Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин та визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.08.2014 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді належної їй на праві власності 1/3 частини квартири за адресою [ADDRESS], а також 1/3 частини квартири, що належала на праві власності її чоловіку (батькові позивачки), який помер 23.07.2011 року, оскільки вона прийняла спадщину після його смерті в силу ч.3 ст.1268 ЦК України. На теперішній час вона, як дочка померлої, є єдиним спадкоємцем вказаного майна. На момент смерті матері вона була зареєстрована за адресою [INFO]. Однак, напередодні смерті спадкодавця фактично проживала за трьома адресами: 1) разом зі своїм чоловіком [PERSON] за адресою [ADDRESS]; 2) у своєї свекрові [PERSON], яку позивачка доглядала через її тяжку хворобу за адресою: с. Веселе Запорізького району Запорізької області; 3) у своєї матері [PERSON], яку вона також доглядала останні місяці її життя, за адресою [ADDRESS]. Окрім цього, багато часу вона проводила у розїздах та в різних лікарняних установах, що було повязано із хворобами її близьких. Отже, у встановлений законом шестимісячний строк їй не вдалось прийняти спадщину у визначений законодавством спосіб, тобто шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за наявності поважних причин. Так, у 2013 році її чоловік [PERSON] отримав важку травму шийного відділу хребта, через що він втратив роботу, вимушений був довго та важко лікуватись. Згодом у нього почались серйозні ускладнення, по ночах він кричав від болю. За таких обставин, вона до теперішнього часу вимушена була багато часу приділяти чоловіку, шукати роботу та гроші на його лікування. Окрім цього, на важку онкологічну хворобу захворіла мати її чоловіка [PERSON]. Враховуючи хворобу чоловіка, якій не міг повноцінно допомагати своїй матері, вона часто їздила до с.Веселе Запорізького району Запорізької області та допомагала у догляді та лікуванні свекрові. Всі ці події співпали із хворобою та смертю її матері і також припали на наступний рік після цього. Похованням своєї матері, вона також займалась виключно самостійно, оскільки їй нікому було у цьому допомогти. Через великі нервові та фізичні навантаження у неї розвилась глибока депресія та хронічна втома. Ситуація почала конструктивно та позитивно змінюватись лише з середини серпня поточного 2015 року. ЇЇ чоловік майже одужав і знайшов роботу. Свекрів пройшла курс лікування та переїхала до АР Крим до своїх родичів, а вона нарешті зайнялась своїми спадковими правами та звернулась до приватного нотаріуса, від якого отримала лист про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з посиланням на те, що у передбачений законом строк нею не була подана заява про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем її відкриття. Враховуючи наведені обставини, вважає, що строк на прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті її матері [PERSON], вона пропустила з поважних причин, а тому просить суд визначити їй додатковий строк 2 місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, під час підготовки необхідних для нотаріуса документів, було встановлено ряд суттєвих помилок (описок) у особових, правовстановлюючих та інших документах, що робить неможливим достовірне встановлення родинних відносин між нею та її померлою матір»ю спадкодавцем [PERSON], внаслідок чого повністю унеможливлюється вирішення питань про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини та подальшого оформлення спадкових прав. Так, в свідоцтві про її народження, її прізвище записано як «Біляєва», а батьків відповідно «Біляєв» та «Біляєва». Свідоцтво про одруження її батьків також містить їх прізвище як «Біляєви». Проте в свідоцтвах про смерть батьків їх прізвище вже вказане як «Беляєв» та «Беляєва». Правовстановлюючі документи на спадкове майно складені російською мовою та містять прізвище власників як «Беляєв» та «Беляєва». Вірогідно, така ситуація склалася через неякісний та неоднаковий російсько-український переклад документів. Але, обєктивно, вона є рідною дочкою спадкодавця [PERSON], яка померла 31.08.2014 року. Зазначений факт підтверджується переліченим вище документам, які окрім розбіжностей також містять ряд співпадінь, що вказує на наявність родинних відносин, а також може бути підтверджений показаннями свідків. Просить суд встановити факт родинних відносин між нею та її померлою матірю [PERSON], а саме, що вони є рідними дочкою та матірю, а також визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері [PERSON], померлої 31.08.2014 року два місяці. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав зазначених у позові. В подальшому позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Представник позивачки [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі та також просив їх задовольнити. Пояснення суду в обґрунтування позовних вимог надав аналогічні тим, що викладені в уточненій позовній заяві. В подальшому представник позивача в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Суду подав заяву з проханням розглянути справу без участі сторони позивача. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Суду була подана заява з проханням справу розглянути без участі їх представника та прийняти рішення на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи і надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою(частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно свідоцтву про смерть серії I-ЖС № 301437, [PERSON] померла 31 серпня 2014 року, про що 01 вересня 2014 року складено відповідний актовий запис № 5652(а.с.12). Згідно свідоцтву про смерть серії I-ЖС №211870, [PERSON] помер 23 липня 2011 року, про що в Книзі реєстрації смертей 25 липня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за №4476(а.с.11). Відповідно свідоцтву про одруження ІІ-ЯР №077193, яке викладене українською мовою, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 червня 1958 року, актовий запис № 366та дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.10). У відповідності зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З свідоцтва про народження серії ІІ-ЯР № 122787, яке оформлено українською мовою, вбачається, що [PERSON] є матірю, [PERSON] є батьком [PERSON], яка народилася 20 липня 1958 року (а.с.9). Згідно свідоцтву про укладення шлюбу серії ІІ-ЖС № 456344, яке оформлено російською мовою, [PERSON], [INFO], 17 квітня 1992 року уклала шлюб з [PERSON], актовий запис № 373, та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON](а.с.8). Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що позивачка [PERSON] є його дружиною, з якою він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 1992 року і йому достовірно відомо, що матер»ю його дружини є померла [PERSON], з якою вони спілкувалися від дня їх одруження і до дня її смерті. Його дружина та теща, за її життя, називали одна одну як мати та дочка і за весь цей час у нього ніколи не виникало сумнівів щодо їх родинних відносин. Його дружина допомагала своїй матері, доглядала за нею та після смерті займалася її похованням. Також його дружина займалася доглядом його матері під час її хвороби та здійснювала догляд за ним, коли він травмувався півтори роки тому. У цей час його дружині дуже було важко як фізично, так і морально, оскільки вона дуже втомлювалася і взагалі не мала вільного часу. Свідок [PERSON]»єва Н.А. суду пояснила, що позивачку [PERSON] вона знає давно та підтримує з нею дружні стосунки, а тому їй достовірно відомо, що померла [PERSON] є матір»ю позивачки. За життя вони завжди спілкувалися як рідні люди та називали одна одну матір»ю та дочкою. Також їй відомо, що сім»я позивачки у складі 3-х осіб: вона, її мати та батько отримала від заводу квартиру, де вони всі разом проживали як одна сім»я та у неї немає жодного сумніву щодо їх родинних відносин. Всі їх сусіди у будинку також знали, що позивачка та померла [PERSON] є матір»ю та дочкою. В подальшому вони приватизували надану ним квартиру на всіх 3-х членів сім»ї. Крім того, їй відомо, що коли захворіла на онкологічне захворювання мати чоловіка позивачки, [PERSON] доглядала за нею та майже весь свій час перебувала у селі за її місцем проживання. Разом з тим, чоловік [PERSON] отримав травму внаслідок якої він також потребував тривалого лікування та догляду, який здійснювала позивачка, для якої це був дуже складний період у житті, вона знаходилася у депресивному стані, випробовувала фінансові труднощі. З свідоцтва про право власності на житло № 555 від 13 березня 1995 року, яке викладене російською мовою, вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] на праві спільною сумісної власності належить: [PERSON], [PERSON] та [PERSON](а.с.13). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що при написані прізвища сімї [PERSON] були припущені помилки при написанні цього прізвища російською та українською мовами, внаслідок чого маються розбіжності в документах, що підтверджують факт родинних відносин позивачки [PERSON] та її матері [PERSON]. На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання, що в судовому засіданні позивачкою були надані належні докази, які в повній мірі підтверджують факт родинних відносин між нею та померлою [PERSON], а саме той факт, що померла [PERSON] є її матірю. Встановлення цього факту має для позивачки юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати в подальшому своє право на оформлення спадкових прав після смерті матері. Отже, судом встановлено, що позивачка [PERSON], як дочка померлої [PERSON], після смерті своєї матері є єдиним спадкоємцем 1 черги за законом. Згідно ч.1 ст. 1270 ГК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За відомостями наданими Першою Запорізькою нотаріальною конторою, після смерті [PERSON], померлої 31.08.2014 року, спадкова справа не заводилась, інформація у Спадковому реєстрі (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину)- відсутня. Згідно повідомлення від 14.08.2015 року, наданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] на звернення [PERSON], останній було розяснено, що нею пропущений передбачений законом строк на подачу заяви про прийняття спадщини, а тому неможливо видати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог щодо поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивачка [PERSON] посилається на ту обставину, що не мала можливості звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини внаслідок збігу декількох сімейних обставин обумовлених тяжкими хворобами її чоловіка та матері її чоловіка. Аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] пропущений спадкоємцем 1-ї черги за законом [PERSON] з поважної причини, якою є тривалі хвороби її чоловіка та матері її чоловіка, що було підтверджено належними та допустимими письмовими доказами(а.с.17,33-35,67-69), а тому суд вважає за можливе визначити позивачці додатковий строк достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved