Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Красноармійського міськрайонного суду\~ Донецької області із позовом до [PERSON] селищної ради Покровського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27.03.2005 року померла її рідна тітка [PERSON], яка була рідною сестрою її матері [PERSON]. Позивач вказує, що на момент смерті тітки вона проживала разом з нею за адресою: Донецька область, Покровський район, с. Новосергіївка, однак зареєстрована була за іншою адресою: Донецька область, м. Покровськ, пр. Мира, 6уд. 16, кв. 9. Позивач зазначає, що після смерті тітки спадкоємців першої черги немає, спадкоємцем другої черги - її мати [PERSON], яка спадщину не приймала, до нотаріуса не зверталась. Оскільки її мати [PERSON] померла 26.05.2005 року, отже, вона є її єдиним спадкоємцем пятої черги, оскільки спадкоємців попередніх черг, які б прийняли спадщину, немає. Позивач вказує, що оскільки вона постійно проживала з тіткою до її смерті, то відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину після неї, а саме на спадкове майно, у виді земельної ділянки (паю) площею 6,90 га, що належав її тітці на підставі сертифікату на право на земельну ділянку (пай), серія ДН №0237367. Водночас, позивача зазначає, що вказаний сертифікат був втрачений, про що є оголошення про втрату, яке опубліковано у газеті «Телескоп». Весною 2017 року вона звернулася до нотаріуса, щоб оформити спадщину на вказану земельну частку (пай), однак нотаріус їй відмовила у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю у неї правовстановлюючого документу - сертифікату на земельну ділянку(пай) та порадила звернутися до суду. З огляду на вищенаведене, просила суд позов задовольнити та визнати за нею право власності на земельну ділянку (пай), яка перебуває в колективній власності КСП «Дружба» Покровського району Донецької області площею 6,9 га, та яка залишилась після смерті [PERSON], померлої 27.03.2005 року, в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] у судовому засіданні 05 липня 2017 року надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог, просила суд позов задовольнити. На питання суду, додатково пояснила, що до суду із позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини, чи встановлення її особою, що має право на спадщину та, що вона є спадкоємцем пятої черги, не зверталась, та сам сертифікат вона не бачила. Також, згідно позовних вимог уточнила, що зараз власником паю є КСП «Дружба», однак залучати вказану особу в якості відповідача чи третьої особи не виявила бажання, та в чому КСП «Дружба», як зазначено в позові власник земельної ділянки, порушує її права пояснити суду не змогла. У судовому засіданні позивачу було розяснено зміст статей 15, 27, 31 ЦПК України. Також, у судовому засіданні позивачу було розяснено право про залучення до розгляду справи КСП «Дружба», однак позивач щодо цього заперечила. Судом було вжито всіх передбачених заходів для всебічного, повного й об'єктивного дослідження обставин справи. Однак, ч. 2 ст. 11 ЦПК України визначено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами на власний розсуд. У судове засідання призначене на 12.07.2017 року не з'явилася, про час, день та місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних\~ вимогах\~ наполягає (а.с. 30). Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов пілддтримала у повному обсязі. Надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог, просила суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Покровського району Донецької області у судове засідання не зявився, про час, день\~ та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю (а.с 31). З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії ЯЛ №\~ 310372, виданого Ново-Троїцьким сільським бюро РАЦС Селідівського району, 24.09.1953 року народилася [PERSON], матірю якої є [PERSON] (а.с. 10). Згідно копії свідоцтва про одруження ІІ-НО №\~ 346060, виданого 24.01.1976 року Міським відділом РАЦС м. Красноармійська Донецької області, 24.01.1976 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (прізвище змінено на [PERSON]) (а.с. 11). Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-НО № 061254, виданого ВРАЦС по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області 26.08.2005 року, [PERSON]\~ померла 26.08.2005 року, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 808 (а.с. 7). Тобто, [PERSON] була донькою [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження серії ІІ-НО №\~ 321422, виданого Красноармійським районним РАЦС Донецької області, 05.12.1918 року народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00017788048, виданого Покровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, 13.07.1939 року народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00017836460, виданого Покровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, 27.07.1961 року виконкомом [PERSON] селищної ради Красноармійського району Донецької області зареєстровано шлюб, актовий запис № 17, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]) (а.с. 12). Тобто, [PERSON] була сестрою по батьку [PERSON], та відповідно тіткою позивача. Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-НО № 014543, виданого Виконкомом Удічненської селищної ради Красноармійського району Донецької області 28.03.2005 року, [PERSON]\~ померла 27.032005 року, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 25 (а.с. 6). Згідно довідки № 308 від 16.03.2017 року, виданої [PERSON] селищною радою, [PERSON] по день смерті була зареєстрована та проживала разом з [PERSON] за адресою: Донецька область, Покровський район, с. Новосергіївка (а.с. 13). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.04.2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON], у звязку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та не надано документ на право на земельну ділянку (пай) (а.с. 14). Також, з цієї постанови вбачається, що позивач звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину 30.03.2017 року, в той час як [PERSON] померла 27.03.2005 року, тобто через 12 років після смерті спадкодавця. Водночас, позивач у судовому порядку вимогу про надання додаткового строку для прийняття спадщини не заявляла, так само як і заяву про встановлення факту проживання однією сімєю із спадкодавцем на час його смерті до суд не подавала. Згідно архівної виписки № 66 від 06.04.2017 року, виданої Красноармійською районною державною адміністрацією Донецької області, [PERSON] було надано право на земельну частку (пай) як члену КСП «Дружба», площею 6.9 умовних кадастрових гектари (а.с. 15). Згідно копії сторінок журналу реєстрації сертифікатів, за [PERSON] було зареєстровано сертифікат серія ДН № 0237367, Новосергіївка під № 8842 (а.с. 16-17). З копії газети «Телескоп» № 13 від 30.03.2017 року вбачається, що [PERSON] подала оголошення про втрату оригіналу сертифікату про право власності на земельний пай КСП серії ДН № 0237367 від 06.06. 2000 року (а.с. 18). Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чин інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способом захисту субєктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Відповідно до ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обовязки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів наведено в ст. 16 ЦК України, який не містить такого способу захисту, як визнання права власності на майно, що перебуває у власності колективного сільськогосподарського підприємства, за особою, яка у встановленому законом порядку не визнана спадкоємцем члена колективного сільськогосподарського підприємства. Крім того, суд зазначає, що сертифікат є документом, який засвідчує право на земельну ділянку згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». При цьому згідно з п. 17 Перехідних положень до Земельного кодексу сертифікати вважаються правовстановлюючими документами при реалізації громадянина ми права вимоги на відведення земельної частки ( паю) у натурі ( на місцевості). Сертифікат є дійсним до виділення власникам у натурі земельної ділянки й видачі відповідного державного акта. Разом з тим, державний акт є документом, що підтверджує право власності, яке надано в установленому порядку. Тобто, сертифікат і державний акт мають різний юридичний характер і підтверджують різні права спадкодавця. Згідно архівної виписки № 66 від 06.04.2017 року, виданої Красноармійською районною державною адміністрацією Донецької області, вбачається, що [PERSON] було надано сертифікат про право на земельну частку (пай) як члену КСП «Дружба», а не державний акт про право власності на земельну ділянку. Звернення до суду з вимогами про визнання права власності, відповідно до ст. 392 ЦК України, можливе власником майна якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що позивач не є власником земельної ділянки, площею 6.9 умовних кадастрових гектарів, за адресою с. Новосергіївка, вона відповідно до книги 6 ЦК, має на спадкування право на земельну ділянки, що залишилася у спадок після [PERSON], однак у встановлений законом 6-місячний строк до нотаріуса із заявою про прийннятя спадщини не звернулось та у судовому порядку такий, у разі пропуску, поновити не просила. Зокрема, судове рішення з цього питання відсутнє. Отримання права власності на земельну ділянку в справі, що розглядається повинно відбуватися в порядку спадкування, і суд не повинен підміняти відповідні нотаріальні органи, тому в задоволені вимог про визнання права власності на земельну частку (пай), ділянку за адресою площею 6,90 га, що належав [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну ділянку (пай), серія ДН №0237367. необхідно відмовити. Суд критично відноситься до пояснень свідка [PERSON], наданих у судовому засіданні, оскільки з її пояснень вбачається, що [PERSON] доглядала племінниця [PERSON], однак прізвище [PERSON] вона не знає. Оскільки, позивач у судовому засідання 12.07.2017 року була відсутня подавши заяву про слухання справи у її відсутність, суд позбавлений був можливості зясувати питання чи є племінниця [PERSON] та позивач у справі однією і тією собою, та чи дійсно саме позивач здійснювала догляд за [PERSON] та займалась її похованням. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, неправильно обраного способу захисту своїх прав позивачем, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed