Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 лютого 2004 року було укладено шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 171. Від шлюбу є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних характерів, поглядів на життя. Позивач зазначив, що спільного господарства вони не ведуть, шлюбно - сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення та збереження шлюбу між ними не можливе. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 171. У судове засідання позивач [PERSON] , не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надано заяву, в якій представник позивача позов підтримав та просив проводити розгляд справи у його відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON] , не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі. Оскільки представник [PERSON] в поданій суду заяві не заперечував проти розгляду справи у його відсутність, а відповідач [PERSON] повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи, суд ухвалив за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що з 14 лютого 2004 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , видане 14 лютого 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 171. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданий Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2197. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем і відповідачем виявилось неможливим внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, суперечливості характерів, різних поглядів на сімейне життя. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення між сторонами неможливе. Сім`ю зберегти сторони не бажають, строк на примирення не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ст. 133 ЦПК України позивач [PERSON] спросила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь понесені витрати які складаються зі сплати судового збору у розмірі 768, 40 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 5 000 грн.. В обґрунтуваннях даних вимог позивачем [PERSON] та її представником було надано перелік виконаних робіт із зазначенням кількості витрачених адвокатом годин та сум до оплати (сума за годину); копію ордеру адвоката серія КВ № 351584; копія Договору про надання правової допомоги № 11/01-17 від 01.11.2017 року. Згідно вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою ; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заява представника відповідача [PERSON] щодо стягнення з позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, у відповідності до вимог ст. ст. 137, 141 ЦПК України, підлягає задоволенню частково, оскільки визначена сума не є співмірною із складністю справи і обсягом надання послуг адвоката.

Outcome: partial