Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із даним позовом у якому просить суд розірвати шлюб в якому вона перебуває з відповідачем. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем з 29.01.2013 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння, свари та конфлікти через ведення домашнього господарства та виховання дитини. Сімейні відносини з відповідачем вони припинили з кінця вересня 2015 року, з того часу вони не проживають однією сім'єю, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Вона цілком втратила до відповідача почуття любові та поваги, та подальше збереження їхньої родини є неможливим, суперечитиме її інтересам, моральним принципам. Питання про поділ майна між нею та відповідачем не піднімалося. Малолітній син після розірвання шлюбу й надалі залишатиметься проживати із нею. Представник позивачки зявилася в судове засідання, підтримала вимоги [PERSON] в повному обсязі та просила суд розірвати шлюб між позивачкою та відповідачем, посилалася на обставини викладені у позові.\~ Відповідач в судовому засіданні вказав, що він любить свою дружину та дитину і не бажає із позивачкою розривати шлюб. Вважає, що між ними можливе примирення, що не раз траплялося і раніше.\~ Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 04 липня 2016 року сторонам по справі було надано строк на примирення 6 місяців. 14.02.2017 року позивачка надала до суду письмову заяву та письмові пояснення у яких просить позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі. Зауважила, що примирення між нею та відповідачем не відбулося і вона наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач повідомлявся належним чином про місце та час судового засідання, але до суду не з'явився, причин своєї неявки не сповістив. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, 29 січня 2013 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис за № 29. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки сторони припинили у вересні 2015 року через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімені обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Сторони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету, з вересня 2015 року проживають окремо, що не дозволяє зберегти відносини притаманні подружжю, у звязку з чим подальше примирення поміж ними неможливе. Спір про поділ майна між сторонами на час вирішення питання про розірвання шлюбу відсутній. Між сторонами також немає спору з приводу визначення місця проживання дитини, яка й надалі залишатиметься проживати із матір'ю (позивачкою). Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливо, їхній шлюб існує формально. Вимоги про зміну прізвищ сторонами не заявлено. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved