Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до ФОП [PERSON], треті особи на стороні відповідача: Київський районний центр зайнятості м. Донецька, Шишацький районний центр зайнятості, про розірвання трудового договору, який вона не в змозі розірвати в позасудовому порядку через проведення на території, де знаходиться відповідач та одна з третіх осіб (м. Донецьк) антитерористичної операції. Крім того просила суд зобов'язати Шишацький районний центр зайнятості зняти з реєстрації вищевказаний трудовий договір та внеси запис до трудової книжки позивача. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 04 червня 2003 року між нею та ФОП [PERSON] було укладено трудовий договір за яким позивача прийнято на посаду продавця. Того ж дня вказаний трудовий договір зареєстровано у Київському районному центрі занятості м. Донецька. В зв'язку з проведенням антитерористичної операції в Донецькій області та неможливістю проживання там, позивач була вимушена залишити своє місце проживання та роботи. На даний час бажає розірвати трудовий договір з відповідачем на підставі ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням), але позбавлена можливості це зробити, як особисто шляхом явки до центру занятості, яким було зареєстровано договір, так і через засоби поштового зв'язку оскільки Українське Державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» припинило доставку пошти на територію Донецької області. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Представник третьої особи - Шишацького районного центру зайнятості [PERSON] проти задоволення заяви не заперечував. Відповідач [PERSON] та третя особа Київський районний центр зайнятості м. Донецька в судове засідання не з'явились, оскільки через проведення антитерористичної операції на окремих територіях Донецької та Луганської областей, суд позбавлений можливості викликати їх шляхом направлення судових повісток. Так, згідно інформації розміщеній на офіційному сайті Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» з 27 листопада 2014 року підприємство призупинило приймання і доставку поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської областей, які не контролюються українською владою зокрема на території міста Донецьк. За таких обставин, у порядку виключення, враховуючи те, що прийняття рішення у даній справі не вплине негативно на права відповідача та третьої особи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без їх участі. Допитавши відповідно до вимог ст. 62 ЦПК України позивача [PERSON] в якості свідка, заслухавши пояснення представника третьої особи [PERSON], ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши та оцінивши наявні докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні юридичні факти та супроводжуючі їх правовідносини. Як встановлено судом з трудової книжки позивача [PERSON] серії [NUMBER] виданої 04 липня 1996 року 04 червня 2003 року нею було укладено безстроковий трудовий договір № 01/18-4660 з фізичною особою підприємцем [PERSON] (свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 13.07.2000року), який зареєстровано в Київському районному центрі зайнятості м. Донецька. На підставі вказаного договору позивача прийнято на роботу продавцем в магазині, про що зроблено відповідний запис № 9 до її трудової книжки. Відмітки про припинення нею трудової діяльності, станом на день розгляду справи, у трудовій книжці відсутні (а.с. 5). Згідно витягу з ЄДРПОУ фізична особа - підприємець [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Починаючи з 14 квітня 2014 року на території Луганської та Донецької областей відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 розпочато проведення антитерористичної операції. Як встановлено з пояснень позивача [PERSON] вона виявивши бажання розірвати трудовий договір з відповідачем не змогла це зробити у Київському районному центрі зайнятості м. Донецька (в той час коли він працював), оскільки для цього необхідно було забезпечити явку до даної установи відповідача [PERSON], місце знаходження якої та її засоби зв'язку позивачу не відомі. Намагалась позивач розірвати даний трудовий договір і через суд у м. Донецьку, але не змогла реалізувати свій намір через те, що суди у вказаному місті не працюють. В зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території м. Донецька була вимушена покинути місце свого проживання та переїхала до с. Яреськи Шишацького району Полтавської області. З метою працевлаштування за новим місцем проживання позивач повинна розірвати вищевказаний трудовий договір з відповідачем, але через проведення антитерористичної операції на частині території Донецької області в тому числі за місцем знаходження відповідача та третьої особи (м. Донецьк), позбавлена жодної можливості виконати вимоги ст. 38 КЗпП України про завчасне повідомлення працедавця про свій намір розірвати трудовий договір. Згідно ст. 24-1 КЗпП України у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа або за довіреністю уповноважена нею особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. Порядок реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 № 260 (у редакції наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 14.10.2010 № 320) та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745 (далі за текстом Порядок). Відповідно до п.п. 1-2 Порядку укладений у письмовій формі трудовий договір між працівником і фізичною особою підприємцем, або фізичною особою, яка використовує найману працю, пов'язану з наданням послуг, у трьох примірниках фізична особа повинна подати на реєстрацію до державної служби зайнятості за місцем свого проживання. Відповідно до вимог п.п. 8-9 в такому ж порядку здійснюється зняття трудового договору з реєстрації у разі його закінчення або припинення. Згідно п.п. 14-15 Порядку записи про реєстрацію та зняття з реєстрації трудового договору дають право фізичній особі внести записи до трудової книжки працівника про прийняття та звільнення його з роботи. Посадова особа центру зайнятості підтверджує особистим підписом записи, унесені фізичною особою до трудової книжки працівника, і засвідчує їх печаткою. Згідно ч.1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р Затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або не здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. До даного переліку включено й місто Донецьк Донецької області. З 27 листопада 2014 року Українським державним підприємством поштового зв'язку «Укрпошта» призупинено приймання і доставку поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської областей, які не контролюються українською владою (а.с.9). Таким чином маючи намір припинити трудові відносини з ФОП [PERSON] позивач позбавлена можливості зробити це, оскільки через проведення антитерористичної операції не може ініціювати питання свого звільнення перед відповідачем та забезпечити звернення останньої до державної служби зайнятості за місцем її проживання для зняття трудового договору з реєстрації та внесення відповідних записів до трудової книжки працівника. Статтею 8 Конституції України визначено, що вона має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії. Статтею 43 Конституції України гарантується право на працю та створення державою умов для повного здійснення громадянами вказаного права. Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Виходячи з всього вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання трудового договору укладеного між сторонами у справі на невизначений строк. Зважаючи на об'єктивну неможливість позивача повідомити відповідача про свій намір щодо розірвання трудового договору, неможливість зняття розірваного договору з реєстрації центром занятості за місцем проживання відповідача (Київський районний центр зайнятості м. Донецька) та наявність обставин, що унеможливлюють продовження роботи позивачем, вказаний трудовий договір підлягає розірванню судом, з подальшим зняттям його з реєстраційного обліку центром занятості. В той же час суд не вважає можливим задоволення позовних вимог про зобов'язання Шишацького районного центру зайнятості, якій виступає у справі третьою особою на стороні відповідача, на вчинення дій по зняттю з реєстрації трудового договору та внесення запису про це до трудової книжки відповідача, оскільки, виходячи зі змісту ст. 30, 35, 6, 118 ЦПК України, а також загальних засад цивільного судочинства, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, не можуть бути зобов'язанні до вчинення певних дій. В той же час відповідно до приписів ст. 217 ЦПК України суду, який ухвалив рішення, надано право визначати порядок його виконання. Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Таким чином, через неможливість виконання судового рішення за місцем проживання відповідача, суд приходить до висновку про необхідність покладення виконання судового рішення на Шишацький районний центр зайнятості, в межах територіальною юрисдикції якого проживає позивач.

Outcome: partial