Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на ї користь аліменти на утримання доньки: [PERSON], [INFO] у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення нею двадцяти трьох років, тобто до [INFO]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 1987 року. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2009 року їх шлюб було розірвано. Від сумісного проживання з відповідачем вони мають двох повнолітніх дітей: сина [PERSON] та доньку [PERSON], [INFO]. Вона з дітьми проживають окремо від відповідача, спільного господарства не ведуть. В 2006 році доньці була встановлена І група інвалідності з дитинства, а згідно довідки МСЕК № 609861 від 23 січня 2014 року їй встановлена ІІ група інвалідності з дитинства. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25 листопада 2009 року з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 701 гривні щомісячно до виповнення повноліття та 50% додаткових витрат. Відповідач сплачував тільки 701 гривню аліментів щомісячно, і більше не надавав ніяких коштів на лікування доньки. Незважаючи на заборгованість по сплаті аліментів, вона все ж таки сподівалась на його порядність, і тому не порушувала питання про стягнення в примусовому порядку. Всі сподівання та надії на те, що відповідач буде виконувати свій батьківський обов'язок щодо утримання хворої дитини, яка ще й продовжує навчання залишилися марними. Донька навчається в Академії Адвокатури на денній формі навчання, плата становить 22 000 гривень на рік. Матеріальне забезпечення доньки лягло тільки на її плечі. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Третя особа в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, з проханням розглядати справу у її відсутність. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чи ном повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, відповідача, третьої особи та за згодою позивача постановити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, у всій сукупності, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] народилася [INFO], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2009 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.10) Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, [PERSON] має другу групу інвалідності з дитинства (а.с.5). Відповідно до довідки від 06 березня 2014 року № 609867, виданої Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, [PERSON] перебуває на обліку в Дніпровському управлінні праці та соціального захисту населення і одержує допомогу по інвалідності з дитинства другої групи в розмірі 949 гривень (а.с.6). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25 листопада 2009 року, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в твердій грошовій умі в розмірі 701 гривня щомісячно до досягнення дитиною повноліття починаючи з 07 липня 2009 року. Також, встановлено, що додаткові витрати на утримання [PERSON] несе [PERSON], а 50% таких підлягають відшкодуванню [PERSON] щомісячно після фактичного їх понесення (а.с.8). Відповідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як вбачається з довідки № 122/2014 від 22 квітня 2014 року, виданої Академією адвокатури України, [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання Академії адвокатури України і закінчує навчання 1 липня 2017 року. Стипендії в Академії не отримує (а.с.7). Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України. Таким чином, при визначені розміру аліментів, у відповідності до ст. 182 СК України, суд враховує як стан здоров'я та матеріальне становище позивача так і відповідача, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб. Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, інших утриманців немає. Як роз'яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Судку України№3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи, що відповідачем заперечень щодо позовних вимог позивача до суду не подано, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та присуджує до стягненню з відповідача на користь позивача на утримання доньки - [PERSON] аліментів в розмірі 2000 гривень, щомісячно, які будуть спроможними до сплати відповідачу. Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у відповідності до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від сплати якого при зверненні до суду була звільнена позивач. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved