Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником вказаного вище житлового будинку. У належному [PERSON] житлі зареєстрований відповідач [PERSON] , який з 2001 року не проживає у даному будинку, що створює позивачу певні незручності, оскільки вона не може реалізувати своє право на отримання житлових субсидій, не має змоги в повному обсязі володіти, користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном. За вказаних обставин, позивач просить суд визнати\~\~ [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді\~Бучацького районного\~суду Тернопільської\~області від\~19\~жовтня 2020\~року відкрито\~провадження у\~цивільній справі\~за позовом\~ [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Поставлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. Представник позивача, адвокат Рекуш О.Р. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив щодо їх задоволення. Пояснив, що він дійсно протягом тривалого часу не проживає у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , про що свідчить договір дарування, посвідчений 27 травня 2006 року приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Іванів Л.І., який зареєстрований в Бучацькому бюро технічної інвентаризації 02 червня 2006 року за реєстровим № 210. Відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак за вказаною адресою не проживає з 2002 року, що підтверджується довідкою №1106/2-13, виданою 08 жовтня 2020 року виконкомом Бариської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, та актами опиту свідків сусідів [PERSON] та [PERSON] , жителів с. Бариш Бучацького району Тернопільської області, складеними 07 жовтня 2020 року, підписи яких засвідчені секретарем Бариської сільської ради Бучацького району Тернопільської області Стасів Л.М. Відтак, в судовому засіданні були підтверджені доводи позивача про те, що відповідач\~\~ [PERSON] \~\~в житловому будинку в [ADDRESS] \~не проживає з 2002 року, оплату комунальних послуг та інших обов`язкових платежів не проводить. Будь-яких перешкод, які б чинилися відповідачу у користуванні цим майном, в судовому засіданні не встановлено. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Статтею 41 Конституції України\~закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимог\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується\~\~та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 Цивільного кодексу України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком в [ADDRESS] , оскільки останній не проживає у вказаному будинку понад один рік. Згідно з ч. 1 ст.\~141\~Цивільного\~процесуального\~кодексу\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст.\~142\~Цивільного\~процесуального\~кодексу\~України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з того, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову стягнути з відповідача.

Outcome: approved