Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на користь позивачки на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку на кожного щомісяця, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення [PERSON] трьох років; допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Свої вимоги мотивувала тим, що 09 березня 2013 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ між нею та відповідачем, [PERSON], було укладено шлюб за актовим записом №128. Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що з вересня 2016 року відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, вона вимушена сама вирішувати всі матеріальні питання щодо їх утримання. Оскільки позивачка на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною і іншого доходу, окрім соціальної виплати, не має, вона не може самостійно здійснювати утримання двох дітей. У звязку із викладеними обставинами [PERSON] і вимушена звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дітей та на її утримання. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак надала до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених у позові. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак, згідно наданої ним заяви, просив розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі досліджених та оцінених письмових доказів. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне. 09 березня 2013 року між [PERSON] (дошлюбне прізвище Бондарєва) [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб за актовим записом №128, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 102784, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Від вказаного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ №180556, виданого 19 червня 2013 року Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ №222263, виданого 14 травня 2015 року Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області. Як встановлено в судовому засіданні, діти проживають з матірю та перебувають на її утриманні. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач допомоги на утримання дітей не надає, відповідно до статті 187 Сімейного кодексу України [PERSON] за власною ініціативою аліменти не виплачує. Угоди про добровільну сплату аліментів згідно статей 78, 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено. Ненадання матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей є порушенням обовязку батьків піклуватися про своїх дітей. Стаття 84 Сімейного кодексу України передбачає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальний стан дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги той факт, що малолітні діти проживають разом з позивачкою, яка на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, діти перебувають на її утриманні, враховуючи інтереси дітей, а також те, що відповідач позов визнав в повному обсязі, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей до осягнення ними повноліття та на утримання позивачки до досягнення найменшою дитиною трирічного віку законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір»\~від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), встановлено що у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Оскільки частиною 2 статті 88 Цивільно-процесуального Кодексу України встановлено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] судового збору в розмірі 1 280 грн. 00 коп. в дохід держави.

Outcome: approved