Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що вона з 2014 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, а з 20.06.2015 у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні, оскільки сімейні стосунки з відповідачем не складаються, вони з дитиною два останніх місяці мешкають окремо, допомогу на утримання дитини в добровільному порядку відповідач не надає, дитина потребує матеріальної допомоги. Зазначила, що вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, окрім соціальної допомоги по народженню дитини, розмір якої становить 860,00 грн., інших доходів вона не має, у звязку з чим їй важко самотужки утримувати дитину. Відповідач працює, отримує щомісяця заробітну плату, інших осіб на утриманні не має, тому може сплачувати аліменти на утримання спільної дитини. Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно, в установленому порядку, але в судове засідання не зявилися. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити /а.с.19/. Відповідач надав заяву про визнання позовних вимог відповідно до ст.174 ЦПК України, та розгляд справи за його відсутності /а.с.18/. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі /а.с.6/, мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.7/, який проживає з позивачем /а.с.8/ та знаходиться на її утриманні. Встановлено, що коштів на утримання дитини у позивача не вистачає, дитина потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, отримує заробітну плату у середньому розмірі 2600 грн., про що зазначив в своїй заяві, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у запропонованому позивачем розмірі. При цьому суд враховує, що позовні вимоги відповідач визнав. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Згідно приписів ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, згідно ст.183 СК України визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини ; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з аліментних обовязків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України у разі задоволення позовних вимог, за якими позивач звільнений від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved