Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON]звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнння заборгованості, за договором позики. В якому просила : стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 23 008 грн. 28 коп. в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 02 серпня 2013 року. 18 травня 2015 року [PERSON] надала заяву про збільшення позовних вимог в якій остаточно прохала: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 93 152 грн. 04 коп. в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 02 серпня 2013 року та 01 грн. моральної шкоди. 10 червня 2015 року ухвалою суду закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Прохали їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлена (ст.76 ЦПК України) про час та місце розгляду справи та не надали суду дані про причину неявки. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 05 листопада 2014 року рішенням Октябрського районного суду м.Полтави у справі №554/122/14-ц позов [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 290\~486,27 грн. в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 02 серпня 2013 року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в сумі 2 904 грн.86 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 4 000 грн., а всього стягнуто на користь [PERSON] з [PERSON] 297\~391,13 грн. В стягнення моральної шкоди [PERSON] відмовлено. Рішення набрало законної сили 21 січня 2015 року. 21 січня 2015 року ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області апеляційна скарга [PERSON] задоволена. Рішення Октябрського районного суду м.Полтава від 05 листопада 2014 року залишено без змін. 28 січня 2015 року ухвалою суду виправлено описку в резолютивній частині рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 05 листопада 2014 року, вказавши в тексті рішення «Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в сумі 2 904 грн. 86 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн., а всього стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] 6 904,86 грн. 18 березня 2015 року ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційна скарга [PERSON] відхилена. Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 05 листопада 2014 року та ухвала апеляційного суду Полтавської області від 21 січня 2015 року залишені без змін. Згідно ст.57 ЦПК України доказами в цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Виходячи із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як слідує із вказаного рішення, [PERSON] 02 серпня 2013 року дала в борг [PERSON] в присутності свідків 10 000 доларів США. [PERSON] взяв в борг зазначені кошти та зобовязувався повернути позику по першій вимозі [PERSON], але не пізніше 01 січня 2014 року. Однак відповідач не сплачував відсотків, а також коштів в строк до 01 січня 2014 року. Відповідно до п.4.7 укладеного договору позики за несвоєчасне повернення боргу за кожен день нараховується пеня в розмірі 0,1% від загальної суми боргу. Відповідно до п.6.1 договору, він набуває чинності з моменту надання позики позичальнику і є дійсним до моменту його повного виконання. З моменту винесення рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 05 листопада 2014 року відповідач не сплачує позивачу заборгованість за договором позики. Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 05 листопада 2014 року по 18 травня 2015 року утворилась заборгованість за договором позики від 02 серпня 2013 року у розмірі 93 152 грн. 04 коп. (10000+6000=16000 дол. США; кількість прострочених днів 194 дня (з 05 листопада 2014 року по 18 травня 2015 року). Курс НБУ станом на 26 лютого 2015 року 30,010175. Еквівалент -16000х30,010175 =480\~162,80 грн. Пеня 0,1% за кожен день прострочки 480\~162,80х0,1% = 480,16 грн. Пеня за 154 днів 480,16 х194 =93 152,04 Таким чином, заборгованість [PERSON] становить 93 152 грн. 04 коп. До вимог ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Виходячи із ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. За змістом ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ст.524 ЦК України, зобов»язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов»язання в іноземній валюті. Відповідно ст.533 ЦК України, грошове зобов»язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов»занні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов»язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 93\~152 (дев»яносто три тисячі сто п»ятдесят дві) грн. 04 коп. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 537 гривень. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також стягнути з [PERSON]судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved