Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем 12.11.2012 року, зареєстрованого виконавчим комітетом Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області за актовим записом № 18 та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя між ними не склалось, оскільки у сторін відсутнє взаєморозуміння та довіра, відсутні спільні інтереси, протягом останніх років сторони проживали окремо, шлюб існує лише формально. На думку позивача, примирення не дасть бажаних наслідків, подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Вказує, що дитина проживає з нею, однак вона не може самостійно її утримувати. Спору щодо місця проживання дитини між сторонами не має. Просить шлюб розірвати та стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви позовні вимоги визнав повністю, просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі 12.11.2012 року уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області за актовим записом № 18 /а.с.10/. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.02.2013 року і батьком якої є відповідач по справі /а.с.4/. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно зі статтею 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В судовому засіданні встановлено, що сім'я між подружжям розпалася повністю. Про це свідчить небажання подружжя спільно проживати, підтримувати шлюбно-сімейні відносин, спільно вести господарство. Тобто судом встановлено, що шлюб носить формальний характер, можливості збереження даного шлюбу не має. Згідно з дослідженими в судовому засіданні обставинами та з урахуванням вищезазначених норм закону, суд прийшов до висновку, що подальше проживання та збереження сім'ї є неможливим та суперечить інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Судові витрати по сплаті судового збору в частині позовних вимог про розірвання шлюбу залишити за позивачем за її згодою. Згідно із частиною 1 статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог статті 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлені наступні обставини: відповідач є працездатним, працює на посаді майстра у ТзОВ «Забіяка», загальна сума доходу останнього з січня 2017 року по червень 2017 року становить 25585,14 грн., крім спільної з позивачем дитини, інших утриманців немає. При визначенні розміру аліментів відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи факт проживання неповнолітньої дитини разом з позивачем,

Outcome: approved