Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги позову обґрунтовані тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 квітня 2002 року. Від шлюбу мають повнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що з лютого 2018 року спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини між сторонами припинені, шлюб існує формально, вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 липня 2019 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою Дніпровського районного суд м.Києва від 13 вересня 2019 року призначено [PERSON] та [PERSON] чотири місяці строку для примирення, провадження у справі зупинено до закінчення строку на примирення. Ухвалою Дніпровського районного суд м.Києва від 13 січня 2019 року поновлено провадження в даній справі. Також ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 грудня 2019 року закінчено підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача адвокат Осадчий П.Ю. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити та судові витрати з відповідача не стягувати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сімейні відносини регулюються лише в тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ст. 7 СК України). Згідно зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами 12 квітня 2002 року було укладено шлюб (а.с.5). Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 6,7). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Спору щодо визначення місця проживання дітей та поділу майна на час розгляду справи у сторін немає. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконаний, що примирення з відповідачем не можливе, відповідач згодна з цим в повному обсязі. У встановлений судом строк для примирення сторони не досягли взаємної згоди щодо збереження сім`ї. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач не ставить вимоги про стягнення з відповідача сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved