Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Підставою для даного судового звернення сприяв факт невиконання своїх батьківських обов`язків відповідача по відношенню до дитини, вихованням та утриманням якого громадянка [PERSON] не займається. З 2007 року дитина перебуває на повному утриманні бабусі дитини - позивача, та проживає разом з нею, всі питання щодо виховання вирішують, нею самостійно без участі та підтримки з боку Відповідача. Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає сину доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Мати дитини Відповідач протягом тривалого часу знаходиться в Турції на роботі та взагалі не цікавиться долею дитини, не надає матеріальної допомоки. Конкретне місце проживання (адреса) матері в Туречинні мені невідоме. До 20- року вона проживала та зареєстрована за адресою що вказана на титульному аркуші позовної заяви На підставі чого вона 19 листопада 2020 року звернулася до органу опіки з проханням позбавити Відповідача батьківських прав. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінюват ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення Відповідача до своїх батьківських обов`язків. Позивач вважає, що вищевикладені факти свідчать про неналежне виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків щодо належного виховання та матеріального утримання дитини, що є підставою для задоволення позовних вимог про позбавлення її батьківських прав. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 16.02.2021 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідач [PERSON] відзив на позов до суду не подала. Ухвалою суду від 29.06.2021 року по даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] , у судове засідання не з`явилася надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином в порядку, передбаченому положеннями ст.129-131 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, а також викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки до суду не повідомив. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилася надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, ураховуючи вказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст.280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши позивача, свідка, дослідивши письмові докази по справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , батьком якого є [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с.9). З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої виконавчим комітетом Нивотрудівської сільської ради від 24.11.2020 року вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Згідно висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Нивотрудівської сільської ради прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1980 року народження, відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку районного органу опіки та піклування Апостолівської райдержадміністрації прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1980 року народження, відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Статтею 9 Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки, зокрема, не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Таким чином, суду надано достатньо доказів, які свідчать про ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини, оскільки він не піклується про нього, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує умов проживання, необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний та розумовий розвиток дітей. За таких обставин, винної поведінки відповідача та його свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, враховуючи права та інтереси дитини, суд дійшов висновку про ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків та необхідність позбавлення її батьківських прав відносно її малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Питання судових витрат слід вирішити відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved