Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви, вбачається, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] . Після смерті чоловіка позивач вчасно звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а донька - [PERSON] надала заяву про відмову у прийнятті спадщини, після смерті батька. Внаслідок чого нотаріусом було заведено спадкову справу № 46/2019. 28.12.2019 року позивачем отримано лист - роз`яснення нотаріуса за вих. № 527/01-16 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у оформленні спадщини за адресою: [ADDRESS] оскільки відсутні правовстановлюючі документи про право власності на спадкове майно спадкодавця. На думку позивача, така ситуація стала можливою внаслідок того, що чоловік позивача на протязі з 1970 року по 1990 рік самостійно побудував житловий будинок, і не був юридично обізнаним та не знав, що коли закінчив будівництво, треба було оформляти правовстановлюючий документ. На теперішній час у зв`язку з неможливістю прийняття спадщини через нотаріальну контору, буз відповідного рішення суду, позивач не може у повному обсязі розпоряджатися цим майном. Крім позивача та її доньки інших спадкоємців за заповітом або за законом не має. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву, відповідно до якої вона просила розглянути справу та задовольнити позов без її присутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача - Кілійської міської ради, в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій просив суд розглянути справу та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, без його присутності. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав, згідно наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.07.1976 року міськбюро ЗАГС м. Калуга МССР встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 342 від 09.07.1976 року, /а. с. 18/. Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований 21.09.1993 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданим 06.11.2008 року, актовий запис № 116 від 21.09.1993 року, /а. с. 16/. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 08.10.1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського району Одеської області встановлено, що шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , був зареєстрований 08.10.1994 року, актовий запис № 132 від 08.10.1994 року, /а. с. 19/. Згідно виписки з рішення виконавчого комітету Кілійської міської ради № 106 від 19.05.1989 року встановлено, що [PERSON] надано дозвіл на знесення старого будинку та будівництво нового за адресою: [ADDRESS] , /а. с. 84/. Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.10.2018 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 583 від 23.10.2018 року, /а. с. 5/. Відповідно до інформаційного листа за вих. № 527/01-16 від 28.12.2019 року наданого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Головного територіального управління юстиції в Одеській області Ніца Ганні Володимирівні відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину та роз`яснено про можливість вирішення цього питання у судовому порядку, /а. с. 4/. Відповідно до довідки за вих. № 941 від 06.12.2019 року наданої Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» встановлено, що по даним реєстрації на паперових носіях КП КМР «БТІ», станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано, /а. с. 13/. Відповідно до технічного паспорту, складеного КП КМР «БТІ» 08.12.2019 р., житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , складається з: літ. «А1» - житловий будинок, загальною площею 59, 9 кв. метра, житловою площею 47, 6 кв. метра, літ. «Е1» -баня, літ. «Ж1» - сарай, № 1-2- надвірні споруди, /а. с. 7-12/. З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55615810 від 26.03.2019 року встановлено, що 26.03.2019 року приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачовою Н. М. відкрита спадкова справа № 46/2019 за реєстровим № 63959686 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , /а. с. 6/. Відповідно до довідки № 932 наданої КП КМР «Бюро технічної інвентаризації» від 02.12.2019 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] належить по 1/2 частині житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , /а. с. 60/. Відповідно до заяви [PERSON] поданої 26.03.2019 року приватному нотаріусу Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачовій Н. М., встановлено, що заявник [PERSON] , усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для неї істотне значення, без застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку інших осіб, за своєю справжньою волею, цією заявою відмовилась від спадщини після смерті батька [PERSON] . Нотаріусом роз`яснено, що відмова від прийняття спадщини є безумовною та беззастережною, але може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття, /а. с. 41/. Згідно заяви [PERSON] поданої 26.03.2019 року приватному нотаріусу Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачовій Н. М., встановлено, що [PERSON] приймає спадщину, яка залишилась після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , /а. с. 42/. Згідно заяви [PERSON] від 13.01.2020 року поданої приватному нотаріусу Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачовій Н. М., встановлено що на день смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] залишилося спадкове майно: частка житлового будинку [ADDRESS] , - належна [PERSON] , його матері, яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її син, [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. У зв`язку з чим [PERSON] просила видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно, /а. с. 57/. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 13.01.2020 року приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Богачовою Н. М., встановлено, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1951 року народження, який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за місцем проживання: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з: однієї другої частки житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] - належної [PERSON] , його матері, яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її син, [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Кілійською державною нотаріальною конторою 14.03.1979 року за реєстровим № 779, право власності зареєстровано і записано Кілійським бюро технічної інвентаризації в книгу № 11 на стор. 47 за № 4829, /а. с. 72/. Довідкою за вих. № 768 від 12.03.2019 року наданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 15.09.1982 року до моменту смерті [INFO] . На день його смерті разом з ним постійно проживали та були зареєстровані: [PERSON] , 1976 року - донька, /а. с. 44/. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності житлового будинку за адресою: [ADDRESS] спадкодавцю - [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки йому було надано дозвіл на знесення старого будинку та будівництво нового, однак після закінчення будівництва, він не оформив відповідне право власності на нерухоме майно. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved