Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею, як спадкоємицею за законом першої черги після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 4,20 га, розташовану на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право особистої власності на землю серії [NUMBER] від 06.02.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право особистої власності на землю за № [NUMBER], мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. В судове засідання третя особа - [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою не заперечує щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], третя особа - [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог статей 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі № 1 виконавчого комітету Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] на праві особистої власності належав житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], що також підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 26.05.2017 року за № 389. Згідно довідки наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 20.11.2017 року за № 1533, власником житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] на підставі довідки наданої Новонекрасівською сільською радою від 20.07.2009 року за № 466. Також, [PERSON] належала земельна ділянка площею 4,20 га, розташована на території Ларжанської сільської, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 06.02.2003 року, виданого на підставі рішення 21 сесії ХХІІІ скликання Ларжанської сільської ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 12 жовтня 2001 року № 156, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.02.2009 року, виданого виконавчим комітетом Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: - житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]; - земельна ділянка площею 4,20 га, розташована на території Ларжанської сільської, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 06.02.2003 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець [PERSON] заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є: - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 31.08.1974 року, виданого виконавчим комітетом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.09.1975 року, виданого Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04.02.1994 року, виданого Ларжанською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]»; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.04.1982 року, виданого Новонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.11.2010 року, виданого Новонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з довідки від 26.05.2017 року за № 389, наданої виконавчим комітетом Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, на день смерті [PERSON] разом з ним мешкали та були зареєстровані дружина, [PERSON], [INFO] з 1978 року по теперішній час, а син [PERSON] хоча і був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою проте з 2004 року по день смерті - [INFO] року проживав в [ADDRESS] У зв'язку із чим, дружина спадкодавця [PERSON] вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В свою чергу відповідач [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] не проживала та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у строк передбачений ст. 1270 ЦК України не зверталась, тому вважається такою, що фактично спадщину не прийняла згідно ст. 1268, 1269 ЦК України. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача [PERSON] неможливо, суд вважає необхідне визнати за [PERSON], як спадкоємицею за законом першої черги після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 4,20 га, розташовану на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право особистої власності на землю серії [NUMBER] від 06.02.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право особистої власності на землю за № [NUMBER]. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved