Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] , на підставі рішення Виконкому міської ради народних депутатів міста Білицьке від 22 жовтня 1980 року №12 та позивачу, сім`я якої складається з 4 чоловік, видано ордер № 1062 на право зайняття трьох кімнат квартири [ADDRESS] У зазначеній квартирі вона мешкала з чоловіком та двома синами. На теперішній час в спірній квартирі зареєстрований її син [PERSON] , [INFO] . Однак, в червні 2014 року, з особистих мотивів, відповідач забрав свої особисті речі та добровільно залишив квартиру, та виїхав на постійне місце проживання в Вологодську область Російської Федерації. Позивачу невідоме місце реєстрації та місце проживання відповідача, оскільки зв`язок з ним перервався. Відповідач не мешкає за місцем реєстрації, особистих речей в квартирі немає. Наявність реєстрації відповідача змушує позивача нести додаткові витрати по сплаті за житлово-комунальні послуги. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Білицьке Добропільського району Донецької області, громадянина України, ідентифікаційний номер [NUMBER] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] з дня його вибуття. Позивач надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимог підтримала у повному обсязі. Представник Виконавчого комітету Білицької міської ради Донецької області надав клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом оголошення на офі\-цій\-но\-му пор\-талі Су\-до\-вої вла\-ди Укра\-ї\-ни. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надано. Відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надходило. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за умови належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, неявки останнього в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, неподання ним відзиву і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених вимог Закону, суд вбачає за можливе розглянути справу без відповідача і винести заочне рішення. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що позивачу [PERSON] Виконкомом міської ради народних депутатів міста Білицьке 22 жовтня 1980 року було видано ордер № 1062 на право зайняття трьох кімнат квартири [ADDRESS] , ордер видано згідно рішення Виконкому міської ради народних депутатів міста Білицьке від 22 жовтня 1980 року №12. До складу сім`ї позивача згідно копії зазначеного ордеру входить чоловік [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] (а.с. 6). Згідно копії довідки № 17 від 04.01.2019 року, виданої Виконавчим комітетом Білицької міської ради м. Добропілля Донецької області, [PERSON] , [INFO], зареєстрована в [ADDRESS] та має наступний склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Згідно копії акту, складеного 27.12.2018 року депутатом Білицької міської ради Селезневим С.Г. за підтвердженням сусідів, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO] [PERSON] за вищевказаною адресою не мешкає тривалий час. (а.с. 14). Таким чином, судом було встановлено, що відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації більше 2 років. Частиною 1 ст. 71 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 107 ЖК України, наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім`ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Факт реєстрації відповідача у належній [PERSON] квартирі обмежує її права, оскільки вона є єдиною особою, яка здійснює утримання належного їй нерухомого майна, змушена сплачувати комунальні послуги з врахуванням кількості зареєстрованих осіб в житловому приміщенні. За ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права або інтересу. Позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування належним їй житлом. Ці позовні вимоги відповідають нормам житлового законодавства. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. З урахуванням сукупності досліджених доказів, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням, оскільки фактично в ньому не проживає понад 2 роки, не бере участі в утриманні квартири шляхом оплати комунальних послуг. Вказане безсумнівно порушує права позивача у користуванні житловим приміщенням. Тому заявлені позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved