Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить розірвати договори оренди землі від 13 вересня 2012 року, укладені між нею, [PERSON] і Фермерським господарством «Серміш Агро» та зареєстровані в Управлінні Держкомзему у Бродівському районі за № 462038244003763, стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору в сумі 640 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала суду письмову заяву, в якій позов підтримала, просить суд його задовольнити. Представник відповідач в судове засідання не зявився повторно, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд розглянув справу без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Зясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань. Встановлено, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка в розмірі 0.9320 га на території Комарівської сільської ради Бродівського району відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ № 529031 від 09 березня 2010 р. (а.с. 5). 13 вересня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди землі, який 12 жовтня 2012 року було зареєстровано в Управлінні Держкомзему у Бродівському районі за № 462038244003763 строком на 7 років (а.с. 6, 7). Згідно п. 14, 15 договору земельні ділянки надавалась на умовах оренди для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, цільове призначення земельних ділянок - землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного виробництва. Відповідно до договору оренди землі від 13 вересня 2012 року, зареєстрованого 12 жовтня 2012 року в Управлінні Держкомзему у Бродівському районі за № 462038244003763 сторонами підписано акт прийому-передачі земельної ділянки, за якими позивач як орендодавець передав, а орендар в особі голови ФГ «Серміш Агро» [PERSON] прийняв земельну ділянку, площа якої становить 0,99320 га. Відповідно до п.8 Договору, відповідач зобовязаний був протягом строку дії договору за кожен рік користування земельними ділянками сплачувати орендну плату у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складала 1546 грн. 87 коп. Відповідно до п.9 Договору орендна плата здійснюється з урахуванням коефіцієнту індексації. Відповідно до п.10 Договору орендна плата повинна вноситися до 31 грудня кожного року. У разі не внесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня в розмірі 1% несплаченої суми за кожен день прострочення (п.13) договорів. Позивач, в позовній заяві стверджує, що відповідач порушив свої зобовязання щодо своєчасності розрахунку за користування земельними ділянками, земельні ділянки за цільовим призначенням не використовував, орендну плату жодного разу не платив. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обовязковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше. Вказані умови є істотними для зобовязальних правовідносин, а отже повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов договору. Згідно п. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. При погодженні з відповідачем строку сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, який відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є істотною умовою договору оренди землі, позивач розраховував на отримання необхідних обігових грошових коштів. А отже, в звязку з порушенням строку сплати орендної плати, він був позбавлений можливості отримання матеріальних благ, на які розраховував при укладені договору оренди землі. Згідно зі ст. 13 Закону України від 6 жовтня 1998 року № 161-ХІУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 21 цього Закону розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити нормативному акту, чинному на час укладення договору оренди. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земелькою ділянкою є систематична несплата орендної плати. Відповідно до ч. 1 ст. 32 зазначеного Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Таким чином, відповідач систематично, не виконував і не виконав до теперішнього часу своїх обовязків, передбачених договором щодо виплати орендної плати за користування земельною ділянкою. В силу ст. 88 ЦПК України стягненню із відповідача в користь позивача підлягає судовий збір в сумі 640,00 гривень.

Outcome: approved