Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа Шпотинська сільська рада Старобільського району Луганської області про визнання заповіту недійсним. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 02.06.2016р. [PERSON] було складено заповіт на ім'я позивачки та заповіт посвідчено секретарем Шпотинської сільської ради Старобільського району Луганської області за реєстровим №9, за яким [PERSON] заповідала позивачці земельну ділянку розташовану на території Шпотинської сільської ради Старобільського району Луганської області площею 9,1905га рілля належну [PERSON] на підставі державного акту серія [NUMBER], земельну ділянку площею 1,4336га яка належала [PERSON] на підставі державного акту [NUMBER] та земельну ділянку площею 6,4905га, яка належала [PERSON] на підставі держаного акту [NUMBER]. Протягом двох років коли [PERSON] знаходилась у безпорадному стані позивачка доглядала за нею, її будинком, обробляла земельну ділянку, донька [PERSON] - [PERSON] проживала у м.Стаханов і навесні 2016р. приїздила провідувати матір та у зв'язку з тим, що вона хворіла, то просила позивачку і надалі доглядати за [PERSON] та передала позивачці державні акти на земельні ділянки і сказала своїй матері [PERSON], щоб [PERSON] заповіла земельні ділянки позивачці з тим, щоб чоловік [PERSON] - відповідач [PERSON] нічого не отримав. Донька [PERSON] - [PERSON] померла [INFO]., після її смерті у [PERSON] значно погіршився стан здоров'я, відповідач [PERSON] приїхав у с.Шпотине Старобільського району Луганської області і вона помітила що стан здоров'я [PERSON] погіршився, вона була квола, погано їла, практично не говорила, просила позивачку не залишати її наодинці з відповідачем [PERSON] Це тривало 3-4 дні, після чого відповідач [PERSON] відправив [PERSON] в будинок похилого віку Новопсковського району. [PERSON] дуже просила позивачку і сусідів, які її навідували, не відправляти її в будинок для людей похилого віку, її вивезли силоміць. [INFO]. [PERSON] померла, її привезли в труні з будинку для людей похилого віку працівники сільської ради одразу на кладовище, при цьому нікого не попередили та не казали що [PERSON] померла та буде похорон, [PERSON] не приїздив і не ховав [PERSON] 20.03.2017р. позивачка звернулась до приватного нотаріуса Старобільського РНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказані земельні ділянки, але ї було відмовлено у зв'язку з наявністю інформації про ще один заповіт складений [PERSON] 18.07.2016р. за №13 посвідченого секретарем Шпотинської сільської ради на ім'я [PERSON] Вважала вказаний заповіт недійсним у зв'язку з тим, що [PERSON] ніколи не опікувався [PERSON], коли та була у безпорадному стані, його дружина - донька [PERSON], була категорично проти того, щоб [PERSON] щось успадкував, оскільки він зловживає спиртними напоями, [PERSON] ніколи не цікавився та не опікався. Фізичний стан [PERSON] після смерті доньки значно погіршився, вона втратила зір, погано себе почувала, не могла розуміти значення своїх дій. [PERSON] категорично була проти [PERSON] і усім про це говорила, через спосіб його життя, ставлення не неї та її доньки, він ніколи не приїздив до [PERSON], не навідував, не допомагав по господарству. [PERSON] силоміць вивезли до будинку для людей похилого віку одразу після складення заповіту на ім'я [PERSON] і він після цього продав усе можливе з будинку та двору [PERSON] і виїхав, після смерті [PERSON] він навіть не приїхав на її поховання. Заповіт складений на ім'я [PERSON], хоча згідно паспорту його прізвище [PERSON] Мала сумніви щодо того, що [PERSON] підписувала сама цей заповіт, вважала, що останній заповіт не відповідав справжній волі [PERSON] У зв'язку з чим просила визнати заповіт [PERSON] за реєстровим №13 від 18.07.2016р., посвідченого секретарем Шпотинської сільської ради Старобільського району Луганської області на ім'я [PERSON], [INFO], недійсним. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнила позовну вимогу та просила визнати недійсним заповіт [PERSON] від 18.07.2016р. посвідчений секретарем Шпотинської сільської ради за реєстровим №13 на ім'я [PERSON], як підставу позову зазначила відсутність волевиявлення [PERSON] на укладення оспорюваного заповіту, оскільки [PERSON] заповіт від 18.07.2016р. не підписувала, просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги та просила визнати недійсним заповіт [PERSON] від 18.07.2016р. посвідчений секретарем Шпотинської сільської ради за реєстровим №13 на ім'я [PERSON]. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив що відповідач [PERSON] мав з [PERSON] добрі стосунки, опікався нею як фізично так і матеріально, за волею [PERSON] відвіз її до будинку для людей похилого віку під постійний медичний догляд, на час складання заповіту стан [PERSON] був доволі тяжкий, але це стосувалось лише фізичного здоров'я, а не психічного, по складанню заповіту була її добра воля. Вважав що позивачем порушено вимоги ст.49 ЦПК України щодо уточнення позову, що у судовому засіданні не досліджувалось чи бажала [PERSON] скласти заповіт, що під час експертизи використовувався документ невідомого походження і невідомо ким виконаний і тому не можна вважати висновок експерта допустимим доказом. Просив відмовити у задоволенні позову. Третя особа секретар Шпотинської сільської ради Старобільського району Луганської області Ляшенко В.М., залучена до участі у справі з ініціативи суду ухвалою суду від 12.07.2017р. постановленою без виходу до нарадчої кімнати, представник третьої особи Шпотинської сільської ради Старобільського району Луганської області Ляшенко В.М. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що заповіти [PERSON] як на ім'я [PERSON] так і на ім'я [PERSON] підписувались особисто [PERSON], вона розуміла свої дії, на час складання заповіту на ім'я [PERSON] у [PERSON] не працювали нижні кінцівки і вона пересувалась за допомогою [PERSON], на час складання заповіту на ім'я [PERSON] стан [PERSON] трішки погіршився і вона не могла сама вставати, але вона сиділа і розуміла всі дії, хоча і важко але могла писати, заповіт підписувала вона дуже довго, підписувала власноруч і могла читати без окулярів. [PERSON] доглядала [PERSON], але це тривало місяці три-чотири. Після того як почалась окупація [PERSON] разом з дружиною повернувся в с.Шпотине як переселенець. Тяжка хвороба у [PERSON] настала не після смерті доньки а ще до того, [PERSON] була паралізована і взагалі лежала ще до складання обох заповітів. Тоді її донька і [PERSON] підняли [PERSON] на ноги, донька разом з [PERSON] доглядали [PERSON], він займався господарством, ремонтував огорожу. Про те, що [PERSON] зловживав спиртними напоями відомостей немає, до сільради ніхто не звертався. Вона складала акти про те що [PERSON] переселенці і тому раз на місяць навідувалась до них додому і спілкувалась як з ними, так і з [PERSON] Ставлення у [PERSON] було позитивне і до [PERSON], і до [PERSON] На похованні [PERSON] [PERSON] був відсутній і знаходився на окупованій території. З яких причин [PERSON] змінила заповіт вона не говорила. Заповіт готували в сільраді, підписували заповіт у [PERSON], вона двічі приходила до [PERSON] - вперше як приходила то їй потрібні були документи [PERSON] та її волевиявлення, вона зробила заповіт і [PERSON] власноруч при ній цей заповіт підписала. Хто до неї звернувся з тим, щоб вона навідала [PERSON], не пам'ятає. Під час посвідчення залучаються свідки якщо заповідач не може прочитати або за бажанням заповідача. Після складання заповіту [PERSON] звернувся з питанням чи потрібні якісь документи щоб відправити [PERSON] до будинку для людей похилого віку. Поховання [PERSON] проводилось у с.Шпотине, проводили поховання [PERSON] і [PERSON]. Вислухавши позивачку, її представника, представника відповідача, третю особу/представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Свідок [PERSON] показала у судовому засіданні, що вона є матір'ю позивачки [PERSON] і що проживає у с.Шпотине з 1990 року, вона і [PERSON] були кумами, вона щодня ходила до [PERSON] Позивачка [PERSON] також ходила до [PERSON], білила і город полола. У 2014 році з м.Стаханов до с.Шпотине приїхала донька [PERSON] - [PERSON] разом з її чоловіком [PERSON] [PERSON] була сердита і у 2015р. у [PERSON] трапився інсульт, її поклали, вона приходила щодень, допомагала [PERSON] міняти пелюшки. [PERSON] вживав спиртні напої, сварився з [PERSON], казав що [PERSON] пора помирати. У березні 2016 рок [PERSON] поїхав у м.Стаханов і повернувся у с.Шпотине приблизно 14 квітня 2016р., а 15 числа [PERSON] стало зле і її поклали в лікарню. Потім [PERSON] і [PERSON] поїхали у м.Стаханов і [PERSON] говорила щоб [PERSON] доглядала [PERSON] і [PERSON] наполягав на цьому і говорив що йому нічого не потрібно, у нього стосунки з [PERSON] були нормальні. [PERSON] померла у м.Стаханов, після цього [PERSON] приїхав у с.Шпотине і почав говорити що [PERSON] пора помирати, перестав пускати [PERSON] до [PERSON], [PERSON] говорила їй і [PERSON] щоб вони не залишали її з [PERSON] [PERSON] говорила їй що земля буде [PERSON] [PERSON] відвезли до будинку для людей похилого віну насильно, [PERSON] плакала і не хотіла їхати. Стосунки у [PERSON] з [PERSON] були погані. На похованні [PERSON] [PERSON] не було. Свідок [PERSON] показала у судовому засіданні, що вона є подругою доньки [PERSON] - [PERSON] Як почалась війна [PERSON] разом з її чоловіком [PERSON] переїхала з м.Стаханов до с.Шпотине до батьків, він ображав [PERSON] Потім [PERSON] захворіла, вона щодня ходила до [PERSON] у лікарню у м.Старобільськ і [PERSON] їй говорила, що вона буде їхати у м.Стаханов і що паралізовану матір і всі паї і хату залишає [PERSON] Свідок [PERSON] показала у судовому засіданні, що з донькою [PERSON] - [PERSON] вони росли в одному селі, коли [PERSON] була у с.Шпотине то говорила їй, що вони поїдуть додому а все залишиться [PERSON] Коли [PERSON] захворіла і з її чоловіком [PERSON] від'їжджали у м.Стаханов, то [PERSON] говорив щоб [PERSON] доглядала [PERSON] і огород, і часто говорив що все це буде [PERSON] Коли померла [PERSON], то [PERSON] відправили до будинку для людей похилого віку і [PERSON] все продав з двору. За заповіти їй нічого не відомо. Свідок [PERSON] показав у судовому засіданні, що [PERSON] та його дружина [PERSON] з 2014 року проживали у с.Шпотине і доглядали її матір [PERSON] У 2016 році у [PERSON] виявили рак і після 10 травня вони поїхали на непідконтрольну територію для лікування [PERSON], а на час доки вони будуть там, просили [PERSON] доглядати за [PERSON] і при цьому обіцяли віддати [PERSON] хату. [PERSON] померла [INFO], [PERSON] поховав її і приїхав у с.Шпотине, побачив що [PERSON] у занедбаному стані, виснажена. До догляду [PERSON] [PERSON] він навідував [PERSON], а коли вже доглядала [PERSON] то весь час замок був на хаті. [PERSON] звертався до нього щоб влаштувати [PERSON] до будинку для людей похилого віку, але він йому не допоміг. За день до того, як [PERSON] виносили він був у неї і вона говорила що [PERSON] за нею погано доглядала і що вона зробила заповіт на ім'я [PERSON] За два тижні до смерті [PERSON] [PERSON] давав йому три тисячі гривень для поховання на випадок смерті [PERSON] і неможливості перетину ним лінії розмежування. Він придбавав домовину, хрест і пригощання для копачів, а [PERSON] давав машину щоб [PERSON] привезли. Свідок [PERSON] показала у судовому засіданні, що наприкінці 2014 року [PERSON] захворіла і догляд за нею здійснювали її донька [PERSON] та зять [PERSON] Потім [PERSON] захворіла і [PERSON] відвіз її у м.Стаханов. На яких підставах домовлялись про те, що догляд буде здійснювати [PERSON] їй невідомо. Свідок [PERSON] показала у судовому засіданні, що їй відомо що [PERSON] доглядала [PERSON] і що [PERSON] жалілась на [PERSON] Про заповіт їй відомо лише зі слів [PERSON] [PERSON] любила зятя, погоджувалась їхати у будинок для літніх людей. Свідок [PERSON] показала у судовому засіданні, що вона працює завідувачем фельдшерського пункту с.Шпотине. [PERSON] хворіла і після інсульту потребувала догляду, не могла вставати, не могла приготувати їжу. Разом з [PERSON] проживали її донька [PERSON] і зять [PERSON] У зв'язку з хворобою [PERSON] поїхала у м.Стаханов і там померла. Коли [PERSON] від'їздив, то [PERSON] доглядала [PERSON] Перед тим як [PERSON] відвозили до будинку для літніх людей вона оглядала [PERSON] і та була у тяжкому стані, розмовляла з нею, але була виснажена, говорила їй що лише [PERSON] може за нею доглянути. Вона віддала медичну карту [PERSON] Сердюку, оскільки він допомагав [PERSON] транспортувати [PERSON] у будинок для людей похилого віку. Відповідно до заповіту від 02 червня 2016р. (т.1 а.с.75) [PERSON], [INFO], яка проживає та зареєстрована у с.Шпотине Старобільського району Луганської області, земельну ділянку розташовану на території Шпотинської сільської ради Старобільського району Луганської області, розмір якої становить 9,1905га ріллі і належить їй на праві власності на підставі державного акту серії [NUMBER], земельну ділянку розмір якої становить 1,4336 га, яка належать їй на підставі державного акту серії [NUMBER] UA та земельну ділянку розмір якої становить 6,4905га, яка належать їй підставі державного акту серії [NUMBER] UA, заповідала [PERSON], [INFO], уродженці міста Стаханов Луганської області. Заповіт посвідчено 02.06.2016р. Ляшенко Валентиною Михайлівною секретарем Шпотинської сільської ради Старобільського району Луганської області, зареєстровано в реєстрі за №9. Відповідно до заповіту від 18 липня 2016р. (т.1 а.с.78) [PERSON], [INFO], яка проживає та зареєстрована у с.Шпотине Старобільського району Луганської області, усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON], [INFO], уродженцю д.Деревна Сломінського району Гродненської області. Заповіт посвідчено 18.07.2016р. Ляшенко Валентиною Михайлівною секретарем Шпотинської сільської ради Старобільського району Луганської області, зареєстровано в реєстрі за №13. Згідно висновку №17229 комісійної судово-почеркознавчої експертизи від 14.12.2018р. з таблицями до нього (т.2 а.с.53-59) рукописні записи «З моїх слів [PERSON], мною прочитано та власноручно підписано», «[PERSON]» в заповіті від 18.07.2016, складеному від імені [PERSON], посвідченому секретарем Шпотинської сільської ради Старобільського району Луганської області Ляшенко В.М., зареєстрованому в реєстрі за №13 виконані не [PERSON], а іншою особою. Приймаючи до уваги, що для проведення експертизи у розпорядження експертів у якості зразків підпису і почерку [PERSON] надавались матеріали, надані суду позивачем, третьою особою і витребувані судом за клопотанням позивача, і надання таких матеріалів для проведення експертизи не заперечувалось сторонами і третьою особою/представником третьої особи під час вирішення клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи, а тому посилання представника відповідача [PERSON] на те, що під час експертизи використовувався документ невідомого походження і невідомо ким виконаний і тому не можна вважати висновок експерта допустимим доказом, є необґрунтованими. З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи та даних у судовому засіданні показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не встановлено обставин, які б викликали сумнів у висновку №17229 комісійної судово-почеркознавчої експертизи від 14.12.2018р. з таблицями до нього (т.2 а.с.53-59), у зв'язку з чим вказаний висновок сумнівів у суду не викликає. Таким чином, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що [PERSON] не підписувала заповіт від 18.07.2016р. на ім'я [PERSON], посвідчений секретарем Шпотинської сільської ради Старобільського району Луганської області Ляшенко В.М. зареєстрований в реєстрі за №13, що підтверджується висновком №17229 комісійної судово-почеркознавчої експертизи від 14.12.2018р. з таблицями до нього (т.2 а.с.53-59), дослідженим у судовому засіданні. Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.1257 ЦП України, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Таким чином у судовому засіданні з наданих сторонами доказів (т.1 а.с.78, т.2 а.с.53-59) було достовірно встановлено відсутність волевиявлення [PERSON] на укладення заповіту від 18.07.2016р. на ім'я [PERSON], посвідченого секретарем Шпотинської сільської ради Старобільського району Луганської області Ляшенко В.М. зареєстрованого в реєстрі за №13, у зв'язку з чим вказаний заповіт є недійсним на підставі ч.3 ст.203, ч.1, ч.3 ст.215, ч.2 ст.1257 ЦК України. Посилання представника відповідача [PERSON] на те, що по складанню заповіту була добра воля [PERSON] та пояснення третьої особи секретаря Шпотинської сільської ради Старобільського району Луганської області/представника третьої особи Шпотинської сільської ради Старобільського району Луганської області Ляшенко В.М. про те що заповіт [PERSON] на ім'я [PERSON] підписано особисто [PERSON], суд вважає необґрунтованими, оскільки такі посилання та пояснення спростовуються висновком №17229 комісійної судово-почеркознавчої експертизи від 14.12.2018р. з таблицями до нього (т.2 а.с.53-59), дослідженим у судовому засіданні, який сумнівів у суду не викликає та який є достатнім доказом відсутності волевиявлення [PERSON] на укладення оспорюваного заповіту. Посилання представника відповідача [PERSON] на порушення представником позивача ст.49 ЦПК України щодо уточнення позову є необґрунтованим, оскільки позивачем та її представником у судовому засіданні підстави та предмет позову було не змінено, а уточнено і конкретизовано. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], треті особи Шпотинська сільська рада Старобільського району Луганської області, секретар Шпотинської сільської ради Старобільського району Луганської області Ляшенко В.М. про визнання заповіту недійсним, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] понесені нею судові витрати у вигляді судового збору сплаченого за подання позову у сумі 640 гривень та у вигляді витрат на проведення комісійної судово-почеркознавчої експертизи у сумі 10 296 гривень, а всього у сумі 10 936 гривень.

Outcome: approved