Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить суд збільшити аліменти з 500 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON] до 3 000 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позову до суду і до його повноліття, тобто до [INFO] ; стягнути заборгованість в сумі 5 832 грн. за 2020 рік. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона з 2006 по 2012 рік знаходилась в шлюбі з відповідачем [PERSON] , У вказаному шлюбі народився син [PERSON] , 2006 року народження, який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. 19.10.2010 року позивач звернулась з позовною заявою до Біляївського районного суду Одеської області про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 500 грн. щомісячно на утримання сина. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 31.10.2012 року шлюб між сторонами було розірвано та визначено місце проживання [PERSON] з позивачем, [PERSON] . Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 21.12.2010 року позов [PERSON] до [PERSON] було задоволено, та присуджено до стягнення з [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі 500 грн. З 03.06.2020 року по 25.06.2020 рік, син сторін - [PERSON] , [INFO] , перебував в Одеській обласній дитячій лікарні з діагнозом ангіодисплазія товстої кишки. 05.06.2020 року була проведена операція. Під час перебування дитини в стаціонарі були проведені аналізи, придбані препарати для лікування, лікування дитині необхідно проводити 4 рази на рік курсом по два тижня під наглядом лікарів та необхідна постійна консультація лікарів. Крім лікування потрібна дієта та дорогі обстеження. Крім того, на підставі виконавчого листа №2-2559/10 виданого 11.01.2011 року Біляївським районним судом Одеської області було відкрите виконавче провадження №В13/355/2014. У зв`язку з несвоєчасною сплатою відповідачем аліментів, утворилась заборгованість у період з 17.11.2010 року по 01.05.2014 року у розмірі 18 889,10 грн., а також за період з 01.05.2015 року по 01.05.2020 року - 5 832 грн. У зв`язку з карантинними заходами, з березня 2020 року, позивача статки зменшились, офіційного заробітку не має лише тимчасові підробітки. Відповідач фінансово не допомагає, не зважаючи на те, що дитина вимагає постійного лікування, обстежень та догляду, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач свою позовну заяву підтримала, та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково зазначивши що може сплачувати аліменти у розмірі не більше 2 000 грн. на місяць, та надав до суду заперечення, відповідно до яких просив стягувати з нього аліменти у розмірі 1 800 грн., у зв`язку з тим, що він винаймає квартиру, та щомісячно повинен сплачувати за неї 5 000 грн., а тому сплачувати аліменти у розмірі 3 000 гривень він не спроможний. Також в судовому засіданні відповідач не заперечував, щодо стягнення з нього суми заборгованості за сплату аліментів у розмірі 5 832 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. У вказаному шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Холоднобалківською сільською радою Одеської області 19.10.2006 року, актовий запис №29. Відповідно до копії Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 31.10.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та визначено місце проживання дитини [PERSON] , 2006 року народження - з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Крім того, Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 21.12.2010 року по справі №2-2559/2010 було позовні вимоги [PERSON] задоволені, та присуджено до стягнення з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , 2006 року народження, у розмірі 500 грн., до повноліття дитини. Відповідно до копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 92186 [PERSON] , [INFO] , встановлено, що дитина хворіє на ангіодисплазію товстої кішки. Згідно з Розрахунку заборгованості по аліментах виконавчого провадження В13/355/2014 від 20.05.2020 року встановлено, що [PERSON] має не погашену заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 5 832 грн. за період з 01.01.2015 року по 01.05.2020 року. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У відповідності до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2 395 гривень, з 1 липня - 2 510 гривень, з 1 грудня - 2 618 гривень. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судом встановлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання дитини у розмірі 500 гривень щомісячно, таким чином з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст. 182 СК України, що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Окрім того, з часу присудження аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини істотно зріс прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, рівень життя значно подорожчав, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів згідно ст. 192 СК України є обґрунтованими. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За результатами розгляду справи та дослідження наданих доказів, судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] та у відповідності до закону повинен нести обов`язок матеріального забезпечення дитини. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 196 СК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 22 Постанови №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, виходячи зі змісту норм ст. 196 СК України суд, повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні, з урахуванням визнання заборгованості відповідачем, суд вважає за можливе у вказані позовні вимоги, щодо стягнення заборгованості, задовольнити. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, у зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача в розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial