Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який в 2015 році був розірваний. Від спільного проживання з відповідачем, у них народилася дитина [PERSON] , 2014 року народження. За рішенням суду, 27.03.2015 року відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання доньки, однак з того часу відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню та вихованню дитини, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться станом їх здоров`я, фізичним розвитком, не проявляє батьківських почуттів, піклування та турботи. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак його представник подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує повність та просить суд їх задовольнити, щодо постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про причини неявки та відзиву щодо позову суду не подав, тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення. Представник третьої особи Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у відсутності, також подано суду письмовий висновок щодо питання доцільності позбавлення батьківських прав. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який розірвано 03.07.2015 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області. Від спільного проживання у сторін спору народилася дитина [PERSON] , 2014 року народження, що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції 27.03.2014 року, актовий запис №680 Донька проживає із матір`ю [PERSON] , утримується та виховується нею. 27.03.2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області було винесено рішення про стягнення з [PERSON] в користь позивачки аліментів на утримання дитини [PERSON] , 2014 року народження, в твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно, починаючи стягувати з 18.12.2014 року й до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості із сплати аліментів станом на 01.10.2019 року за відповідачем числиться заборгованість в сумі 29001, 50 грн. Рідним братом позивачки, [PERSON] складено на адресу суду заяву змістом якої від зазначає, що як рідний дядько дитини він достеменно обізнаний, що батько дівчинки не цікавиться нею, не підтримує сестру (позивачку) матеріально, після розлучення відрікся дитини . Його байдужість і стала причиною розлучення. Судом постановлялася ухвала про направлення матеріалів на засідання комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, й рішенням якої, від 24.04.2019 року за №405 констатовано, що батько дитини на засідання комісії не з`явився та не повідомив причин своєї відсутності, хоча був належним чином повідомлений та не надіслав жодних письмових пояснень. Також не звертався в службу у справах неповнолітніх та дітей щодо участі у вихованні доньки шляхом встановлення графіку побачень. Зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності свідчать, що [PERSON] не виконуються обов`язки щодо виховання та утримання дитини. Відповідно до вимог ст.154 Сімейного кодексу України батьки мають право на самозахист своєї дитини. Відповідно до ст. 165, п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 6 ч.1 ст.3 Цивільного Кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах справедливості, добросовісності та розумності. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди є актом свідомої поведінки, коли особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пленум Верховного Суду України в Постанові №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та про поновлення батьківських прав», наголошує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Судом встановлено, що [PERSON] протягом тривалого часу, а розгляд справи здійснюється уже два роки, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання доньки, й жодного разу не зявився на виклик до суду з метою пояснення мотивів. При цьому жодних перешкод відповідачу у вихованні та спілкування з дітьми позивач не чинить. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, у зв`язку з чим, враховуючи інтереси неповнолітньої доньки, необхідність умов для їх нормального виховання та розвитку, вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно доньки [PERSON] , [INFO] . На підставі наведеного,

Outcome: approved