Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 травня 1997 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом №33. Подружжя має двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось через нехтування відповідачем сімейними цінностями, що викликало сварки та непорозуміння. З 2013 року подружжя проживає окремо та не підтримує сімейні відносини. Дана позовна заява надійшла до суду 28.12.2018 року та відповідно до автоматизованої системи документообігу була передана для розгляду судді Хмель Р.В. 08.01.2019 року було спрямовано запит на уточнення місця реєстрації відповідача, відповідь на який повернулась до суду17.01.2019 року. Ухвалою від 18.01.2019 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 28.02.2019 року. Ухвалою від 28.02.2019 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи на 21.03.2019 року. В подальшому, у зв'язку з неявкою відповідача, судове засідання було відкладено до 17.04.2019 року. Представник позивача адвокат [PERSON] надав через канцелярію суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просив слухати у відсутність позивача та її представника. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 10.05.1997 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №33, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №070692. З копії свідоцтва про народження вбачається, що 28.11.1998 року у них народився син - [PERSON], який на даний час є повнолітнім. Крім того, із копії витягу з акта про народження, з офіційним перекладом на українську мову, вбачається, що 18.03.2006 року у сторін народився син - [PERSON], батьками якого вказано [PERSON] та [PERSON]. Судом з'ясовано, що спільне життя у сторін не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Спір відносно спільно нажитого майна, визначення місця проживання та утримання неповнолітнього сина, на день звернення до суду відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В розумінні ст. 56 СК України, ніхто не може бути примушений до збереження шлюбних відносин. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки у сторін відсутнє бажання проживати однією сім'єю, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Крім того, зі змісту позову вбачається, що у сторін відсутній спір з приводу поділу спільного майна подружжя та утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача суму сплаченого нею судового збору. \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved