Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує наступним: вона є власником квартири [ADDRESS] . На початку грудня 2020 року до неї звернулась її знайома [PERSON] та попросила її, що вона надала згоду на те, щоб здійснити її реєстрацію місця проживання періодом на 10 днів, так як їй необхідно отримати кімнату в гуртожитку. 04 грудня 2019 року відповідач по справі за її згодою була зареєстрована в належній їй квартирі [ADDRESS] . Відповідач в квартирі взагалі не проживала, не заносила в кімнату свої речі. Коли вийшов обумовлений термін вона неодноразово просила відповідача знятися з реєстрації, на що остання не реагувала. На даний час зв`язок із [PERSON] було втрачено та місце її проживання їй невідоме. На її домашню адресу стали приходити листи різних фінансових установ про те, що відповідач взяла гроші в кредит та не повертає їх. Після чого до неї почали телефонувати колектори із погрозами відібрання квартири, заробітної плати. В даній квартирі зареєстрована [PERSON] , однак жодного дня за зареєстрованим місцем проживання не проживала, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, її особистих речей в будинку немає. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить суд визнати [PERSON] такою,\~що втратила\~право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву вх..№7136 від 29.10. 2021 року про розгляд справи у її відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд їх задоволити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове\~засідання не\~з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України\~\~якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилась в судове засідання, не повідомила суд про причини своєї неявки, тому вважаю за можливе провести судове засідання за відсутності відповідача. \~ \~ \~ \~Заяви, клопотання: заява позивача про проведення підготовчого засідання та розгляд справи без його участі. \~ \~ \~ \~Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, про що постановлено ухвали окремими документами.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини: Із показів свідка [PERSON] встановлено, що приблизно 2 роки тому [PERSON] звернулась до [PERSON] із проханням прописати її в квартирі. [PERSON] зареєструвала [PERSON] [ADDRESS] . На даний час [PERSON] має намір продати квартиру, однак у неї існують труднощі, оскільки в ній зареєстрована відповідач. [PERSON] не відповідає на телефонні дзвінки, уникає зняття із реєстрації в квартирі, яка належить на праві власності [PERSON] . Із показів свідка [PERSON] судом встановлено, що [PERSON] має намір продати квартиру [ADDRESS] . Однак вона не може зняти з реєстрації з даної квартири [PERSON] більше двох років, оскільки вона не відповідає на телефонні дзвінки. Із показів свідка [PERSON] в судовому засіданні встановлено, у [PERSON] існують труднощі щодо зняття із реєстрації в її квартирі [PERSON] . На даний час [PERSON] відмовляється добровільно знятися із зареєстрованого місця проживання по [ADDRESS] . Із досліджених письмових доказів, судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (копія договору купівлі-продажу квартири від 14.11.2018 року, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.5-6) З копії домової книги встановлено, що 04 грудня 2019 року [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.7). Дослідивши усі\~ письмові докази, суд вважає встановленим, що\~ між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу володіння, користування та розпорядження квартирою, яка належить позивачу на праві власності. Згідно із ч.1\~ст.81 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до частини першої\~статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із частиною першою статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Тлумачення статті 391 Цивільного кодексу України свідчить, що негаторний позов застосовується для захисту права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, коли право власності може бути порушено без безпосереднього вилучення майна у власника. У постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі № 6-92цс15 зроблено висновок, що положення статті 391 ЦК України підлягають застосуванню лише в тих випадках, коли між сторонами не існує договірних відносин і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі укладеного з позивачем договору. Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до положень ч.1,5 статті 403, ч.2 ст.406 Цивільного кодексу України, сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут не позбавляє власника майна щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпорядження цим майном. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Крім того, Верховний Суд України у Постанові від 15 травня 2017 року, Справа № 734/387/15-ц, зауважив, що «право користування житловим приміщенням може виникати та існувати лише в членів сім`ї власника будинку»; «право відповідачки на користування чужим майном (спірним житловим будинком) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень ч.2 ст.406 Цивільного кодексу України». Крім того, згідно Постанови Верховного Суду від 25 липня 2018 року по Справі № 638/13030/13-ц, колегією суддів зроблено наступні висновки: «У справі, яка є предметом перегляду, врахувавши, що припинення права користування житлом у колишнього власника, тягне за собою втрату його членами сім`ї права користування житлом, місцевий суд дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для виселення відповідачів. Право користування житлом для членів сім`ї власника може виникати та існувати лише за умови, якщо особа, членами сім`ї якої вони є, сама володіє правом власності на житло.» Як убачається з матеріалів справи, предмет спору становлять вимоги позивача про усунення їй перешкод у користування квартирою по [ADDRESS] , а саме вказуючи на те, що відповідач, не будучи членом сім`ї позивача, зареєстрована за адресою спірної квартири, не несе тягар утримання житла та порушує право позивачів як власників спірного нерухомого майна на реалізацію права користування та розпорядження належним на праві власності майном. Згідно із ч.1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved