Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] та встановити факт спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 05 грудня 2007 року по 30 квітня 2013 року. При цьому позивач зазначає, що з грудня 2007 року по квітень 2013 року вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], вела з ним спільне господарство. Також, позивач зазначає, що у встановленому законом порядку вона вселилась до житла [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивач не зв'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позов повністю. Представник відповідача надав суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності, визнав факт проживання однією сім'єю позивача та відповідача з 05 грудня 2007 року по 30 квітня 2013 року, а про визнання права спільної сумісної власності на спірну квартиру заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до позовної заяви позивачки, зазначає, що з 05 грудня 2007 року по 30 квітня 2013 року вона, [PERSON], проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] та вела з ним спільне господарство. Вказане твердження визнано сторонами у справі, а тому не підлягає доказуванню. Відповідно до свідоцтва про шлюб позивачка з 06 липня 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та її прізвище змінено з Колісник на [PERSON] Відповідно до копії паспорту [PERSON] з 05 грудня 2007 року по 30 квітня 2013 року не перебувала у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до копії паспорту [PERSON] з 05 грудня 2007 року по 30 квітня 2013 року не перебував у зареєстрованому шлюбі. Таким чином, виходячи з положення ст.61 Цивільного процесуального кодексу України та наявних у справі матеріалах суд встановлює факт проживання з 05 грудня 2007 року по 30 квітня 2013 року [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON]. Відповідно до договору купівлі-продажу від 15.12.2000 року [PERSON] придбав квартиру в [ADDRESS]. Згідно ч.1 ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, що діяв на момент придбання квартири, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Аналогічні норми щодо спільної сумісної власності містяться в діючому на цей час Сімейному кодексі України та відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст.112, діючого на час придбання квартири, Цивільного кодексу Української РСР, майно може належати на праві спільної власності зокрема двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Відповідно до ч.1 ст.368 Цивільного кодексу України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Ч.3 зазначеної статті встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Оформлення правовстановлюючого документа лише на одного з подружжя на майно, набуте за час шлюбу, жодним чином не впливає на зміну правового режиму майна і не тягне за собою обмеження прав другого з подружжя на свою частку у спільній власності. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина, чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Судом встановлено, що квартира в [ADDRESS] набута відповідачем до початку проживання однією сім'єю з позивачкою та в період дії Кодексу про шлюб та сім'ю України. Відповідно до наявних у справі документів квартира в [ADDRESS] є особистою власністю. Відомостей про інше спільне майно, набуте [PERSON] за час коли відповідач не перебував у зареєстрованому шлюбі суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З урахуванням наведеного,

Outcome: partial