Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовними вимогами до відповідача [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 2 000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від батьківського обов`язку утримувати дитину та не надає матеріальну допомогу на утримання доньки, а позивач наразі, не може самостійно повноцінно забезпечувати та задовольняти потреби для належного життєвого рівня їхньої спільної доньки, у зв`язку із важким матеріальним становищем, оскільки перебуває у декретній відпустці. Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] . в судове засідання не з`явилися, однак подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про причини неявки та відзиву щодо позову суду не подав, тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Сторони спору перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 2013 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , видане Плотичівською сільською радою Козівського району Тернопільської області, актовий запис № 7. В шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 05 травня 2016 року, відповідний актовий запис №951. Як встановлено судом, позивач [PERSON] проживає разом із донькою за адресою [ADDRESS] . У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно ст.181 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як вбачається із довідки №04 від 25 січня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідує І молодшу групу №3 Тернопільського дошкільного навчального закладу №6 з 03 вересня 2018 року та здійснює оплату за харчування. Згідно виписки з історії хвороби №279-С Тернопільської міської дитячої комунальної лікарні, [PERSON] [INFO] р [INFO] , клінічний діагноз: функціональні розлади жовчного міхура за гіпотонічним типом. Синдром подразненого кишківника. Гострий ринафаринголарингіт. Додаткова хорда в лівому шлуночку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Проте,\~Суд вважає,\~що за\~недоведеністю належними,\~допустимим та\~достатніми доказами\~належного майнового\~становища відповідача,\~достатнього для\~визначення розміру\~стягуваних аліментів\~у запитуваній\~позивачем сумі\~(2 000\~гривень щомісячно),\~вимоги позивача\~підлягають до\~часткового задоволення,\~шляхом стягнення\~з відповідача\~аліментів на\~ утримання\~дитини у\~твердій грошовій\~сумі в\~розмірі мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, з урахуванням викладеного та вимог ст.ст. 182, 192 СК України, приймаючи до уваги прожитковий мінімум для дитини відповідно віку, стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, виходить з рівності обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд вважає, що права позивача порушенні, тому позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів в твердій грошовій сумі в\~розмірі 1626 гривень (тобто, в розмірі мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дати звернення до суду 05 березня 2019 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial