Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 04 жовтня 2013 року нею було передано у власність [PERSON] грошові кошти у сумі 15 000 грн., які вона зобов`язувалась повернути 10 грудня 2013 року, що підтверджується розпискою, що написана нею власноручно та нею підписана 04 жовтня 2013 року. Однак грошові кошти відповідачем не повернуті, незважаючи на те, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від10 березня 2015 року по справі №591/9538/14-ц на користь позивача було стягнуто заборгованість з відповідача. Зазначає, що невиконання відповідачем своїх обов`язків перед позивачем підтверджується виконавчим листом від 20 травня 2015 року та постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №57169238 від 07 вересня 2018 року. Позивач зауважує, що на сьогоднішній день сума заборгованості три проценти річних від простроченої суми у період з 07 вересня 2015 року по 07 вересня 2018 року становить 443,61 грн. Сума відсотків з урахуванням встановленого індексу інфляції становить 3 617, 60 грн. Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з відповідача три проценти річних від простроченої суми у розмірі 443 грн.61 коп., суму відсотків з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 3617 грн.60 коп., а також судові витрати в розмірі 704 грн. 80 коп. Ухвалою Зарічного райсуду м. Суми від 17 вересня 2018 року позовна заява була залишена без руху, позивачу запропоновано в строк не більше десяти днів з дня вручення копії вказаної ухвали усунути недоліки. 01 жовтня 2018 року позивач надала суду документи на виконання ухвали суду від 17 вересня 2018 року та ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 жовтня 2018 року відкрите провадження у справі за вказаною позовною заявою, та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 18 грудня 2018 року о 09 год. 00 хв. 18 грудня 2018 року розгляд справи відкладено до 27 лютого 2019 року о 09 год. 30 хв. у зв`язку з неявкою в судове засідання позивача та відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про дату та час судового засідання. 27 лютого 2019 року розгляд судового засідання відкладено до 07 травня 2019 року 09 год. 30 хв. у зв`язку з неявкою в судове засідання позивача та відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про дату та час судового засідання. У зазначене судове засідання позивач не з`явилась, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в судове засідання не з`явилася. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За нормами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 10 березня 2015 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 6624,29 грн. боргу та 243, 60 грн. судових витрат (а.с.28). Вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що 04 жовтня 2013 року позивач за договором позики позичив відповідачу 15000 грн., який відповідач зобов`язався повернути до 10 грудня 2013 року. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав у належний спосіб та повернув лише 10 березня 2014 року - 4020 грн., 12 квітня 2014 року - 4050 грн., 17 червня 2014 року -2010 грн. Решту боргу в розмірі 4920 грн. відповідач до цього часу не повернув. З постанови про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу Сумської області від 07 вересня 2018 року вбачається, що у нього на виконанні перебуває виконавчий лист № 591/9538/14-ц, виданий 20 травня 2015 року Зарічним районним судом м. Суми, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 6624, 29 грн. боргу та 243, 60 грн. судових витрат (а.с. 30). Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ч.1 ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом виконання (неналежне виконання); боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України передбачають, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Позивач довів, що боржник порушив зобов`язання за договором позики, рішення суду про стягнення з нього суми боргу не виконав, а тому у нього виникло право на стягнення 3% річних та інфляційних втрат від несплаченої суми боргу. Відповідач відзиву на позов не надіслала та доводів позивача не спростувала. За таких обставин судом встановлено, що право позивача порушене, відповідач належним чином не виконала умови договору, а тому на користь позивача необхідно стягнути три проценти річних від простроченої суми за період з 07 вересня 2015 року по 07 вересня 2018 року у сумі 443 грн. 61 коп., суму відсотків з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 3617 грн. 60 коп., а всього 4061 грн. 21 коп. згідно наданого позивачем розрахунку. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved