Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON]звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 вересня 1999 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис №1461. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 1999 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалось. Фактично шлюбно-сімейні відносини припинені з березня 2007 року. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна, тому просила розірвати шлюб.\~\~ У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, повідомлялась про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надала суду заяву, з якої вбачається, що позивач просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Каневська». Проти вирішення справи у заочному порядку не заперечувала, про що надала заяву. Проти вирішення справи у заочному порядку не заперечувала, про що надала заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без його участі не надав, не подав відзиву на позов. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобовязаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобовязує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом предявленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 07.09.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому зареєстрованого 18 вересня 1999 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис №1461 (свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ № 089643 від 18 вересня 1999 року). Від шлюбу сторони дітей не мають. Згідно\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна, відповідач клопотань про надання строку на примирення не надавав. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Відповідно до\~ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище з «Хвощова» на «Каневська». Суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. За письмовою заявою позивача, суд зазначає про вибір прізвища позивача, яка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Каневська». Крім того, позивачка зазначила за складання позовної заяви неї понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1600 грн., які підтверджені доказати та які вона просить стягнути з відповідача. Судом встановлено, що позивачкою було сплачено за надання правової допомоги 1600 гривень що підтверджується ордером № 854 серія ХВ № 000203 від 05.06.2018 року, Договором про надання правової допомоги № 19/18 від 05.06.2018 року, Додатком № 1 до Договору про надання правової допомоги № 19/18 від 05.06.2018 \~ \~ \~ \~року, квитанцією про сплату судових витрат на професійну правничу допомогу від 05.06.2018 року в сумі 1600 грн., актом про виконання Договору про надання правової допомоги № 19/18 від 05.06.2018 року, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльність [PERSON] № 206 від 28.12.2001 року. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України - до витрат, повязаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 5 ст. 135 ЦПК України - сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування. Згідно ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України - для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч. 4 ст. 141 ЦПК України - якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України - розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У зв*язку із тим, що на час розгляду справи позивачем було сплачено на правову допомогу 1600 грн. та вказана сума належним чином підтверджена документально, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача та стягнути з відповідача сплачені позивачем кошти за надання правової допомоги у розмірі 1600 грн.00 коп. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору.\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved