overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів, свій позов мотивує тим, що згідно рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.10.2009 року стягнуто аліменти з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 50 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, не надає жодної допомоги та не приймає участі у вихованні сина. Чинним законодавством передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить змінити розмір аліментів на її користь з [PERSON] на утримання [PERSON] та стягувати їх у розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше мінімального розміру, встановленого законом, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить суд ухвалити рішення, яким позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки, не надав до суду заперечень проти позову. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки позивач проти цього не заперечує. Із свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] являється батьком [PERSON] [INFO] (а.с.4). Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 20.10.2009 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], в розмірі 50 гривень, щомісячно до його повноліття (а.с.5). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, можу бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи викладене суд вважає за можливе змінити розмір аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON] на користь [PERSON] Також із відповідача підлягають стягненню на користь держави 640 гривень судового збору. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі ст.ст.180, 183, 192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів, свій позов мотивує тим, що згідно рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.10.2009 року стягнуто аліменти з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 50 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, не надає жодної допомоги та не приймає участі у вихованні сина. Чинним законодавством передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить змінити розмір аліментів на її користь з [PERSON] на утримання [PERSON] та стягувати їх у розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше мінімального розміру, встановленого законом, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить суд ухвалити рішення, яким позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки, не надав до суду заперечень проти позову. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки позивач проти цього не заперечує. Із свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] являється батьком [PERSON] [INFO] (а.с.4). Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 20.10.2009 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], в розмірі 50 гривень, щомісячно до його повноліття (а.с.5). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, можу бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи викладене суд вважає за можливе змінити розмір аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON] на користь [PERSON] Також із відповідача підлягають стягненню на користь держави 640 гривень судового збору. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі ст.ст.180, 183, 192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Свої вимоги позивач мотивує тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 26.10.2011 року, який було розірвано рішенням Деснянського районного суду м.Києва 30.07.2018 року. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Після припинення фактичних сімейних та шлюбних відносин та спільного проживання, відповідач припинив проживати разом з нею однією сім`єю, повністю самоусунувшись від життя їх спільної доньки. Відповідач участі в житті доньки не приймає, правами та інтересами доньки не опікується, будь-яке спілкування та контакти між ним та донькою відсутній. Як зазначає позивач, вона вдруге уклала шлюб з громадянином Королівства Норвегії [PERSON] , від якого вони мають спільну дитину - малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вона, її чоловік та діти проживають разом однією сім`єю. На даний час у неї в інтересах малолітніх дітей виникла необхідність відвідати місце проживання чоловіка у Королівстві Норвегія. Однак, оскільки відповідач ухиляється від спілкування з нею та їх донькою, його місце перебування невідомо, у неї відсутня можливість звернутись до відповідача з заявою про надання дозволу на виїзд дитини за кордон та отримання такого дозволу, в зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду з наданим позовом. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить надати малолітній [PERSON] , [INFO] , дозвіл на тимчасовий виїзд з України до Королівства Норвегії на період з 01.05.2019 року до 01.07.2019 року у супроводі матері без нотаріально посвідченої згоди та супроводу батька [PERSON] Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 04 березня 2019 року відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 24.04.2019 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] про збільшення (зміну) позовних вимог, відповідно до якої представник позивача просить збільшити період тимчасового виїзду малолітньої дитини за кордон до 01.09.2019 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, зокрема, й через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача в заочному порядку, визначеному ст.280 ЦПК України, проти чого не заперечував представник позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про припинення права власності на частку у спільному майні та просить суд ухвалити рішення яким, припинити право власності [PERSON] на 1/6 частину автомобіля марки «ВАЗ 21114», 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], стягнути з неї на користь відповідача компенсацію за 1/6 частину автомобіля в сумі 13166 грн. 66 коп. та визнати за нею право власності на 1/6 частину вказаного. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON], після його смерті спадкоємцями за законом є вона та їх двоє синів - [PERSON] та [PERSON] Після смерті чоловіка залишилось спадкове майно, яке складалось з Ѕ частини [ADDRESS], земельної ділянки, площею 0,0750 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та автомобіля марки «ВАЗ 21114», 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. 04.10.2016 року державним нотаріусом Дванадцятої Київської держнотконтори Черноморченко О.В. їй було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину вищевказаного автомобіля, сини, в свою чергу, отримали свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/6 частині автомобіля кожному. На даний час між нею та відповідачем виник конфлікт з приводу користування та розпорядження автомобілем та іншим спадковим майном, у зв'язку з чим вона змушена звертатись до суду за захистом своїх прав. Рішенням суду від 16.06.2016 року задоволено її позовні вимоги та припинене право власності відповідача на 1/6 частину квартири. Просила даний позов задовольнити. Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити посилаючись при цьому на обставини справи, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник відповідача направив до суду заяву, в якій визнав позов позивачки, просив його задовольнити та слухати справу у його відсутність. 