Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та призначення опіки, третя особа відділ опіки та піклування виконавчого комітету Покровського районного у місті Ради м. Кривого Рогу, в якому просить позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його малолітніх доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], передати їй онучок на виховання та призначити її опікуном малолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що до служби у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті ради вона звернулась із заявою, так як є бабусею дітей, з питання підготовки висновку щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітніх доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Мати дітей [PERSON] померла [INFO] року. Посилається на те, що відповідач не займається вихованням дітей. Вживає наркотичні засоби, не працює, допомоги на утримання дітей не надає, матеріально їх не забезпечує, тижнями не буває вдома. За висновками Комісії виконкому Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу від 19.02.2016 року батько [PERSON], не виконує батьківських обов'язків, не піклується про фізичний стан і духовний розвиток доньок. Не готує їх до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, не надає дітям доступу до культурних і інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Служба у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON]. У судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Денисенко М.Б. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на ті самі підстави. Представник виконкому Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу - Бондуровська М.В. вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Відповідач [PERSON] з позовними вимогами погодився, вважає за можливе позбавити його батьківських прав відносно його малолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач є батьком малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 8, 10) та Витягами з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с. 9, 11). Мати малолітній дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 12). З Висновку виконкому Жовтневої районної у місті ради від 19.02.2016 року (а.с. 38) вбачається, що виконком Жовтневої районної у місті ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] у відношенні дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування висновку зазначено, що батько дітей не виконує батьківських обов'язків, не піклується про фізичний стан і духовний розвиток доньок. Не готує їх до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, не надає дітям доступу до культурних і інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Відповідно до побутової характеристики від 16.12.2015 року, за підписом голови квартального комітету, вбачається, що на момент перевірки відповідач [PERSON] перебував в стані наркотичного сп'яніння, ніде не працює. Зі слів [PERSON] зловживає наркотичними засобами та алкоголем. (а.с. 14). Судом досліджена довідка за підписом головного лікаря ОКЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради», з якої вбачається, що відповідач [PERSON] під наглядом лікаря-нарколога перебував з жовтня 2002 року з приводу: психічні поведінкові розлади в наслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, але знятий з під нагляду в жовтні 2010 року в наслідок одужання. З акту обстеження матеріально - побутових умов проживання від 16.12.2015 року вбачається (а.с.13), що відповідач разом з малолітніми дітьми та матір'ю [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] Умови достатні для проживання, в будинку чисто, діти доглянуті. З висновку служби у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті ради про доцільність встановлення опіки над [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] від 19.12.2106 року ( а.с. 65) вбачається, що враховуючи те, що на момент одночасного позбавлення батьківських прав та призначення опіки діти мешкають разом з батьком і це не позбавляє дітей від негативного впливу батька, позбавленого батьківських прав, суперечить ст. 168 СК України, служба вважає встановлення опіки [PERSON] над малолітніми дітьми недоцільним. У судовому засіданні досліджено акт від сусідів від 31.01.2017 року, у якому зазначено, що відповідач [PERSON] зареєстрований та мешкає з 25.01.2017 року за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] не перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підстави своїх вимог. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Положеннями вищевказаної статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей. Батьківські права є в той же час і обов'язками батьків з виховання дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов'язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 15, 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них. Звертаючись до суду з позовом позивач [PERSON] посилалася на те, що відповідач не займається вихованням дітей. Вживає наркотичні засоби, не працює, допомоги на утримання дітей не надає, однак в порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України належних доказів на підтвердження своїх посилань, позивач суду не надав. Натомість доводи позивача спростовується матеріалами справи. Суд відхиляє побутову характеристику від 16.12.2015 року, за підписом голови квартального комітету, з якого вбачається, що на момент перевірки відповідач [PERSON] перебував в стані наркотичного сп'яніння. Зі слів [PERSON] зловживає наркотичними засобами та алкоголем. Суду не надано доказів щодо зловживання відповідачем наркотичними засобами та спиртними напоями, оскільки не надано підтвердження цьому факту медичним висновком. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Висновок органу опіки та піклування має бути оформлений на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських, селищних рад, підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою. Також до висновку органу опіки та піклування мають бути додані документи, зазначені у ч. 3 ст. 253 ЦПК України. Суд не погоджується з висновком від 19.02.2016 року, який міститься у матеріалах справи (а.с. 38), про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, доводи представника у судовому засіданні не знаходять свого підтвердження у суді та спростовуються матеріалами справи. За приписами принципу 6 Декларації прав дитини, затвердженої резолюцією Генеральної асамблеї Організації Об'єднаних Націй 1386 (XIV) 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку його особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Як убачається із матеріалів справи, поясненнями відповідача, він не веде аморальний спосіб життя, не зловживає наркотичними засобами та спиртними напоями. Окрім того, відповідач з жовтня 2010 року знятий з обліку в ОКЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради», в наслідок одужання, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, до відповідальності за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї доньки жодного разу не притягувався, що свідчить про те, що законних та обґрунтованих підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України для позбавлення його батьківських прав у суду не має. Суду не надано безсумнівних доказів, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дітей, свідоме нехтування ним своїми обов'язками, також не надано доказів щодо притягнення відповідача до відповідальності, а також щодо вживання до нього заходів реагування за ухилення від виконання батьківських обов'язків. Таким чином суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги цілком є необґрунтованими, безпідставними, недоведеними, ґрунтуються на доказах, наданих позивачем та які не відповідають дійсності та обставинам справи і спростовуються поясненнями відповідача та матеріалами справи в їх сукупності. За таких обставин суд, вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та призначення опіки, третя особа відділ опіки та піклування виконавчого комітету Покровського районного у місті Ради м. Кривого Рогу. Судові витрати по платі судового збору компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed