Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею, як спадкоємицею за заповітом право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], що належала померлій [INFO] [PERSON], мотивуючи тим, що нотаріальною конторою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на частку квартири на ім'я [PERSON], який був би зареєстрований у встановленому законом порядку, а також відсутня будинкова книга, в якій містяться відомості про реєстрацію спадкодавця на день його смерті. В свою чергу відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, яким просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 216955 грн. 32 коп. Посилаючись на те, що [PERSON] за особисті кошти поховав свою матір [PERSON], на що витратив 11000 грн., за особисті кошти ніс витрати на придбання ліків та медпрепаратів для спадкодавця вартістю 12202 грн. 32 коп. та погасив кредитний борг покійної матері на суму 1952 грн. 86 коп. Крім цього, як зазначив [PERSON] в зустрічній позовній заяві, після від'їзду позивача [PERSON], він не знаючи про те, що є заповіт від імені матері на користь позивача зробив капітальний ремонт в квартирі на що витратив 58813 грн. 90 коп. Також, [PERSON] в зустрічному позові зазначено, що він надавав можливість спадкодавцю [PERSON] користуватися його іпотечних рахунком та за останні три роки [PERSON] зняла на особисті потреби 14100 дол. США, що еквівалентно 166175 грн. 52 коп., що підлягають стягненню з спадкоємця за заповітом [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала в повному обсязі і просила його задовольнити. В свою чергу, в задоволенні зустрічного позову просила відмовити, оскільки після смерті спадкодавця [PERSON], позивач [PERSON] надала [PERSON] кошти на витрати пов'язанні з похованням в розмірі 5000 грн. та на виконання інших релігійних обрядів надавали кошти у сумі 100 євро та 800 гривень. Кредит [PERSON] брала не для себе, а для свого онука сина відповідача [PERSON] - [PERSON], який [PERSON] безпосередньо сам погасив. Також, як зазначила представник позивача, про наявність заповіту складеного від імені спадкодавця [PERSON] знав вже після поховання [PERSON] Крім цього, кошти на покупку ліків для [PERSON] позивач [PERSON] направляла особисто та деякі ліки купувала сама за кордоном. Більш того, як зазначила представник позивача більшість чеків на покупку ніби то ліків наданих відповідачем [PERSON] в судовому засіданні не відповідають дійсності та були куплені в той час коли [PERSON] був в рейсі і сам їх не покупав, а ці чеки спадкодавець сама збирала після покупки ліків. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав з підстав викладених у запереченні, просив суд відмовити у його задоволенні та наполягав на задоволенні зустрічного позову. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що відповідача [PERSON] знає оскільки проживає з ним по сусідству та його мати товаришувала з [PERSON], а він в свою чергу дружив з відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] після одруження переїхала жити до Республіки Германія. Під час поховань [PERSON] він їздив до похоронного бюро та купував все необхідне (труну, хрест, корзини замість вінків та за копання ями). та за вказане платив [PERSON] Також, як пояснив свідок в судовому засіданні, перед смертю [PERSON] хворіла та кошти на її лікування давав [PERSON], проте чи давала [PERSON] гроші на лікування чи на поховання спадкодавця йому не відомо. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що спадкодавця [PERSON] та її дітей [PERSON] та [PERSON] вона знає, оскільки вона проживала по сусідству. Після одруження [PERSON] переїхала. Грошима [PERSON] допомагав син, а донька присилала ліки. Відповідач [PERSON] робив поминки, а потім встановлював пам'ятник. Про заповіт, як зазначила свідок їй відомо не було, а після смерті [PERSON] відповідач [PERSON] зробив в спадковій квартирі ремонт. Крім цього, як зазначила свідок, [PERSON] користувалась рахунком сина [PERSON], знімала кошти та витрачала їх за необхідності. [PERSON] постійно повідомляла відповідача [PERSON] на що потратила гроші, вони збирали кошти на квартиру. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що відповідача [PERSON] знає, оскільки вони товаришували, а його мати товаришувала зі спадкодавцем [PERSON] Коли [PERSON] був в рейсі спадкодавець [PERSON] користувалась його рахунком, а ліки їй купували сусіди. Всі витрати на поховання та поминки здійснював [PERSON] Після смерті [PERSON] відповідач [PERSON] зробив в її квартирі ремонт. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] знає з 1969 року. В 2003 році [PERSON] перенесла інсульт та її син [PERSON] та донька [PERSON] допомагали їй. [PERSON] перед тим, як піти в рейс залишив довіреність на свою мати щодо свого зарплатного рахунку та вона користувалась його грошима. Останні роки перед смертю [PERSON] важко хворіла та їй необхідні буди дорогі ліки та вона знімала гроші з рахунку [PERSON] і купувала їх собі. Коли [PERSON] прийшов з рейсу він почав проживати разом з матір'ю та її доглядати. [PERSON] говорила що у її доньки [PERSON] грошей не має. Всі витрати на поховання та поминки, а також на встановлення пам'ятника поніс [PERSON] Після смерті [PERSON] відповідач зробив в квартирі ремонт. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що родину [PERSON] вона знає давно, оскільки з [PERSON] спілкувалась біля 15 років. В 2009 році [PERSON] зробили операцію після якої її стан лише погіршився. [PERSON] допомагала матері [PERSON] грошима, а вона ці гроші давала ще й під відсотки людям, оскільки [PERSON] тривали час не працював. Коли спадкодавець [PERSON] була в Німеччині, то позивач [PERSON] подарувала їй автомобіль, який [PERSON] продала в Україні та на отримані гроші жила. Також, як пояснила свідок в судовому засідлані, ліки для [PERSON] вона купувала особисто за проханням спадкодавця. Більша частина чеків наданих [PERSON] не є ліками які купувались для [PERSON] Крім цього, [PERSON] підчас поминального обіду після 9 днів з дня смерті спадкодавця було повідомлено про наявність заповіту і він був обізнаний про волю матері. В свою чергу, [PERSON] давала [PERSON] на поховання 500 доларів США. Крім цього, у [PERSON] були заощадження, а тому не відомо, які саме гроші витратив [PERSON] на поховання і інші релігійні обряди. За комунальні послуги оплачувала спадкодавець та [PERSON] Також, [PERSON] залишив довіреність на [PERSON] та остання знімала кошти для зберігання, але не витрачала їх і після повернення сина з закордонного рейсу віддавала йому. За життя [PERSON] відповідач [PERSON] ремонт в квартирі не робив та проте хто саме оплачував поминальні обіди свідку не відомо. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], пояснила що спадкодавець [PERSON] була бабусею її чоловіка [PERSON], який є сином [PERSON] В останні 5 років спадкодавець хворіла та вони з чоловіком їй допомагали, а [PERSON] повідомила їй про наявність заповіту на ім'я [PERSON] Ліки [PERSON] купувались за кошти, які висилала [PERSON] Також, як зазначила свідок, [PERSON] взяла кредит для придбання телефону для онука [PERSON] Вказаний кредит вони просили оформити спадкодавця [PERSON], оскільки на той час були пільгові умови для пенсіонерів, але безпосередньо кредит вони з чоловіком [PERSON] виплатили в повному обсязі та виплати по ньому ніхто інший не робив і в тому числі [PERSON] На поминальному обіді [PERSON] повідомили проте, що існує заповіт, а [PERSON] давала кошти на поховання [PERSON], приблизно 5000 грн., а потім вона давала ще 100 євро на поминальні обіди. За життя спадкодавця ремонт в квартирі [PERSON] не проводив. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що [PERSON] була його бабусею, а [PERSON] його батько. На його прохання [PERSON] оформили кредит на своє ім'я на покупку мобільного телефона. Зазначений телефон купили для нього і він особисто виплачував кредит та виплати по ньому ніхто інший не робив. За які кошти проводились поминальні обіди та поховання, а також встановлення пам'ятнику та огороди йому не відоме. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що [PERSON] вона знала оскільки з нею товаришувала біля 40 років. Гроші [PERSON] давала донька [PERSON] Син [PERSON] допомагав дуже мало. [PERSON] крім грошей допомога ще й ліками, які присилала за кордону. [PERSON] зробив довіреність на спадкодавця [PERSON] щоб остання отримувала гроші з його карточки. [PERSON] зазначені кошти не витрачала. [PERSON] давала гроші біля 5000 грн. на поховання [PERSON] Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що [PERSON] знає давно, оскільки вона хрещена мати його доньки та вона надсилала гроші, ліки та деякі речі для своєї матері [PERSON] Проте хто витрачав гроші на поховання спадкодавця йому не відомо. Вислухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню, а вимоги зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про відшкодування витрат на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності № 596 від 08.06.1995 року [PERSON] належала 1/2 частина квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], що підтверджено довідкою наданою комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації від 04.02.2012 року за № 127. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.12.2013 року, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до ст. ст. 1216,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] від 03.09.2009 року за № 4146, [PERSON] на випадок своєї смерті, належну їй на праві власності всю частину квартири [ADDRESS], заповіла [PERSON], [INFO]. Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині відповідно ст. 1241 ЦК України, після смерті [PERSON], немає. Відповідно до ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як було з'ясовано судом, 06.12.2013 року [PERSON] звернулась до Ізмаїльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті спадкодавця [PERSON], яка була їй заповідана згідно вищезазначеного заповіту, тобто вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] про відшкодування витрат на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця, суд виходить з наступного. Згідно положень ч.1 ст.1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Отже, зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов'язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними та необхідними. Статтею 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10.07.2003 року за №1102-ІV визначено, зокрема, що поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Виходячи з буквального тлумачення та системного аналізу вищезазначених норм можна зробити висновок про те, що спадкоємці померлого відшкодовують особі, яка поховала спадкодавця, її витрати на поховання лише у разі, якщо вони вчинені в строк, початком якого є момент смерті спадкодавця, а закінченням - поміщенням труни з тілом в могилу, а також, витрати понесені на облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Як вбачається з довідки наданої СПД [PERSON] від 26.07.2014 року, інформація щодо переліку наданих послуг та реалізованих товарів з поховання [PERSON] не збереглись. З пояснень свідків допитаних в судовому засіданні, встановити достеменно не надалось можливим хто саме з дітей спадкодавця, а саме [PERSON] або [PERSON] оплатив поховання спадкодавця [PERSON]. Виходячи з вказаного витрати на поховання та інші релігійні обради, в тому числі поминальні обіди не підлягають стягненню з відповідача по зустрічному позову [PERSON] Також не підлягають задоволенню зустрічні позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення вартості здійсненого ним капітального ремонту в розмірі 58813 грн. 90 коп., оскільки зазначений ремонт ним був проведений вже після смерті спадкодавця [PERSON] та не був направлений на утримання спадкодавця і ці витрати не підлягають стягненню відповідно до вимог ст.1232 ЦК України. В свою чергу, відповідно до положень ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В свою чергу, позовні вимоги зустрічного позову [PERSON] про стягнення з [PERSON] вартості погашеного кредиту в розмірі 1952 грн. 86 коп., який нібито [PERSON] виплачував за придбаний [PERSON] мобільний телефон не підлягають задоволенню, оскільки, як зазначили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] зазначений телефон був придбаний не для спадкодавця [PERSON], а для її онука [PERSON] З пояснень онука померлої [PERSON] вбачається, що зазначений телефон він придбав для себе та виплачував кредит особисто, а у спадкодавця вдома лише зберігались всі квитанції щодо проведених виплат. Позовні вимоги [PERSON] пов'язанні зі стягненням з [PERSON] на його користь витрат на придбання ліків та медпрепаратів на лікування [PERSON] в розмірі 12202 грн. 32 коп., не підлягають задоволенню, як не доведені, оскільки згідно пояснень свідків не вбачається, що надані квитанції щодо придбаних ліків сплатив саме [PERSON], інших доказів надано не було та більш того свідки пояснювали, що ліки спадкодавець купувала сама, а грошима і ліками за можливості допомагала також і [PERSON] Що стосується зустрічних позовних вимог пов'язаних із стягненням з [PERSON] на користь [PERSON] коштів за користування заробітною платою [PERSON] в розмірі 166175 грн. 52 коп. то і вони не підлягають задоволенню, як не доведені, оскільки суду не було надано доказів, що вказані кошти були саме витрачені на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця і ці витрати не підлягають стягненню відповідно до вимог ст.1232 ЦК України. Більш того допитані в судовому засіданні свідки пояснили, що вказані гроші спадкодавець [PERSON] не витрачала і згідно домовленості з сином [PERSON] вона їх знімала з рахунку та передавала йому після повернення з закордонного відрядження. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволення, а зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування витрат на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця задоволенню не підлягає.

Outcome: approved