Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] 21 серпня 1993 року у Созонівській сільській раді Кіровоградського району Кіровоградської області за актовим записом №5; після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Свої вимоги позивач мотивував тим, що 21.08.1993 між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у Созонівській сільській раді Кіровоградського району Кіровоградської області за актовим записом №5. Від даного шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що шлюбно - сімейні відносини з відповідачем припинені влітку 2019 року. На даний час проживають в одній квартирі, але окремо один від одного, як чужі люди. Їх сім`я з відповідачем існує формально. Вона втратила до відповідача почуття любові та поваги, а тому сім`я розпалась остаточно. За викладених обставин позивач і звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надала до суду клопотання, згідно якого просить суд розглянути справу без її участі та зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надав до суду клопотання, згідно якого просив суд розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі поданих ними клопотань та письмових матеріалів справи. Приймаючи до уваги клопотання позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] , вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами у справі, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 21 серпня 1993 року у Созонівській сільській Раді Кіровоградського району Кіровоградської області за актовим записом №5, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 травня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що подружжя шлюбно - сімейних відносин не підтримує, фактично шлюбні стосунки припинені. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, подружжя не має наміру щодо поновлення сімейних стосунків. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін; приймаючи до уваги думку відповідача, яка позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнала, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач [PERSON] бажає залишити прізвище, набуте у шлюбі, - « [PERSON] ». Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За викладених обставин, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового, сплаченого нею при подачі позову до суду згідно квитанції №1730-31-001/С від 31 липня 2020 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи, а також стягнути на її користь з відповідача [PERSON] сплачений нею судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Outcome: approved