Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась у суд з позовом до відповідача, ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України», про стягнення заборгованості в сумі 20865 грн., яка складається із 11600 грн., які банком безпідставно списані з її рахунку; 16233 грн. відсотків по депозиту та 4632 грн., які знято невідомими особами з її рахунку. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вона уклала із банком депозитний договір, внесла кошти, однак банк фактично її обманув та не виплатив по депозиту 20865 грн., що змусило її звернутися у суд. Відповідач - Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України», проти задоволення позову заперечував, зазначаючи, що банком виконані перед позивачем усі договірні зобов'язання. Ухвалами суду було відкрито провадження у справі, витребувані докази. Суд, дослідивши надані докази приходить до наступного. Матеріали справи свідчать, що 27 жовтня 2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №32931920 на вклад «Довіра» на ім'я фізичної особи на суму 11 600,00 строком на 12 місяців, зі сплатою відсотків в розмірі 21% річних, день повернення коштів 27 жовтня 2016 року. За п.1.1. вкладник вносить, а банк приймає на вкладний рахунок [NUMBER], на умовах договору , кошти в сумі 11600 грн. Кошти в сумі 11600 грн. на рахунок [NUMBER] за депозитним договором від 27.10.2015р. були зараховані на підставі заяви позивача від 27.10.2015р., шляхом перерахування з рахунку позивачки (а.с.77). Підпис позивачкою у заві про перерахунок коштів визнаний нею у судовому засіданні. За п. 2.7 договору якщо вкладник в день повернення депозиту не з'явиться в установи банку для отримання депозиту, то строк розміщення депозиту автоматично продовжується та строк, вказаний у п.1.1 до говору (12 місяців), на умовах та за процентною ставкою, що діятиме в банку по даному виду вкладу на момент продовження в кількості не більше 1 періоду продовжень. За п.2.7 договір депозиту від 27.10.2015р. був пролонгований, ще на рік та 27.10.2017р. позивачці виплачена сума депозиту в розмірі 11600 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.18) та не заперечується позивачкою. За два роки, згідно із наданими розрахунками, позивачці за депозитним договором від 27.10.2015р. нараховані проценти - 21%, в сумі 4865,33 грн. та за вирахуванням військового збору та податку на доходи фізичних осіб, сума що підлягала виплаті за два роки склала 3907,91 грн. Вказані проценти позивачка отримала, за вирахуванням 14,91 грн., які пішли на сплату за перевипук картки позивачки, що підтверджується випискою по картковому рахунку № [NUMBER], а також наданими суду квитанціями , із підписом позивачки, що визнано нею у судовому засіданні. Так, згідно із квитанцій позивачка отримала: 10.12.2015р. - 140,00 грн., 29.10.2016р - 1 793,00 грн., 19.05.2017р. - 977,00 грн., 14.07.2017р. - 327,00 грн., 27.10.2017р. - 656,00 грн. (а.с.18-23, 66-69). Посилання позивача на те, що згідно із виписки по рахунку, вбачається, що нею знімалась готівка у відділеннях банку розташованих у м.Краснодар, тоді як вона ніколи там не була, що свідчить про те що кошти знімали інші особи, а вона їх не отримувала, судом не приймається. Так, дійсно згідно виписки по рахунку вбачається, що кошти в сумі 977 грн. та 327 грн. були видані в готівковій формі у відділенні №10020-0121 в м.Краснодар. За Положенням про відділення №10020-0121 ХОУ ПАТ «Державний ощадбанк» вбачається, що воно розташоване у м.Харкові, ул.Багратіона,6. Також квитанції від 19.05.2017р. та від 14.07.2017р. із підписом позивачки, свідчать, що саме позивачем отримані вказані кошти у відділенні банку розташованого у м.Харкові, а зазначення у виписці м.Красноград, є помилкою. Зазначення у виписку по рахунку суми 16576 ,94 грн., не є відсотками по договору, вона складається із суми депозиту та нарахованих відсотків (за вирахуванням коштів за перевипуск картки). Як встановлено судом захначені кошти виплачені позивачу. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 Цивільного Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Враховуючи, що банком виконані умови договору депозиту, випалчена сума коштів та відсотки, підстав для стягнення з нього коштів в сумі 20865 грн. суд не вбачає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed