Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 05.10.2000 між сторонами був укладений шлюб, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області справі № 607/1808/19 від 07.03.2019, розірвано. У даному шлюбі в сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є повнолітньою. Перед розірванням шлюбу угоди про добровільний поділ майна, що є спільною власністю подружжя, між подружжям не було досягнуто. В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства за спільні кошти вона разом із відповідачем 31.07.2014, набули спірне майно, а саме - двокімнатна квартиру площею 63,7 м. кв., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира являється об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто власністю позивача та її колишнього чоловіка [PERSON] . У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позовні вимоги задовольнити та визнати за нею право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 6 306, 00 грн сплаченого судового збору. Відповідач подав відзив на позов, в якому вказав, що позов визнає частково, оскільки спірна квартира придбана ними на первинному ринку в будівельної компанії ПП «Тернопіль Будконтроль» на підставі Договору про організацію та проведення будівництва від 31.01.2012. Відповідно до даного договору вартість квартири становила 369 576,00 грн, що за ринковим курсом на дату укладення договору становило 46 200 доларів США. Також, вказав, що відповідно до умов цього ж договору в строк до 02.02.2012, сторони повинні були сплатити перший внесок на будівництво житла в розмірі 180 000,00 грн, що становило 22 500 доларів США, однак такої суми на той час їхньої сім`ї у власності не було, тому для сплати першого внеску ним було використано його особисті кошти в розмірі 20 600 доларів США, які відповідач на передодні отримав у подарунок від своєї матері [PERSON] . Таким чином, на придбання спірної квартири використані спільні кошти подружжя в розмірі 25 600 доларів США, половина з яких внесок дружини становив 12 800 доларів США. Тому частка дружини в спільному майні подружжя (спірній квартирі) становить не 1/2 (50%) як на це вказує позивач, а лише 27,7%. Відтак відповідач не заперечує проти задоволення позову частково та визнання за позивачем права власності на 27,7 % спірної квартири. Представник позивача подала відповідь на відзив, в якому вказала, що заперечує проти зазначеного відповідачем у відзиві оскільки висловлені відповідачем заперечення не є істотними та не можуть бути підставою для визнання ним в частині 22,3 % частини спірної квартири, з огляду на наступне. Відповідно до умов п. 3.4 Договору про організацію та проведення будівництва двокімнатної квартири загальною проектною площею 63,72 кв. м. у багатоквартирному житловому будинку, за адресою: [ADDRESS] , від 31.01.2012, сторона за договором [PERSON] , перебуваючи у шлюбі та діючи від імені другого із подружжя, зобов`язався забезпечити сторону забудовника грошовими коштами в розмірі 180 000, 00 грн, в термін до 02.02.2012 та в розмірі 189 576, 00 грн, в термін до 05.06.2012. Сума в розмірі 180 000, 00 грн, була сплачена відповідачем з коштів, наданих його матір`ю [PERSON] і є його особистими коштами, як подарунок матері. Однак, сума в розмірі 189 576,00 грн, була сплачена відповідачем, перебуваючи у шлюбі та діючи від імені другого із подружжя, з особистих коштів позивача та коштів, наданих її матір`ю [PERSON] і є особистими коштами [PERSON] . Оскільки 15.02.2012 [PERSON] продано житловий будинок та земельну ділянку за 480 000, 00 грн. Відтак твердження відповідача відносно того, що для купівлі спірної квартири використані спільні кошти подружжя в еквіваленті 25 600 доларів США, не відповідають дійсності. Крім того, зазначила, що ремонт та обладнання спільної квартири здійснювався за спільні кошти подружжя. У зв`язку з цим представник позивача просила задовольнити позов, шляхом визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку поділу майна подружжя. У судовому засіданні представник позивача зміст позовних вимог підтримала з підстав та обґрунтувань, викладених у позові, та просила його задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні відповідач та його представник позов визнали частково. При розгляді справи судом учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Заслухавши учасників справи, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Судом встановлено, що 05.10.200 сторони по справі зареєстрували шлюб, про що складений актовий запис № 1133, Відділом реєстрації актів громадського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 05.10.2000. Відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.03.2019, справа № 607/1808/19 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно з свідоцтвом про власність на нерухоме майно № 25203672 від 06.08.2014, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , являється приватною власністю в частці 1/1 за [PERSON] . Також ця інформація підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 25203697 від 06.08.2014. Відповідно до висновку про вартість майна, виготовленого ТОВ « Експертно-консультаційна фірма « Орієнтир-оцінка », ринкова вартість квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становить 25 0836, 00 грн, станом на 10.02.2020. Відповідно до договору про організацію та проведення будівництва від 31.01.2012, [PERSON] та ПП «Тернопіль Будконтроль» уклали договір про те, що ПП «Тернопіль Будконтроль» зобов`язується за рахунок [PERSON] проводити будівництво двох кімнатної квартири загальною площею, 63,72 кв. м. Для виконання дій, зазначених в п.3.1. цього ж договору, [PERSON] мав забезпечити ПП «Тернопіль Будконтроль» двома необхідними грошовими коштами у гривнях у розмірі 180 000, 00 грн в термін до 01.02.2012 та 189 576, 00 в термін до 05.06.2012. Згідно з вищевказаним договором [PERSON] оплатив 180 000, 00 грн на рахунок АТ «Укрсиббанк», що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 02.02.2012. Відповідно до договору купівлі - продажу житлового будинку та земельної ділянки серії ВРП № 566780, 15.02.2012 зареєстрованого в реєстрі за № 507 та посвідченого Приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Чернилевською М.М., [PERSON] від свого імені та від імені [PERSON] , [PERSON] , продала [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 0,0610 га за 480 000, 00 грн. Згідно з витягом з державно реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 262743692 від 23.06.2021, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , являється приватною власністю [PERSON] в частці 1/1. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у статті 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Згідно зі статтею 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved