Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позов мотивувала тим, що 22 вересня 2006 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, яким вона володіла на підставі договору купівлі-продажу від 26.09.2001 року, а саме на: домоволодіння; земельну ділянку площею 0,09 га. з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,20 га. з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані за адресою с. Новаки, вул. Радянська, 32 Лубенського району Полтавської області. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла їй [PERSON] (після шлюбу [PERSON]) Л.С. та [PERSON] в рівних частинах. Вказаний заповіт вона оспорила та згідно ухвали суду від 11.11.2008 року у справі №2-1188/2008 суд визнав мирову угоду укладену між нею та [PERSON] відповідно до якої останній добровільно відмовився від своєї частки у спадковому майні, а вона відмовилася від своїх позовних вимог щодо недійсності заповіту, який був складений та підписаний [PERSON] [PERSON] довічно залишається зареєстрованим та має право постійно проживати у домоволодінні в с. Новаки Лубенського району Полтавської області по вул. Радянській, 32, до моменту його добровільного зняття з реєстрації та добровільного виселення з цього домоволодіння. З приводу оформлення спадкового майна, що залишилося після смерті матері вона вчасно у встановлений законом строк подала до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом. Згідно рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31.03.2016 року на підставі ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11.11.2008 року , якою визнано мирову угоду між [PERSON] та [PERSON], припинено право власності [PERSON] на ? частини вищевказаного домоволодіння та визнано за [PERSON], як за спадкоємцем за заповітом, після померлої 22.09.2006 року матері [PERSON] право власності на домоволодіння в с. Новаки Лубенського району Полтавської області по вул. Радянській, 32 в цілому. Позивач вказує, що 14.02.2018 року вона звернулася до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових прав на земельні ділянки, що розташовані за вищевказаною адресою та належали померлій матері, однак в їх оформленні нотаріус відмовила у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане майно, про що винесла відповідну постанову. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач прохає суд визнати за нею [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки площею 0,09 га. з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,20 га. з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані за адресою с. Новаки, вул. Радянська, 32 Лубенського району Полтавської області, що належали померлій 22.09.2006 року [PERSON] Позивач та її предстник [PERSON] позовні вимоги підтримали. Відповідач на розгляд справи не направив свого представника, але від нього надійшла до суду заява, в якій вказано, що при розгляді справи покладаються на розсуд суду та прохає розглянути справу без його участі (а.с.50) Треті особи\~державний нотаріус\~Другої [PERSON]\~державної нотаріальної\~контори \~та Управління\~Держгеокадастру у\~Полтавській області в судове засідання не зявилися, направивши до суду письмові заяви про розгляд справи без участі їх представників, щодо вимог позивача покладаються на розсуд суду (а.с.51,52). Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд н повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.66). Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22 вересня 2006 року в м. Лубни Полтавської області померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про смерть серії 1-КЕ № 076043 від 10.09.2007 року (а.с.13). Факт родинних відносин між позивачем та померлою підтверджується копіями свідоцтва про народження, про шлюб та про розірвання шлюбу позивача (а.с.9-12). Відповідно до даних документів судом встановлено, що позивач мала дівоче прізвище «Калініченко», після шлюбу мала прізвище «Конюська», на даний час після повторного шлюбу має прізвище «Слюсаренко». Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з домоволодіння, земельної ділянки площею 0,09 га. з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки площею 0,20 га. з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані за адресою с. Новаки, вул. Вишнева (колишня Радянська), 32 Лубенського району Полтавської області, які належали померлій на підставі договору купівлі-продажу від 26.09.2001 року, що підтверджується його копією (а.с.15-17). Згідно заповіту від 20.09.2006 року [PERSON] все своє майно заповіла дочці - позивачу [PERSON] (після шлюбу [PERSON]) Л.С. та [PERSON] в рівних частинах (а.с.14). Разом з тим, позивач в судовому порядку оспорила вищевказаний заповіт своєї матері [PERSON] і ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11.11.2008 року було визнано мирову угоду укладену між нею на той час [PERSON] та [PERSON], відповідно до якої останній добровільно відмовився від своєї частки у спадковому майні, а вона відмовилася від своїх позовних вимог щодо недійсності заповіту, який був складений та підписаний [PERSON] [PERSON] довічно залишається зареєстрованим та має право постійно проживати у домоволодінні в с. Новаки Лубенського району Полтавської області по вул. Радянській, 32, до моменту його добровільного зняття з реєстрації та добровільного виселення з цього домоволодіння. Ухвала набрала законної сили 17.11.2018 року (а.с.19). На підставі вищевказаної ухвали суду, рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31.03.2016 року, що набрало законної сили 18.04.2016 року було припинено право власності [PERSON] на ? частини вищевказаного домоволодіння та визнано за [PERSON], як за спадкоємцем за заповітом, після померлої 22.09.2006 року матері [PERSON] право власності на домоволодіння в с. Новаки Лубенського району Полтавської області по вул. Вишнева (колишня Радянська), 32 в цілому (а.с.21). Оформлення права власності на вищевказане домоволодіння за позивачем також підтверджується копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.23). В даний час при зверненні позивача з приводу оформлення спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] у вигляді вищевказаних земельних ділянок нотаріус відмовила, винісши відповідну постанову від 14.02.2018 року у звязку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказане майно (а.с.24). Разом з тим, рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18.11.2008 року, що набрало законної сили 01.12.2008 року було встановлено, що померлій 22.09.2006 року [PERSON] на праві власності на день її смерті належали земельні ділянки в с. Новаки Лубенського району Полтавської області по вул. Радянській, 32 площею 0,09 га. з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки площею 0,20 га. з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства (а.с.20). Звернувшись до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно, позивач надала відповідні докази того, що на сьогоднішній день існують реальні перешкоди у оформленні її спадкових прав, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на вказані норми чинного законодавства, позивач-спадкоємець має право звернутися із заявою про визнання права власності. Разом з цим при розгляді спору між сторонами суд вважає, що заслуговують на увагу слідуючі норми законодавства. Статтею 1268 ЦК України\~визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1\~ст. 1273 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу. З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Outcome: approved