Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до суду з позовом про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітнього сина без згоди батька, мотивуючи тим, що з 22.02.2003 року до 04.10.2012 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, [PERSON], з яким мають спільну неповнолітню дитину, сина, [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу син залишився проживати з позивачем, яка матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний та духовний розвиток, матеріальний стан. 16 січня 2015 року позивач, [PERSON] зареєструвала шлюб із громадянином Республіки Польща, [PERSON], в зв'язку із чим позивач має намір, спільно із своїм неповнолітнім сином, виїхати до Республіки Польщі для тимчасового проживання та навчання сина, однак, батько дитини - [PERSON] не надає згоди на тимчасовий виїзд дитини за кордон. Оскільки відповідач відмовляється від надання згоди на виїзд сина за кордон, чим перешкоджає забезпеченню реалізації охоронюваних законом прав та інтересів [PERSON], з метою захисту прав дитини, [PERSON] вимушена звернутись до суду з позовною заявою про надання дозволу її сину на тимчасовий виїзд за кордон та враховуючи вище викладене, прохає надати їй дозвіл на оформлення проїзного документу дитині, для виїзду за межі України без згоди батька. Позивач, [PERSON] в судовому засіданні підтримала свій позов та прохала задовольнити. Відповідач, [PERSON], будучи в розумінні ст. 74 ЦПК України належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, служби у справах дітей Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області, [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, управління міграційної служби у Полтавській області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання з'явився. Прокурор Дацій Ю.М., в судовому засіданні не заперечував проти надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини без згоди батька. Суд, заслухавши учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, розглянувши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, згідно свідоцтва про народження [NUMBER], батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). 16 січня 2015 року [PERSON] та [PERSON] (громадянин Республіки Польща) уклали шлюбу. Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] - [PERSON] (а.с.8). Після реєстрації даного шлюбу, [PERSON] має намір виїхати до Республіки Польща для проживання та працевлаштування. Згідно довідки Державного космічного агентства України № К-9/18 від 10.03.2015 року вбачається, що станом на 01.04.2014 року [PERSON] проходив службу у Південному центрі радіотехнічного спостереження (м. Севастополь) і на виконання наказу ДКА України від 14 травня 2014 № 14-оф не прибув до визначеного пункту прибуття ( м. Київ ) у визначені строки. ДКА України не володіє інформацією про місцезнаходження [PERSON] на даний час (а.с.12). Із довідки виконавчого комітету Кобеляцької міської ради № 2032 від 09.06.2015 року вбачається, що [PERSON], [INFO] проживає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с.13). Згідно довідки початкової школи ім. Жолнежи Вжешьня-Волденберчикув від 09.06.2015 року вбачається, що [PERSON], [INFO] зарахований до VІ класу початкової школи і почне навчання з 1 вересня 2015 року (а.с.14,15). Відповідно до ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом також встановлено, що позивач турбуючись про виховання та утримання дитини має бажання та можливість виїзду за кордон, де може забезпечити проживання та навчання дитини, а також її відпочинок та оздоровлення. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України для навчання, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] та надання дозволу на виїзд малолітньому [PERSON] за кордон без згоди батька та виготовлення для цього проїзного документу.

Outcome: approved