overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання на період навчання їх доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від його заробітку, до закінчення навчання, але не більше ніж 23-ох років. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, оскільки на його утриманні знаходиться дружина по догляду за дитиною до трьох років. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1992 року по 26.03.2001 року. ( а.с.7-8). Від шлюбу вони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO] ( а.с.6), яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На даний час [PERSON] навчається на другому курсі денної форми навчання Криворізького технікуму , бюджетна основа, з терміном навчання до 30.06.2015 року, що підтверджується довідкою з навчального закладу від 22.01.2015 року № 41 ( а.с.4) . Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених в ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи матеріальний стан відповідача [PERSON], те що на його утриманні знаходиться дитина - [PERSON], [INFO] від другого шлюбу , суд вважає за необхідне позов задовольнити частково і стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивачки [PERSON] на утримання на період навчання їх доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/5 частини від його доходів, тобто до [INFO](включно), щомісяця, починаючи з 19 лютого 2015 року. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст.ст. 182, 199, 200 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання на період навчання їх сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від його заробітку, до закінчення навчання, але не більше ніж 23-ох років. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У разі неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст.\~169\~та ст.\~224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі ( а.с.5), від якого у них народився син - [PERSON], 31.07.1998 року ( а.с.6), при отриманні паспорту змінив прізвище на « Логачевський» ( а.с.8) [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На даний час [PERSON] навчається в ДВНЗ « Криворізький національний університет» , за денною формою навчання за державним замовленням з терміном навчання з 01.09.2015 року до 30.06.2019 року, що підтверджується довідкою з навчального закладу від 14.07.2016 року № 1/27-144 ( а.с.9) . Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених в ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Повнолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги до досягнення ним 23 років, оскільки продовжує навчання, мешкає разом з матір'ю. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст.ст. 182, 199, 200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання на період навчання їх сина - [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від його заробітку, до закінчення навчання, але не більше ніж 23-ох років. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У разі неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Суд встановив, що сторони перебували в фактичних шлюбних відносинах , від яких у них народився син - [PERSON], [INFO] ( а.с.5), відносно якого [PERSON] визнав своє батьківство у встановленому законом порядку. ( а.с.6) [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На даний час [PERSON] навчається в ДВНЗ « Криворізький національний університет» , за денною формою навчання за державним замовленням з терміном навчання з 01.09.2015 року до 30.06.2019 року, що підтверджується довідкою з навчального закладу від 27.10.2015 року № 03/06-270( а.с. 8) . Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених в ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Повнолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги до досягнення ним 23 років, оскільки продовжує навчання, мешкає разом з матір'ю. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст.ст. 182, 199, 200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] ро розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося внаслідок того, що кожен має різні погляди на сімю. Між ними часто виникають суперечки та непорозуміння. Вважає, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, просить його розірвати. Проти примирення категорично заперечує. Позивач в судове засідання не зявилася, однак в матеріалах справи міститься заява останньої про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін\~без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне: Сторони уклали шлюб 24 лютого 2005 року, як вбачається із свідоцтва про одруження, виданого 24 лютого 2005 року Кривенською сільською радою Козівського району Тернопільської області, про що зроблено запис за №2. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ИД №008219 від 09 червня 2005 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, та [PERSON], 20 травня 2009 року, як вбачається із свідоцтва про народження серії І-ИД №098306 від 26 травня 2009 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. У судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] селищної ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що є спадкоємцем майна та прийняла спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Позивач подав заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує з мотивів викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника. Суд,\~в силу\~ч.3\~ст.211\~ЦПК України,\~вважає за\~можливе розглянути\~дану справу\~за відсутності\~сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 06 жовтня 2017 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серія І-ИД № 228870, виданим 07 жовтня 2017 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 75. Після її смерті відкрилася спадщина: на земельну ділянку для ведення товарного сільськогогосподарського виробництва загальною площею 0,89 га, з них площею 0,7619га., кадастровий номер 6122688600:01:001:1054 та площею 0,1282 га., кадастровий номер 6122688600:01:001:1380, розташованих на території Серетецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія Р1 № 647110 від 15 вересня 2002року. [PERSON],\~23\~листопада 2016\~року склала\~заповіт посвідчений\~секретарем Серетецької\~сільської ради\~Зборівського району\~Тернопільської області\~та зареєстровано\~в реєстрі\~за №\~62, згідно якого заповіла все належне їй на день смерті майно позивачу, яка спадщину прийняла. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] селищної ради, Зборівського району, Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що є спадкоємцем майна та прийняла спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує з мотивів викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, заперечень щодо позову не надав. Суд,\~в силу\~ч.3\~ст.211\~ЦПК України,\~вважає за\~можливе розглянути\~дану справу\~за відсутності\~сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 05 квітня 2017 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серія І-ИД № 224854, виданим 06 квітня 2017 року виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 32. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,66 га, з них площею 1,32 га. та площею 0,34 га, розташованих на території Ратищівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія Р2 № 695511 від 01 березня 2002 року. [PERSON] склала заповіт посвідчений секретарем Ратищівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, 23 квітня 2013 року за №199 згідно якого заповіла все належне їй на день смерті майно позивачу, яка спадщину прийняла. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] селищної ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що є спадкоємцем майна та прийняла спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує з мотивів викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, заперечень щодо позову не надав. Суд,\~в силу\~ч.3\~ст.211\~ЦПК України,\~вважає за\~можливе розглянути\~дану справу\~за відсутності\~сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 17 жовтня 2014 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серія І-ИД № 174891, виданим 20 жовтня 2014 року Серетецькою сільською радою Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 17. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,90 га, з них площею 1,7584га. (кадастровий номер 6122688600:01:001:0936) та площею 0,1398га. (кадастровий номер 6122688600:01:001:1262), розташованих на території Серетецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 647218 від 29 жовтня 2002 року. [PERSON] склала заповіт посвідчений секретарем Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області, 06 жовтня 2014 року за №7 згідно якого заповіла все належне їй на день смерті майно позивачу, яка спадщину прийняла. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] селищної ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. Позивач подала заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує з мотивів викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Суд,\~в силу\~ч.3\~ст.211\~ЦПК України,\~вважає за\~можливе розглянути\~дану справу\~за відсутності\~сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та\~оцінивши докази\~у справі,\~суд встановив,\~що 18.12.2005\~року померла\~мати позивачки\~[PERSON],\~що стверджується\~свідоцтвом про\~смерть серія\~1-ИД\~№002680,\~виданим 19\~грудня 2005\~року Тростянецькою\~сільською радою\~Зборівського району\~Тернопільської області,\~актовий запис\~№ 5.\~Після її\~смерті відкрилася\~спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що за адресою с. Білокриниця вул. Центральна №142, Зборівського району, Тернопільської області. До складу спадкоємців першої черги за законом належить [PERSON] - дочка спадкодавця, яка спадщину прийняла, син спадкодавця [PERSON] своєю власною заявою відмовився від спадкування майна. Відповідно до вимог ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.\~ Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна і прийняла спадщину, інші особи не претендують на спадок, до неї правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Зборівського району Тернопільської області з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить визнати за позивачем право власності, в порядку спадкування за законом на земельні ділянки, що належали [PERSON]. бабці позивача, мотивуючи вимоги тим, що позивач є спадкоємцем цього майна за законом і прийняла спадщину. Відповідач надав заяву , в якій просить слухати справу без участі його представника, заперечень не має. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 21 листопада 2010року померла [PERSON] бабуся позивача, якій належали на праві власності земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,73 га, а саме 2,28 га рілля та 0,45 га кормові угіддя, які розташовані на території [PERSON] сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю Р1 № 660773, виданого [PERSON] сільською радою 29 листопада 2002 року. Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом відмовлено у звязку з втратою правовстановлюючих документів на майно. Однак встановлено, що позивач прийняла спадщину, що засвідчує довідка [PERSON] сільської ради. Інший спадкоємець [PERSON] мати позивача, відмовляється спадкувати вище зазначене майно в користь позивача, про що надала суду відповідну заяву. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону, і прийняла спадщину, інші особи претензій на спадок не мають, до неї правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved