Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що з 2008 року вона перебуває у шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з чоловіком не склалося, оскільки сторони по справі мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, на підставі чого в сім`ї відбувались сварки, які призвели до того, що сторони є зовсім чужими людьми. Сім`я розпалася та існує формально. Син проживає разом із позивачем в м. Курахове. Позивач зазначає, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, а тому батько, який є здоровим та працездатним, може сплачувати аліменти на рівні ј частки з усіх видів його заробітку (доходу). Відповідач подав до суду письмові заперечення на позов згідно яких просив відмовити у задоволенні вимог про розірвання шлюбу та задовольнити вимоги про стягнення аліментів. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що спільне життя складалося добре, сварок в родині майже не було, причиною припинення сімейних стосунків явилося те, що позивач зустріла іншого чоловіка, про що повідомила позивача 20 грудня 2018 року. Відповідач зазначає, що він регулярно бачиться з сином, син провів у батька майже всі літні канікули у 2019 році, відповідач купує йому всі необхідні речі, дає грошові кошти на кишенькові витрати, влітку 2019 року відповідач оздоровлював дитину тиждень на морі в м. Одесі. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задовольнити з підстав, що наведені в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні визнав як позовні вимоги про розірвання шлюбу, так і про стягнення аліментів, водночас заперечував проти стягнення з нього судового збору за розгляд позовної заяви. Частинами 3 та 4 ст.200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , дата видачі [INFO] серпня [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 16 серпня 2008 року, про що в книзі реєстрації шлюбів 16 серпня 2008 року зроблено актовий запис за № 62. Прізвище дружини після одруження [PERSON] , чоловіка [PERSON] . Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28 жовтня 2008 року підтверджується, що [PERSON] , народився [INFO] , батьками вказано: мати [PERSON] , батько [PERSON] . Позивач та відповідач однією сім`єю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів суд виходить з наступного. Згідно\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.\~181\~СК\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1\~статті 182 Сімейного кодексу України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2\~статті 182 Сімейного кодексу України\~передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу Українип\~передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини 25 листопада 2019 року. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~та вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки стягнення аліментів в вказаній сумі в змозі забезпечити існування дитини. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, суд дійшов висновку, що в силу вимог\~ст.180 СК України, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј (одної четвертої) частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно\~ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України\~рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На виконання вимог \~ст.141 ЦПК України\~з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір у сумі 1536,80 гривень (768,40 грн. за позовною вимогою про розірвання шлюбу та 768,40 грн. за позовною вимогою про стягнення аліментів). На підставі викладеного та

Outcome: approved