Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя. Позов мотивує тим, що з 08 листопада 2008 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Під час перебування в шлюбі з вони придбали за спільні кошти житловий будинок [ADDRESS] вартістю 46537,00 грн. та речі домашнього вжитку, вартість яких, за домовленістю сторін становить 24000 (двадцять чотири тисячі) грн.., а саме: ліжко двоспальне біле - 1 шт., м'який куточок коричневий - 1 шт., стінка коричнева - 1 шт., тумбочка під телевізор чорна - 1 шт., телевізор «Філіпс» - 1 шт., м'ясорубка електрична - 1 шт., соковижималка - 1 шт., відеокамера «Соні» - 1 шт., комод білий - 1 шт., велосипед - 1 шт. На даний час сторони мають намір розділити майно і проживати окремо. Разом зі позивачем залишається проживати малолітня донька - [PERSON], [INFO]. Між сторонами не досягнуто згоди, щодо розподілу спільно нажитого майна Позивач прохала суд розділити спільне майно подружжя та визнати нею право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Прохала визнати за [PERSON] право власності на речі домашнього вжитку, вартість яких, за домовленістю сторін, становить 24000 (двадцять чотири тисячі) грн., а саме: ліжко двоспальне біле - 1 шт., м'який куточок коричневий - 1 шт., стінка коричнева - 1 шт., тумбочка під телевізор чорна - 1 шт., телевізор «Філіпс» - 1 шт., м'ясорубка електрична - 1 шт., соковижималка - 1 шт., відеокамера «Соні» - 1 шт., комод білий - 1 шт., велосипед - 1 шт. В судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримала в повному обсязі, повідомила, що вказане майно було придбане під час перебування в шлюбі з відповідачем і тому є спільною сумісною власністю, прохала позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON], позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом роз'яснено відповідачу наслідки визнання позову згідно ст.174 ЦПК України. Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх в своїй сукупності, приходить до наступного. Судом по справі встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб від 08.11.2008 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 11.12.2009р. [PERSON] був придбаний житловий будинок [ADDRESS]. Згідно копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25390244 від 23.02.2010р. власником вказаного будинку зазначено - [PERSON]. Згідно копії Технічного паспорту від 01.06.2009р. на вказаний будинок, виготовленого КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» власник будинку зазначений - [PERSON], загальна площа будинку становить 71,3 кв.м. житлова площа становить - 34,2 кв.м.. Під час перебування в шлюбі [PERSON] та [PERSON] спільно придбали речі домашнього вжитку, вартість яких за домовленістю сторін становить 24000 грн. а саме: ліжко двоспальне біле - 1 шт., м'який куточок коричневий - 1 шт., стінка коричнева - 1 шт., тумбочка під телевізор чорна - 1 шт., телевізор «Філіпс» - 1 шт., м'ясорубка електрична - 1 шт., соковижималка - 1 шт., відеокамера «Соні» - 1 шт., комод білий - 1 шт., велосипед - 1 шт.. Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] та вказані речі домашнього вжитку, вартість яких за домовленістю сторін становить 24000 грн. є об'єктом права спільної сумісної власності. На даний час між [PERSON] та [PERSON] не досягнуто згоди, щодо розподілу спільно нажитого майна. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положення ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.2 ст.60 Сімейного Кодексу України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.61 Сімейного Кодексу України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч.1 ст.68 Сімейного Кодексу України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.69 Сімейного Кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.69 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч.1 ст. 356 ЦК України, є спільною частковою власністю. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб Відповідно до ч.1 ст.70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. На основі викладеного, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя підлягає до задоволення. Судом встановлено, що під час подання позовної заяви позивачем, сплачено судовий збір в сумі 466грн. 00коп.. Судові витрати згідно ст. 88 ч. 3 ЦПК України необхідно віднести за рахунок відповідача. На підставі ст. ст. 15, 16, 316, 355, 356 ЦК України, 60, 61, 68-70 СК України,

Outcome: approved