Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 травня 2002 року у Мазінській сільській раді Переяслав-Хмельницького району Київської області, за актовим записом №3. Позовні вимоги мотивує тим, що 18 травня 2002 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Мазінською сільською радою Переяслав - Хмельницького району Київської області, за актовим записом №3. Так, сімейне життя у них не склалося у зв'язку з тим, що вони перестали розуміти одне одного, протягом останнього часу подружнього життя у них постійно виникали суперечки та сварки, які постійно переростали у скандали. З січня місяця 2016 року вони припинили спільно проживати, а відповідач переїхав на інше місце проживання. Тому на підставі вищенаведеного вона ([PERSON]Ф.) звертається до суду та просить розірвати шлюб зареєстрований між нею та [PERSON] у Мазінській сільській раді Переяслав-Хмельницького району Київської області 18 травня 2002 року, за актовим записом №3. Позивач - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, через оголошення в засобах масової інформації. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про одруження серії 1-БК № 192734 виданого Мазінською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області 18 травня 2002 року між [PERSON] та [PERSON], зареєстровано шлюб 18 травня 2002 року, про що складено відповідний актовий запис за №3 (а.с.8). Відповідно до вимог статті 24 Сімейного кодексу України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Правилами статтей 104 та 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга ст.112 Сімейного кодексу України). Відповідно до статті 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. -2- Судом встановлено та знайдено підставність задоволення позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що шлюб між подружжям існує формально, примирення та збереження їх сімї є неможливим, подальше спільне їх життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. На підставі статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, позивачу по справі [PERSON] залишити прізвище - Баркасій. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved