Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким припинити право спільної сумісної власності на житловий будинок № 35 та надвірні будівлі по вул. Луговій в с. Лешнів Бродівського району Львівської області між співвласниками [PERSON] і [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності житлового будинку № 35 по вул. Луговій с. Лешнів Бродівського району Львівської області у складі наступних приміщень: 1. коридору площею 22,2 кв.м.; 2. кухні - 22,9 кв.м.; 3. 2/3 житлової кімнати площею - 45,2 кв.м.; 4. кімнати площею - 39,9 кв.м. і 38,1 кв.м.; І - коридор - 12,5 кв.м.; II - підсобна - 6,2 кв.м.; III - підсобна - 5 кв.м. на першому поверсі та 6. коридор площею - 5,9 кв.м.; 7. житлова кімната - 23,5 кв.м.; 8. кімната - 23,8 кв.м.; 9. кімната - 22,9 кв.м.; 10. кімната - 23,0 кв.м. на другому поверсі та мансарду і сарай площею 133,8 кв.м. загальною вартістю 531 420 грн. 00 коп.; судові витрати по справі покласти на відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала суду письмову заяву від 28.02.2017 року (а.с. 68), в якій просить суд слухання справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, його представник [PERSON] подав суду письмову заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності та відсутності його довірителя; позов [PERSON] про поділ житлового будинку визнав частково, просить присудити позивачці по справі 1/2 частку житлового будинку за адресою Львівська область Бродівський район с. Лешнів вул. Лугова, 35 із спільно нажитого майна за час перебування в шлюбі. Взявши до уваги заяви сторін, дослідивши представлені суду документи, зясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. З пояснень позивачки, зазначених в позовній заяві, вбачається, що з 28 травня 1994 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем до 18 квітня 2013 року. На підставі договору купівлі-продажу 57/12-08/ від 29.12.2008 року (а.с.14-15) та виданого Золочівським БТІ реєстром права власності на нерухоме майно № 21712355 від 29.01.2009 р. (а.с.7), [PERSON] придбано житловий будинок в с. Лешнів, вул. Лугова, 35 Бродівського району Львівської області площею 321,1 кв.м. та господарську будівлю площею 133,8 кв.м. (а.с.10). З пояснень позивачки, зазначених в позовній заяві, вбачається, що плату за комунальні послуги сплачує вона та проводить поточні ремонти будинку за свій рахунок, а відповідач участі в цьому не приймає. Після розірвання шлюбу відповідач за приховані від неї спільно нажиті кошти купив собі автомобіль та придбав в с. Язлівчик Бродівського району житловий будинок, в якому постійно проживає з новоствореною сімєю. Позивачка вважає, що у разі поділу будинку на рівні частини будуть порушені інтереси дітей згідно ст. 59 СК України, а також те що відповідно ст. 70 СК України відповідач не дбав про матеріальне забезпечення сімї і аліментів на утримання дітей не платив і не платить тому частка житлового будинку відповідача підлягає передачі у власність її. Однак з пояснень відповідача, зазначених в письмовому заперечені, вбачається, що викладені в позовній заяві факти не відповідають дійсності. Він зазначив, що обов»язок утримувати дітей у відповідності до вимог Сімейного кодексу України покладається на обох батьків і за період з 2014 року по даний час ним перераховано на утримання і навчання сина [PERSON] 6500 доларів США, на утримання і навчання сина [PERSON] ним було перераховано 9600 доларів США, колишній дружині за 2013 - 2014 роки ним було перераховано 5900 доларів США для проведення поточних ремонтів і сплати комунальних платежів, даний факт підтверджується відповідними банківськими переказами. Крім того, він неодноразово надавав кошти для утримання дітей без банківських перерахунків, а саме, за його особисті кошти були придбано для сім»ї три комп»ютери на загальну суму 30 000 гривень, а також мобільні телефони всім дітям. Також він надає і іншу матеріальну допомогу дітям у виді одягу і інших товарів загального вжитку. Відповідач просить врахувати, що позивачка по справі погрожує дітям, що в разі відсудження в нього його частки в свою користь, вона даний житловий будинок продасть, а дітей викине на вулицю. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 60 сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного доходу. У відповідності до ст. 70 СК України у праві поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та жінки рівні, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial