Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов вмотивований тим, що з відповідачем уклали шлюб 25.05.2017 року. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON] - [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально.\~ Просить шлюб, укладений з відповідачем 25 травня 2017 року у Хустському районному відділі ДРАЦу\~ ГТЮ у Закарпатській області\~ під актовим записом №83 розірвати. В судове засідання позивач\~ [PERSON] не з`явилася, на адресу суду позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. З оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони\~ уклали шлюб 25.05.2017 року. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON] - [INFO] .Причиною розірвання шлюбу є те, що сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально . Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 року зі змінами та доповненнями «шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається…». Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач визнає позов, а тому\~ суд приходить до висновку, що шлюб між\~ [PERSON] до [PERSON] слід розірвати. Також в позові [PERSON] просила суд доньку [PERSON] - 20.06.2017 р. залишити на вихованні та проживання біля неї. Відповідно достатті 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Статтею 161 СК України передбачено, що спір між матір`ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини, які проживають окремо, та не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з вказаної статті, судом вирішується спір між матір`ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини, а оскільки, як встановлено судом, спору щодо місця проживання малолітньої [PERSON] .\~ між сторонами не існувало та не існує на даний час, , суд вважає, що у позивача відсутні правові підстави для звернення до суду з вказаною вимогою, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Outcome: dismissed