Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася в суд із даним позовом до відповідачів КП «Сокальська районна друкарня» та редакції газети «Голос з-над Бугу» та третьої особи директора комунального підприємства «Сокальська районна друкарня» [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, покликаючись на те, що в газеті «Голос з-над Бугу» № 90-91 (2820-2821) від 06 листопада 2014 p., у рубриці «Листи до редакції», під назвою «[PERSON] активісти законом прикриватись не мають права, а тим паче маніпулювати Революцією гідності», був опублікований лист КП Сокальська районна друкарня», автором якого являється директор вказаного підприємства [PERSON] Зазначає, що у зазначеній публікації викладена недостовірна негативна інформація відносно позивачки та прямі образи в її сторону. Зокрема, у публікації вказано, що нібито вона, як голова громадської організації «Антикорупційне Бюро Сокальщини», надіслала заяву щодо роботи КП «Сокальська районна друкарня» голові Сокальської районної ради [PERSON], прокурору Сокальського району Г.Некрилову, начальнику Червоноградської об'єднаної державної фінансової інспекції у Львівській області [PERSON], начальнику Сокальської ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області [PERSON]». Також, у публікації вказано, що нібито вона приходила перевіряти КП «Сокальська районна друкарня» від імені вищевказаної громадської організації. Зазначає, що вказані відомості не відповідають дійсності. Насправді, 06.10.2014р. КП «Сокальська районна друкарня» відвідали активісти громадських формувань «Антикорупційне Бюро Сокальщини», «Народне Слово», «Самооборона Майдану 10-та Сотня» та «Сокальська Варта» з метою ознайомлення з умовами праці працівників цього комунального підприємства, де помітили, на їх думку, жахливий стан приміщень вказаного підприємства. В зв'язку з цим ГО «Антикорупційне Бюро Сокальщини», головою якої є позивачка, звернулось з цього приводу із заявою до посадових осіб органів державної влади та місцевого самоврядування для проведення перевірки. Вказана громадська організація зареєстрована у встановленому законом порядку, являється юридичною особою, має свою печатку, і згідно ст.4 Закону України «Про інформацію» являється окремим самостійним суб'єктом інформаційних відносин, а згідно ст.21 Закону України «Про громадські об'єднання» наділена правом звертатись до органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб із заявами. Заява була оформлена на бланку ГО «Антикорупційне Бюро Сокальщини», завірена її мокрою печаткою, а [PERSON] лише підписана, як керівником вказаної організації, що чітко вказано в місці її підпису. Вона ніколи не приходила перевіряти КП «Сокальська районна друкарня» і не зверталась із вищевказаною заявою. Окрім того, у публікації її було названо «неграмотною «громадською активісткою»» і зазначено, що вона «нічого не тямить у поліграфічній роботі і не компетентна в фінансово-господарських питаннях». Вказані висловлювання відносно позивачки викладені в очевидній принизливій формі з негативною оцінкою її розумових здібностей, освітнього рівня та професійних якостей, яка є безпідставною та необгрунтованою. При цьому, вказує, що являється спеціалістом з економіки, відповідну вищу освіту отримала у вищому навчальному закладі у галузі друкарства і серед навчальних дисциплін, що входили де пройденої нею навчальної програми, ряд стосувались поліграфічної діяльності, при цьому - як поліграфічного виробництва, так і господарсько-фінансової сторони видавничої справи, окрім того, нею написано та захищено дипломну роботу на тему поліпшення фінансово-майнового стану міської друкарні, як комунального підприємства. Також, у публікації зазначалось про цинічну брехню, перекручування інформації, обливання брудом, замовні провокації, прикриття «благими намірами», упереджене ставлення до «місцевих чиновників» та маніпуляцію Революцією гідності. І хоча у цих висловлюваннях прямо не вказується про позивачку, але із змісту інформації, викладеної у вищевказаній публікації, у логічній послідовності її викладу та взаємозвязку наявних у ній відомостей, чітко вбачається, що такі відомості стосуються і її безпосередньо. Стверджує, що такі відомості не відповідають дійсності, оскільки вона не перекручувала будь-якої інформації, нікого не обливала брудом, жодних замовних провокацій не вчиняла, благими намірами не прикривалась, Революцією гідності не маніпулювала. З останнього абзацу публікації слідує, що громадські активісти діють всупереч законодавству на свій розсуд. При цьому, із змісту публікації чітко вбачається, що позивачка являється єдиною особою, яка в ній вказується громадським активістом, що також, ототожнює і пов'язує такі відомості безпосередньо з її особою. Поширенням вищевказаної недостовірної інформації та принизливими образами принижено її честь та гідність, а також ділову репутацію як особи, яка займається громадською діяльністю. Позивачка являється громадським діячем з листопада 2013 року, а з 27 лютого 2014 р. очолює громадську організацію «Антикорупційне Бюро Сокальщини». Вищевказана недостовірна інформація у своїй сукупності, логічному взаємозв'язку та послідовності, дає підстави для формування в оточуючих уявлення про порушення нею законодавства, вчинення упереджених дій в своїх інтересах, чи в інтересах зацікавлених осіб, прикриваючись громадською діяльністю та статусом голови громадської організації, використання для цього актуальності нещодавніх соціально-політичних подій в житгі суспільства і до яких привернута увага суспільства («маніпулювання Революцією ідності»), вчинення таких дій всупереч інтересам громади, суспільства та меті діяльності очолюваної громадської організації. Окрім того вказує, що інформація про нібито здійснення нею перевірки комунального підприємства містить відомості, є підставою для думки про наявність в її діях самоправства, тобто адміністративного чи кримінального правопорушення. Натомість той факт, що директор комунального підприємства, достовірно знаючи про те, що очолюване ним комунальне підприємство відвідали декілька представників різних громадських формувань, у поширеній інформації виклав відомості лише про візит позивачки на вказане підприємство, а також те, що незважаючи на очевидність звернення із відповідною заявою саме громадської організації, ця обставина була викладена, як безпосередньо її звернення із вказаною заявою, свідчить про умисне і цілеспрямоване поширення недостовірної, і негативної інформації саме про неї. В той же час, поширення викладених у принизливій формі недостовірних відомостей про її «неграмотність», «нічого не тямлення нею» і «некомпетентність» самі по собі являються поширенням нічим не обґрунтованої та негативної оцінки її, як людини та особи, яка займається громадською діяльністю. Поширення таких недостовірних відомостей відносно неї негативно впливає на визнання її цінності, як унікальної біопсихосоціальної цінності, занижує в очах оточуючих її позитивну соціальну оцінку, створюючи для них враження про невідповідність дій загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а також негативно впливає на оцінку ділових і професійних якостей при зайнятті громадською діяльністю, як учасником суспільних відносин, чим принижено її честь і гідність, а також ділову репутацію. 10.11.2014 р. вона звернулась в редакцію газети «Голос з-над Бугу» із заявою про спростування, в якій просила опублікувати в найближчому випуску вказаної газети спростування поширених про неї відомостей, в якому вказати про те, що розміщена у газеті «Голос з-над Бугу» № 90-91 (2820-2821) від 06 листопада 2014 р. у рубриці «Листи до редакції» під заголовком «[PERSON] активісти законом прикриватись не мають права, а тим паче маніпулювати Революцією гідності» інформація про надіслання нею, як головою громадської організації «Антикорупційне Бюро Сокальщини» заяви щодо роботи КП «Сокальська районна друкарня» голові Сокальської районної ради [PERSON], прокурору Сокальського району Г. Некрилову, начальнику Червоноградської об'єднаної державної нансової інспекції у Львівській області [PERSON], начальнику Сокальської ОДПІ ГУ індоходів у Львівській області [PERSON] та інформація про те, що вона приходила від громадської організації «Антикорупційне бюро Сокальщини» перевіряти КП «Сокальська районна друкарня» та його директора - не відповідають дійсності. Також, 10.11.2014 р. вона звернулась в редакцію газети «Голос з-над Бугу» із заявою про публікацію відповіді, в якій виклала свою точку зору на поширені відносно неї принизливі відомості про «неграмотність», «некомпетентність», «нетямущість», замовні провокації» та інші негативні висловлювання щодо її здібностей та добросовісності. Всупереч вимогам ст. 277 ЦК України та ст. 37 Закону України «Про друковані засоби асової інформації (пресу) в Україні», спростування, про опублікування, якого вона подала заяву не було розміщене в найближчому номері газети «Голос з-над Бугу» від 20.11.2014 року. У вказаному номері газети була надрукована лише її відповідь і то чомусь у формі заяви. При цьому, будь-яких, передбачених цією нормою закону, підстав для відмови пуублікації спростування не було. Таким чином, редакцією газети «Голос з-над Бугу» порушено її право на спростування інформації, гарантоване ЦК України та Законом України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні». Через поширення відносно неї неправдивої інформації та принизливих відомостей позивачка зазнала і продовжує зазнавати глибоких душевних страждань, і сильних хвилювань. Вона почала і продовжує боятись за свою репутацію, втрати поваги оточуючих, негативної оцінки у їх очах, погіршення їх ставлення до неї, недопущення їх негативної оцінки її особи, в тому числі розумових та професійних здібностей і особистих якостей. В зв'язку з цим їй неодноразово довелось і доводиться виправдовуватись перед знайомими, і особами, які цікавляться її діяльністю, на предмет відсутності фактів, відомості про які викладені у цій інформації, вона змушена переконувати людей, що не порушувала законодавства, жодних перевірок не проводила, а питаннями роботи комунального підприємства цікавляться ряд громадських формувань, а не лише позивачка, і це не пов'язано з якоюсь власною упередженістю, помстою тощо. Також, позивачка тепер змушена переконувати людей у тому, що не займається замовними провокаціями, обливанням брудом, не прикривається благими намірами і не маніпулює Революцією гідності для власних цілей. А ще гірше, що їй доводиться пояснювати людям, що не являється «неграмотною», має відповідну освіту і кваліфікацію в галузі друкарської діяльності. На грунті душевних страждань і хвилювань у неї почались головні болі, виникло відчуття тривоги, неспокій, погіршився сон і нерідко мало місця безсоння, а також виникли проблеми із фізичним здоров'ям, в зв'язку з чим, вона була змушена звертатись до лікарів. В той же час, опублікування спростування поширеної щодо неї недостовірної інформації сприяло б усуненню образи честі та гідності і ділової репутації, суттєво б допомогло повернути їх в попереднє положення, сприяло б зменшенню обсягу та тривалості душевних страждань та хвилювань. Однак, всупереч вимогам закону, редакція газети не опублікувала спростування недостовірної інформації ні за зверненням позивачки, ні за власною ініціативою, тим самим не вживши заходи для припинення ситуації і зменшення її душевних страждань і хвилювань, і більше того - порушивши законне право на спростування поширеної відносно [PERSON] недостовірної інформації завдала їй додаткових душевних страждань і хвилювань, тобто збільшила їх обсяг, при цьому фактично сприяючи тим самим також їх тривалості в подальшому. Таким чином, внаслідок поширення недостовірної інформації про позивачку, їй було завдано і продовжується - задаватись моральної шкоди. Виходячи із засад розумності та справедливості, моральну шкоду, завдану позивачці внаслідок поширення КП «Сокальська районна друкарня» недостовірної інформації на принижуючих відомостей, оцінює в розмірі 12000,00 грн. Натомість, моральну шкоду, завдану позивачці редакцію газети «Голос з-над Бугу» внаслідок не опублікування спростування такої недостовірної інформації і порушення її законного права на спростування, виходячи з цих же засад, оцінює в розмірі 5000,00 грн. Просить суд визнати недостовірною наступну інформацію, поширену в газеті «Голос з-над Бугу» № 90-91 (2820-2821) від 06 листопада 2014 p., у рубриці «Листи до редакції», підназвою «[PERSON] активісти законом прикриватись не мають права, а тим пачеманіпулювати Революцією гідності»: про те, що вона приходила на комунальне підприємство «Сокальська районна друкарня» із перевіркою вказаного підприємства та його директора; про те, що вона, як голова громадської організації «Антикорупційне Бюро Сокальщини», надіслала заяву щодо роботи КП «Сокальська районна друкарня» голові Сокальської районної ради [PERSON], прокурору Сокальського району Г.Некрилову, начальнику Червоноградської об'єднаної державної фінансової інспекції у Львівській області [PERSON], начальнику Сокальської ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області [PERSON]; зобов'язати комунальне підприємство «Сокальська района друкарня» та редакцію газети «Голос з-над Бугу» спростувати недостовірну інформацію, поширену ними в газеті «Голос з-над Бугу» № 90-91 (2820-2821) від 06 листопада 2014 p., у рубриці «Листи до редакції», під назвою «[PERSON] активісти законом прикриватись не мають права, а тим паче маніпулювати Революцією гідності» шляхом публікації у газеті «Голос з-над Бугу» тим же шрифтом і на тому ж місці шпальти під заголовком «Спростування» наступного тексту спростування: «Поширена в газеті «Голос з-над Бугу» №90-91 (2820-2821) від 06 листопада 2014 р., у рубриці «Листи до редакції», під назвою «[PERSON] активісти законом прикриватись не мають права, а тим паче маніпулювати Революцією гідності» інформація про те, що [PERSON] приходила перевіряти комунальне підприємство «Сокольська районна друкарня» та його директора - не відповідає дійсності. Вказане підприємство відвідали активісти громадських формувань «Антикорупційне бюро Сокальщини», «народне Слово», «Самооборона Майдану 10-та Сотня», «Сокальська Варта» з метою ознайомлення з роботою вказаного підприємства. Також, не відповідає дійсності поширена у цьому ж номері газети, у цій же рубриці та під цією ж назвою інформація про те, що [PERSON], надіслала заяву щодо роботи КП «Сокольська районна друкарня» голові Сокольської районної ради [PERSON], прокурору Сокольського району Г.Некрилову, начальнику Червоноградської об'єднаної державної фінансової інспекції у Львівській області [PERSON], начальнику Сокольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області [PERSON]. З вказаною заявою до зазначених посадових осіб звернулась громадська організація «Антикорупційне Бюро Сокальщини». Така заява була підписана [PERSON] як головою цієї громадської організації.»; Стягнути з КП «Сокальська районна друкарня» в її користь 12000,00 грн. відшкодування моральної шкоди. Стягнути з редакції газети «Голос з-над Бугу» в її користь 5000,00 гри. відшкодування моральної шкоди та стягнути з відповідачів на її користь витрати за сплату судового збору у розмірі 170,00 грн. Ухвалою від 15.01.2015р. до участі у даній справі в якості третьої особи на стороні позивача залучено [PERSON] об»єднання «Антикорупційне бюро Сокальщини». 15.01.2015р. КП «Сокальська районна друкарня» подано заперечення на позовну заяву, в яких покликаються на те, що підприємство, як юридична особа будь-якої недостовірної інформації стосовно позивачки не поширювала, а відтак не має підстав для його зобовязання спростовувати інформацію. Відповідно не має підстав для задоволення вимоги про стягнення з підприємства 12 000 грн. моральної шкоди, яка нібито завдана позивачці поширенням будь-якої інформації стосовно неї. Зазначають, що взагалі не вбачають поширення будь-якої недостовірної інформації стосовно позивачки в листі на який іде посилання та який був опублікований у газеті, хоча вбачають порушення, які були вчинені відносно КП «Сокальська районна друкарня» при подіях щодо яких йдеться. Лист, яким позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги взагалі не належить їхній юридичній особі, оскільки підприємство такого листа в редакцію не надсилало. Якщо позов предявлено про спростування опублікованої в засобах масової інформації, то належним відповідачем є автор та редакція відповідного засобу масової інформації. Автором листа в газетній публікації зазначений [PERSON], як директор КП «Сокальська районна друкарня» і це не означає, що лист направлявся від імені юридичної особи, а не від імені фізичної особи, яка і займає певне становище. Просять в позові відмовити за безпідставністю позовних вимог. 13.02.2015 р. позивач [PERSON] подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд визнати недостовірною наступну інформацію, поширену в газеті «Голос з-надБугу» № 90-91 (2820-2821) від 06 листопада 2014 p., у рубриці «Листи до редакції», під назвою «[PERSON] активісти законом прикриватись не мають права, а тим паче маніпулювати Революцією гідності»: - про те, що [PERSON] приходила на комунальне підприємство «Сокальська районна друкарня» із перевіркою вказаного підприємства та його директора; - про те, що [PERSON], як голова громадської організації «Антикорупційне бюро Сокальщини», надіслала заяву щодо роботи КП «Сокальська районна друкарня» голові Сокальської районної ради [PERSON], прокурору Сокальського району Г.Некрилову, начальнику Червоноградської об'єднаної державної фінансової інспекції у Львівській області [PERSON], начальнику Сокальської ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області [PERSON]. Зобов'язати [PERSON] та редакцію газети «Голос з-над Бугу» спростувати недостовірну інформацію, поширену ними в газеті «Голос з-над Бугу» № 90-91 (2820-2821) від 06 листопада 2014 pоку, у рубриці «Листи до редакції», під назвою «[PERSON] активісти законом прикриватись не мають права, а тим паче маніпулювати Революцією гідності» шляхом публікації у газеті «Голос з-над Бугу» тим же шрифтом і на тому ж місці шпальти під заголовком «Спростування» наступного тексту спростування: «Поширена в газеті «Голос з-над Бугу» № 90-91 (2820-2821) від 06 листопада 2014 pоку, у рубриці «Листи до редакції», під назвою «[PERSON] активісти законом прикриватись не мають права, а тим паче маніпулювати Революцією гідності» інформація про те, що [PERSON] приходила перевіряти комунальне підприємство «Сокальська районна друкарня» та його директора - не відповідає дійсності. Поширена в газеті «Голос з-над Бугу» № 90-91 (2820-2821) від 06 листопада 2014 pоку, у рубриці «Листи до редакції», під назвою «[PERSON] активісти законом прикриватись не мають права, а тим паче маніпулювати Революцією гідності» інформація про те, що [PERSON] надіслала заяву щодо роботи КП «Сокальська районна друкарня» голові Сокальської районної ради [PERSON], прокурору Сокальського району Г.Некрилову, начальнику Червоноградської об 'єднаної державної фінансової інспекції у Львівській області [PERSON], начальнику Сокальської ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області [PERSON] - не відповідає дійсності». Стягнути з КП «Сокальська районна друкарня» в її користь 12 000 грн. відшкодування моральної шкоди. Стягнути з редакції газети «Голос з-над Бугу» в її користь 5 000 грн. відшкодування моральної шкоди. 13.02.2015р. третя особа на стороні позивача [PERSON] організація «Антикорупційне бюро Сокальщини» подало пояснення щодо позовних вимог, в яких зазначають, що позовні вимоги підтримують та з підставами та доводами викладеними в позовній заяві погоджуються повністю. Ухвалою від 31.03.2015р. залучено до участі у даній справі в якості співвідповідача [PERSON] 26.08.2015р. співвідповідач [PERSON] подав заперечення на позов, в яких покликається на те, що 31.03.2015р. за клопотанням представника позивача суд залучив його - фізичну особу, як співвідповідача по цій справі, після чого справа почала розглядатися спочатку. Залучив безпідставно, в порушення вимог ЦПК. Просить врахувати викладене при розгляді справи, вказав, що позов безпідставний та необгрунтований по своїй суті, про що їх стороною надано пояснення у судовому засіданні і викладу додатково у запереченні на позов. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. В обґрунтування надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представники відповідача редакції газети «Голос з-над Бугу» [PERSON], та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в задоволені позову відмовити. В обґрунтування надав пояснення аналогічні викладеним в запереченні на позовну заяву. Представник відповідача КП «Сокальська районна друкарня» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в задоволені позову відмовити. В обґрунтування надав пояснення аналогічні викладеним в запереченні на позовну заяву. Співвідповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали та просили в задоволені позову відмовити. В обґрунтування надали пояснення аналогічні викладеним в запереченні на позовну заяву. Представник третьої особи [PERSON] організації «Антикорупційне бюро Сокальщини» в судовому засіданні зазначив , що позовні вимоги підлягають до задоволення. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що 06.10.2014р. вони, як активісти громадських формувань «Антикорупційне Бюро Сокальщини», «Народне Слово», «Самооборона Майдану 10-та Сотня» та «Сокальська Варта» відвідали КП «Сокальська районна друкарня» з метою з»ясувати правдивість публікацій щодо громадських формувань. Їх було біля 10 чоловік, [PERSON] з ними не було. В приміщенні КП «Сокальська районна друкарня», звернули увагу, що робочі місця працівників та приміщення підприємства перебувають у жахливому стані. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він входить в [PERSON] об»єднання «Народне слово». 06.10.2014р. він та активісти громадських формувань «Антикорупційне Бюро Сокальщини», «Самооборона Майдану 10-та Сотня» та «Сокальська Варта» відвідали КП «Сокальська районна друкарня» з метою зясувати правдивість публікацій щодо громадських формувань. Їх було біля 10 чоловік, [PERSON] з ними не було. В приміщенні КП «Сокальська районна друкарня», звернули увагу, що робочі місця працівників та приміщення підприємства перебувають у жахливому стані. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що 06.10.2014р. вони, як активісти громадських формувань «Антикорупційне Бюро Сокальщини», «Народне Слово», «Самооборона Майдану 10-та Сотня» та «Сокальська Варта» відвідали КП «Сокальська районна друкарня» з метою зясувати правдивість публікацій щодо громадських формувань. Коли зайшли до приміщення КП «Сокальська районна друкарня», то помітили , що робочі місця працівників перебувають у жахливому стані. Вони хотіли, щоб редакція газети «Голос з-над Бугу» спростувала опубліковану інформацію, однак цього не відбулося. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що [PERSON] збирала внески для того, щоб заплатити за позов. Активісти громадських організацій погрозами змушували [PERSON] написати спростування. [PERSON] все робила одноосібно. Заслухавши пояснення учасників, покази свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Із дослідженої газети «Голос з-над Бугу» № 90-91 (2820-2821) від 06.11.2014 p., встановлено, що у рубриці «Листи до редакції», під назвою «[PERSON] активісти законом прикриватись не мають права, а тим паче маніпулювати Революцією гідності», був опублікований лист директора КП «Сокальська районна друкарня» [PERSON], зокрема, у публікації вказано, що голова громадської організації «Антикорупційне Бюро Сокальщини» [PERSON] надіслала заяву щодо роботи КП «Сокальська районна друкарня» голові Сокальської районної ради [PERSON], прокурору Сокальського району Г.Некрилову, начальнику Червоноградської об'єднаної державної фінансової інспекції у Львівській області [PERSON], начальнику Сокальської ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області [PERSON]». Також, у даній публікації вказано, що нібито вона приходила перевіряти КП «Сокальська районна друкарня» від імені вищевказаної громадської організації та її було названо «неграмотною «громадською активісткою»» і зазначено, що вона «нічого не тямить у поліграфічній роботі і не компетентна в фінансово-господарських питаннях». З оглянутого протоколу установчих загальних зборів [PERSON] організації «Антикорупційне бюро Сокальщини» №1 від 27.02.2014р. встановлено, що головою [PERSON] організації «Антикорупційне бюро Сокальщини» обрано [PERSON] Відповідно до диплома про перепідготовку серія ДСК №117441 та додатку до нього встановлено, що [PERSON] присвоєно кваліфікацію спеціаліста з економіки підприємства. Захистила дипломний проект на тему: «Проект поліпшення фінансово-майнового стану КП «Червонограська міська друкарня». Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34). Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. У зв'язку з цим, статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Згідно до ст.297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. У відповідності до ч.ч.1, 6, 7 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Якщо відповідь та спростування у тому ж засобі масової інформації є неможливими у зв'язку з його припиненням, така відповідь та спростування мають бути оприлюднені в іншому засобі масової інформації, за рахунок особи, яка поширила недостовірну інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Як розяснено у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи» відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. У п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи» зазначено, що якщо позивач заявляє вимоги до одного з належних відповідачів, які спільно поширили недостовірну інформацію, суд вправі залучити до участі у справі іншого співвідповідача лише у разі неможливості розгляду справи без його участі (статті 32, 33 ЦПК). В судовому засіданні встановлено, що автором листа, надрукованого в газеті «Голос з-над Бугу» № 90-91 (2820-2821) від 06 листопада 2014 p., у рубриці «Листи до редакції», підназвою «[PERSON] активісти законом прикриватись не мають права, а тим паче маніпулювати Революцією гідності» є [PERSON] Окрім цього , згідно п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процессуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначено, що після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.Тобто, покликання співвідповідача [PERSON] на те, що суд не мав підстав до залучення його як співвідповідача по цій справі, суд уважає помилковим. Також, згідно п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи», відповідно до положень статті 277 і 10 ЦК України обов»язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача. Під час судового розгляду відповідач [PERSON] газети «Голос з-над Бугу» та співвідповідач [PERSON] не надали жодного доказу про достовірність інформації, яку вони поширили щодо позивача. Під час розгляду справи судом установлено сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Таким чином, суд дійшов до висновку, що слід визнати недостовірною інформацію, такою, що не відповідає дійсності, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON], поширену в газеті «Голос з-над Бугу» № 90-91 (2820-2821) від 06 листопада 2014 p., у рубриці «Листи до редакції», під назвою «[PERSON] активісти законом прикриватись не мають права, а тим паче маніпулювати Революцією гідності»: про те, що [PERSON] приходила на комунальне підприємство «Сокальська районна друкарня» із перевіркою вказаного підприємства та його директора; про те, що [PERSON], як голова громадської організації «Антикорупційне бюро Сокальщини», надіслала заяву щодо роботи КП «Сокальська районна друкарня» голові Сокальської районної ради [PERSON], прокурору Сокальського району Г.Некрилову, начальнику Червоноградської об'єднаної державної фінансової інспекції у Львівській області [PERSON], начальнику Сокальської ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області [PERSON]. Окрім цього, відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Зокрема, моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи. В судовому засіданні встановлено, що позивачу заподіяно моральну шкоду яка полягає в стресі, переживаннях в звязку поширенням відносно неї недостовірної інформації, що не відповідає дійсності, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON], поширену в газеті «Голос з-над Бугу» № 90-91 (2820-2821) від 06.11.2014 p., у рубриці «Листи до редакції», під назвою «[PERSON] активісти законом прикриватись не мають права, а тим паче маніпулювати Революцією гідності». При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад справедливості, добросовістності та розумності, а також відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, враховує характер вчиненого діяння, глибину фізичних та душевних страждань позивача. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовну вимогу позивача про відшкодування моральної шкоди в сумі 12 000 грн., слід задовольнити частково у розмірі 1200 грн., які слід стягнути із [PERSON] Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як убачається з поданої квитанції [PERSON] при зверненні до суду з даним позовом сплатила 170 грн. судового збору. Разом з цим, у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами. Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами про захист честі, гідності, ділової репутації та про відшкодування моральної шкоди, тобто як майнового так і не майнового характеру. Таким чином, суд покладає судові витрати на відповідачів [PERSON] та [PERSON] газети «Голос з-над Бугу» пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial