overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини дочки [PERSON], яка продовжує навчання, вказуючи, що відповідач є батьком дитини. [PERSON] навчається у Київському національному університеті ім.Т.Шевченка, тому потребує допомоги в утриманні з боку відповідача. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно, до закінчення навчання. У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. Третя особа про причини неявки не повідомила. Справа розглядалась судом у заочному порядку відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач та відповідач знаходились у зареєстрованому шлюбі, шлюб розірвали 27.05.2003р. (свідоцтво про розірвання шлюбу - а.с. 5). Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] /а.с. 6/. 27.09.2003р. [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], після одруження отримала прізвище чоловіка - [PERSON] /а.с. 4/. [PERSON] навчається на денному відділенні геологічного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченко, строк закінчення навчання 30.06.2018р. /а.с. 7/. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років, які продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги за умови, що батьки можуть надати матеріальну допомогу. При цьому, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Ч.1 ст.200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. А також відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Задовольняючи позов суд виходить з того, що [PERSON] продовжує навчання та потребує у зв'язку із цим матеріальної допомоги та на даний час знаходиться на утриманні матері [PERSON] Відповідач заперечень проти позову не надав. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтовані та підлягають задоволенню, в зв'язку із чим необхідно стягнути з відповідача кошти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 12.03.2015 р. (дня подання позову до суду), до закінчення дочкою навчання - 30.06.2018р., на користь позивачки. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним двадцяти трьох років, посилаючись на те, що їх син з 04.07.2014року навчається на денній формі навчання Тернопільської Вищої Духовної Семінарії. Просить стягнути із нього аліменти на утримання сина, який продовжує навчання в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду до досягнення ним 23 - річного віку. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечує відносно задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 08.10.2009року розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії [NUMBER], що видане Відділом РАЦСу Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №574. В шлюбі у сторін народжений син [PERSON], [INFO]. В даний час [PERSON] є студентом 1 курсу денного відділення Тернопільської Вищої Духовної Семінарії імені Патріарха Йосифа Сліпого, що підтверджується довідкою №138/2014 від 04.09.2014року Судом встановлено, що син [PERSON], а також ще троє дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживають разом з матір'ю [PERSON], перебувають на її утриманні. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON], який навчається не надає. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов'язків по утриманню сина. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України та ч. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, суд враховуючи вимоги статті 199 Сімейного кодексу України, вважає, що позов підлягає до задоволення, шляхом стягнення із відповідача в користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] на період його навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох річного віку в твердій грошовій сумі 400 грн. щомісячно починаючи з 08.09.2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем з 09 квітня 2012 року по 12 квітня 2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Герцаївського районного суду . Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], яка проживає та перебуває на утриманні позивача. Вона з чоловіком після розірвання шлюбу з квітня 2016 року проживають окремо і жодної допомоги відповідач на утримання дитини не надає , участь у вихованні не бере, у звязку з чим остання змушена була звернутися в суд з даним позовом, оскільки добровільної згоди сторонами досягнуто не було. Їй відомо,що відповідач працює офіційно і має стабільні доходи ,тому просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини усіх його видів заробітку щомісячно на утримання дитини. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги на підставах зазначених в позовній заяві . Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав та пояснив ,що довіритель спілкується з дитиною, він працює офіційно, подав довідку про його доходи і не заперечував проти розміру аліментів. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права чи свободі інших осіб,зокрема дитини. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік», ст.ст. 180,181, 182, 183,184, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем з 09 квітня 2012 року по 12 квітня 2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Герцаївського районного суду. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], яка проживає та перебуває на утриманні позивача. Вона з чоловіком після розірвання шлюбу з квітня 2016 року проживають окремо і жодної допомоги відповідач на утримання дитини не надає , участь у вихованні не бере, у звязку з чим остання змушена була звернутися в суд з даним позовом, оскільки добровільної згоди сторонами досягнуто не було. Їй відомо,що відповідач працює офіційно і має стабільні доходи ,тому просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини усіх його видів заробітку щомісячно на утримання дитини. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги на підставах зазначених в позовній заяві . Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав та пояснив ,що довіритель спілкується з дитиною, він працює офіційно, подав довідку про його доходи і не заперечував проти розміру аліментів. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права чи свободі інших осіб,зокрема дитини. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік», ст.ст. 180,181, 182, 183,184, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем з 15 березня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають та перебувають на утриманні позивача. Оскільки відповідач не надає жодної допомоги на утримання дітей, просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку і доходу щомісячно до повноліття дітей. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю , посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, також пояснила, що з відповідачем не проживають разом і вона не має змоги сама утримувати дітей, суми грошей які надає відповідач добровільно є надто малими, діти потребують великих витрати на їх утримання, вона на даний час вийшла на 3 місяці на роботу та отримує зарплату біля 2500 грн. щомісячно , тому звернулась до суду з позовом та просить позов задовольнити повністю . Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що крім коштів він приймав участь в утриманні дітей купуючи одяг, але згідний сплачувати аліменти в меншій сумі ,не більше 30% від його заробітку , він сам хворіє на хронічну хворобу, яка потребує щомісячні витрати на лікування. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі виконавчим комітетом Тернавської сільської ради з 15.03.2013 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей : [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають та перебувають на утриманні позивача. На даний час сторони проживають окремо, а матеріальну допомогу , яку надає батько на утримання своїх дітей носить непостійних характер. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Суд заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, зокрема довідку про доходи відповідача, приймаючи до уваги здоровий стан позивача та дітей, те що відповідач страждає на хронічну хворобу, яка потребує постійні витрати, про що не заперечувала позивач, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , вважає, що позов підлягає лише частковому задоволенню, а саме слід стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітків відповідача щомісячно . На підставі ст. 9 Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік», ст.ст. 180,181, 182, 183, 191 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем з 19 жовтня 1991 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох дітей - сина [PERSON],[INFO], який вже є повнолітній, доньку [PERSON],[INFO] та доньку [PERSON],[INFO] які проживають та перебувають на утриманні позивача. Оскільки відповідач не надає жодної допомоги на утримання дітей, просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі по 600грн. щомісячно на кожну дитину. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги на підставах зазначених в позовні заяві, не заперечувала зменшити розмір аліментів до 400 грн. , які погодився платити відповідач, пояснила суду, що відповідач перейшов жити до своєї сестри в с. Горбово Герцаївського району, участі у вихованні дітей не приймає та коштів на їх утримання не надає. Розмір аліментів вона визначила з урахуванням того, що відповідач взяв деякі гроші з дому, але не заперечує проти такої суми аліментів, яку запропонував відповідач. Відповідач в судовому засіданні не з'явився але подав свої заперечення на позов поросивши зменшити запропонований розмір аліментів та розглянути справу у його відсутності. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі виконавчим комітетом Острицької сільської ради з 19 жовтня 1991 року. Від шлюбу мають трьох дітей з яких двоє неповнолітні : [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають та перебувають на утриманні позивача. На даний час сторони проживають окремо а батько не надає допомоги на утримання своїх дітей. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Суд заслухавши позивача, яка погодилась із запропонованим розміром аліментів відповідачем та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає лише частковому задоволенню ,а саме слід стягувати аліменти в розмірі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину. На підставі ст.21 Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік», ст.ст. 180,181, 182, 183, 191 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON].про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем перебували у цивільному шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає та перебуває на утриманні позивача. . Впродовж чотирьох років відповідач лише раз (у 2013 році) навідався до їхньої спільної дитини на її день народження. Він прямо ухиляється від виконання обов'язку, щодо утримання своєї дитини, її не навідує, не приймає участі у її вихованні, тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 600грн., щомісячно,з моменту звернення до суду по досягнення останньою повноліття. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі на підставах зазначених в позовні заяві та пояснив суду, що шлюб між позивачем та відповідачем, [PERSON], не був зареєстрований, вони перебували у цивільному шлюбі, після народження дитини деякий час прожили у його батьків в с.Велікосілля Герцаївського району, але згодом відповідач залишив сім'ю, та матеріально не допомагає у вихованні та утриманні доньки, позивач не має можливості сама утримувати їхню спільну дитину Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи за останнім відомим його місцем проживання через оголошення у газету. Судом встановлено, що сторони перебували у цивільному шлюбі від якого мають спільну дитину [PERSON], [INFO], яка проживає та перебуває на утриманні позивача. Батьком дитини в актовому запису про народження записаний [PERSON] , а мати - [PERSON], про що свідчить відповідна копія апостилю. На даний час сторони проживають окремо, а батько не надає допомоги на утримання дитини. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Суд заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, зважаючи на те що відповідач не працює про інші доходи суду не відомо, та позивач не довела , тому з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати , вважає, що позов підлягає лише частковому задоволенню а саме слід стягувати аліменти в розмірі 500грн. щомісячно на утримання дитини. На підставі ст.21 Закону України «Про Державний бюджет на 2011 рік», ст.ст. 180,181, 182, 183, 191 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач - [PERSON], звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у зв'язку з навчанням, мотивуючи позовні вимоги тим, що її мати-[PERSON], в 14.10.1995 року, вступила у шлюб з її батьком - [PERSON]. Шлюб розірвано 07.12.2000 року. На її утримання батько сплачував аліменти до досягнення 18-річного віку, зараз навчається на денному відділенні ДВНЗ «Донбаський Державний Педагогічний Університет» III-VI рівня атестації на першому курсі філологічного факультету, що підтверджується довідкою відповідного закладу від 13.03.2014 року № 14-064, а тому відповідач, в силу положень ст.199 СК України, має утримувати свою повнолітню дочку до закінчення навчання.Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 25 % від всіх виді доходу. Позивач у судовому засіданні, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні та наданій суду письмовій заві вимоги визнав частково, просив стягувати з нього аліменти у зв'язку з навчанням дочки у розмірі 1/5 частини всіх видів його доходу щомісячно до закінчення останньою навчання. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне. Як свідчать матеріали справи, сторони перебували в шлюбі, який було розірвано 07.12.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу № 399419. У свідоцтві про народження дитини, виданого виконкомом Білозерської міської ради м. Добропілля Донецькій області, виданому 18.04.1996 р., серія [NUMBER], батьком дитини записаний [PERSON] (відповідач). Згідно довідки ДВНЗ «Донбаський Державний Педагогічний Університет» III-VI рівня атестації на першому курсі філологічного факультету від 13.03.2014 року № 14-064, [PERSON] навчається на денному відділенні даного університету, можливе закінчення навчання - 30.06.2017р. Позивач посилається на те, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років, за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення з нього аліменти у зв'язку з навчанням дочки у розмірі 1/5 (20%) частини всіх видів його доходу щомісячно до закінчення останньою навчання, суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачем вимоги частково, визначивши розмір аліментів на навчання в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Враховуючи, що позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору, у відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243,60 грн. належить стягнути з відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди, неустойки та відшкодування моральної шкоди. А саме, просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по сплаті орендних платежів за червень, липень, серпень 2018 року в розмірі 87000,00 грн., заборгованість по сплаті комунальних платежів за 2 місці в розмірі 5800,00 грн., заборгованість по сплаті комунальних платежів за період з 01.09.2018 по 24.09.2018 в розмірі 1639,59 грн., неустойка за користування приміщенням в період 05.09.2018 по 24.09.2018 в розмірі 38666,80 грн., послуги за прибирання приміщення в розмірі 3000,00 грн.; інфляційні втрати в розмірі 179,00 грн., 3% річних в розмірі 726,99 грн., моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. 01.07.2017 між сторонами укладено договір оренди нерухомого майна, відповідно до якого позивач надав відповідач в користування нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] , а також, передано в користування меблі, устаткування та обладнання, що знаходиться в приміщенні згідно акту прийому-передачі №1 до Договору №01/07 оренди нерухомого майна (квартири) від 01.07.2017. Розмір орендної плати встановлено у розмірі 1100,00 доларів США або 29000,00 грн. на місяць. Відповідач додатково сплачує вартість всіх комунальних послуг, використаної ним холодної та гарячої води, електроенергії, опалення, телекомунікаційних послуг, інтернету тощо. Строк дії договору становить 1 рік з 01.07.2017 по 01.07.2018. В подальшому строк дії договору було продовжено ще на рік в силу п. 5.2 Договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав відповідачу приміщення на умовах, передбачених договором. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, протягом літа 2018 року не сплачував орендні платежі та комунальні послуги, внаслідок чого станом на 01.09.2018 утворилась заборгованість зі сплати орендних платежів у розмірі 87000,00 грн., з оплати комунальних послуг у розмірі 5800,00 грн. 01.09.2018 позивач вручив відповідачу письмове повідомлення про припинення договору з вимогою звільнити приміщення у строк до 05.09.2018 та передати приміщення і майно, що входить до його складу в належному стані. Проте, жодних дій спрямованих на виконання зазначених у повідомленні відповідачем здійснено не було. 07.09.2018 на адресу відповідача, зазначену у договорі, та на адресу орендованого приміщення поштою надіслано повідомлення про дострокове припинення дії договору. Відповідач лише 24.09.2018 звільнив орендоване приміщення. Під час обстеження було виявлено пошкодження майна та недостачу речей.

Outcome: dismissed