Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення\~ перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом надання ключів від квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначила, що їй на підставі свідоцтва про право власності від 06.07.1998 року № 25803 належить 1/4 частина вказаної квартири. Зазначає, що після того як вона (позивач) вийшла заміж і змінила місце проживання відповідачі змінили замки на вхідних дверях і не пускають її до квартири, чим позбавляють її права користуватися належним їй майном. Вважаючи, що своїми діями відповідачі порушують її право власності та перешкоджають у повноцінному користуванні її правами закріпленими Конституцією України та іншими законодавчими актами, просить зобовязати відповідачів не чинити їй перешкоди у користуванні квартири [ADDRESS], шляхом надання їй ключів від квартири, стягнути з відповідачів на її користь суму понесених судових витрат. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання 03.04.2018 року не зявилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. До суду повернулись конверти з відміткою «через не запит» (а.с. 74-76), які були направленні за адресою проживання відповідачів по якій раніше останні отримували кореспонденцію з суду. Такі обставини дають підстави вважати про небажання відповідачів отримувати судові поштові відправлення, враховуючи, що їм відомо про відкрите провадження у даній цивільній справі, де вони є відповідачами, що підтверджується участю відповідача [PERSON] у підготовчому судовому засідання 26.02.2018 року. Крім того, 22.02.2018 року відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] надали до суду заперечення проти позову у яких зазначили, що 28 грудня 1996 року, [PERSON] одержав ордер на жиле приміщення за № 996 на право заняття жилого приміщення, на основі рішення ВМР №874 від 25.12.1996 року, разом з членами своєї сім'ї, яка складалась на той час з чотирьох осіб (наймач, дружина та двоє дітей). У липні 1998 року [PERSON] було видано свідоцтво Кіровоградської міської Ради народних депутатів про право власності на житло за № 25803, в якому вказано, що квартира за адресою: [ADDRESS] зареєстрована в Кіровоградському бюро технічної інвентаризації по праву особистої власності за - [PERSON]. І на підставі свідоцтва про право власності на житло за №25803 від 06.07.1998 року записані в реєстрову книгу за №30816/110: [PERSON], [PERSON], [PERSON] - тобто квартира за вище вказаною адресою приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Зазначають, що у 2011 році [PERSON] створила свою сім'ю одружившись з [PERSON] Відносини між [PERSON] та відповідачами після її одруження значно погіршились, спільне проживання в квартирі неможливе, тому [PERSON] разом з чоловіком переїхала жити до своєї бабусі за адресою: м. Кіровоград, вул. Чайковського 66/136, де проживає по цей час. Також зазначили, що замки на вхідних дверях ніхто не змінював до 2016 року, лише два роки тому довелося замінити серцевину одного замка, через його поломку. Вважають, що доступ до своєї 1/4 частки майна [PERSON] мала, однак вона не з'являлася, не користувалась майном і не проживала за адресою: [INFO], що можуть підтвердити сусіди. Також важають, що оскільки позивачка [PERSON] не проживає з жовтня 2011 року за адресою [ADDRESS], вона фактично та юридично втратила право на користування своєю часткою квартири, за вказаною адресо, внаслідок її відсутності без поважних причин. Просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, визнати позивачау такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] (а.с. 46-50). За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі матеріалів справи та наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно свідоцтва про право власності на житло № 25803 від 06.07.1998 року, виданого Кіровоградською міською радою за підписом керівника відділу приватизації, квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON](а.с. 8). Згідно свідоцтва про шлюб від 08.10.2011 року виданого Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області [PERSON] 08.10.2011 року уклала шлюб з [PERSON], змінивши прізвище на [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За приписами ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Аналіз наведених вище норм законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом надання ключів від помешкання. Судом встановлено, що позивач не може користуватися частиною спірної квартири, оскільки не має ключів від вхідних дверей квартири, що не заперечувалось відповідачем [PERSON], та порушує право власника [PERSON] вільно користуватися та розпоряджатись належним їй майном. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, та приймаючи до уваги, що відповідачі чинять позивачу перешкоди у користуванні частиною квартири, яка їй належить на праві приватної спільної власності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про зобовязання не чинити перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом надання ключів від квартири за адресою: [ADDRESS] підлягають задоволенню. Крім цього, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в сумі 740,80 грн. на користь позивача по 234 грн. 93 коп. з кожного.\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved