Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Державного підприємства «Макііввугілля» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати та середнього заробітку за весь час затримки з розрахунком при звільненні. Позовні вимоги обґрунтовано тим, з 17.03.1997 р. по 10.11.2014 р. вона працювала головним геологом на шахті С.М.Кірова державного підприємства «Макіїввугілля». На даний час відповідач не виплатив заробітну плату за червень 2014 р. в сумі 10 317 грн. 53 коп., за липень 2014 р. в сумі 7286 грн.99коп., за серпень 2014р. в сумі 3681грн.79 коп., за вересень 2014 р. в сумі 7619 грн. 54 коп., за жовтень 2014 р. сумі 9748 грн.99 коп. А всього сього 38 654 грн. 84 коп. На підтвердження суми заборгованості позивачем додано розрахункові листки. Просила стягнути заборговану заробітну плату у розмірі 38 654 грн. 84 коп., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 10.11.2014 р. по 02.08.2017 р. в сумі 175 486 грн .08 коп., а також компенсацію заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати у розмірі 30 310 грн. 91 коп. В судове засідання позивач не з'явилась. Просили слухати справу за наявними у ній матеріалами, позивач позов підтримала, проти заочного рішення не заперечували. Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка працювала на ДП «Макіїввугілля» з 17 березня 1997 року бухгалтером, та 10 листопада 2014 року була звільнена за власним бажанням, але відповідач всупереч ст. 115 та ст. 116 КЗпП України не здійснив виплату всіх коштів заробітної плати починаючи з червня 2014 р. по жовтень 2014 року, та належних їй всіх коштів при звільненні. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до положень ст.ст. 94, 115 КЗпП України та ст.ст. 21, 24 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Таким чином, відповідач зобов'язаний був регулярно виплачувати заробітну плату позивачу. З вини відповідача позивачу не було виплачено повної заробітної плати за період з червня 2014 року по жовтень 2014 року у розмірі 38 654 грн. 84 коп., що підтверджується розрахунковими листами наданами позивачем (а.с. 10) Відповідно, суд вважає за необхідне поновити порушене право позивача шляхом стягнення з ДП «Макіїввугілля» на користь позивача заборгованість по заробітній платі: за червень 2014 р. в сумі 10 317 грн. 53 коп., за липень 2014 р. в сумі 7286 грн.99 коп., за серпень 2014р. в сумі 3681грн.79 коп., за вересень 2014 р. в сумі 7619 грн. 54 коп., за жовтень 2014 р. сумі 9748 грн.99 коп. А всього сього 38 654 грн. 84 коп. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Рішенням Конституційного Суду України від 15.10.2013 року №8-рп/2013 положенням ст.233 КЗпП надане додаткове офіційне тлумачення, відповідно до якого у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати. За змістом пункту 4 вказаного порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Приріст індексу споживчих цін у відсотках з червня 2014року по грудень 2016року включно складає 82,03 % (1,01 х 1,004 х 1,008 х 1,029 х 1,024 х 1,019 х 1,03 х 1,031 х 1,053 х 1,108 х 1,140 х 1,022 х 1,004 х 0,99 х 0,992 х 1,023 х 0,987 х 1,02 х 1,007 х 1,009 х 0,996 х 1,01 х 1,035 х 1,001 х 0,998 х 0,999 х 0,997 х 1,018 х 1,028 х 1,018 х 1,009 х 100 - 100 ) = 82,03 % Отже, компенсація за затримку виплати заборгованості по заробітній платі за червень 2014 р. (10 317 грн. 53коп.) в період з червня 2014 р. по грудень 2016 року включно розраховується так: 10 317грн.53коп. х 82,03 % = 8 463грв.47коп. Приріст індексу споживчих цін у відсотках з липня 2014року по грудень 2016року включно складає 80,23 % (1,004 х 1,008 х 1,029 х 1,024 х 1,019 х 1,03 1,031 х 1,053 х 1,108 х 1,140 х 1,022 х 1,004 х 0,99 х 0,992 х 1,023 х 0,987 х 1,02 1,007 х 1,009 х 0,996 х 1,01 х 1,035 х 1,001 х 0,998 х 0,999 х 0,997 х 1,018 х 1,028 х 1,018 х 1,009 х 100 - 100 ) = 80,23 % Отже, компенсація за затримку виплати заборгованості по заробітній платі липень 2014р. (7286 грн.99коп.) в період з липня 2014р. по грудень 201 6рс включно розраховується так: 7286грн.99коп. х 80,23 % = 5 846грв.35коп. Приріст індексу споживчих цін у відсотках з серпня 2014 року по грудень 2016 року включно складає 79,51 % (1,008 х 1,029 х 1,024 х 1,019 х 1,03 х 1,031 х 1,053 х 1,108 х 1,140 х 1,022 х 1,004 х 0,99 х 0,992 х 1,023 х 0,987 х 1,02 х 1,007 х 1,009 х 0,996 х 1,01 х 1,035 х 1,001 х 0,998 х 0,999 х 0,997 х 1,018 х 1,028 х 1,018 х 100 - 100 ) = 79,51 % Отже, компенсація за затримку виплати заборгованості по заробітній платі серпень 2014 р. (3681грн.79коп.) в період з серпня 2014 р. по грудень 201 6 р. включно розраховується