Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON]\~звернулася в\~суд з\~позовом до\~відповідача [PERSON]\~про стягнення\~аліментів. Свій позов мотивує тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06лютого 2018 року. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], 04серпня [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Зазначає, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання сина. З врахуванням вказаного, просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, просив розглядати справу за його відсутності. При цьому, у відзиві на позовну заяву позовні вимоги визнав частково, просив визначити розмір аліментів розмірі ? частки від заробітку, оскільки він щомісячно здійснює платежі на утримання сина в різних розмірах, на даний час його дружина вагітна, будь-якого рухомого чи нерухомого майна на праві власності, володіння та/або користування, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав не має. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 06 лютого 2018 року розірваний на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області (а.с.8). Із копії свідоцтва про народження вбачається, що 04 серпня 2009 року народився [PERSON], батьком якого є відповідач [PERSON] (а.с.5). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, матеріальне становище позивачки, матеріальне становище платника аліментів, те, що відповідач є працездатним та отримує доходи, має стабільну заробітну плату, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Доводи відповідача про те, що аліменти мають стягуватися з нього в частці від заробітку, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до статті 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач використала своє право, передбачене у наведеній нормі СК України та звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача слід стягнути в доход держави 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved