Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею як спадкоємицею за законом першої черги право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], що належала [PERSON], померлому [INFO], мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що з поданих позивачем документів, а саме договору купівлі - продажу квартири, посвідченого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 23 грудня 1993 за реєстром № 4/6611, та довідки № 1542, виданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» 25 вересня 2015 року вбачається, що право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], не зареєстроване у встановленому законодавством порядку за спадкодавцем. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Одеської області в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що згідно договору купівлі - продажу квартири від 23.12.1993 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори за № 4/6611, [PERSON] належала квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], що також підтверджено довідкою від 25.09.2015 року за № 1542, наданою комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації». Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] від 13.02.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO]. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено витягом зі Спадковго реєстру № 40662850 від 15 червня 2015 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], відсутня. Згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємицями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 17.11.2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] будучи спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] у передбачений законом строк звернулась до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою завою від 15.06.2015 року за № 63, тобто вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки представник відповідача визнала позов і обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved