Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, згідно якого просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] 10 вересня 2011 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ у Полтавській області за актовим записом №792; залишити позивачу прізвище « [PERSON] »; визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] ; судові витрати у виді судового збору стягнути з відповідача. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 10 вересня 2011 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ у Полтавській області за актовим записом №792. Сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалось, подружжя не проживає спільно як чоловік та дружина, спільного господарства не веде з 07 вересня 2020 року. Збереження сім`ї позивач вважає неможливим, оскільки суперечить інтересам сторін, у зв`язку із чим [PERSON] просить суд не надавати сторонам строк на примирення. Визначення місця проживання дитини необхідно для уникнення труднощів при вирішенні деяких негайних питань, необхідних та важливих в житті дитини для забезпечення її належного розвитку та виховання. За викладених обставин, позивач [PERSON] і звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 09 квітня 2021 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 08 червня 2021 року провадження у справі відкрито. Позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши думку учасників справи, вивчивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив наступне. Шлюб між сторонами у справі, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 10 вересня 2011 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №792, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26 лютого 2014 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що подружжя фактично шлюбно - сімейних відносин не підтримує тривалий час, а саме близько десяти місяців, спільного господарства не веде. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, подружжя не має наміру щодо поновлення сімейних стосунків, надання строку на примирення вважає недоцільним. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони фактично не підтримують шлюбно-сімейних стосунків тривалий час, спільного господарства не веде, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін; приймаючи до уваги думку відповідача, який позовні вимоги визнав в повному обсязі, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище, набуте у шлюбі, « [PERSON] ». Статтею 160 Сімейного кодексу України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Сторони дійшли згоди щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , відповідач не заперечує проти даної обставини. Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За викладених обставин, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового, сплаченого нею при подачі позову до суду згідно квитанції №0.0.2079019582.1 від 07 квітня 2021 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи, а також стягнути на її користь з відповідача [PERSON] сплачений нею судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved