Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та утримання дружини. В обгрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 16.07.2009 року та за період спільного проживання у шлюбі однією сімєю із відповідачем, народився син - [PERSON], [INFO], який знаходиться на її матеріальному утриманні, вона самостійно намагається матеріально забезпечити, доглядає та виховує дитину, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку. Зазначає, що вона не працює, здійснює догляд за сином і до досягнення дитиною 3-х років; отримує державну допомогу на дитину в розмірі 880,00 грн. та їй допомагають утримувати дитину її батьки, однак коштів не вистачає. Зазначає, що відповідач є працездатною особою, має нерегулярний заробіток, його стан здоровя є задовільним; інших неповнолітніх, малолітніх дітей на утриманні своєму не має, як і не знаходяться під його опікою непрацездатні батьки. Просить, стягувати аліменти на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі, в розмірі 1500,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. До початку розгляду справи по суті, 25.05. 2015 року позивачем збільшено вищенаведені позовні вимоги і в наданій суду письмовій заяві (а.с. 45) [PERSON] В,В. посилається на те, що у зв»язку з народженням дитини, вона втратила непрацездатність, будь якого офіційного джерела отримання доходів (грошових коштів) для нормального існування вона не має, а відповідач [PERSON], незважаючи на те, що вона до останнього зверталася з вимогою про допомогу не реагує, а тому, просить ухвалити рішення і про стягнення з відповідача аліментів ( грошових коштів) на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. до досягнення малолітнім сином [PERSON], 10.08. [INFO] трирічного віку. Позивач [PERSON] в судові засідання повторно не з»явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи, захист своїх інтересів доручила представляти представнику за довіреністю [PERSON], який в судовому засіданні позовні вимоги та збільшені вимоги підтримав в повному обсязі, у наданих суду поясненнях посилався на обставини, аналогічно викладеним в позовній заяві, просить заявлені позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON], за довіреністю - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина визнав частково, вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини його довірителя не визнав; в наданих суду поясненнях посилався на обставини аналогічно викладеним в запереченнях; додатково пояснив, що відповідач [PERSON] не ухиляється від сплати аліментів на утримання свого малолітнього сина, однак, просить їх стягувати в меншому розмірі; в іншій частині вимог просить відмовити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, відповідно заперечення; обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивач [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 16.07.2009 року (а.с.6). Перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] у позивача [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №2074 (а.с.7). Місцем реєстрації та проживання позивача [PERSON] та неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] є м. Чернівці вул.Алма-Атинська, 5/30 (а.с.35). У відповідності до довідки №1842 від 27.02.2015 року Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Чернівці ради позивачу [PERSON] виплату допомоги по догляду за дитиною [PERSON], [INFO] , до трьох років зупинено з 01.07.2014 року згідно Постанови №208 від 25.06.2014 року (а.с.8 ). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України, відповідач [PERSON], як батько малолітньої дитини [PERSON], [INFO] зобовязаний утримувати його до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно частини 1 статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з вимогами Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з наведеного, судом установлено і даного не заперечувалося відповідно представниками сторін, що відповідач на даний час офіційно не працює; договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у звязку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалося; стягнень по іншим аліментним зобовязанням у відповідача відсутні, [PERSON] є працездатною, дієздатною особою, на своєму утриманні офіційно під опікою непрацездатних батьків не має, будь яких інших зобов»язань не має. Виходячи з наведеного, судом установлено і даного не заперечувалося відповідно представниками сторін, що відповідач на даний час офіційно не працює; договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у звязку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалося; стягнень по іншим аліментним зобовязанням у відповідача відсутні, [PERSON] є працездатною, дієздатною особою, на своєму утриманні офіційно під опікою непрацездатних батьків не має, будь яких інших зобов»язань не має. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] матеріально утримується позивачем, інших дітей на утриманні у відповідача не має, [PERSON] є працездатною особою, не призначений опікуном відносно своїх батьків, судом при дослідженні доказів по справі, не встановленому відповідача будь яких кредитних зобв»язань. А, отже, з врахуванням як матеріального становища позивача, так і матеріального становища відповідача, а саме те, що останній на даний час не має постійного заробітку (доходу), враховуючи потреби дитини, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти в твердій грошові сумі в розмірі 850,00 гривень щомісячно. Згідно з вимогами ч.2\~ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до положення ч.4\~ст.84 СК України\~таке право дружина має незалежно від того,чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Встановлено матеріалами справи, що відповідач на даний час ніде не працює. Вказана обставина свідчить про те, що відповідач позбавлений можливості надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази надані позивачкою [PERSON] щодо спроможності відповідача сплачувати аліменти на її утримання. У силу\~ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, на переконання суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги (збільшені) про стягнення аліментів на її утримання, не грунтуються на нормах сімейного законодавства. У відповідача [PERSON] відсутня можливість сплачувати аліменти на її утримання, а отже в задоволенні даних позовних вимог, слід відмовити. В порядку ст. 367 ч.1 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконання в межах сум платежів за один місяць. В іншій частині заявлених позовних вимог позивачу слід відмовити. В порядку вимог ст. 89 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: partial