361. Право власності на ? частину квартири [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] в КП «ОМБТІ та РОН» 22 квітня 2009 року за №2583 в книзі: 709пр-156. [PERSON] чинить перешкоди [PERSON] при здійсненні права власності та не дає доступ до спільного нерухомого майна - квартири [ADDRESS]. Тому, позивач вимушена звернутися з цим позовом за захистом своїх законних прав та інтересів. [PERSON] надала до суду заперечення на позов, та просила не проводити розділ майна при якому буде втрачено її (квартири) цільове призначення; ухвалити рішення про укладення договору сплати ? частини житла [PERSON] в сумі 12000,0 грн. з відстрочкою платежу; врахувати неодноразове доступ-вторгнення в оспорюванного житло [PERSON] де були вчинені дії виносу документів, речей, як особистого так і загального користування з колишнім чоловіком (померлим), що свідчать звернення [PERSON] до РВ ОМУ, про розгляд поведінки злочинного характеру [PERSON]. В обґрунтування своїх заперечень посилалась на те, що з 22 жовтня 1994 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який був розірваний 31 січня 2008 року. В травні 2012 року [PERSON] помер. Весь цей час з 1993 року і до дня смерті вона проживала з чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS], яка належала померлому на праві власності. Після розірвання шлюбу [PERSON] з [PERSON] продовжувала проживати разом як подружжя, речі загального господарства, без розділу особистих рахунків та розділу ? частини в натурі, так як квартира складається із однієї житлової кімнати площею 11,4 кв. м., загальною площею 31,5 кв. м. Інвентаризаційна вартістьквартири складає 30021,0 гривень, згідно технічної характеристики КП «Одеського міського бюро технічної інвентаризації та довідки ЖКС «Хмельницький». [PERSON] запропонував [PERSON] частину квартири, так як бажав, щоб вона була в подружніх відносинах з ним завжди. 24 лютого 2009 року [PERSON] продав, а [PERSON] придбала ? частину квартири [ADDRESS]. Вартість квартири визначалась із балансової вартості, часу вводу в експлуатацію будинку, технічного стану будинку. Сплатила [PERSON] 15000,0 гривень, які колишній чоловік передав на лікування своїй дочці [PERSON]. Сплата комунальних послуг після придбання ? частини спірної квартири сплачували вони разом із померлим. На вимогу [PERSON] на право доступу та користування своєю часткою [PERSON] не заперечувала та не заперечую, але за технічними даними проживання разом не можливо, через стан здоровя [PERSON], яка перебуває на обліку Одеського обласного медичного центру психічного здоровя з 1998 року. На теперішній час [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі. [PERSON] ніколи та нічого не вкладала в ведення господарством їх сімї (ремонт, благоустрій, допомогу). Крім того, між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб 22 жовтня 1994 року. Причини розпаду їх сім'ї не правомірні, так як їх подружні стосунки не припинялися по день смерті чоловіка, що підтверджується документами і свідками в додатку до позову про визнання проживання однією сім'єю в шлюбі, справа №521/9958/13 (провадження №2о/521/225/13). Спадкоємець чоловіка, дочка [PERSON], вимагає продати житло та відшкодувати їй частку спадщини. Згідно ст. 365 ЦК України частка в майні є незначною та не може бути виділена в натурі, як оспорювань однокімнатне житло за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Цвєтаєва у м. Одесі. Спільне володіння і користування неможливо через недоброзичливі відносин, сполучених з погрозами і самовільних дій, як зміна замка вхідних дверей, загрози продати успадковану частина житла «циганам», поселити квартирантів і т.п. Спільне володіння майном не співпадають з інтересами позивача [PERSON], так як у співвласника є місце проживання на інший території, житлова площа за адресою: [ADDRESS]. Зустрічний позов відповідачем не подавався. КП ЖКС «Хмельницький» у судове засідання не вявився, був сповіщений належним чином. Представник позивача в судове засідання тривалий час не зявляється. Враховуючи, що справа розглядається тривалий час, по справі призначалася експертиза, досліджувалися докази, суд вирішив розглянути справу на підставі наявних доказів з метою вирішення спору по суті. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 13 вересня 1996 року, реєстровий №6-5796 та зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» в книзі №95пр. на стор. №97 за реєстр. №627, квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належала [PERSON]. Відповідно до технічного паспорту від 14 листопада 2012 року, квартира [ADDRESS] в цілому складається з однієї житлової кімнати, житловою площею 11,4 кв. м, загальною площею 31,5 кв. м. 24 лютого 2009 року [PERSON] продав, а [PERSON] придбала ? частину квартири [ADDRESS], про що свідчить договір купівлі-продажу від 24 лютого 2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-361. Право власності на ? частину квартири [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] в КП «ОМБТІ та РОН» 22 квітня 2009 року за №2583 в книзі: 709пр-156. 29 жовтня 2005 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Галактіонова», про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ЖД №011029 від 29 жовтня 2005 року, запис №514. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 грудня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-2882, [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON], померлого 17 травня 2012 року, у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. Право власності на ? частину квартири [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] в КП «ОМБТІ та РОН» 12 грудня 2012 року за №627 в книзі: 709пр-156. 11 листопада 2015 року [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт на користь [PERSON] щодо належної їй частки квартири [ADDRESS], що підтверджується заповітом від 11 листопада 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-932. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2016 року призначено у цивільній справі судову будівельно-технічну експертизу, виконання якої доручено судовим експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, на вирішення якої поставлені такі питання: 1) Яка дійсна (ринкова) вартість квартири за адресою [ADDRESS] ? 2) Чи є технічно можливі варіанти розподілу квартири [ADDRESS] в натурі між [PERSON] та [PERSON] з урахуванням рівності їх часток у цій квартирі? Якщо так вказати ці варіанти? Якщо ні, вказати можливі варіанти можливого розподілу з незначним відступом від рівності часток? 3) Визначити усі можливі варіанти розподілу квартири в натурі між співвласниками, що знаходиться з адресою: [ADDRESS] з урахуванням перебудови. Відповідно до висновку експерта №615 від 04 травня 2016 року, вбачається, По першому питанню: Ринкова вартість квартири за адресою: [ADDRESS], складає 15207,0 доларів США або 383223,0 гривень (Курс НБУ на 04 травня 2016 року складає 2520,0907 грн./100 доларів США); По другому та третьому питанням: В результаті проведеного дослідження можна зробити висновок, що здійснити розподіл квартири за адресою: [ADDRESS], між [PERSON] та [PERSON], з урахуванням рівності їх часток, входів, у складі житлових і підсобних приміщень, регламентованих ДБН В. 2.2-15-2015 - технічно неможливо. Згідно проведеного дослідження можна зробити висновок, що відсутні інші технічно можливі варіанта розподілу квартири в натурі між співвласниками, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], з урахуванням перебудови. Згідно із листа КП «БТІ» Одеської міської ради від 16 січня 2017 року за №480043.72, вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року за [PERSON] зареєстровано право власності на ? частину (залишок від одиниці) квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданому Шостою одеською державною нотаріальною конторою 17.07.2000 р., р. №2-2059. Дата реєстрації: 14.08.2000 р. (книга 311пр, стор. 180, р. №2002). Але, у зв'язку з відсутністю у базі даних про рік народження можливий повний збіг П.І.Б.; за [PERSON], [INFO], на 1/2 частину квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому Другою одеською державною нотаріальною конторою 24.02.2009 р., р. №3-361. Дата прийняття рішення про реєстрацію: 22.04.2009р. (номер запису: 2585 в книзі: 709пр-156); за [PERSON], [INFO], на 1/2 частину квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданому Другою одеською державною нотаріальною конторою 03.12.2012 р., р. №1-2882. Дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 12.12.2012 р. (номер запису: 627 в книзі: 709пр-156). Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ними (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно із ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно із ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб на власний розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тому такими діями відповідачем порушені права та законні інтереси позивача у справі. Судом встановлено, що [PERSON] створює перешкоди позивачу у користуванні власністю, тому суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити частково. Зобовязати КП ЖКС «Хмельницький» розділити особовий рахунок по квартирі [ADDRESS] відповідно визначених часток. Зобовязати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON], [INFO], у здійсненні права власності на ? частину квартири [ADDRESS] шляхом вселення [PERSON], [INFO], на ? частину квартири [ADDRESS]. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: partial