Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] у якому зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10 червня 2014 року. Від даного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння з приводу ведення домашнього господарства, відсутність спільної мети у побудові сімейного життя. З вересня 2015 року між ними фактично припинені шлюбні відносини, з того часу вони мешкають окремо. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам. Спору щодо майна, яке є їх спільною власністю в них немає. Просила суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач та її представник до судового засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені у порядку передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, надали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі, на позовних вимогах наполягали, не заперечували проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач до суду не зявився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не зявилися до суду. Враховуючи позицію позивача, яка не заперечувала проти розгляду справи заочно, те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, суд дану справу розглядає у порядку заочного провадження. Судом встановлено, що 10 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марїнського районного управління юстиції у Донецькій області між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 46 (а.с. 18). Під час перебування сторін у шлюбі, в них, у м.Руставі, Грузія народилась донька [PERSON], [INFO] (а.с. 8, 9, 12). Згідно зі ст.55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сiмейного кодексу України, шлюб припиняється внаслiдок його розiрвання. Вiдповiдно до частини другої статті 112 Сiмейного кодексу України, суд постановляє рiшення про розiрвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б iнтересам одного з них, iнтересам їх дiтей, що має iстотне значення. Таким чином, оцiнивши зiбранi по справi докази, суд вважає, що шлюб мiж сторонами слiд розiрвати, так як сторони створити мiцної сімї за час спiльного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подружнi стосунки припинилися, подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави суд вважає, що позивачу необхідно залишити прізвище «Мамісашвілі-Помойницька», оскільки вона не просила про відновлення дошлюбного прізвища. На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved