Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа Перша Тернопільська державна нотаріальна контора про визначення ідеальної частки у майні, що є у спільній сумісній власності, посилаючись на те, що 03 вересня 2014 року помер її батько [PERSON]. В порядку приватизації 23 січня 2004 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] набуто право спільної сумісної власності на квартиру №33, що знаходиться в будинку №11 по вулиці М.Карпенка в м. Тернополі. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому 1/3 частину (ст.372 ЦК України) у спільній сумісній власності квартири. Позивач, як дочка померлого та спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину, про що у встановлений законом шестимісячний строк подала у держнотконтору свою письмову заяву. Постановою державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через невизначеність розміру спадкового майна померлого [PERSON] у квартирі №33, що знаходиться в будинку №11 по вулиці М. Карпенка в м. Тернополі, яка належала йому на праві спільної сумісної власності. Просить суд визначити, що частка померлого 03 вересня 2014 р. [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру №33, що знаходиться в будинку №11 по вулиці М.Карпенка в м. Тернополі, становила 1/3 (одна третя). Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, однак подала суду заяву з клопотання про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з»явилася, згідно поданої нею заяви просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги визнає та проти їх задоволення не заперечує. Представник Першої Тернопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, згідно отриманого від них листа, вони просять справу розглядати у відсутності їх представника. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив Згідно Свідоцтва на право власності на житло, виданого 23 січня 2004 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації згідно розпорядження від 23.01.2004 р. №36992, [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: м.Тернопіль вул. М.Карпенка, 11/33. Квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Згідно довідки №735 від 13.02.2015 р., виданої ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації», станом на 29.12.2012 р. власником 1/3 частини квартири №33, що розташована у будинку №11 по вул. М.Карпенка в м. Тернополі є гр.. [PERSON]. 03 вересня 2014 року [PERSON] помер (Свідоцтво про смерть серії І-ИД №175279, видане 04.09.2014 року Відділом ДРАЦСу реєстраційної служби Тернопільської міського управління юстиції). Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/3 частку у спільній сумісній власності квартири і дочка померлого являється спадкоємцем першої черги за законом. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] прийняла спадщину, про що у встановлений законом шестимісячний строк подала у держнотконтору свою письмову заяву, на підставі якої заведено спадкову справу №80/2015. Згідно постанови державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори [PERSON], від 06.05.2015 року №1552/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилася після смерті її батька [PERSON], через невизначеність розміру спадкового майна померлого у квартирі №33 по вул. М.Карпенка в м. Тернополі, яка належала йому на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Згідно зі ст. 1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Як встановлено в судовому засіданні, між співвласниками квартири №33, що знаходиться в будинку №11 по вулиці М.Карпенка в м. Тернополі, до часу смерті [PERSON] не укладалось угод щодо поділу майна, належного їм на праві спільної сумісної власності, а тому при визначенні часток слід виходити із засад рівності часток кожного співвласника. Тому, слід вважати, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому 1/3 частину спірної квартири і його дочка [PERSON] являється спадкоємцем першої черги за законом. Враховуючи вищенаведене, вважаю, що слід визначити, що частка померлого 03 вересня 2014 року [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру №33, що знаходиться в будинку №11 по вулиці М.Карпенка в місті Тернополі, становила 1/3 (одна третя), задовольнивши позовні вимоги. На підставі наведеного,

Outcome: approved