Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачки [PERSON] , яка є її рідною сестрою, зазначивши, що [INFO] померла їх мати - [PERSON] , [INFO] , яка була інвалідом першої групи загального захворювання та потребувала постійного стороннього догляду та піклування. Зважаючи на стан матері, вона з 01 січня 2014 року та по день її смерті фактично мешкала разом із нею, здійснювала догляд, піклування, а згодом організувала поховання. [PERSON] заповіла все належне майно на її користь згідно заповіту, посвідченого 30 січня 2014 року. На похованні матері [PERSON] заявила, що не претендує на спадщину, яка залишилась після її смерті, проте при зверненні до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав після смерті матері, вона дізналась про те, що відповідачка, яка є інвалідом і має право на обов`язкову частку у спадщині, також звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що перешкоджає їй в повному обсязі реалізувати своє право на спадщину за заповітом. [PERSON] була обізнана про хворобу та тяжкий стан здоров`я матері, однак жодного разу не відвідала її, не надавала матеріальної, моральної, фізичної та будь-якої іншої підтримки, навіть не телефонувала. В сплаті комунальних послуг, оплаті їжі, ліків, медичної допомоги, підтвердження дійсності договору купівлі-продажу спадкового майна, організації поховання та поминальних обідів відповідачка жодної участі не приймала. [PERSON] потребувала постійного стороннього догляду та нагляду у зв`язку із психічною хворобою, а отже була безпомічною та перебувала у безпорадному стані. Не зважаючи на те, що вона є інвалідом другої групи, її дохід складається із пенсії по інвалідності, вона виконувала обов`язки з утримання та догляду хворої матері. Ухилення [PERSON] від надання допомоги матері, яка потребувала допомоги полягає в її умисній бездіяльності, спрямованій на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов`язане з її винною поведінкою, оскільки відповідачка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Позивачка просить: -визнати [PERSON] , [INFO] негідним спадкоємцем померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] ; -усунути [PERSON] від права на спадкування після померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 червня 2019 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 серпня 2019 року строк проведення підготовчого провадження у справі продовжено на 30 днів. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2019 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві і зазначила, що їх мати - [PERSON] була інвалідом першої групи за психічним захворюванням, потребувала допомоги, стороннього догляду та постійного нагляду, оскільки іноді через хворобу поводилась агресивно і могла зашкодити собі, або оточуючим. Опікуванням за матір`ю займалась виключно вона. Відповідачка безпідставно вважала, що мати винна в притягненні її сина до кримінальної відповідальності на грунті чого неприязно ставилась до неї, взагалі не спілкувалась, навіть у телефонному режимі, будучи обізнаною про стан здоров`я матері та її потребу в сторонній допомозі, ухилялась від цього. Вони з матір`ю ходили до [PERSON] просити допомоги - щоб вона деякий час (в період перебування позивачки в лікарні) доглядала за матір`ю, яка не могла обходитись без стороннього нагляду, проте, відповідачка вигнала їх та відмовила, пояснивши це тим, що мати їй непотрібна. Іншого разу, коли вони із матір`ю пішли до відповідачки, остання навіть не відкрила їм двері, у зв`язку з чим вона була вимушена просити про допомогу в догляді за матір`ю сторонніх людей. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час і місце його проведення була належним чином повідомлена, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. Свідок [PERSON] , яка мешкала по сусідству та підтримувала дружні стосунки із [PERSON] , в судовому засіданні пояснила, що остання потребувала допомоги та стороннього догляду за станом здоров`я з боку старшої доньки - [PERSON] , про що казала їй особисто в розмові, оскільки молодшій доньці - [PERSON] фізично було складно це зробити, зважаючи на стан здоров`я матері, яка хворіла на психічне захворювання. [PERSON] навіть не навідувалась до матері. Вона особисто спілкувалась із відповідачкою, якій казала про зазначені обставини, проте вона свою відмову у спілкуванні із матір`ю та наданні їй будь-якої допомоги пояснювала виключно відсутністю взаємопорозуміння між ними, що викликало обурення навіть сторонніх людей, зважаючи на характер захворювання [PERSON] та її стан. Вважає, що [PERSON] була цілком спроможна надавати фізичну допомогу в догляді за матір`ю. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що була знайома із [PERSON] , яка в її присутності казала про потребу в підтримці та допомозі від старшої доньки - [PERSON] , яка усунулась від будь-яких відносин і спілкування із матір`ю взагалі. [PERSON] відмовляла в наданні матері допомоги, що знайшло прояв, зокрема в тому що вона відмовила на прохання [PERSON] допомогти супроводити мати до лікарні в м.Слов`янськ. У зв`язку з чим того разу вона особисто допомогла позивачці супроводити [PERSON] до лікарні. [PERSON] була обізнана про стан здоров`я матері, будь-яких перешкод, окрім власних амбіцій, до надання допомоги матері не мала. Свідок [PERSON] пояснила, що в одному будинку з її свекрухою мешкала [PERSON] , з якою вона особисто іноді спілкувалась, в процесі чого остання казала їй, що хотіла, щоб її доглядала не тільки молодша донька, а й старша - [PERSON] , проте вона навіть не приходила. Підтвердила, що догляд за [PERSON] , яка за станом здоров`я потребувала сторонньої допомоги, здійснювала позивачка по справі, а [PERSON] вона на протязі кількох років за місцем проживання матері взагалі не бачила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що надавала допомогу [PERSON] у догляді за матір`ю - [PERSON] , оскільки зважаючи на стан хвороби останньої позивачці було складно впоратись одній. [PERSON] у наданні допомоги відмовила. Відповідачку повідомляли про погіршення стану здоров`я матері, просили прийти. Вона жодного разу відповідачку за місцем проживання матері не бачила. [PERSON] в розмові скаржилась на те, що старша донька навіть не навідується до неї. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] , допитавши свідків та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] що підтверджується копіями наявних в матеріалах справи свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.9,53), свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] (а.с.52). [PERSON] є інвалідом 2 групи за загальним захворюванням, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] (а.с.7) та довідкою огляду МСЕК серія АВ № 0915558 (а.с.8). Відповідно до довідки від 15 травня 2019 року № 4129 позивачка є отримувачем пенсії по інвалідності, загальний розмір якої за період часу з грудня 2018 року по травень 2019 року становить 11392 гривні 17 копійок (а.с.16). Згідно довідки від 17 травня 2019 № 1289 [PERSON] не перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Костянтинівської міської ради (а.с.18). Відповідно до довідки від 05 жовтня 2017 року ОСББ «Фаворит» [PERSON] була одна зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.60). Як вбачається з довідки голови правління ОСББ «Фаворит» від 23 травня 2019 року, [PERSON] а період часу з 01 січня 2014 року по 18 вересня 2017 року фактично проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.20), тобто за однією адресою з матір`ю. 03 липня 2014 року [PERSON] було безстроково встановлено першу групу інвалідності за загальним захворюванням, що підтверджується копією довідки до акту огляду МСЕК серія 10ААБ № 432358 (а.с.12), зі змісту якої також вбачається, що [PERSON] потребує постійного стороннього догляду та нагляду, лікування у психіатра. 13 січня 2014 року приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Борисевич В.А. було посвідчено заповіт, відповідно до змісту якого [PERSON] заповіла все належне їй майно [PERSON] (а.с.11). Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с.10). Відповідно до довідки МКП «Комунтранс» від 22 травня 2019 року № 171/01 похованням [PERSON] , яка була похована 17 вересня 2017 року на кладовищі сел.Новоселівка в м.Костянтинівка, займалась [PERSON] (а.с.19). Судом досліджена копія спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с.46-60), з якої, а саме з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с.46) вбачається, що спадкова справа заведена 24 жовтня 2017 року Костянтинівською державною нотаріальною конторою за заявою доньки - [PERSON] , як спадкоємиці за заповітом (а.с.49). 30 жовтня 2017 року до Костянтинівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] (а.с.58) звернулась її донька - [PERSON] (а.с.54,58 на звороті), якій відповідно до довідки серія Дон-05 № 032756 06 травня 2008 року повторно безстроково встановлено третю групу інвалідності (а.с.59 на звороті). Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 травня 2018 року позов [PERSON] до [PERSON] був задоволений - визнано дійсним договір купівлі-продажу однокімнатної квартири [ADDRESS] , який укладено 16 жовтня 1998 року (а.с.17) на Краматорській універсальній біржі нерухомості «Владислав» між [PERSON] та [PERSON] (а.с.14-15). На підтвердження понесених у зв`язку виготовленням технічної документації на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка входить до спадкової маси після смерті [PERSON] , позивачка надала копію акту здачі-прийняття послуг № 878 (а.с.21), повідомлення № 902 від 30 травня 2018 року (а.с.22) та квитанцій від 30 травня 2018 року (а.с.22) та на підтвердження вартості нотаріальних послуг квитанцію від 24 жовтня 2017 року (а.с.23). Частиною п`ятою статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення ч.5 ст.1224 ЦК України поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 712/4709/15-ц (провадження № 61-8023св18), від 04 березня 2019 року у справі № 321/1573/17-ц (провадження № 61-45879св18) та від 17 липня 2019 року у справі № 676/5086/15-ц (провадження № 61-25032св19). У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при встановленні факту ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. З досліджених судом доказів, а саме з показань свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та довідки до акту огляду МСЕК серія 10ААБ № 432358 (а.с.12), які не спростовані відповідачкою і за відсутності обгрунтованих підстав сумніватись в достовірності цих доказів, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] , якій було встановлено 1 групу інвалідності за психічним захворюванням, перебувала в безпорадному стані, оскільки потребувала постійного стороннього догляду та нагляду, не могла самостійно забезпечити умови свого життя, потребувала допомоги з боку [PERSON] , а остання маючи можливість надавати допомогу та підтримку матері, ухилялась від цього. Приймаючи до уваги вищенаведене та враховуючи, що під час розгляду справи знайшли своє підтвердження обставини, передбачені ч.5 ст.1224 ЦК України, з якими закон пов`язує усунення спадкоємця від права на спадкування, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову [PERSON] та усунення [PERSON] від права на спадкування за законом обов*язкової частки у спадщині після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] . Позовні вимоги про визнання [PERSON] негідним спадкоємцем задоволенню не підлягають, оскільки такий спосіб захисту порушеного права не передбачений законодавством. Відповідно до ст.141 ЦПК України, зважаючи на те, що позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору, оскільки є інвалідом 2 групи, судовий збір щодо задоволеної частини позовних вимог слід покласти на відповідачку [PERSON] .

Outcome: partial