Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 06 травня 2015 року до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON], третя особа - орган опіки і піклування Оржицької районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав. З позовної заяви [PERSON] вбачається, що позивач являється бабусею, а відповідач - матір'ю неповнолітньої [PERSON]. В свідоцтві про народження [PERSON] запис про батька дитини вчинений згідно ч. 1 ст. 135 СК України. Позивач зазначає, що відповідачка практично з самого народження доньки належно не піклувалася про її фізичний та духовний розвиток, не цікавиться підготовкою до самостійного життя, не виявляє інтересу до її проблем. Взагалі не підтримує стосунків з дитиною, не надає матеріальної допомоги на її утримання. [PERSON] вказує, що всі побутові та інші питання облаштування життя дитини, влаштування до дошкільного та шкільного навчальних закладів, її лікування тощо вона вирішує самостійно. Посилаючись на те, що відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та просила позбавити її батьківських прав щодо [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позов підтримала, у своїх поясненнях посилалася на обставини, що викладені у позовній заяві, просила суд задовольнити позов. Представник позивача адвокат Верпета В.О. просив суд задовольнити позовні вимоги позивача, зазначив, що для задоволення позову є всі передбачені законом підстави. Прокурор підтримав позовні вимоги позивача, просив суд задовольнити позов, зазначив, що таке рішення буде відповідати інтересам малолітньої дитини. Представник органу опіки та піклування Оржицької районної державної адміністрації Сокол С.І. вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог позивача про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її неповнолітньої дитини [PERSON], оскільки вона батьківських обов'язків по відношенню до доньки не виконує, не турбується і не піклується про неї, не займається її вихованням та утриманням. Відповідач на розгляд справи не з'явилася, належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. В матеріалах справи міститься заява [PERSON], яка посвідчена приватним нотаріусом Оржицького районного нотаріального округу Черненко О.О. 21.04.2015 року, згідно якої, відповідачка не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо її неповнолітньої дочки [PERSON], наслідки позбавлення батьківських прав їй роз'яснені та зрозумілі. Також цією заявою вона повідомила, що в судовому засіданні вона присутня не буде та просить справу розглянути без її участі. Проти задоволення позовної заяви не заперечує (а.с. 28). Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків та думку неповнолітньої [PERSON], яка висловилась за позбавлення батьківських прав своєї матері щодо себе, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що матір'ю неповнолітньої [PERSON], яка народилася [INFO] є відповідачка [PERSON] (а.с. 4). Запис про батька в свідоцтві про народження [PERSON] вчинений згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 7). З свідоцтва про народження відповідача [PERSON] вбачається, що її матір'ю є [PERSON], яка до укладення шлюбу мала прізвище «[PERSON]» (а.с.а.с 8-10), отже позивач являється бабусею неповнолітньої [PERSON] Позивач [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] і має наступний склад сім'ї: чоловік - [PERSON], дочка - [PERSON], яка за вищевказаною адресою зареєстрована, але фактично не проживає та онука - [PERSON], яка з вересня 2014 року і по даний час навчається в спеціалізованій школі №6 м. Лубни, на вихідні приїжджає до бабусі - [PERSON] (а.с. 25). Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Про те, що відповідачка не виконує свої батьківські обов'язки щодо доньки [PERSON] свідчить довідка Новооржицького дошкільного навчального закладу, в якій вказано, що вихованням дівчини займалися дідусь з бабусею, платили кошти за харчування, відвідували батьківські збори (а.с. 12). Також, згідно довідки Новооржицької ЗОШ І-ІІІ ступенів [PERSON] опікувалися дідусь [PERSON] та бабуся [PERSON] протягом дев'яти років навчання у школі, вони були постійними відвідувачами батьківських зборів, конференції, турбувалися про забезпечення онучки одягом та необхідним шкільним приладдям. За період навчання у школі мати дівчини не з'являлася жодного разу, дитина повністю виховувалася та проживала у сім'ї дідуся та бабусі (а.с. 13). Згідно довідки Лубенської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 6 [PERSON] навчається в 10-А класі, її мати - [PERSON], у вихованні доньки участі не бере (а.с. 15). З матеріалів справи вбачається, що відповідачка не займалася медичним доглядом дитини, не піклувалася про її лікування (а.с. 19, 20). В судовому засіданні неповнолітня [PERSON] вказала, що вона не сприймає відповідачку як матір, оскільки остання не приділяла їй материнської уваги, не цікавиться її життям. Всі питання облаштування її життя та навчання вирішувала бабуся. Свідки [PERSON] та [PERSON] вказали, що [PERSON] не піклується про свою дочку практично з самого її народження. Всі побутові та інші питання облаштування життя дитини вирішує бабуся та дідусь. [PERSON] до дитини ставиться байдуже. Представники органу опіки і піклування Оржицької РДА надали суду висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її дитини [PERSON] Згідно ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 27.02.1991 року, яка набула чинності в Україні 27.09.1991 року «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» (зі змінами), кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 164 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дітей. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ухиляється та фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дочки [PERSON] Вона не спілкується з дочкою, не виявляє інтересу до її життя, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідач не займається вихованням дитини, не проявляє до неї батьківської уваги та турботи. Проаналізувавши встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved