overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказує, що шлюб між ними було укладено 18 липня 2015 року. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, в сімї постійно виникають сварки та суперечки, що негативно впливає на виховання неповнолітньої дитини, примирення між ними неможливе, тому просить їх шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов до неї визнає, на розірвання шлюбу згоден. Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами укладено 18 липня 2015 року згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЕЛ № 123747 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-ЕЛ № 174416 від 29.12.2015 року (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказує, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, тому суд приходить до висновку, що обставини, що склалися між сторонами свідчать про те, що збереження сімї суперечило б інтересам сторін та неповнолітньої дитини, поскільки згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка, примус до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказує, що шлюб між ними було укладено 18 лютого 2006 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини на даний час фактично припинились, примирення між ними неможливе, тому просить їх шлюб розірвати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов [PERSON] підтримав і просив задовольнити, так як позивач не бажає надалі перебувати в шлюбі з відповідачем. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов до нього визнав, на розірвання шлюбу погоджується, термін на примирення надавати не потрібно. Суд, заслухавши сторони, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами укладено 18 лютого 2006 року згідно свідоцтва про шлюб (повторного) серії І-ЕЛ № 099644 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають дитину- Корнієнко [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕЛ № 174508 (а.с.7). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказує, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, тому суд приходить до висновку, що обставини, що склалися між сторонами свідчать про те, що збереження сімї суперечило б інтересам сторін та неповнолітньої дитини, поскільки згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка, примус до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказує, що шлюб між ними було укладено 18 червня 2011 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, спільне життя не склалося, в сім'ї постійно виникали сварки та суперечки, що негативно впливало на виховання неповнолітніх дітей. Подальше спільне життя з відповідачем позивач вважає неможливим, тому просить їх шлюб розірвати. Ухвалою суду від 22.02.2016 року сторонам було надано термін на примирення на один місяць. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов до нього визнає і просить шлюб розірвати. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами укладено 18 червня 2011 року згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.06.2011 року (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.10.2011 року (а.с. 4). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказує, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, за час, наданий сторонам на примирення, вони не дійшли згоди на подальше спільне сімейне життя, тому суд приходить до висновку, що обставини, що склалися між сторонами свідчать про те, що збереження сім'ї суперечило б інтересам сторін, та неповнолітніх дітей, поскільки згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка, примус до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказує, що шлюб між ними було укладено 20 червня 2015 року. За час перебування в шлюбі спільних дітей сторони не мають. Починаючи з грудня 2015 року сторони спільно не проживають, подальше спільне життя з відповідачем позивач вважає неможливим, тому просить їх шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов до нього визнає і просить шлюб розірвати. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами укладено 20 червня 2015 року згідно свідоцтва про шлюб серії І-ОК № 181555 від 20.06.2015 року (а.с.3). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказує, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони не дійшли згоди на подальше спільне сімейне життя, тому суд приходить до висновку, що обставини, що склалися між сторонами свідчать про те, що збереження сімї суперечило б інтересам сторін, поскільки згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка, примус до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказує, що шлюб між ними було укладено 22 жовтня 2011 року. Від шлюбу сторони мають дитину дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, в сімї постійно виникали сварки та суперечки, спільне господарство не ведеться, тому просить їх шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримала і просила задовольнити, на примирення не погоджується. Відповідач [PERSON] позов до нього визнав, на розірвання шлюбу погоджується. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами укладено 22 жовтня 2011 року згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЕЛ № 062874 від 22.10.2011 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕЛ 127238 (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказує, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не погоджується, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, тому суд приходить до висновку, що обставини, що склалися між сторонами свідчать про те, що збереження сімї суперечило б інтересам сторін і неповнолітньої дитини, поскільки згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка, примус до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказує, що шлюб між ними було укладено 24 вересня 2006 року. Від шлюбу сторони мають дітей дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, в сімї постійно виникають сварки та суперечки, що негативно впливає на виховання неповнолітніх дітей, примирення між ними неможливе, тому просить їх шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов до неї визнає, на розірвання шлюбу згоден. Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України (2017 року) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України (2017 року) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами укладено 24 вересня 2006 року згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЕЛ № 011733 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5-7). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказує, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, тому суд приходить до висновку, що обставини, що склалися між сторонами свідчать про те, що збереження сімї суперечило б інтересам сторін та неповнолітніх дітей, поскільки згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка, примус до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказує, що шлюб між ними\~ було укладено\~ 24 квітня 1996 року, від шлюбу сторони мають повнолітню дочку. Спільне життя з\~ відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинились в листопаді 2017 року, спільне господарство не ведеться, примирення між ними неможливе, тому просить їх шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її\~ участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився,\~ надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов до неї\~ визнає, на розірвання шлюбу згоден. Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~ Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази,\~ приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами укладено 24 квітня 1996 року\~ згідно свідоцтва про шлюб\~ серії І-ЕЛ № 011733 (а.с. 4). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказує, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, за час, що був наданий для примирення, сторони не примирились, тому суд приходить до висновку, що обставини, що склалися між сторонами свідчать про те, що\~ збереження сімї суперечило б інтересам\~ сторін, поскільки згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка, примус до шлюбу не допускається. На підставі\~ викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 93. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], народження [INFO]. Мотивувала доводи тим, що спільне життя не склалося з причини несумісності характерів та різних поглядів на життя, з початку вересня 2013 року проживають окремо. Вважає збереження шлюбу неможливим, на примирення не згодна. Позивач в попереднє судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому зареєстрованого 04 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 93, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], народження [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з початку вересня 2013 року у зв'язку з тим, що зникло почуття поваги та кохання, відсутнє взаєморозуміння, подальше сумісне життя вони не вбачають, все це спричинило розпад сім'ї, на примирення не згодні, збереження сім'ї суперечило б інтересам подружжя, тому суд вважає за можливе розірвати шлюб. На підставі ст..88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 гривень. На підставі ст.ст.110,112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу зареєстрованого 23.04.2008 р. Кам'янською селищною радою Вільнянського району Запорізької області, Україна, актовий запис № 03. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, тому на підставі ч.4, ч.8 ст.76 ЦПК України суд визнає неявку відповідача неповажною. Суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.04.2008 р. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу будуть проживати з матір'ю - [PERSON] Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені в 2011 року, сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Примирення між сторонами не можливе. Спільне життя подружжя не склалося, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння у рішенні життєво-важливих питань, почуття любові, поваги втрачене, подальше збереження шлюбу не можливе. Сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законі, обґрунтовані та підлягають задоволенню .

Outcome: approved