Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Білгород - Дністровської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, просить суд: позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що від спільного життя з [PERSON] вона має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Стверджує, що фактичні подружні відносини вона з відповідачем припинили ще у 2002 році, дитина з часу свого народження по теперішній час знаходиться на утриманні матері. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у квітні 2003 року з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки у розмірі ? частки його заробітку /доходу/ до досягнення дитиною повноліття. 12.05.2003 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області був виданий виконавчий лист № 2-923 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO]. 07.07.2003 року ст. державним виконавцем відділу ДВС Білгород-Дністровського МУЮ було відкрито виконавче провадження. Проте, відповідач по справі з часу народження дитини і по теперішній час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання доньки. З розрахунків заборгованості вбачається, що [PERSON] станом на 31.10.2004 року має заборгованість по аліментам у розмірі 1 732 грн., станом на 04.10.2007 року - 5 433,18 грн., станом на 30.11.2010 року - 16 068,73 грн. З подання відділу ДВС про оголошення розшуку боржника від 16.07.2004 року вбачається, що [PERSON] зовсім не сплачує аліменти, скривається. З повідомлення Білгород-Дністровського РВ УМВС України від 07.10.2004 року вбачається, що [PERSON] проживає без реєстрації в с. Бритівка, має заборгованість по виконавчому листу по сплаті аліментів. Довідкою начальника ВДВС від 04.10.2007 року повідомлено про те, що за період часу з 18.03.2003 року по 26.09.2007 року позивач аліменти на утримання доньки від [PERSON] не отримувала зовсім. Постановою державного виконавця від 30.11.2010 року накладений арешт на житловий будинок [PERSON] в [ADDRESS]. Отже, іідповідач по справі не цікавиться життям доньки, не має наміру спілкуватись з дитиною, прийняти хоч якусь участь у її вихованні, взагалі не виявляє бажання бачити доньку, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з донькою не тільки в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, а взагалі зовсім не дбає про дитину, не надає доньці доступу до культурних та інших духовних цінностей, просить її позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав втрете заяву про відкладання розгляду справи у зв'язку з хворобою. Представник орган опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Зі згоди позивача, про що свідчить її клопотання, та з підстав того, що відповідно до наданої відповідачем до справи довіреності його інтереси представляє представник, який не з'явився в судове засідання без поважних причин, неодноразового відкладання розгляду справи з підстав надання відповідачем та його представником заяв про відкладання розгляду справи, що призводе до затягування розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, про що в судовому засіданні, на місці, була постановлена ухвала. Вислухавши пояснення позивача та її представника, представника третьої особи, вислухавши думку неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], допитавши в якості свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного висновку. При розгляді справи суд враховує вимоги ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного Кодексу України про те, що регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Судом встановлено, що від спільного проживання [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу, сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /л.с.8/ 12.05.2003 року місцевим Білгород-Дністровським міським судом був виданий виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від всіх видів його заробітку /доходу/. Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міського управління юстиції від 07.07.2003 року відкрито виконавче провадження за вказаним вище виконавчим листом № 2-923, виданого 12.05.2003 року місцевим Білгород-Дністровським міським судом /л.с.9/ . 16.07.2004 року Відділ державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області звернувся до місцевого Білгород-Дністровського міського суду з поданням про оголошення розшуку боржника, у якому вказано, що [PERSON] не сплачує аліменти з 18.03.2003 року, тобто з моменту подачі заяви. Заборгованість станом на 14.07.2004 року складає 1322,07 грн. /л.с.10/. Згідно повідомлення з райвідділу міліції м. Білгород-Дністровський Одеської області від 07.10.2004 року, [PERSON], [INFO] має заборгованість по виконавчому листу № 2-923, виданому 12.05.2003 року Білгород-Дністровським міським судом. Проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] /л.с.11/. У відповідності до довідки № 06-18-22494, виданої ВДВС Білгород-Дністровського МУЮ, за період часу з 18.03.2003 року по 26.09.2007 року [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] у розмірі ? частини щомісячно на утримання дитини: доньки [PERSON], [INFO] /л.с.14/. Постановою серії [NUMBER] державного виконавця ВДВС Білгород-Дністровського МУЮ від 30.11.2010 року накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], [INFO], а саме: житловий будинок по [ADDRESS] Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, складеного державним виконавцем ВДВС Білгород-Дністровського МУЮ 09.11.2004 року, встановлена заборгованість по аліментах боржника [PERSON] станом на 31.10.2004 року у сумі 1732,02 грн. /л.с.25/. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, складеного державним виконавцем ВДВС Білгород-Дністровського МУЮ, встановлена заборгованість по аліментах боржника [PERSON] станом на 04.10.2007 року у сумі 5433,18 грн. /л.с.27/ Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, складеного державним виконавцем ВДВС Білгород-Дністровського МУЮ, станом на 30.11.2010 року встановлена заборгованість по аліментах боржника [PERSON] у сумі 16068,73 грн. /л.с.21-22/. У відповідності до довідки № 564 від 02.06.2017 року, складеної виконавчим комітетом Мологівської сільської ради, [PERSON], [INFO] мешкає в [ADDRESS] До складу її сім'ї входять : дочка - [PERSON], [INFO] /л.с.18/. Згідно довідки, виданої Мологівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів від 06.06.2017 року, [PERSON] навчалась в Мологівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів з 2007 року по 2016 рік. В навчанні та вихованні [PERSON] батько не приймав участь /л.с.48/. У відповідності до довідки № 136 від 06.06.2017 року, виданої Білгород-Дністровським державним аграрним технікумом, [PERSON] навчається в Білгород-Дністровському державному аграрному технікуму, спеціальність 101. Екологія, група ОЕ -11, курс І, форма навчання денна. Термін навчання 01.09.2016 - 30.06.2020 рр. /л.с.47/. Задля повного та об'єктивного розгляду справи в судове засідання було викликано свідків [PERSON] та [PERSON], які вказали на те, що коли дитині виповнилось 8 місяців, відповідач дуже сильно побив свою цивільну дружину - позивача по справі, яка згодом пішла проживати до своєї матері [PERSON]. Дитину утримували власними силами, а відповідач з того часу більше в їх житті не з'являвся. Жодного разу [PERSON] не цікавився життям доньки, її здоров'ям та освітою, хоча достовірно знав де вони проживають. Більш того, свідок [PERSON] вказала на те, що відповідач погрожував, що коли дитині виповниться 18 років, вона буде його утримувати, оскільки він є інвалідом. В судовому засіданні також було вислухано і саму дитину - [PERSON], яка зазначила, що батько жодного разу не допомагав їй, не турбувався та не опікувався нею, вона намагалась з ним якось спілкуватись, проте він цього не захотів. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.08.2017 року провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області про позбавлення батьківських прав було зупинено до набрання законної сили рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області № 495/6108/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства /л.с.77-78/. Ухвалою суд від 11.05.2018 року провадження було відновлено з підстав залишення позову [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства без розгляду /л.с.82-83/. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач надав до суду заяву від 21.06.2018 року, згідно якої зазначив, що бажає приймати участь у подальшому вихованні дитини. Приєднав до матеріалів своєї заяви наступні документи: свою характеристику, складену Шабівською сільською радою, довідку про сплату аліментів та копію грамоти зі школи /л.с.99/. Проте, суд критично ставиться до наданих документів та не приймає їх як доказ приймання участі у виконанні своїх батьківських обов'язків з наступних підстав. Так, згідно довідки про сплату [PERSON] аліментів вбачається, що періодичність виплати ним аліментів на утримання дитини досить сумнівна, а саме - квітень 2017 р, травень 2018 та червень 2018 року, тобто після останньої сплати аліментів з 2017 року минуло більше року, тоді коли вже справа про позбавлення його батьківських прав розглядалась судом /л.с.100/ . Згідно характеристики [PERSON] він ніде не працює, проживає зі співмешканкою [PERSON] /л.с.102/. Окрім того, подяка зі школи видана йому та його співмешканці щодо виховання іншої дитини /л.с.103/. Згідно висновку ради опіки та піклування від 23.08.2017 року, складеного Мологівською сільською радою, Рада опіки та піклування Мологівської сільської ради вважає доцільним позбавити гр.. [PERSON] батьківських прав по відношенню до дочки [PERSON], [INFO] /л.с.74/ У відповідності до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Пунктами 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Матеріалами справи підтверджено свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками у відношенні до малолітньої [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що відповідач не бажає піклуватись про свою доньку, свідомо нехтує своїми батьківським обов'язками, ухиляється від їх виконання, не здійснив жодної дії направленої на фізичний і духовний розвиток дитини, фактично самоусунувся від виконання покладених на нього законом обов'язків по вихованню та догляду за дитиною, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved