Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання в порядку спадкування за заповітом права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її матері [PERSON]. В позовній заяві позивач вказала, що 13 квітня 2009 року померла її матір [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді майнової частки (паю) пайового фонду СТОВ «Маяк» с.Шершенці, Кодимського району Одеської області, посвідченого майновим сертифікатом серії ОД-ХІІ-ХІХ №000212. Вона (позивач) є єдиним спадкоємцем спадщини померлої за заповітом, а тому звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва на спадщину померлої матері, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю оригіналів документів, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. В судове засідання позивач не прибула, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без неї. В поданій заяві свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без нього. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим суд вважає можливим розглянути вказану цивільну справу без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 13 квітня 2009 року померла матір позивача [PERSON] [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №184752, виданого 13 квітня 2009 року Шершенецькою сільською радою Кодимського району Одеської області. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). До складу спадкового майна померлої [PERSON] ввійшла майнова частка (пай) в пайовому фонді КСП «Маяк» с.Шершенці, Кодимського району Одеської області, у розмірі 0.001% пайового фонду підприємства, вартістю 3473 грн., яка належала йому на підставі майнового сертифікату серії ОД-ХІІ-ХІХ №000212, виданого Шершенецькою сільською радою Кодимського району Одеської області. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] склала заповіт, яким заповіла позивачці усе своє майно, а тому на час відкриття спадщини її спадкоємцем за заповітом є її дочка [PERSON] позивач у справі. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який не вчинив жодних з цих дій, вважається таким, що спадщину не прийняв. Факт прийняття позивачем спадщини після смерті матері підтверджується довідкою Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області №1724 від 21 грудня 2016 року, з якої вбачається, що позивач на час відкриття спадщини проживала разом з матірю. Отже, за змістом ч.3 ст.1268 ЦК України позивач вважається такою, що у передбаченому законом порядку прийняла спадщину померлої матері. Матеріали справи містять належні докази звернення позивача [PERSON] до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на майнову частку (пай) за законом, однак нотаріус відмовила у видачі позивачеві цього свідоцтва через відсутність оригіналів документів, що підтверджує право власності спадкодавця на це майно (відмова нотаріуса №1402/02-14 від 23 грудня 2016 року). Відсутність оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу відповідно до п.2 Глави 7, п.1 Глави 13 розділу І та п/п.4.12 п.4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі викладеного,

Outcome: approved