Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на частку у спільному\~ сумісному\~ майні\~ та визнання частково недійсним свідоцтва\~ про право на спадщину за законом. В позові посилається на те, що 17 листопада 1955 року між нею, [PERSON] та Заборонюком [PERSON] був укладений шлюб. 27 травня 1968 року під час шлюбу внаслідок договору купівлі-продажу нерухомого майна ними набуто у власність 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] . Вказане майно було оформлено на ім`я [PERSON] 15 листопада 1983 року, шлюб між [PERSON] та Заборонюком [PERSON] розірвано. Щодо поділу майна набутого під час шлюбу спору тоді не виникало, оскільки майном [PERSON] користувалася в повному обсязі, так як постійно у будинку проживала. Вказує, що [INFO] року, після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , позивачка отримала у спадок іншу 1/2 частину нерухомого майна - того ж самого будинку [ADDRESS] . [INFO] , помер її колишній чоловік Заборонюк [PERSON] . На час його смерті відкрилася спадщина на частку у спільному сумісному майні. Оскільки 1/2 частка будинку [ADDRESS] набута ними під час шлюбу, то вона є спільною сумісною власністю, яке нажито подружжям під час шлюбу. А тому предметом спадкування мала стати лише 1/4 частка указаного нерухомого майна. Проте, як позивачці стало відомо у вересні 2016 року, що 31 січня 2001 року, державним нотаріусом Другої Чернівецької державної нотаріальної контори, донька [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку з відповідною до неї частиною господарських та побутових будівель і споруд по [ADDRESS] . Вважає, що свідоцтво про право власності на спадщину за законом на 1/2 частку указаного нерухомого майна, яке отримано [PERSON] 31 січня 2001 року, видано державним нотаріусом Другої чернівецької державної нотаріальної контори без належної правової підстави. А оскільки, 1/2 частка будинку набута подружжям під час шлюбу, то 1/4 його частка належить позивачці, як дружині, і лише 1/4 його частки можуть успадковувати діти спадкодавця. Просить суд, визнати 1/2 частину будинковолодіння по [ADDRESS] , спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та Заборонюк [PERSON] , який помер [INFO] у м. Чернівці. Визнати в частині свідоцтво про право власності на спадщину за законом видане 31 січня 2001 року, державним нотаріусом Другої Чернівецької державної нотаріальної контори на ім`я [PERSON] на 1/2 частину будинковолодіння по [ADDRESS] частково недійсним. Стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, а також подала до суду відзив в якому зазначила, що у задоволенні позову необхідно відмовити у зв`язку з тим, що позивачка пропустила строк позовної давності на звернення до суду за захистом своїх прав, без поважних на те причин. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 26.02.2019 року, Заборонюк [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] 17.11.1955 року, актовий запис № 82. Після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно спільне прізвище «Заборонюк». (а.с. 5). Із договору купівлі-продажу серія АВІ № 517384 від 27.05.1968 року, вбачається, що [PERSON] продав, а [PERSON] купив 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] . (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 26.02.2019 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 15.11.1983 року, актовий запис № 109. (а.с. 10). У відповідності до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 16.11.1992 року, [PERSON] помер [INFO] . (а.с. 11). Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом серія АВО № 416284 від 31.01.2001 року, спадкоємцем майна [PERSON] , що складається з 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , є його донька [PERSON] (а.с. 8). Із свідоцтва про право на спадщину за законом серія НВХ 352489 від 31.01.2001 року, вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON] , що складається з 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , є її донька [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що оскільки 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , була придбана [PERSON] під час перебування в шлюбі із [PERSON] , а тому є їхньою спільною сумісною власністю як подружжя і підлягає поділу між ними в рівних частках, а тому до складу спадщини після смерті [PERSON] , повинна ввійти лише 1/4 житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , у зв`язку з чим свідоцтво про право власності\~ на спадщину за законом від 31.01.2001 року, видане на ім`я [PERSON] необхідно визнати недійсним. Суд вважає безпідставним посилання відповідача про застосування строків позовної давності оскільки, відповідачем не надано суду будь-яких доказів про обізнаність позивача, про набуття відповідачем права власності на 1/2 частину спірного будинковолодіння в порядку спадкування. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому суд приходить до висновку, що судовий збір необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] .

Outcome: approved