overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом до\~відповідача[PERSON] про розірвання\~шлюбу,\~посилаючись на\~те,\~що 28\~січня 2011\~року вона\~уклала шлюб\~з[PERSON] , який був зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 29. Від спільного подружнього життя сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила\~про те,\~що спільне\~життя у\~неї з\~чоловіком погіршувалося,\~що в\~кінцевому результаті\~призвело до\~фактичного припинення\~між ними\~шлюбних відносин.\~Кожен з\~них має\~протилежні погляди\~на шлюб\~та сімейне\~життя,\~поступово було\~втрачено почуття\~любові.Спільне\~господарство між\~ними не\~ведеться,\~шлюбно-сімейні\~відносини між\~ними фактично\~припинилися,\~шлюбних стосунків\~не підтримують. Примирення та збереження шлюбу між ними не можливе. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 28 січня 2011 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного управління юстиції у Херсонській області, про що зроблений актовий запис № 29. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 28 січня 2011 року [PERSON] та [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане 28 січня 2011 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, про що зроблений актовий запис № 29. Від шлюбу подружжя має дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 27 жовтня 2018 року. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем і відповідачем виявилось неможливим внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, суперечливості характерів, різних поглядів на сімейне життя. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення між сторонами неможливе. Сім`ю зберегти сторони не бажають, строк на примирення не потрібен. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача[PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29.12.2001 року вона уклала шлюб з [PERSON] який був зареєстрований Центром шлюбно-сімейних ритуалів « Навруз » м. Ташкент № 2895. Від шлюбу є спільна донька: [PERSON] , [INFO] . Позивач і Відповідач фактично розірвали між собою шлюбні відносини, оскільки, через розбіжність у поглядах на життя припинили спільне проживання та, відповідно не ведуть спільне господарство. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований Центром шлюбно-сімейних ритуалів « Навруз » м. Ташкент № 2895. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 29 грудня 2001 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією оригінала свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане 6 грудня 2005 року Центром шлюбно-сімейних ритуалів « Навруз » м. Ташкент № 2895. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем і відповідачем виявилось неможливим внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, суперечливості характерів, різних поглядів на сімейне життя. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення між сторонами неможливе. Сім`ю зберегти сторони не бажають, строк на примирення не потрібен. Спору про поділ майна подружжя немає. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивач[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача[PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29 липня 2006 року вона уклала шлюб з [PERSON] який був зареєстрований Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського Київської області, актовий запис № 328. Від шлюбу в подружжя є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач і Відповідач фактично розірвали між собою шлюбні відносини, оскільки, через розбіжність у поглядах на життя припинили спільне проживання та, відповідно не ведуть спільне господарство. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво- Святошинського Київської області, актовий запис № 328. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, суду надано заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. У разі неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 29 липня 2006 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане 02 серпня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Києво- Святошинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 328. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем і відповідачем виявилось неможливим внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, суперечливості характерів, різних поглядів на сімейне життя. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення між сторонами неможливе. Сім`ю зберегти сторони не бажають, строк на примирення не потрібен. Спору про поділ майна подружжя немає. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, має права на вибір прізвища після розірвання шлюбу, та може відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до поданої заяви до суду, позивач [PERSON] , просить залишити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача[PERSON] , про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29 липня 2006 року вона уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований Виконкомом Боярської міської ради Києво - Святошинського району Київської області , актовий запис №319, серія [NUMBER] від 29 липня 2006 року. За час спільного проживання у них народилось двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з [PERSON] та перебувають на її утримані. Позивач і Відповідач фактично розірвали між собою шлюбні відносини, оскільки, через розбіжність у поглядах на життя припинили спільне проживання та, відповідно не ведуть спільне господарство. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] який був зареєстрований Виконкомом Боярської міської ради Києво - Святошинського району Київської області , актовий запис №319, серія [NUMBER] від 29 липня 2006 року; прізвище залишити « [PERSON] ». Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 29 липня 2006 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 29 липня 2006 року Виконкомом Боярської міської ради Києво - Святошинського району Київської області , актовий запис №319, серія. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем і відповідачем виявилось неможливим внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, суперечливості характерів, різних поглядів на сімейне життя. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення між сторонами неможливе. Сім`ю зберегти сторони не бажають, строк на примирення не потрібен. Спору про поділ майна подружжя немає. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача[PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29 серпня 2016 року вона уклала шлюб з [PERSON] який був зареєстрований Виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради Києво- Святошинського району Київської області № 19. Від шлюбу є спільна дитина: [PERSON] , [INFO] . Позивач і Відповідач фактично розірвали між собою шлюбні відносини, оскільки, через розбіжність у поглядах на життя припинили спільне проживання та, відповідно не ведуть спільне господарство. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований Виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради Києво- Святошинського району Київської області № 19. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 29 серпня 2016 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане 29 серпня 2016 року Виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради Києво- Святошинського району Київської області № 19. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем і відповідачем виявилось неможливим внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, суперечливості характерів, різних поглядів на сімейне життя. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення між сторонами неможливе. Сім`ю зберегти сторони не бажають, строк на примирення не потрібен. Спору про поділ майна подружжя немає. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Позивач[PERSON] звернулась до\~суду з\~позовом до\~відповідача[PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30 жовтня 1999 року вона уклала шлюб з [PERSON] який був зареєстрований Виконкомом Вишневої міської ради Києво- Святошинського районну Київської області, актовий запис № 212. Від шлюбу є спільна дитина: [PERSON] , [INFO] . Позивач і Відповідач фактично розірвали між собою шлюбні відносини, оскільки, через розбіжність у поглядах на життя припинили спільне проживання та, відповідно не ведуть спільне господарство. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований Виконкомом Вишневої міської ради Києво- Святошинського районну Київської області, актовий запис № 212. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 30 жовтня 1999 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією оригінала свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане 30 жовтня 1999 року Виконкомом Вишневої міської ради Києво- Святошинського районну Київської області, актовий запис № 212. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем і відповідачем виявилось неможливим внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, суперечливості характерів, різних поглядів на сімейне життя. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення між сторонами неможливе. Сім`ю зберегти сторони не бажають, строк на примирення не потрібен. Спору про поділ майна подружжя немає. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача[PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30 серпня 2014 року вона уклала шлюб з [PERSON] який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві № 2253. Від шлюбу народився син - [PERSON] , [INFO] . Позивач і Відповідач фактично розірвали між собою шлюбні відносини, оскільки, через розбіжність у поглядах на життя припинили спільне проживання та, відповідно не ведуть спільне господарство. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві № 2253. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 30 серпня 2014 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане 30 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві № 2253. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем і відповідачем виявилось неможливим внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, суперечливості характерів, різних поглядів на сімейне життя. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення між сторонами неможливе. Сім`ю зберегти сторони не бажають, строк на примирення не потрібен. Спору про поділ майна подружжя немає. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа має права на вибір прізвища після розірвання шлюбу, та може відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до поданої заяви до суду, позивач [PERSON] , просить залишити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 02 вересня 2014 року у виконкомі Іллічівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис № 12, від спільного проживання дітей не мають, зазначила, що шлюбно-сімейні відносини припинили з липня 2019 року через непорозуміння і виникаючими в зв`язку з цим сварками, мешкають окремо , не спілкуються, не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що сім`ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с.21). У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився без поважних причин, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю, відзиву не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З`ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 02 вересня 2014 року у виконкомі Іллічівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис № 12, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Сторони від спільного проживання дітей не мають, мешкають окремо, не спілкуються, не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні відносини припинили з липня 2019 року через непорозуміння і виникаючими в зв`язку з цим сварками. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути судовий збір 908 гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 02 серпня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, також зазначила, що від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , шлюбно-сімейні відносини припинили в грудні 2020 року через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на подальше сімейне життя спільне господарство не ведуть, поновлювати шлюбно-сімейні відносини не мають наміру. Позивач вважає, що сім`ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позовних вимог та розірвання шлюбу не заперечував. Суд, з`ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 02 серпня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 234, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії № [NUMBER] (а.с.6). Сторони від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с.7). Сторони спільний побут не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили з грудня 2020 року через непорозуміння, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір про поділ спільного майна відсутній чи визначення місця проживання дитини між сторонами відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. \~Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved