Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем у шлюбі не перебувала. За час спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Також вказує, що відповідач зовсім не надавав і не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча знає, що донька ходить до дитячого садочку і потребує піклування та догляду. [PERSON] фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Крім того, зазаначила, що відповідач зараз тимчасово не працює, аліментів нікому не сплачує, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться, а також інших неповнолітніх дітей у нього немає. На підставі викладеного, просить суд, - стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % встановленого законом мінімуму, починаючи з дня подачі позову та продовжувати до повнолітня дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що дочка проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Батьком дитини є відповідач, але він не допомагає матеріально утримувати дитину та зовсім не піклується про неї. Спору щодо батьківства немає. Крім того, зазначила, що дитина відвідує дитячий садочок та часто хворіє, що потребує значних матеріальних затрат. Також вказала, що вона офіційно працює та отримує дохід у розмірі 2400,00 грн. на місяць, але цих коштів не вистачає на достатнє утримання дитини, а тому, 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача буде цілком достатньою для утримання дитини і саме в такому розмірі відповідач зможе сплачувати кошти, враховуючи розмір його доходів та відсутність інших утриманців. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не визнав заявлені позовні вимоги та пояснив, що він взагалі не впевнений що [PERSON] Маряна є дійсно його дочкою. Не звертався до суду з позовом про оспорювання батьківства. Визнав ту обставину, що з його згоди та за його заявою до органів РАЦСу разом з матір»ю дитини, були внесені записи про батьків дитини до актового запису про народження. Також вказав, що він наполягав на проведенні ДНК експертизи, але так і не реалізував цього, як і не оспорював запис про своє батьківство в актовому записі про народження дитини. Крім того, зазначив, що він є постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС - 4 категорії, не є інвалідом 1, 2 групи, інших малолітніх чи неповнолітніх дітей/осіб на утриманні не має, працездитний, але на даний час ніде не працює, а тому виплачувати аліменти на утримання [PERSON] Маряни у нього немає можливості. Заслухавши думку позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи і докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного: встановлено, що сторони у шлюбі не перебували. За час спільного проживання у них народилася дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження ([PERSON] І-СР №162055), батьком дитини записаний відповідач. В судовому засіданні також встановлено, що сторони разом не проживають і їхня спільна дитина проживає з матірю та знаходяться на її утриманні. Жодних належних та допустимих доказів про те, що відповідач не є батьком дитини, ним не надано.На даний час [PERSON] не має можливості самостійно утримувати неповнолітню дитину. Під час розгляду справи позивач зазначила, що вона офіційно працює, та отримує дохід у розмірі 2400,00 грн. щомісячно. Крім того, до суду відповідачем не надано жодних підтверджень щодо неможливості ним утримувати дитину у розмірі, який заявлено позивачем, тобто 1/4 частини всіх його заробітку (доходу). Відповідач не є інвалідом, працездатний, інших утриманців немає. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України). Аліменти це обовязок утримання у визначених законом випадках одним членом сімї інших, які потребують цього. Згідно із ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ст. 184 СК України). За положеннями ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року №146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Таким чином, зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, судом не встановлено підтверджуючих даних, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Також, і сам відповідач не надав жодних переконливих, належних та допустимих доказів в обгрунтування своїх заперечень проти заявлених позовних вимог. Крім того, суд враховує те, що здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків, в тому числі, щодо утримання дитини, мають грунтуватися на повазі до прав дититни та її людської гідності; батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійноно життя. На основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі. Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання (ч. 1 ст. 367 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, Закону України Про судовий збір з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved