Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 15 лютого 1997 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Нивецькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №1. Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO]. В останні роки подружнього життя відносини між сторонами почали поступово погіршуватися. Підставами для цього стали втрата взаєморозуміння, почуттів, виникнення обопільної неприязні та розчарування. Відповідач відмовляється піклуватися про збереження сімейних відносин, ігнорує почуття любові, дружби, поваги та взаємодопомоги. Такі обставини почали відображатися на міцності сімейних стосунків, що у свою чергу призвело до фактичного розпаду сім'ї. Тривалий час сторони подружні відносини не підтримують і відновлювати їх не бажають. Їх сім'я носить суто формальний характер, а тому бажає розірвати шлюб. В позовній заяві позивач вказала про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча про розгляд справ був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення (а.с.17,21). Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки від відповідача до суду не надійшло жодних заперечень проти позову, тому суд, дослідивши докази належного повідомлення про дату та час розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 лютого 1997 року. Шлюб зареєстровано Нивецькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №1. Дана обставина стверджується оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.02.1997 року (а.с.7). Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 07.06.2000 року (а.с.6)) та донька - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 14.07.2004 року (а.с.6)). Між сторонами втрачено любов та взаємоповагу, шлюб існує формально, сім'я розпалася остаточно, зберегти її - неможливо. Суд встановив, що за таких обставин примирення є неможливим, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що у відповідності до положень ст.112 СК України є підставами для розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, на підставі викладеного,

Outcome: approved