Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що проживає із відповідачем по справі по сусідству. Протягом тривалого часу [PERSON] безпричинно чіпляється до неї, ображає, висловлюється нецензурною лайкою у присутності сторонніх осіб. Так у червні 2020 року по [ADDRESS] біля будинковолодіння сторін проводились земельні роботи, з приводу яких відповідач розпочала конфлікт, використовуючи образливі та непристойні в її сторону слова у присутності сторонніх осіб [PERSON] [PERSON] . Крім цього у жовтні 2020 року відповідач переорала межу між їхніми земельними ділянками. На зауваження позивача щодо неправомірних дій відповідача, остання висловлювалася нецензурно та вживала образливі слова на адресу [PERSON] . Також у вересні 2020 року позивач разом із [PERSON] випасали гусей біля млина. Відповідач, яка стояла на подвірї свого будинку, який розташований поряд із млином, почала безпричинно ображати та висловлюватись нецензурними образливими словами на адресу позивача у присутності свідків. Висловлювання відповідачки у її адресу виражене у нецензурній, зневажливій, непристойній, принизливій брутальній формі є образливим висловлюванням, яке має негативний характер, є таким, що принижує честь і гідність позивачки. Висловлювання відповідачки у присутності сторонніх осіб спричинили порушення її здоров`я і психо-емоціонального стану. Позивачу завдано моральної шкоди, яка виразилась у моральних стражданнях та переживаннях, порушенні душевної рівноваги та спричинено моральну шкоду. У зв`язку з тим просить визнати інформацію такою, що принижує честь та гідність, а також стягнути моральну шкоду в розмірі 5\~000 гривень. Позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, зіславшись на обставини, що викладені у позові та просять їх задоволити у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечила та вказала, що у неї із позивачем часто виникають конфліктні ситуації, у зв`язку з чим вона є ініціатором образ та висловлень у її сторону різними словами. Припускає, що під час конфлікту могла висловитись нецензурними та образливими словами в адрес позивачки. У задоволенні позовних вимог просить відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідка, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивачів є підставними та підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань : У відповідності до\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Главою 5 Цивільного-процесуального Закону регламентовано поняття доказів, їх належність та допустимість; обов`язок доказування і подання доказів. У силу ч. 1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Вимогами ст. ст.\~15,\~275 ЦК України\~передбачено право особи на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. У відповідності до ч. 1\~ст. 277 ЦК України\~фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Цивільним законодавством закріплена презумпція добропорядності особи, а тому згідно із положеннями\~ст. 10 ЦПК України\~обов`язок довести, що поширена про позивача інформація є достовірною, покладається на відповідача. Судом установлено,\~що у\~червні,\~вересні та\~жовтні 2020\~року відповідач\~ [PERSON] \~виражалася в\~адрес позивача\~ [PERSON] нецензурними словами, ображала її, всіляко принижувала у присутності посторонніх осіб. Вказані обставини підтверджені показами свідків [PERSON] , [PERSON] , котрі показали, що [PERSON] протягом довгого періоду часу конфліктує із усіма односельчанинами. Обзиває усіх та намагається принизити. У червні, вересні та жовтні 2020 року відповідач [PERSON] у їх присутності виражалася нецензурними словами по відношенні до позивачки [PERSON] , намагалася її принизати. Вказані обставини і не заперечила сама відповідач, вказавши, що в пориві конфлікту невиключає, що могла виражатись у сторону позивачки нецензурними та образливими словами. Згідно\~ст. 3 Конституції України\~людина, її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідності до\~ст. 32 Конституції\~кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Однакове є регламентованим у ст. 68, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися\~Конституції\~та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Частиною 2\~ст. 302 ЦК України\~передбачено обов`язок особи, яка поширює інформацію, переконатися в її достовірності; ч. 1\~ст. 201 ЦК України\~передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Згідно ст. ст.\~297,\~299 ЦК України\~кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації. Пунктом 4\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року №1\~роз`яснено, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Під гідністю розуміється визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Поширенням інформації є: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Відповідно до п. 15 наведеної постанови роз`яснено юридичний склад правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, що є сукупністю таких обставин: а)поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б)поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в)поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г)поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною є інформація, яка не відповідає дійсності, містить в собі неправдиві дані, викладена із перекрученням фактів. Негативна інформація поширена про особу вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Як роз`яснено в п. 25 вказаної вище постанови спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. Також вказаною постановою ПВС України передбачено, що образа це умисне приниження честі й гідності особи, виражене в непристойній формі, зневажливе висловлювання, що спрямоване проти кого-небудь і викликають у нього почуття гіркоти, душевного болю. Це вживання інвективної (різкої, лайливої) лексики, застосування непристойних жестів, міміки, тощо. Якщо суб`єктивну думку або оцінку висловлено у брутальній, принизливий формі, що принижує честь і гідність чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду. Такої позиції дійшов Верховний суду України у своїй постанові у справі № 591/7099/16-ц. Згідно ст.. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Судом встановлено, що висловлювання відповідачки [PERSON] в адрес позивачки [PERSON] у присутності сторонніх осіб було у брутальній та принизливій для неї формі, а тому вказані висловлювання слід визнати як образливі, та такими, що принижують честь та гідність позивача [PERSON] . Відповідно до\~ст. 280 ЦК України\~якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. П. 27\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27 лютого 2009 року\~роз`яснено, що способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди. У відповідності до положень\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У силу ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як слідує із роз`яснень, викладених у п. 3\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» від 31.03.1995 р. №4\~(із наступними змінами) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У відповідності до\~роз`яснень п. 5 та п. 9 цієї ж постанови\~Пленуму Верховного Суду України при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Беручи до уваги встановлені у судовому засіданні обставини, суд вважає, що діями відповідача [PERSON] заподіяно моральну шкоду внаслідок виражання в її адрес нецензурними словами, що ганьбить честь та гідність позивача [PERSON] внаслідок чого вона перенесла моральне пригнічення та дискомфорт. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує в сукупності негативні наслідки, які настали для позивача, характер та обсяг її страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнала позивач, ступінь вини відповідача, її майновий стан, те, що вона являється пенсіонером, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, вважає за можливе позовні вимоги у частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково та для відшкодування завданої позивачу моральної шкоди стягнути із відповідача у її користь 500 гривень. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного та

Outcome: partial