Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. 00 коп. щомісячно і по день закінчення навчання - [INFO]; допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона з відповідачем [PERSON] перебувала в цивільному шлюбі з 1999 року по 2013 рік, від якого у сторін народився син [PERSON] , який мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. На даний час дитина [PERSON] є повнолітнім та продовжує навчання в Коледжі Кременчуцького національного університету ім. М. Остроградського 1 рівня акредитації за спеціальністю «133 галузеве машинобудування» з 01 липня 2017 року по [INFO]. Позивач зазначає, що оскільки дитина перебуває на денній формі навчання, то не має можливості влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Окрім того, дитина стипендії не отримує, інших доходів не має, а відтак потребує матеріальної допомоги. Згідно змісту позову, [PERSON] має захворювання «Внутрішня гідроцефалія 1 ступеню», у зв`язку із чим потребує грошових коштів на лікування. [PERSON] зазначає, що відповідач має постійне місце роботи та інший нерегулярний дохід в такому розмірі, що має можливість підтримати сина матеріально на час навчання останнього, сплачуючи аліменти в розмірі 2 000 грн. 00 коп. щомісячно, у зв`язку із чим позивач і вимушена звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Малтиз А.В. в судовому засіданні частково заперечував проти задоволення позовних вимог, а саме щодо заявленої до стягнення суми аліментів у твердій грошовій сумі 2 000 грн. 00 коп., вважаючи її не обґрунтованою, а також зазначив, що обоє батьків повинні утримувати дитину в рівних частках. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримав. Вислухавши пояснення позивача [PERSON] , представника відповідача [PERSON] - адвоката Малтиз А.В., думку третьої особи [PERSON] , дослідивши та вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась дитина - син [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 вересня 2001 року ВРАГС Крюківського РУЮ міста Кременчука Полтавської області. Дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що вбачається із довідки про реєстрацію місця проживання особи №16348 від 05 грудня 2018 року, та дана адреса також є адресою реєстрації його матері - позивача [PERSON] , що підтверджується записом в паспорті позивача [NUMBER] . Згідно довідки за вих. номером 303, виданої 24 липня 2019 року Коледжем Кременчуцького національного університету ім. Михайла Остроградського, [PERSON] є студентом третього курсу денної форми навчання зазначеного навчального закладу за спеціальністю «133 Галузеве машинобудування» (навчання за державним замовленням), термін навчання - з 01 липня 2017 року [INFO]. В обґрунтування твердження позивача щодо наявності у дитини захворювання, що, в свою чергу, потребує додаткових фінансових витрат на лікування, позивачем надано до суду висновок від 28 серпня 2011 року №01760, виписний епікриз з історії хвороби №1294. Згідно частин 1, 2 статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно із частиною 3 статті 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, між сторонами у справі виникли правовідносини щодо реалізації батьківських обов`язків з утримання своєї повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та враховуючи зазначені вище положення чинного законодавства України, суд вважає наявним право дитини [PERSON] на його утримання батьками на період навчання. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до статті 187 Сімейного кодексу України, відповідач [PERSON] за власною ініціативою аліменти не виплачує, в порядку статті 188 Сімейного кодексу України від обов`язку утримувати доньку не звільнений. Ненадання матеріальної допомоги повнолітній дитині, яка навчається і потребує у зв`язку з цим допомоги, є порушенням батьківського обов`язку, передбаченого статтею 199 Сімейного Кодексу України. Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приймає до уваги обставину навчання повнолітньої дитини [PERSON] на денному відділенні у навчальному закладі, відсутність отримання ним самостійного доходу, факт його проживання разом із матір`ю, а також матеріальне положення відповідача [PERSON] , який, згідно довідки ПП «Кремтеплобудплюс» від 13 лютого 2020 року за вих.№2, працює на даному підприємстві на посаді електрозварника з посадовим окладом 4 780 грн. 00 коп. Вирішуючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання дитини, суд також виходить із встановленого статтею 141 Сімейного кодексу України принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання дитини, а також встановленим статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 року» №294-IX від 14 листопада 2019 року розміром прожиткового мінімуму на одну працездатну особу станом на 01 січня 2020 року в розмірі 2 102 грн. 00 коп. За викладених обставин, з урахуванням матеріального становища дитини, матеріального становища платника аліментів, дохід якого, згідно наявних в матеріалах справи письмових доказів, становить 4 780 грн. 00 коп. на місяць, а також приймаючи до уваги встановлений чинним законодавством розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дитини, суд вважає, що розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, повинен становити 1 000 грн. 00 коп., у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі положень частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, відповідно до якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а також частин 1 і 2 статті 199 Сімейного кодексу України, згідно із якими, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, та право на утримання припиняється у разі припинення навчання, суд вважає, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в період з 13 вересня 2019 року (з дня подачі позову до суду), і до [INFO] (до закінчення дитиною навчання). Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позву до суду з підстав, передбачених статтею 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), та з урахуванням положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial