Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивує тим, що 23.02.2008 року вони із відповідачем уклали шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO] року народження. З червня 2013 року вони з відповідачем проживають окремо, а дитина проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач надавати кошти на утримання сина відмовляється. На підставі викладеного просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження, у розмірі ? частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від 30.05.2014 року і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] року. Позивач у судове засідання не з'явилась, надавши заяву до суду про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 24). Відповідач також у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що з позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с. 25). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 23 лютого 2008 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], зареєстрованим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теплодарського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №5 від 23 лютого 2008 року (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], зареєстрованим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теплодарського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №23 від 26 лютого 2009 року (а.с. 8). Дитина проживає разом із матір'ю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою ТОВ «Житлово-експлуатаційне будівельне підприємство «Наше місто» №05-02/467 від 27.05.2014 року (а.с.9). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, приймаючи до уваги, те що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним, проживання батька окремо від дитини не звільняє його від обов'язків щодо утримання та виховання дитини, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved