Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] звернулася до Новобузького районного суду Миколаївської області із позовною заявою в якій просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON]\~ на її користь, аліменти в сумі\~ 1000 грн. на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 19 листопада 2011року вона уклала шлюб із відповідачем [PERSON], який було зареєстровано Відділом ДРАЦС Новобузького районного управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. 15.02.2016 року сторони розлучились і на даний час син [PERSON] знаходиться на утриманні позивачки, відповідач припинив приймати участь в утриманні сина, тому відповідачка вирішила скористатися своїм правом та отримувати аліменти за рішенням суду на утримання сина. В судове засіданні позивачка не зявилась, однак надала заяву, в якій просила справу слухати без її присутності, свій позов підтримує та просить його задовольнити. \~ Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи. Будь-яких клопотань, заяв від відповідача не надійшло, причини своєї неявки він суду не повідомив, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі (позивача, відповідача), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про народження серії I-ФП № 158261 ( а.с.4) у позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] від спільного подружнього життя, 24 січня 2012 року народився син [PERSON]. Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 15.02.2016 року шлюб між сторонами було розірвано ( а.с.7). Як встановлено в судовому засіданні, на утримані позивачки [PERSON]. знаходиться син [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Новобузької міської ради Миколаївської області за вих. № 11886 від 10.11.2015 року ( а.с. 5) та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 05.02.2016 року (а.с.06). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною третьою ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ За наведених обставин\~\~суд на підставі\~\~ст. 180, 181, ч.1 ст. 184 СК України прийшов до висновку про те, що відповідач зобов'язаний\~\~сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина, який знаходиться на утриманні останньої, а розмір аліментів підлягає\~\~визначенню у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач\~\~має нерегулярний, мінливий дохід. Даних про наявність обставин, які відповідно до приписів ст. 188 СК України є підставою для звільнення від сплати аліментів, матеріали справи не містять. Згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства / ст. 11 ЦПК України/ суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до норм ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обов'язок доказування і подання доказів процесуальним Законом / ст.60 ЦПК/, покладено на сторони. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень Разом з тим, суд вважає за необхідне роз'яснити , що згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. А також, відповідно до вимог ст.186 СК України платник аліментів може звернутися з заявою до органу опіки та піклування щодо цільового витрачання аліментів. Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір таких витрат визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Виходячи із принципу розумності, виваженості та справедливості, а також з огляду на матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, те, що дитина постійно проживає з матір'ю, яка крім матеріальних затрат також витрачає власні сили і час для забезпечення нормального виховання і розвитку дитини, відсутності відомостей про існування у відповідача інших утриманців, а також того, що на даний час відповідач офіційно не працевлаштований, хоча є працездатною та фізично здоровою людиною, суд вважає, що аліменти в розмірі 1000,00 грн є тим розміром, який відповідач повинен сплачувати на утримання сина. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved