Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Перша Тернопільська державна нотаріальна контора про визначення частки у майні, що є у спільній сумісній власності, посилаючись на те, що 27 лютого 2014 року помер її чоловік [PERSON]. В порядку приватизації 18 березня 1997 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] набуто право спільної сумісної власності на квартиру №4, що знаходиться в будинку №26 по вулиці С.Будного в м. Тернополі. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому 1/4 частку (ст.372 ЦК України) у спільній сумісній власності квартири. Позивач, як дружина померлого та спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину, про що у встановлений законом шестимісячний строк подала у держнотконтору свою письмову заяву. Постановою державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через невизначеність розміру спадкового майна померлого [PERSON] у квартирі №4, що знаходиться в будинку №26 по вулиці С.Будного в м. Тернополі, яка належала йому на праві спільної сумісної власності. Просить суд визначити, що частка померлого 27 лютого 2014 р. [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру №4, що знаходиться в будинку №26 по вулиці С.Будного в м. Тернополі, становила 1/4 (одна четверта). Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився з невідомої суду на те причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач [PERSON] (до шлюбу Парій) Т.В. в судове засідання також не з»явилася, згідно поданої нею письмової заяви, просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає та проти їх задоволення не заперечує. Представник Першої Тернопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, згідно отриманого від них листа, вони просять справу розглядати у відсутності їх представника. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив 29 вересня 1966 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (Свідоцтво про одруження І-ИД №007625, видане 13 січня 2000 р. відділом РАГСу Зборівського районного управління юстиції Тернопільської області) і після одруження останній присвоєно прізвище «Парій». Згідно Свідоцтва на право власності на житло, виданого 18 березня 1997 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації згідно розпорядження від 14.03.1997 р. №21731, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: м. Тернопіль вул. С.Будного, 26/4. Загальна площа квартири становить 58,7 кв.м. Квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». 27 лютого 2014 року [PERSON] помер (Свідоцтво про смерть серії І-ИД №167158, видане 27.02.2014 року Відділом ДРАЦСу реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції). Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/4 частку у спільній сумісній власності квартири і дружина померлого являється спадкоємцем першої черги за законом. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] прийняла спадщину, про що у встановлений законом шестимісячний строк подала у держнотконтору свою письмову заяву. Згідно постанови державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори [PERSON] від 21.05.2015 року №1813/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилася після смерті її чоловіка [PERSON], через невизначеність розміру спадкового майна померлого у квартирі [ADDRESS], яка належала йому на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Згідно зі ст. 1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Як встановлено в судовому засіданні, між співвласниками квартири №4, що знаходиться в будинку №26 по вулиці С.Будного в м. Тернополі, до часу смерті [PERSON] не укладалось угод щодо поділу майна, належного їм на праві спільної сумісної власності, а тому при визначенні часток слід виходити із засад рівності часток кожного співвласника. Тому, слід вважати, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому ј частину спірної квартири і його дружина [PERSON] являється спадкоємцем першої черги за законом. Враховуючи вищенаведене, вважаю, що слід визначити, що частка померлого 27 лютого 2014 року [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру №4, що знаходиться в будинку №26 по вулиці С.Будного в місті Тернополі, становила 1/4 (одна четверта), задовольнивши позовні вимоги. На підставі наведеного,

Outcome: approved