Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до відповідачів з позовною заявою про визнання визначення часток та розподілу спадкового майна, вказавши, що у відповідності до свідоцтва про право власності на житло №6289 від 08.08.1996 року позивачу та відповідачам належить на праві спільної власності трикімнатна квартира , яка розташована за адресою [ADDRESS]. Крім вказаних осіб співвласником квартири був [PERSON] - чоловік позивача та батько відповідачів, який помер [INFO]. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону ВАЕ № 594421 від 19.04.2003 року належав житловий будинок з господарськими прибудовами, відповідно до позначень плану Технічного паспорта, розташований за адресою [ADDRESS]. Позивач на момент смерті [PERSON] була зареєстрована і мешкала з [PERSON] та разом з відповідачами є спадкоємцями першої черги померлого [PERSON] Відповідач [PERSON] в шестимісячний термін надав до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] заяву про прийняття спадщини не писав. В той же час відповідачі оспорюють право позивача на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] Позивач вважає, що відповідач [PERSON] не має право на отримання долі в спадщині, після смерті [PERSON], оскільки пропустив строк для прийняття спадщини. Вважає, що з огляду на те, що [PERSON] заповіту не залишив, то спадкове майно повинно бути розділено порівно між позивачем та відповідачем [PERSON] Позивач просила суд визнати за нею право власності на 1/8 спірної квартири та ? частини спірного будинку, а також визнати, що доля позивача в праві загальної спільної власності на спірну квартиру складає 3/8 частини, а доля відповідача [PERSON] - 3/8 частини, відповідача [PERSON] - ? частину, визнати за відповідачем [PERSON] право власності на ? частину спірного будинку. В подальшому позивач уточнила позовні вимоги підтвердивши обставини вказані в первісному позові, додатково вказала, що відповідач [PERSON] в розмові з нею відмовився від спадщини на користь позивача, але від оформлення відмови в нотаріальній конторі відмовляється з посиланням на свою зайнятість і просила суд визнати за нею право власності на 1/4 спірної квартири та весь спірний будинок, а також визнати, що доля позивача в праві загальної спільної власності на спірну квартиру складає 1/2 частину, а доля відповідача [PERSON] - 1/4 частини спірної квартири, відповідача [PERSON] - ? частини спірної квартири. Сторони належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Позивач [PERSON] надала до суду заяву в якій уточнені позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути за її відсутність (а.с. 54). Відповідач [PERSON] надав до суду заяву в якій уточнені позовні вимоги визнав повністю, справу просив розглянути за його відсутність (а.с. 53). Відповідач [PERSON] надав до суду заяву в якій уточнені позовні вимоги визнав повністю, справу просив розглянути за його відсутність (а.с. 52). В судовому засіданні в якому позивач приймала участь вона надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві позов просила задовольнити. В судовому засіданні в якому відповідачі були присутні проти позовних вимог не заперечували. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає що уточнені позовні вимоги задоволенню не належать із наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 18.01.1975 року. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.5). Відповідно до свідоцтв про народження батьками [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло №6289 від 08.08.1996 року квартира, що розташована за адресою [ADDRESS] належить на праві загальної спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і зареєстрована за ними в БТІ (а.с.8) Відповідно до свідоцтва про спадщину за законом спадкоємцем майна спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO] є [PERSON]. Спадкове майно на яке видане це свідоцтво складається в тому числі з житлового будинку з усіма надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS], які належали померлому [INFO] [PERSON] на підставі договору купівлі продажу, зареєстрованому у Горлівському БТІ 25.11.1960 року, спадкоємцем якого була [PERSON], яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових справ (а.с.10). Відповідно до технічного паспорту будинку [ADDRESS] знаходяться та позначені згідно плану Технічного паспорту на житловий будинок від 28 березня 2013 року літерами: «А-1» - житловий будинок; «а1» - погріб; «а» - прибудова; «а3» - тамбур; «В» - літня кухня; «Г» - сарай; «Д» - вбиральня; «Е» - літний душ; «Ж» - сарай; «Л» - навіс; «М» - навіс; I - замощение; № 5 - ворота; № 6 - калитка; № 7 - огорожа; № 8 - огорожа (а.с.11-13). Відповідно до домової книги [ADDRESS] прописані [PERSON], [PERSON], [PERSON] знято з реєстрації - помер (а.с.14,15). Відповідно до відомостей паспорта позивач зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.16). Відповідно до повідомлення завідуючої Третьої горлівської державної нотаріальної контори після смерті [INFO] [PERSON], [INFO], у Третій горлівській державній нотаріальній конторі за заявою про прийняття спадщини [PERSON] відкрито спадкову справу №899-2007 року (а.с. 50,51). Відповідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, згідно з правилами ст. 1220 ЦК України та ст.249 ЦПК України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК України ( п.3). У разі смерті співвласника приватизованого будинку(квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК України (п.12). Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п.23). Відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо (п.25). Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України, cуд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З пояснень суду позивача та відповідачів право позивача на спадщину, що залишилася після смерті її чоловіка [PERSON] ніким не оспорюється, підтверджень що їй було відмовлено нотаріусом в здійсненні її прав, щодо вказаного спадкового майна суду не надано. Рішення, щодо її прав на спадкове майно в установленому законодавством порядку не приймалось. Суд вважає, що звертаючись до суду із вказаним позовом позивач намагається обійти встановлений законодавством порядок, оскільки не існує спору про право, отже підстав для звернення його з позовом до суду в порядку цивільного судочинства не має. Таким чином в судовому засіданні позивач не надав доказів, на підставі яких можна вважати що відповідачі своїми незаконними діями порушили права, свободи та інтереси позивача [PERSON] у розумінні передбаченого ст. 16 ЦК України права щодо захисту цивільних прав та інтересів судом. З огляду на вказане, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову [PERSON] до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визначення часток та розподілу спадкового майна. На підставі ст.ст.16, 1296-1299 ЦК України,

Outcome: dismissed