так: 3681грн.79коп. х 79,51 % = 2927грв.40коп. Приріст індексу споживчих цін у відсотках з вересня 2014року по грудень 2016 року включно складає 78,09 % (1,029 х 1,024 х 1,019 х 1,03 х 1,031 х 1,05 х 1,108 х 1,140 х 1,022 х 1,004 х 0,99 х 0,992 х 1,023 х 0,987 х 1,02 х 1,007 х 1,00 х 0,996 х 1,01 х 1,035 х 1,001 х 0,998 х 0,999 х 0,997 х 1,018 х 1,028 х 1,018 х 1.009 х 100 - 100 ) = 78,09 % Отже, компенсація за затримку виплати заборгованості по заробітній плат: вересень 2014р. (7619грн.54коп.) в період з вересня 2014р. по грудень 20 16р включно розраховується так: 7619грн.54коп. х 78,09 %= 5950грв.10коп. Приріст індексу споживчих цін у відсотках з жовтня 2014року по груде 2016року включно складає 73,07 % (1,024 х 1,019 х 1,03 х 1,031 х 1,053 х 1,1! х 1,140 х 1,022 х 1,004 х 0,99 х 0,992 х 1,023 х 0,987 х 1,02 х 1,007 х 1,009 х 0,« х 1,01 х 1,035 х 1,001 х 0,998 х 0,999 х 0,997 х 1,018 х 1,028 х 1,018 х 1,009 х 11 - 100 ) = 73,07 % Отже, компенсація за затримку виплати заборгованості по заробітній платі жовтень 2014р. (9748грн.99коп.) в період з жовтня 2014р. по грудень 2016р включно розраховується так: 9 748 грн.99 коп. х 73,07 % = 7123 грн.59коп. Таким чином, загальна сума компенсації за затримку виплати нарахованої заробітної плати за червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2014 р., необхідно стягнути на користь позивача з відповідача по грудень 2016 р. включно складає : 8 463 грн.47коп. + 5 846 грн.35коп. + 2927 грн.40коп. + 5950 грн. 10 коп. + 7123 грн. 59коп. = 30 310 грн. 91 коп. Відповідно, суд вважає за необхідне поновити порушене право позивача шляхом стягнення з ДП «Макіїввугілля» на користь позивача 38 654 грн. 84 коп., - cуму компенсації заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, визначені в статті 116 цього Кодексу. При звільненні працівника, згідно до ст. 116 КЗпП України, виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівникові перед виплатою зазначених сум. Таким чином, відповідач зобов'язаний був в день звільнення позивача, але не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок, провести з ним розрахунок та виплатити всі суми, що належать йому, які на сьогодні відповідачем не виплачені, що не спростовується останнім. З вини відповідача позивачу не було виплачено при звільнені всіх сум у строки, визначені ст. 116 КЗпП України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника, або уповноваженого ним органу належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Такий розмір визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при розгляду справи про стягнення заробітної плати у зв»язку із затриманням розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного для після пред»явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по дань постановлення рішення. Згідно п. 21 взаканої Постанови при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року. Обчислення середньої заробітної плати у випадку її збереження, остання обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов»язана виплата, включаючи усі виплати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, та проводиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців роботі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Порушення термінів виплати позивачу середньої заробітної плати за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 10.11.2014 р. по 02.08.2017 р. в сумі 175 486 грн. 08 коп., яка визначається за визначеною формулою: ( 261 грн. 14 коп. - середньоденний заробіток позивача (672 дні за вказаний перірод часу х 261 грн. 14 коп (середньоденної заробітної плати) = 175 486 грн. 08 коп.) Відповідно, суд вважає за необхідне поновити порушене право позивача шляхом стягнення з ДП «Макіїввугілля» на користь позивача 175 486 грн. 08 коп., - середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 10.11.2014 р. по 02.08.2017 р. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини третьої статті 88 ЦПК України. Так, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору згідно Закону України «Про судовий збір». Зважаючи на викладене з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Згідно ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати за один місяць. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 44, 47, 115, 116, 117, 2371 КЗпП України, з урахуванням ст. 34 Закону України про оплату праці», ст. ст. 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати», Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв»язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»,

Outcome: approved