Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON], у якому зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2012 року. Під час перебування у шлюбних відносинах в них народився син [PERSON], [INFO]. Подружні відносини з відповідачем не склалися, протягом останнього року сумісного життя вони декілька разів припиняли сімейні взаємовідносини. З початку грудня 2015 року сімейні відносини з відповідачем були остаточно припинені, з того часу вони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюбні відносини були припинені через постійні сварки, навіть з незначних приводів, в ході яких відповідач вчиняв по відношенню до позивача психічне та фізичне насильство. Сторони неодноразово намагалися помиритися, але через деякий час знову сварилися. Їх подальше спільне життя та збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача та інтересам їх дитини. За домовленістю між сторонами, син залишається проживати разом з позивачем. Спору щодо поділу спільного майна між ними немає. Просила суд їх шлюб з відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишивши їй прізвище Мартинюк. Позивач до судового засідання не зявилась, про час і місце розгляду повідомлена належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач до судового засідання не зявився, по невідомій суду причині, про час і місце розгляду повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не зявилися до суду. Враховуючи позицію позивача, яка не заперечувала проти розгляду справи заочно, те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, суд дану справу розглядає у порядку заочного провадження. Судом встановлено, що 10 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 289 (а.с. 6). Під час перебування у шлюбі в сторін народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сiмейного кодексу України, шлюб припиняється внаслiдок його розiрвання. Вiдповiдно до частини другої статті 112 Сiмейного кодексу України, суд постановляє рiшення про розiрвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б iнтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має iстотне значення. Таким чином, оцiнивши зiбранi по справi докази, суд вважає, що шлюб мiж сторонами необхідно розiрвати, оскільки сторонам створити сімю за час спiльного проживання не вдалося, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подружнi стосунки припинилися, подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б iнтересам одного з них, інтересам їх дитини, що має iстотне значення. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави суд вважає, що позивачу необхідно залишити прізвище Мартинюк, оскільки вона просила про це в своїй заяві. На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved