Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 20.11.2015 року до суду з вищезгаданим позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 22.07.2006 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано у 2015 році та від якого в них народився син [PERSON] 23 вересня 2008 р. н. Відповідач є батьком дитини, однак добровільно матеріальну допомогу не надає , тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/ 4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання також не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підялагють задоволенню з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] (прізвище змінено після реєстрації шлюбу з [PERSON] 17.06.2015р.) /а.с.5 зворот/ перебувала з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 11.02.2015 року /а.с.4/ . Від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього [PERSON] 23 вересня 2008 р. н. , в свідоцтві про народження якого, відповідача записано батьком дитини /а.с.2/. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. [PERSON] [INFO] мешкає разом із позивачем, що не заперечується відповідачем. Згідно\~ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, інших осіб на утриманні не має, не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі 1/4 заробітку (доходу) на утримання неповнолітнього сина , тому суд задовольняє позовні вимоги позивача. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181 СК України та

Outcome: approved