Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, Публічного акціонерного товариства [PERSON] «ПриватБанк» про зняття арешту з майна. У своєму позові [PERSON] посилається на те, що 09 грудня 2002 року за договором купівлі-продажу вона придбала квартиру [ADDRESS]. Між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір. Згідно судового наказу № 2н-476, виданого 05 грудня 2007 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська з неї на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнутий борг у розмірі 2000,29 грн. Байглійським відділом державної виконавчої служби 16 квітня 2008 року було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на все майно. Згідно довідки про заборгованість, виданої ПАТ КБ «ПриватБанк» вона не має заборгованості перед банком, тобто не є боржником. Вважає, що на даний час на належне їй майно накладено арешт, чим порушені її майнові права щодо розпорядження власністю. У звязку з чим просить суд зняти арешт та заборону на відчуження з нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON], який накладений постановою від 16 квітня 2008 року про відкриття виконавчого провадження, винесеною державним виконавцем Галан О.В. відділу державної виконавчої служби [PERSON] районного управління юстиції м.Дніпродзержинська. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд зняти арешт та заборону на відчуження з нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON], який накладений постановою від 16 квітня 2008 року про відкриття виконавчого провадження, винесеною державним виконавцем Галан О.В. відділу державної виконавчої служби [PERSON] районного управління юстиції м.Дніпродзержинська. Представники відповідачів [PERSON] відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, Публічного акціонерного товариства [PERSON] «ПриватБанк», у судове засідання не зявилися, хоча були повідомлені відповідно до законодавства, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] 09 грудня 2002 року за договором купівлі-продажу придбала квартиру [ADDRESS], що вбачається з договору купівлі-продажу квартири, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації 10.11.2003 року. Як вбачається з листа [PERSON] [PERSON] відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції від 17.02.2015 року № 03/02-14/1646, згідно відомостей Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що по виконавчому провадженню з примусового виконання судового наказу № 2н-476 від 05.12.2007 року виданого Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» боргу 2000,29 грн. та судових витрат 40,50 грн. була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» та виконавчий документ був направлений для подальшого виконання до Заводського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ. Відповідно до вимог п.9.10-9.15 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби виконавче провадження було передано до архіву та знищено у звязку із закінченням строку зберігання. Згідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 29.01.2015 року 11 липня 2008 року на підставі постанови [PERSON] відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження накладено арешт на нерухоме майно [PERSON]. Відповідно до довідки, яка видана 06 лютого 2015 року № 2128230 Публічним акціонерним товариство [PERSON] «ПриватБанк», [PERSON] не має заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк», тобто не є боржником. Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладене на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до вимог ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до вимог ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи викладене та те, що на даний час виконавче провадження, при виконання якого був накладений арешт, закінчено та державний виконавець не має можливості зняти арешт з належного позивачу майно, що позбавляє позивача здійснювати право власності стосовно квартири [ADDRESS], а тому позовні вимоги підлягають задоволенню

Outcome: approved