Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свій позов мотивувала тим, що відповідач [PERSON] був її чоловіком, 04.11.2010 року шлюб між ними розірвано. Вона є власником квартири [ADDRESS], згідно договору дарування. У вказаній квартирі зареєстрований також відповідач [PERSON], який у 2010 році зібрав свої речі і пішов проживати в інше місце, припинивши користування квартирою у будь-який спосіб, участі в утриманні житла не бере, комунальні послуги не сплачує, його речі у квартирі відсутні. Реєстрація відповідача у квартирі не дає можливості отримати субсидію, а також в інший спосіб розпорядитись своєю власністю. Позивач [PERSON] прохає суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надіслала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити. Щодо заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, на поштові повідомлення про отримання судової повістки не відреагував, проігнорувавши виклик до суду. 03.10.2018 року суд ухвалив провести заочний розгляд справи, згідно ст.280 ЦПК України, оскільки вважає що маються підстави для проведення заочного розгляду справи. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до положень ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.7 Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням суду було розірвано 04.11.2010 року. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування 28.05.2008 року та Витягом з Державного реєстру правочинів (а.с.5-6). У вищевказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який наприкінці 2010 року виїхав з квартири і проживає в іншому місці, участі в утриманні квартири не приймає, речей своїх там не має, що підтверджується актом вуличного будинкового комітету (а.с.7). Позивач стверджує, що з цих підстав вона не може оформити субсидію на сплату житлово-комунальних послуг. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що маються підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Оплату судових витрат взяла на себе позивач і не прохає стягувати їх з відповідача.

Outcome: approved