3-я особа [PERSON] до суду не з'явився, направив до суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку відповідача та 3-ої особи такою, що не перешкоджає розгляду позовної заяви, суд розглядає заяву без їх участі. Вислухавши пояснення позивача та її представника, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання з ним шлюбу, в якому вказала, що з 07 вересня 1992 р. між нею - [PERSON] [INFO], та [PERSON], [INFO], Відділом реєстрації актів цивільного стану по Хмельницькому району Хмельницького міськрайонного управління юстиції було зареєстровано шлюб та зроблено актовий запис № 43. Після реєстрації шлюбу позивачка отримала прізвище [PERSON]. В позовній заяві позивач [PERSON] вказала, що від сумісного життя з відповідачем [PERSON] мають дитину - доньку [PERSON], котра проживає з позивачем. З 2000 року її подружні відносини з відповідачем [PERSON] припинені, разом вони не проживають, так, як, відповідач ніде не працює, після народження доньки аліменти не сплачує, матеріально не допомагає. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Тому, позивач просить задовольнити її позов та розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] належним чином та завчасно сповіщена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, але надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та про задоволення позову. Відповідач [PERSON] до суду не з'являється, не дивлячись на виклики, судові повістки в поштових відділеннях зв'язку не отримує, про причини неявки суд не повідомляє і від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно приєднаного до матеріалів справи свідоцтва про шлюб, 07 вересня 1992 року позивач [PERSON] ( дошлюбне прізвище - [PERSON] ) та відповідач [PERSON] уклали шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по Хмельницькому району Хмельницького міськрайонного управління юстиції та зроблено актовий запис № 43. Укладення шлюбу зареєстровано /а.с.5/. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сторони тривалий час сумісно не проживають, на примирення не згодні, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. На підставі ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання з ним шлюбу, в якому вказала, що з відповідачем зареєструвала шлюб 06 листопада 1992 року, у відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного бюро РАГС м. Донецька, атів запис № 872. Від шлюбу позивачки з відповідачем мають дітей: повнолітнього сина - [PERSON],[INFO] та неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою та перебуває на її утриманні. В позовній заяві позивачка [PERSON] вказала, що одруження з відповідачем [PERSON] виявилось невдалим, чоловік не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, не дбав про взаємодопомогу один до одного. Особливо це участилось в останній час, що і призвело до ускладнення взаємостосунків. Як сім'я вони вже багато часу не проживають разом, спільний бюджет не ведуть окремо один від одного, подружніх стосунків не підтримують. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б моїм інтересам та інтересам дітей. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], належним чином та завчасно сповіщені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи у їхню відсутність та про задоволення позову, оскільки вони за наданий судом строк на примирення не примирились. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно приєднаного до матеріалів справи свідоцтва про шлюб, 06 листопада 1992 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб. Укладення шлюбу зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного бюро РАГС м. Донецька та зроблено актовий запис № 872 /а.с.3/. До матеріалів справи також приєднана к/копії свідоцтва про народження, з якої вбачається, що сторони мають сумісну дитину - неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою, що підтверджується доданою до справи довідкою комунального підприємства /а.с.5 /. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сторони тривалий час сумісно не проживають, на примирення не згодні, за наданий судом час не примирились, у відповідача склалася нова сім'я, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і інтересам неповнолітньої дитини, що має істотне значення, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. На підставі ст.112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання з ним шлюбу, в якому вказала, що з відповідачем зареєструвала шлюб 15 вересня 2007 року, у Донецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головному управлінні юстиції у Донецькій області, атів запис № 1188. Сумісне проживання сторони припинили 8 листопада 2013 року, причиною припинення шлюбу стало те, що сторони втратили почуття кохання та поваги один до одного. Сторони до суду не з'явились, але від них до суду надійшли заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність. Тому, суд розглянув справу у відповідності до ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони тривалий час сумісно не проживають, подальше сімейне життя неможливе. На підставі ст.112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що з відповідачем знаходиться у шлюбі з 01 березня 2008 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 24. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивачка, посилаючись на те, що між нею та відповідачем склалися відносини, що призвели до неможливості зберігання сім'ї. Між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага один до одного, шлюбні відносини припинені, примирення неможливе, просить розірвати шлюб. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не має. У судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просить залишити їй прізвище «[PERSON]», яке було взяте під час реєстрації шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 01 березня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, тобто з вказаного часу мають права та обов?язки подружжя, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, зроблений актовий запис № 24. Позивачка не бажає поновити стосунки та зберегти сім'ю. Причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. При таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, і на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між позивачкою і відповідачем підлягає розірванню. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишається «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що з відповідачем знаходиться у шлюбі з 02 червня 2012 року. Шлюб зареєстрований Курилівською сільською радою Купянського району Харківської області, актовий запис № 04. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивачка, посилаючись на те, що між нею та відповідачем склалися відносини, що призвели до неможливості зберігання сімї. Між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага один до одного, шлюбні відносини припинені, примирення неможливе, просить розірвати шлюб. Майнового спору та спору про місце проживання дитини немає. У судове засідання позивач не зявилась, надавши суду телефонограму про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просить залишити їй прізвище «Жорник», яке було до реєстрації шлюбу. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Перевіривши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 02 червня 2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, тобто з вказаного часу мають права та обов?язки подружжя, про що Курилівською сільською радою Купянського району Харківської області, зроблений актовий запис № 04 (а.с.3). Позивачка не бажає поновити стосунки та зберегти сімю. Причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. При таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, і на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між позивачкою і відповідачем підлягає розірванню. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишається «Жорник».

Outcome: approved