Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.05.2010р. в районі смт. Лівадія м. Ялта АР Крим проходив чемпіонат світу з гонок швидкісних катерів у відкритому морі. Телевізійні зйомки змагань здійснював син позивачки - оператор телевізійних зйомок [PERSON] з гелікоптера «Єврокоптер» [NUMBER], реєстраційний знак [NUMBER], 2008р. випуску, що належав на праві приватної власності [PERSON], політ проходив під керуванням пілота [PERSON]. Під час заходу на посадку відбулося падіння гелікоптера, в результаті даної катастрофи загинув пілот [PERSON], внаслідок отримання тяжких тілесних ушкоджень [INFO] не приходячи в свідомість помер [PERSON] Таким чином, разом зі смертю [PERSON], позивачка втратила рідну людину та одночасно лишилась й свого годувальника, тому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивачів та позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві з урахуванням уточнених позовних вимог, а саме стягнути з [PERSON] майнову шкоду, у зв'язку з втратою годувальника, завдану джерелом підвищеної небезпеки в розмірі 748,05грн. щомісячно; стягнути з [PERSON] майнову шкоду, у зв'язку з втратою годувальника, завдану джерелом підвищеної небезпеки в розмірі 18701,25грн. за минулий час, та стягнути моральну шкоду в розмірі 200000,00грн. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що вина пілота [PERSON] в катастрофі гелікоптера і наслідках які настали, доказана в повному обсязі. В даному випадку, саме пілот гелікоптера і є тим громадянином, який 08.05.2010р. здійснював експлуатацію джерела підвищеної небезпеки - гелікоптера - в силу права. Яке мав відповідно до свідоцтва комерційного пілота. [PERSON] не визнана винною у катастрофі гелікоптера. Гелікоптер був у справному стані. Остання не порушувала законодавство в галузі цивільної авіації та не була притягнута до будь-якої відповідальності. На момент катастрофи не здійснювала експлуатацію джерела підвищеної небезпеки, хоч і мала право власності на гелікоптер. Тому просив позовні вимоги не задовольняти. Представник Державіаслужби України в судовому засіданні пояснив, що на підставі договору купівлі-продажу власником повітряного судна типу [NUMBER], заводський номер [NUMBER] є [PERSON]. Державіаслужбою України видано реєстраційне посвідчення повітряного судна від 10.11.2008р. № РП 10055 на повітряне судно [NUMBER], заводський номер [NUMBER] та присвоєно державний і реєстраційний знак [NUMBER]. Державіаслужбою України [PERSON] був виданий Дозвіл на виконання польотів повітряним судном реєстраційний знак [NUMBER] від 10.11.2008р. № G10055. Крім того зазначили, що пілот [PERSON] отримав свідоцтво комерційного пілота 14.11.2006р. [NUMBER] з терміном дії до 2109.2010р., даний пілот був допущений до виконання польотів на повітряному судні типу [NUMBER]. Також зазначив, що без згоди власника повітряного судна, пілот виконувати польоти немає права. Представник Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, просив винести рішення на розсуд суд. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 27.05.2013р. позовна вимога [PERSON] до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» залишена без розгляду. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, свідків, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази,

Outcome: partial