Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь позивача та на утримання їх неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку по утриманню доньки. Із квітня 2015 року після розірвання шлюбу [PERSON] з дочкою орендувала окреме житло, яке оплачував відповідач у розмірі 2 000 грн. Із листопада 2015 року [PERSON] збільшив суму матеріальної допомоги до 5 000 грн., врахувавши, крім оплати оренди житла, суму аліментів. У травні 2018 року позивач вдруге зареєструвала шлюб. Із червня 2018 року відповідач зменшив розмір аліментів до 3000 гривень. Позивачу відомо, що [PERSON] працює у TOB «Віло Україна», яке є представництвом міжнародної компанії, та має офіційний дохід, який би належно забезпечив матеріальні потреби дитини з урахуванням її особливостей. Навчання дочки у школі вимагає додаткових витрат, таких як: на екскурсії, оплатні заняття з французької мови та уроки з англійської мови. Також, дочка займається у кількох позашкільних гуртках: малювання, драматичному, дитячий фітнес, які також є платними. [PERSON] змінив розмір аліментів, при цьому не врахувавши за цей період таких обставин, як інфляція гривні, підвищення цін. Не враховує відповідач і того, що з кожним роком у дитини змінюються потреби. Діалог щодо розміру аліментів та укладення угоди про сплату аліментів у них не складається, оскільки відповідач самостійно приймає рішення щодо достатності коштів для забезпечення дитини. Просить стягувати з відповідача в користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 (однієї чверті) з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення із позовом в суд, і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та погодився сплачувати аліменти на утримання його доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі, в розмірі 3 000 грн. Подав суду відзив на позовну заяву, у якому вказує на те, що на даний час він не має постійного місця роботи, перебуває в статусі особи, що оформляє документи на право заняття підприємницькою діяльністю, а тому не має постійного і стабільного доходу. Вказує, що обов`язок по утриманню дитини лежить на обох батьках в рівній мірі. Відповідач вважає, що аліменти в розмірі 3 000 грн. є цілком достатніми для забезпечення потреб дитини одним із батьків. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 листопада 2015 року. У даному шлюбі народилася одна дитина: донька - [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 05 травня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції). Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітня [PERSON] зареєстрована та проживає разом із матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні (Довідка №б/н, видана 25 січня 2019 року ПП «Східний масив»). Як вбачається із інформації Тернопільської ОДПІ Головного Управління ДФС в Тернопільській області про суми виплачених доходів та утриманих податків, отриманої згідно ухвали суду від 03.04.2019 року, [PERSON] , працюючи у представництві ТОВ «ВІЛО Україна» в м. Тернополі, отримав у третьому кварталі 2018 року заробітню плату в сумі 171 209,48 грн., у четвертому кварталі 2018 року - 233 674,85 грн. На даний час із пояснень відповідача планує займатись підприємницькою діяльність із встановленням статусу підприємця. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд, на підставі ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я дитини та її матеріальне становище, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 06 до 18 років, який з 01.01.2019 р. становить 2027 грн., а тому суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 (однієї чверті) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Також, суд вважає за необхідне відмітити, що відповідно до вимог ч.1 ст.183 СК України, визначення розміру аліментів у частці заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В силу вимог ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач [PERSON] вважає, що аліменти на неповнолітню дитину Мілену слід стягувати у частці заробітку (доходу) відповідача, а не у твердій грошовій сумі, відтак, заяву про визначення аліментів у твердій грошовій сумі не подавала, а тому не бере до уваги твердження [PERSON] про необхідність визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі наведеного та

Outcome: approved