Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, зазначила, що 24.07.2003 року у Великокучурівській сільській раді Сторожинецького району Чернівецької області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис №16. Від подружнього життя є одна неповнолітня дитина: син - [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні. Позивач просить розірвати шлюб, посилається на те, що сімейні стосунки не склалися. Відповідач зловживає спиртними напоями, застосовує до позивача фізичну силу. В сім'ї часто виникають сварки та скандали, під час яких відповідач висловлюється в адресу позивача нецензурними словами, чим принижує її людську гідність. Одночасно з розірванням шлюбу позивач бажає вирішити питання щодо стягнення з відповідача аліментів, так як добровільно він сплачувати їх не бажає. [PERSON] офіційно не працевлаштований, однак займається перевезенням людей, за що отримує прибутки. Тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 650 гривень щомісячно до досягнення дитини повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені вище, просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 400 гривень. В судовому засіданні дослідженими доказами встановлено, що 24.07.2003 року у Великокучурівській сільській раді Сторожинецького району Чернівецької області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис 16. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від подружнього життя є одна неповнолітня дитина: син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про його народження. На даний час дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Великокучурівської сільської ради № 218. Спору про місце проживання сина у сторін немає. У сторін сімейні стосунки не склалися. Відповідач зловживає спиртними напоями, застосовує до позивача фізичну силу. В сім'ї часто виникають сварки та скандали, під час яких відповідач висловлюється в адресу позивача нецензурними словами. Сторони на примирення не згідні. Шлюб носить формальний характер та не відповідає своєму призначенню. Згідно положень абзацу першого ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Вирішуючи даний спір про розірвання шлюбу суд виходить із встановлених обставин та відповідних їм правовідносин, а також враховує, що відповідно до положень ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що подружнє життя сторін не склалось, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Зважаючи на це суд знаходить, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідач більше року добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач офіційно не працює, однак фізично здоровий, що дає йому можливість утримувати дитину, тому він як батько неповнолітнього [PERSON] зобов'язаний утримувати його до досягнення повноліття. Відповідно до з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо відповідач має не регулярний, мінливий дохід, то суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач офіційно не працевлаштований, має нерегулярний, мінливий дохід, то аліменти слід стягувати з нього в твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів то суд керуюся ст. 182 ч. 2 СК України та статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік». Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» визначено, що з 01 січня 2014 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 1286 гривень. Також при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, стан його здоров'я, те що на його утриманні немає інших неповнолітніх дітей. Суд аналізуючи всі обставини справи та норми закону вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, тому суд стягує аліменти з відповідача на утримання його неповнолітнього сина в розмірі 550 гривень, щомісячно, до досягнення дитини повноліття.

Outcome: partial