Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до відповідача, [PERSON], третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про відібрання малолітньої дитини, в якому просить суд відібрати у відповідача, який позбавлений батьківських прав, дитину [PERSON] та передати дитину матері [PERSON] В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 15.12.2017року [PERSON] було позбавлено батьківських праві відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Зазначеним рішенням встановлено застосування відповідачем психологічного насильства відносно малолітньої дитини та позбавлено його батьківських прав. Наразі дитина продовжує перебувати під тиском та впливом відповідача. У зв'язку чим, позивач змушений звернутись до суду з дійсним позовом. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, при цьому зазначивши, що дитина на даний час проживає із батьком, останній відмовляється відпустити дитину до матері, продовжуючи психологічно тиснути на дитину. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про час і місце судового розгляду справи, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. Третя особа надала заяву. В якій просила справу слухати без представника та прийняти рішення на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши зібрані докази суд приходить до наступного. За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 31.07.2017року , яке набрало законної сили, шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають сина- [PERSON] [INFO]. Дитина мешкає разом з відповідачем [PERSON] за адресою [ADDRESS] Позивач, [PERSON], мешкає за адресою [ADDRESS] Рішенням Київського районного суд м. Харкова від 24.10.2017року відповідача [PERSON] було позбавлено батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] [INFO] Зазначеним рішенням було встановлено, що відповідач [PERSON], не піклується про фізичний і духовний розміток свої малолітньої дитини, не забезпечує її необхідним харчуванням, медичним доглядом і лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову частину виховання; не спілкується із сином у обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення: не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитину; тобто не виконує свої батьківські обов»язкі щодо виховання дитини та проявляє до дитини психологічне насильство. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23.05.2018 року визначено місце проживання дитини [PERSON] Вячеславовчиа [INFO]. разом з матір»ю [PERSON], рішення набрало законної сили. Згідно витягу з протоколу № 6 засідання постійно діючої робочої комісії Київського району м. Харкова з питань координації дій щодо насильства в сім»ї, визнано факт вчинення психологічного насильства по відношенню до [PERSON] з боку батька [PERSON] підтвердженим. З листа Центру соціальних служб для сім»ї дітей та молоді Київського району м. Харкова вбачається, що батько, [PERSON], не дав згоду на діагностичну бесіду з сином, відмовився від соціально- психологічного супроводу родини в Центрі. Такж батько не дозволяє синові отримувати послуги спеціалісті Центру щодо психологічної допомоги. У зв»язку з цим, спеціалісти не можуть виконувати програму надання індивідуальної психологічної допомоги [PERSON]. Психоемоційний стан дитини погіршився, бо психологічний тиск на нього з боку батька продовжується. Згідно листа Комітету у справах сім»ї, молоді та спорту по Київському району, члени комісії відмитили маніпулювання дитиною [PERSON](купування дорогих речей, в той час, як батьком не були придбані ліки для дитини за проханням лікарів), що у відповідності до законодавства, методичних роз»яснень відноситься до психологічного насильства. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Департаменту служб у справах дітей, який виконує функції органу опіки та піклування, надано висновок щодо доцільності відібрання малолітного [PERSON] [INFO] у батька [PERSON], згідно якого Департамент Служб у справах дітей вважає за доцільне відібрання малолітного [PERSON] [INFO] у батька [PERSON] та передачу дитини на виховання та спільне проживання матері [PERSON] Відповідно до ст. 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам. Враховуючи позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], у відповідності до положень ст. 166 СК України, він втратив законні права на особисті немайнові права щодо [PERSON] та не є його законним представником, тобто утримує дитину в супереч закону. Таким чином, враховуючи права та інтереси дитини, наявність рішень суду про позбавлення відповідача батьківських прав та визначення місця проживання дитини з матрі»ю, а також обставини встановлені зазначеними рішеннями суду та обставини встановлені під час розгляду справи, також приймаючи до уваги висновок Департаменту служб у справах дітей, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог та відібрання дитини від відповідача. Судові витрати суд стягує, відповідно до ст. 141 ЦПК України На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved