Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду в інтересах неповнолітньої онуки [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Києво-Святошинської районної Державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що [INFO] року померла мати неповнолітньої [PERSON] - [PERSON]. З того ж часу [PERSON] проживає з нею . Позивачка займається вихованням та утриманням своєї онуки, так як відповідач [PERSON] - батько, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та розвитку своєї доньки - [PERSON], [INFO] 20.06.2005 Києво-Святошинським районним судом Київської області з відповідача [PERSON] було присуджено сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON] Однак, зазначене вище рішення суду, відповідач не виконує та не приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини, не піклується про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У зв'язку з вищенаведеними обставинами позивач просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON]. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач позов визнав. Третя особа в судове засідання не з'явилась, до суду надіслала заяву про слухання справи у свою відсутність. Як вбачається з матеріалів справи на комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській райдержадміністрації було прийнято рішення від 23.12.2014 №6 (протокол №25) «Про визначення доцільності позбавлення батьківських прав батька - гр. [PERSON], відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]», у якому Києво-Святошинська районна державна адміністрація, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав батька - гр. [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Так як, 23 грудня 2014 року [PERSON] написав заяву на ім'я начальника служби у справах дітей та сім'ї райдержадміністрації про те, що він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання обов'язків як батьки щодо піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її навчання, нормального самоусвідомлення, надання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, створення умов для отримання нею освіти. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року за №3 про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав із змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного суду України за № 20 від 19.12.2008 року позбавлення батьківських прав є самим крайнім заходом впливу, але судом повно та всебічно досліджено обставини справи та встановлено, що відповідач свідомо ухиляються від виконання своїх обов'язків, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичним доглядом, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Відповідач не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Тому, суд вважає, що зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. Що в свою чергу дуже негативно впливає на її психологічний та моральний стан. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Всупереч вимогам ст.150 Сімейного Кодексу України відповідачі не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний стан. Відповідач свідомо не бажає брати учать у вихованні дитини, виявляти турботу про неї, оскільки перешкод чи заборони щодо побачень з дитиною відповідачу ніхто не чинив і не чинить. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких, обставин суд знаходить вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню та знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved