Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить суд постановити рішення, яким визнати свою дочку [PERSON] 1995 року народження, такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] та зняти її з реєстраційного обліку за цією адресою. В обґрунтування позову вказує, що квартира [ADDRESS] належить до державного житлового фонду. В 1995 р. він зареєстрував шлюб з громадянкою [PERSON], від якого має дочку [PERSON] яка була зареєстрована у квартирі [ADDRESS]. В 2004 році у зв'язку з розірванням шлюбу [PERSON] та дочка [PERSON] виїхали з квартири за невідомою йому адресою. З того часу відповідач в квартирі не проживає, участі в утриманні житла не приймає, квартирою не цікавиться, жодних витрат по утриманню квартири не несе. У зв'язку з тим що йому стало обтяжливо сплачувати комунальні послуги, він звертається до суду з позовом, оскільки з урахуванням відповідача, у зв'язку з реєстрацією в квартирі нараховуються додатково грошові кошти за комунальні платежі. В судовому засіданні позивач позов підтримує, справу просить розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Третя особа комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» просить справу розглянути без участі її представника. Представник третьої особи Житлово-експлуатаційної організації - 110 Голосіївського району м. Києва в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи. Представник Голосіївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів особи може бути припинення дії, яка порушує право. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] у спірному житловому приміщенні не мешкає більше 6 місяців що підтверджується актами про не проживання на а.с.18,19.20. У відповідності до ст.71 ЖК України при тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Отже, відповідач у відповідності до чинного законодавства України втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Відповідно до ст.7 Закону України від 11.12.2003р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Як випливає із цієї норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно при наявності підстав: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Закон України від 11.12.2003р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про позбавлення власника права власності на житлове приміщення або права користування такої особи житловим приміщенням. (Вказані вище правові позиції викладені в Постанові Верховного Суду України №6-57 від 16.01.2012р.). На підставі викладеного,

Outcome: approved