Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Любашівського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що 25 листопада 1997 року вона із відповідачем зареєстрували шлюб у Троїцькій сільській раді народних депутатів Любашівського району Одеської області, актовий запис № 11, однак сімейні стосунки з чоловіком не склалися, вони припинили сімейне життя, спільно не проживають. Причиною розпаду сім'ї стало те, що в них різні характери та погляди на життя, вони втратили взаємопорозуміння та повагу один до одного.\~\~Від зазначеного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Вказуючи на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивач просила стягувати аліменти із відповідача в розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред'явлення позову до повноліття дитини. Позивач [PERSON] згідно заяви просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] надала до суду заяву, згідно якої вказала, що відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи із слідуючого.\~ Відповідно до ст. 105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.\~\~\~ В силу ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~\~ Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.\~ Як вбачається із свідоцтва про шлюб між позивачем [PERSON] /дошлюбне прізвище Панченко/ О.В. та відповідачем [PERSON] укладено шлюб 25 листопада 1997 року, який зареєстровано у Троїцькій сільській раді народних депутатів Любашівського району Одеської області, актовий запис № 11 (а.с. 7).\~\~\~ В судовому засіданні судом встановлено, що сторони не проживають разом як подружжя, позивач та відповідач категорично не бажають зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, надалі зберігати сімейні відносини не можливо.\~Ухвалою суду сторонам наданий строк для примирення, проте сторони не помирилися. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить волі та інтересам позивача,\~суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу між сторонами підлягає задоволенню.\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, то суд приходить до наступного. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається із свідоцтва про народження, сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с.7). Згідно п.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі... Стаття 182 СК України\~встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.5\~ст.183 Сімейного кодексу України\~аліменти на одну дитину можуть стягуватись в розмірі однієї\~\~чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. При цьому, частиною 9 статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. На думку суду, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи положення ч.5 ст.183 СК України, на користь позивача з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача. Крім того, частиною другою статті 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги про стягнення аліментів задовольнити частково та стягувати аліменти з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дати надходження позовної заяви до повноліття дитини. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Позивач відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial