Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить розірвати шлюб, який був зареєстрований 13.01.2006 року у відділі РАЦС Золочівського районного управління юстиції Львівської області про що зроблено відповідний актовий запис № 01. В обґрунтування позовної заяви покликається на те, що відповідач [PERSON] в 2007 році поїхав на свою батьківщину в Сполучені Штати Америки та на протязі кількох років не повертався на Україну, відтоді вони не підтримують жодних звязків, не бачаться та не спілкуються, у звязку з чим вона переїхала проживати до своїх батьків у смт. Східниця. Вона переконана, що їх шлюб існує лише формально і зберегти його неможливо, вони не підтримують шлюбних відносин, спільно не проживають майже сім років. У зв'зку з тим, що існують неможливі умови для спільного життя з відповідачем, а тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала суду заяву, в якій просить суд розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги повністю підтримує, наполягає на розірванні шлюбу. Зазначила що після розірвання шлюбу бажає залишити за собою прізвище [PERSON]. Заперечень щодо заочного розгляду даної справи не висловила. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала суду заяву, в якій просить суд розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги своєї довірительки повністю підтримує, просить позов задовольнити. Заперечень щодо заочного розгляду даної справи не висловила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується, зокрема оголошенням в газеті «Високий замок» від 20.01.2015 року, заперечень на позовну заяву відповідачем в суд подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач та її представник не заперечили проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 169, 224 ЦПК України приходить до переконання про можливість розглянути справу на підставі наявних доказів, постановивши заочне рішення. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам, вважає, що позов слід задовольнити, оскільки є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, так як вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 13.01.2006 року у відділі РАЦС Золочівського районного управління юстиції Львівської області про що зроблено відповідний актовий запис № 01, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ за № 018777 від 12.01.2006 року. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беззаперечно встановлено той факт, що сімя позивача та відповідача фактично розпалася, існує тільки формально, оскільки вони не підтримують шлюбних відносин, спільно не проживають майже сім років, позивач твердо переконана, що міцної сімї у них не буде, примирення між ними неможливе, вони втратили один до одного почуття поваги та любові. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved