Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача Борщовицької сільської ради, третьої особи Жовківської нотаріальної контори про визнання права власності на земельну ділянку площею 1,1150 га на території Борщовицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області цільове призначення якої «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», кадастровий номер [NUMBER], яка належала на праві власності [PERSON] на підставі Державного акту від 22.04.2001 року [NUMBER] право власності на яку в порядку спадкування визнано за [PERSON] на підставі рішення суду Пустомитівського району Львівської області від 01.09.2006 року. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,1150 га на території Борщовицької сільської ради Пустомитівського району цільове призначення якої «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», яку мати успадкувала після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO], що стверджено рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.09.2006 року. Успадкувавши за рішенням суду після смерті [PERSON] житловий будинок та земельну ділянку, мати зареєструвала право власності на будинок, а щодо земельної ділянки, то слід було виготовити витяг оскільки з 01.01.2013 року набрав чинності Закон України «Про державний земельний кадастр» і законодавчі акти, якими запроваджено зміни у сфері земельних відносин. При житті матері видано витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку, присвоєно ділянці кадастровий номер [NUMBER], в якому зазначено, що ділянка належала [PERSON] на праві приватної власності відповідно до Державного акту від 22.04.2001 року серії [NUMBER]. Однак у зв'язку із смертю матері неможливо отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті її матері та зареєструвати право власності і тому їй відмовлено у нотаріальній конторі у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку через відсутність реєстрації витягу на земельну ділянку на ім'я [PERSON] при її житті. У судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала та дала пояснення аналогічні мотивам звернення до суду. Просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності та проти задоволення позову не заперечив. Третя особа у судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Засухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мама позивача - [PERSON], що підтверджується витягом з акту про смерть №65 ч.1 в.1 рік 2016, виданого 27.01.2016 року службою запису актів цивільного стану м.Салерно (СА). Як вбачається з матеріалів справи, прізвище позивача [PERSON], [INFO], до одруження є Стельмащук, що підтверджується свідоцтвом про одруження, зареєстрованим м.Жовква відділом реєстрації актів громадянського стану Львівської області від 30.08.1997 року, серії [NUMBER]. Батьками позивача є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 01.03.1973 року в м.Нестеров районним бюро ЗАГС Львівської області, серії [NUMBER]. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.09.2006 року за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок, два сараї під [ADDRESS] та земельну ділянку площею 1,1150 га та території Борщовицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що значилися за [PERSON], яка померла [INFO]. Враховуючи викладене, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON], яка з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набула право власності на земельну ділянку площею 1,1150 га, розташовану на території Борщовицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Приписами норми ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. 2. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Із змісту ст. 1270 ЦК України вбачається, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом, позивач звернулася в законодавчо визначений строк в Жовківську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, однак у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що свідчить про належність цього майна спадкодавцеві із відповідною реєстрацією не змогла успадкувати земельну ділянку площею 1,1150 га, розташовану на території Борщовицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За вказаних вище обставин, враховуючи визнання позову відповідачем, беручи до уваги те, що позивач є спадкоємцем, яка претендує на спадкове майно, однак не може оформити право власності на неї оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно, те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що обставини склалися так, що в іншому, крім судового порядку, позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину, те, що визнання права власності за позивачем на спірне майно не порушить прав відповідача, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved