Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину . В позові вказала, що 01 березня 2014 року між нею та відповідачем , [PERSON], був укладений шлюб , який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області , про що складений відповідний актовий запис № 86 від 01.03.2014 року. Від шлюбу є син [PERSON] , [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що у них з відповідачем різні погляди на життя та несумісність характерів , що призвело до того, що сім'я розпалась остаточно, тому спільне проживання та збереження сім'ї є неможливими, на примирення не згідна. Просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Також просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO] , у розмірі ?( однієї чверті) з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць. Судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилась ,згідно поданої на адресу суду письмової заяви ( вх.№ 8257 від 04.04.2018 року) , просить справу розглядати без її участі , позовні вимоги підримує у повному обсязі та просить суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 01 березня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 01.03.2014 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області (а.с.- 8). Разом із тим, як вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 07.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області , [INFO] народився [PERSON] , його батьками є : батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.- 9). Також судом встановлено, що дитина мешкає разом із позивачкою за адресою: [ADDRESS] ( а.с.-10). У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред?явлений одним із подружжя. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги обставини викладені позивачем у позовній заяві, а також те, що сторони у справі спільного господарства не ведуть, разом не проживають, спроб для примирення не здійснюють, шлюб набув формального характеру, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підставні та підлягають до задоволення, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Разом із тим, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов?язок утримувати дітей є рівною мірою обов?язком обох батьків - як і позивача так і відповідача. Причому є обов?язком особистим, індивідуальним, але ні в якому разі не солідарним, беручи до уваги те, що відповідач у добровільному та досудовому порядку не виявив бажання виконати покладений на нього обов?язок, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підставні. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову. Зважаючи на викладене, а також на те, що відповідач має можливість платити аліменти на утримання сина , суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітнього сина , який знаходиться на утриманні позивачки щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, які складаються із судового збору за подання позовної заяви до суду, оскільки відповідно до ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved