Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27.10.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1591. В обґрунтування позову зазначила, що від шлюбу спільних дітей не мають. Шлюбні відносини між ними припинені з 2018 року, подружнє життя не склалось через несумісні характери, відсутність порозуміння, різні погляди на життя, права і обов`язки подружжя. Позивач зазначила також, що вони з чоловіком не могли дійти спільної думки у вирішенні важливих сімейних питань, та стали мешкати окремо один від одного. Вважає, що примирення між ними не можливо, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, повідомлялись про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду представник позивача адвокат Бочарова Л.І., яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений. В матеріалах справи є належним чином нотаріально засвідчена заява, якою просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Від учасників провадження не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 27.10.2012, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1591 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 27.10.2012). Від шлюбу дітей не мають. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідач по справі [PERSON] є громадянином Чеської Республіки. Позивач [PERSON] є громадянкою України та має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України №2709-ІV від 23.06.2005 року «Про міжнародне приватне право» у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. Статтею 60 зазначеного закону визначено, що правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Відповідно до ст.63 закону припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу на території, де шлюб припиняється. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За письмовою заявою позивача, суд зазначає про вибір прізвища позивача, яка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Таким чином, зважаючи, на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують з 2018 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved