Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до суду до [PERSON] про зобовязання відновити міжповерхове перекриття, допуск до контролю за виконанням, відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування\~ позовних вимог посилалась на те, що з 1991 року вона володіє на праві приватної власності квартирою за адресою: м. Харків вул. Ощепкова б. 11 кв.22. Квартира розташована на 1 поверсі жилої будівлі. З 2013 року її сусідка [PERSON], яка живе поверхом вище, а саме м. Харків вул. Ощепкова б. 11 кв.23 почала проводити ремонтні роботи. Після закінчення робіт, гучність з квартири відповідачки зросла у декілька разів. Позивач неодноразово зверталась до відповідачки з проханням поновити звукоізоляційне покриття, на що отримувала ніякої відповіді щодо вирішення конфліктної ситуації. Позивач зазначає, що неодноразово зверталась з заявами до ВП Фрунзенського району, але ці звернення не вплинули на дане становище. 04.01.2016 року вона звернулась з заявою до Департаменту архітектурно будівельної інспекції в Харківській області, щодо проведення перевірки квартири за вищевказаною адресою. За результатами розгляду Департамент виявив переобладнання та перепланування житлового приміщення. Позивач зазначає, що в результаті порушення її права вона знаходиться за межею нормального життя, мало місце погіршення харчування, хронічні психологічна та емоційні перевантаження, що позначились на погіршенні здоровя. У звязку з наведеним просила суд зобовязати [PERSON] відновити міжповерхове перекриття між квартирами №22 та №23 в б. 11 по вул. А. Ощепкова в м. Харкові та стягнути з [PERSON] на її користь 50\~000 грн. моральної шкоди. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 14 червня 2016 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. 26.07.2016 року до суду надійшли заперечення на позовну заяву від представника відповідача [PERSON]-[PERSON], а також надано звіт про проведення технічного обстеження. 07.09.2016 року через канцелярію суду надійшло клопотання [PERSON] про призначення будівельно-технічної експертизи. 04.10.2016 року через канцелярію суду надійшло клопотання [PERSON] про витребування інвентаризаційної справи з Харківського МБТІ. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 19.10.2016 року клопотання [PERSON] задоволено. Витребувано з Харківського МБТІ (м. Харків, пл. Рози Люксембург 4) належним чином посвідчені копії матеріалів інвентаризаційної справи. 08.11.2016 року на виконання ухвали суду від 19.10.2016 року надійшли копії інвентаризаційних справ на квартири №22,23 буд. 11 по вул. А.Ощепкова в м. Харкові. 31.01.2017 року через канцелярію суду надійшло клопотання [PERSON] про призначення комісійної будівельно-технічної експертизи. 09.03.2017 року [PERSON] в судовому засіданні надано уточнення до клопотання про призначення експертизи. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.03.2017 року клопотання [PERSON] задоволено. Призначено по справі судово -будівельну експертизу. Провадження у справі зупинено. 12.04.2017 року до суду надійшло клопотання судового експерта ХНДІСЕ ім. засл. проф. [PERSON] про надання додаткових матеріалів та призначення обстеження. 05.07.2017 року до суду надійшло повідомлення з ХНДІСЕ ім. засл. проф. [PERSON] про неможливість надання висновку експерта. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.07.2017 року відновлено провадження по справі. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.08.2017 року клопотання [PERSON] про витребування доказів- задоволено. Витребувано з КП «Жилкомсервіс» та у [PERSON] документи. 18.09.2017 року до суду надійшла відповідь КП «Жилкомсервіс» на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харків від 22.08.2017 року. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 29.11.2017 року клопотання [PERSON] про витребування доказів- задоволено. Витребувано з Харківського міського бюро технічної інвентаризації копії матеріалів технічної документації. 19.12.2017 року на виконання ухвали суду від 29.11.2017 року до суду з КП «ХМБТІ» надійшли копії поверхневих планів та експлікації на квартири №22,23 буд. 11 по вул. Ощепкова в м. Харкові. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 04.01.2018 року клопотання [PERSON] про витребування доказів- задоволено. Витребувано з КП «Харківське бюро технічної інвентаризації», з Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану Харківської [PERSON], з Центрального Державного науково-технічного архіву України, з Архітектурно-Будівельної інспекції м.Харкова- ГАСК Департамент територіального контролю, з архівного відділу Харківської [PERSON], з ООО Науково-виробничого сервісного центру Харківський народний архів, з Державного Архіву\~Харківської області за адресами (61003,м. Харків, проспект Московський ,7 корпус 2 та 61002, м.Харків\~ та вул.Мироносицька, 41 корпус 1)\~ - належним чином\~посвідчені копії архітектурно будівельної частини проектної документації на будівництво житлового будинку 1963 року забудови в [ADDRESS] та 22. 22.01.2018 року до суду надійшла відповідь з Державного архіву Харківської області. 23.01.2018 року до суду надійшла відповідь з Центрального Державного науково-технічного архіву України та з архівного відділу Харківської міської ради. 25.01.2018 року до суду надійшла відповідь з Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану Харківської [PERSON]. 06.02.2018 року до суду надійшла відповідь з КП «Харківське МБТІ ХМР». 09.02.2018 року до суду надійшла відповідь з ООО Науково-виробничого сервісного центру Харківський народний архів та з Архітектурно-Будівельної інспекції м. Харкова- ГАСК Департамент територіального контролю. 22.03.2018 року до суду надійшла відповідь Архітектурно-Будівельної інспекції м. Харкова- ГАСК Департамент територіального контролю. 04.06.2018 року до суду надійшла відповідь Архітектурно-Будівельної інспекції м. Харкова- ГАСК Департамент територіального контролю. 18.06.2018 року до суду надійшло клопотання [PERSON] про витребування з Інспекції Державного Архітектурно -Будівельного контролю м. Харкова дозвільних документів. 21.08.2018 року через канцелярію суду надійшла заява [PERSON] про забезпечення доказів, а також клопотання про витребування з КП «[PERSON] архів» документів. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 21.08.2018 року клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено частково. Витребувано\~ з КП «Харківське бюро технічної інвентаризації» (площа Павлівська, 4,\~ м. Харків) інвентаризаційну справу щодо квартири [ADDRESS]. Витребувано\~ з ТОВ «Міжрегіональне бюро технічної інвентаризації» (майдан [PERSON] [ADDRESS]) інвентаризаційну справу щодо квартири [ADDRESS]. Витребувано з архіву Комунальне підприємство «[PERSON] архів» (м. Харків, вул. Маршала Конєва, 7) архітектурно-будівельну документацію на будівництво будинку № 11 по вул. Ощепкова у м. Харкові (1962-1963 р.р.). В іншій частині клопотання про витребування документації у відповідача та зобовязання відповідача надати вільний доступ до квартири [ADDRESS] відмовлено. 18.09.2018 року до суду надійшла відповідь з КП «[PERSON] архів». 21.09.2018 року до суду надійшла відповідь з КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» ХМР. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 19.11.2018 року клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено. Витребувано\~ з КП «Харківське бюро технічної інвентаризації» (площа Павлівська, 4,\~ м. Харків) інвентаризаційну справу щодо квартири [ADDRESS]. Витребувано\~ з ТОВ «Міжрегіональне бюро технічної інвентаризації» (майдан [PERSON] [ADDRESS]) інвентаризаційну справу щодо квартири [ADDRESS]. 21.11.2018 року до суду надійшла заява [PERSON] про забезпечення позову. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 26.11.2018 року в задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову шляхом накладення арешту відмовлено. 13.12.2018 року до суду надійшла відповідь КП «Харківське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 26.12.2018 року клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено. Витребувано\~ з ТОВ «Міжрегіональне бюро технічної інвентаризації» (майдан [PERSON] [ADDRESS]) інвентаризаційну справу щодо квартири [ADDRESS]. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON], який діяв на підставі ордеру серії ХВ №000010 та договору про надання правової допомоги від 20.08.2018 року в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON], який діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 24.12.2017 року в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову в повному обсязі, вважаючи його необґрунтованим. Надали заперечення, відповідно до яких зазначили, що в результаті ремонту в квартирі відповідача була демонтована стара деревяна підлога разом з лагами. Замість них було закладено залізобетонне покриття, плити полістіролбетона та ламінат. Товщина перекриття становить 22 см, замість 12 см до ремонту. Звукоізоляційні характеристики полістіролбетона описані в звіті про проведення технічного обстеження від 05.07.2016 року. В вищевказаному звіті також зазначено, що підлога не порушує норм ДБН та придатна до експлуатації. В наданих позивачем документах не вбачається жодного порушення відповідачем норм законодавства, навпаки, всі перепланування виконані відповідачем зареєстровані та оформлені в установленому законом порядку. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих проце суальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що подальший розгляд цієї справи належить проводити за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України, в частині, у якій вони не встановлюють нових обовязків, не скасовують чи не звужують прав, що належні учасникам судового процесу, чи не обмежують їх використання. В свою чергу, відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Ці правила визначаються ухвалою суду про відкриття провадження (п.п.4 ч.2 ст.187 ЦПК України). Враховуючи положення ст.ст.19 ЦПК України, суд вважає, що справа повинна бути розглянута за правилами загального позовного провадження. \~Суд, заслухавши думку позивача, представника позивача, представника відповідача дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до частини першої\~статті 4\~ЦПК України \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. З матеріалів справи вбачається, згідно свідоцтва про право власності на житло від 26.01.2005 року, реєстрац.№8-05-252503-Ц2 [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності квартира, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. А.Ощепкова б. 11 кв.22 (т..1 а.с.8). За клопотанням позивача було витребувано матеріали інвентаризаційних справ на квартири №22,23 буд. 11 по вул. Ощепкова в м. Харкові. Вивчивши та дослідивши матеріали інвентаризаційної справи на квартиру [ADDRESS], встановлено, що [PERSON] є власником зазначеної квартири на підставі договору купівлі- продажу квартири від 22.06.2007 року, посвідченого ПН ХМНО [PERSON], зареєстровано в реєстрі №411. Квартира складається з 2 кімнат, загальною площею 43,2 кв.м., житловою площею 28.1 кв.м. Вивчивши та дослідивши матеріали інвентаризаційної справи на квартиру [ADDRESS], встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 26.01.2005 року, реєстрац.№8-05-252503-Ц2 [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності квартира, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. А.Ощепкова б. 11 кв.22. Квартира складається з 3 кімнат, загальна площа квартири становить 61,3 кв.м. Судом вивчалась відповідь КП «Жилкомсервіс» від 15.09.2017 року №20269/2/0705, надану на ухвалу суду про витребування доказів від 22.08.2017 року, відповідно до якої зазначено, що відповідно до Розпорядження Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради №191 від 28.02.2007 року на баланс підприємства було зараховано житловий будинок за адресою: м. Харків, вул. Ощепкова б. 11, 1963 року забудови. Повідомлено, що оскільки КП «Жилкомсервіс» не є забудовником, то і технічна документація на будівництво житлових будинків на підприємстві відсутня. Також повідомлено, що при здійсненні передачі житлового будинку за адресою: м. Харків, вул. Ощепкова б. 11 на баланс КП «Жилкомсервіс» архітектурно-будівельна частина проектної документації на будівництво житлового будинку не передавалась (т.1 а.с.262). Також за клопотанням позивача [PERSON] з КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» було витребувано копії поверхових планів та експлікації на квартири №22,23, буд. 11 по вул. А. Ощепкова м. Харкова, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до к/поверхового плану, квартира [ADDRESS] на 2 поверсі, стіни -цегла, перекриття -залізобетонне, рік забудови -1963. Загальна площа квартири 42,3 кв.м. Відповідно до к/поверхового плану, квартира [ADDRESS] на 1 поверсі, стіни -цегла, перекриття -залізобетонне, рік забудови -1963. Загальна площа квартири 61,3 кв.м. (т.2. а.с.22-30). Згідно відповіді Державного архіву Харківської області №01-30/7 від 18.01.2018 року зазначено, що документи будинків та квартир м. Харкова не належать до зони комплектування Державного архіву Харківської області, на державне зберігання до архіву не надходили, тому надати затребувані копії архітектурно -будівельної частини проектної документації на будівництво житлового будинку 1963 року забудови в м. Харкові по вул. А. Ощепкова 11, кв.22,23 та інші відомості щодо проекту будинку можливості не має (т.2 а.с.61). Згідно відповіді Центрального Державного науково-технічного архіву України від 17.01.2018 року №21/05-15 встановлено, що у ЦДНТА України запитувана інформація (архітектурно -будівельна частина проектної документації на будівництво житлового будинку №11 по вул. Ощепкова квартири №22 та 23 м. Харків 1963 року забудови, а також номер серії типового проекту будинку та забудовника) не зберігається (т.2 а.с.63). Відповідно до відповіді Архівного відділу Харківської міської ради №Т3-20 від 15.01.2018 року зазначено, що проектної документації на будівництво житлового будинку №11 по вул. А. Ощепкова квартир №22 та 23 на зберіганні не має (т.2 а.с.65). Згідно відповіді Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану Харківської [PERSON] від 19.01.2018 року №448/0/27-18 зазначено, що за результатами розгляду в межах компетенції, проектна документація на будівництво вищевказаного житлового будинку та інформація про серію та номер серії типового проекту будинку та забудовника в Управлінні містобудування та архітектури відсутня (т.2 а.с.67). Відповідно до відповіді КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради №1037 від 24.01.2018 року встановлено, що за результатом аналізу матеріалів інвентаризаційної справи на буд. №11, розташований за адресою: м. Харків, вул. Ощепкова встановлено відсутність затребуваної проектної документації на вказаний житловий будинок, а також інформації щодо номеру серії типового проекту будинку та забудовника (т.2 а.с.81). Відповідно до відповіді «Харківського Народного Архіву» від 06.02.2018 року встановлено, що належним чином посвідчені копії архітектурно -будівельної частини проектної документації на будівництво житлового будинку 1963 року забудови в [ADDRESS] та 22 та номер серії типового проекту будинку та забудовника на зберігання до архіву не надходили (т.2 а.с.85). Згідно відповіді Департаменту територіального контролю ХМР №2977/0/226-18 від 05.02.2018 року встановлено, що в Інспекції відсутня проектна документація на будівництво житлового будинку 1963 року забудови [ADDRESS] та 22, а також інформація про номер серії типового проекту будинку та забудовника (т.2 а.с.87-88). Згідно відповіді Інспекції державного архітектурно будівельного контролю Департаменту територіального контролю ХМР №1588/0/250-18 від 05.06.2018 року зазначено, що під час проведення позапланової перевірки Інспекцією встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить фізичній особі. Планування приміщень вищезазначеної квартири відповідає представленому технічному паспорту виготовленому ТОВ «Міжрегіональне бюро з технічної інвентаризації» від 22.01.2016. Штамп встановленого зразку щодо самочинного будівництва, реконструкції відсутній. Ознак проведення будівельних робіт не встановлено (т.2 а.с.157). Відповідно до відповіді КП «[PERSON] архів» №198/18 від 17.09.2018 року встановлено, що КП «[PERSON] архів» приймає на зберігання документи з особового складу ліквідованих підприємств та на підставі цих документів надає архівні послуги з підготовки довідок про заробітну плату та стаж роботи для задоволення потреб громадян у вирішенні питань соціально-правового характеру, в тому числі нарахування пенсій. Виходячи з викладеного, повідомлено, що документи щодо архітектурно-будівельної документації на будівництво буд.11 по вул. Ощепкова в м. Харкові на зберігання до архіву не надходили (т.2 а.с.196). Згідно відповіді КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради №14143/04-13 від 10.12.2018 року зазначено, що матеріали технічної інвентаризації квартири [ADDRESS] долучені до наданої архівної справи №2220390 на обєкт нерухомого майна, розташований за вказаною адресою. Розяснено, що КП «ХМБТІ» ХМР не складалась та у відділі збереження технічної документації не обліковується інша інвентаризаційна справа на квартиру [ADDRESS], відмінна від наданої на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.08.2018 року (т.2 а.с.244-245). Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження ТОВ «Актуаль» від 05.07.2016 року, встановлено, що за результатами обстеження квартири [ADDRESS], загальною площею 44,40 кв.м. встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації, що не суперечить ДБН В3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт.» (т.1 а.с.51-56). У розділі 7 вказаного Звіту зазначено, що обєкт відповідає (не суперечить) вимогам ДБН ВЗ.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт». З цього приводу звертаємо увагу Суду на наступне. Але, вказані вимоги ДБН жодним чином не скасовує необхідності отримання відповідних дозволів та інших документів (планів, погоджень тощо), що є необхідними перед проведенням такої реконструкції. Крім цього, вказані ДБН містять наступні умови: «4.2 Житлові будинки після реконструкції або капітального ремонту повинні відповідати призначенню і основним вимогам до них. Основними вимогами, яким повинні відповідати такі будинки протягом усього періоду експлуатації, є забезпечення, зокрема, нормативного шумозахисту». При цьому рівень такого шуму має вимірюватися згідно з «СНиП II-12-77 Захист від шуму; «СанПиН 3077-84 Санітарні норми допустимого шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови; «СанПиН 42-128-4948-89 /СН 4948-89/ Санітарні норми допустимих рівнів інфразвуку і низькочастотного шуму на території житлової забудови)». Зазначені правила (санітарні норми) передбачають певний механізм вимірювання рівня шуму, за наслідками чого й надається певний висновок щодо відповідності таким нормам. Проте такі вимірювання, згідно зі Звітом здійснені не були, відповідні спеціалісти залучені не були (сам виконавець звіту не має відповідної кваліфікації згідно з наданими їм сертифікатами). Таким чином, висновок, викладений у Звіті від 05.07.2016, є таким, що не ґрунтується на фактичних обставинах справи та не підтверджений належними та допустимими доказами, а отже - не може бути взятий судом як належний доказ правомірності поведінки Відповідача. Більш того, в указаному Звіті зазначено, що товщина міжповерхового перекриття між квартирами № 22 та № 23 становить 0.22 м. Беручи до уваги те, що висота від підлоги до стелі в квартирі Позивача складає 2.5 м, висота від підлоги квартири Позивача до підлоги квартири Відповідача становить 2,72 м. Згідно з л. 2.9. ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки» висота житлових поверхів від підлоги до підлоги повинна бути не менше 2,8 м, висота житлових приміщень від підлоги до стелі - не менше 2.5 м (що підтверджується листом від 19.12.2016 № 3601/0/22-16 Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану Виконавчого комітету Харківської міської ради). Таким чином, указане прямо свідчить про те. що Відповідач самовільно, без отримання на те необхідної дозвільної документації, виконав будівельні роботи зі зменшення товщини міжповерхового перекриття, тим самим порушивши містобудівні та санітарні вимоги, що вказані в цьому документі. Саме це стало причиною порушення прав Позивача з боку Відповідача та підставою для звернення до Суду із відповідною позовною заявою. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.03.2017 року клопотання [PERSON] задоволено. Призначено по справі судово -будівельну експертизу на предмет належності проведених відповідачем будівельних робіт. Проте, зазначена експертиза проведена не була, внаслідок відсутності згоди відповідача на допуск експертів у належну їй квартири, а також внаслідок відсутності архітектурної та іншої проектної документації стосовно будинку в цілому. Крім того, у судовому засіданні позивач звертався до суду із клопотанням про витребування у відповідача та зобовязання його надати дозвільні, декларативні та інші документи зокрема, але не виключно: документи, що надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, відомості про повернення на опрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів; паспорти та сертифікати якості на матеріали, що використані при виконанні ремонтно-будівельних робіт; договори підряду на виконання ремонтно-будівельних робіт, щодо проведених ним ремонтно-будівельних робіт у квартирі [ADDRESS], у тому числі щодо влаштування підлоги міжповерхового перекриття, влаштування звукоізоляційного шару підлоги міжповерхового перекриття та облаштування балкону та зобовязання відповідача надати вільний доступ до належної йому квартири [ADDRESS] для проведення робіт з відкриття конструкції підлоги, встановлення с дослідження використаних відповідачем матеріалів під час облаштування ним підлоги міжповерхового перекриття. Однак в судовому засіданні, в межах якого таке клопотання розглядалося, представник відповідача підтвердив, що ані він, ані його довіритель не мають інформації та документів, надання яких вимагає позивач. Судом досліджувались результати відповідних вимірювань рівня шуму, протокол № 2150/ВФФ від 24-25.02.2019 проведення досліджень шумового навантаження та інфразвуку,, які були надані позивачем в обґрунтування своєї правової позиції. Так, за результатами вказаних вимірювань спеціалісти КП «Санепідсервіс» дійшли висновків, що виміряні рівні еквівалентного та максимального звуку, що має походження з квартири Відповідача, у житлових кімнатах № 1 та № 2 квартири № 22 перевищують допустиму санітарну норму нічного часу на 9-11 дБта не відповідають вимогам ДБН В. 1.1 -31:2013 «Захист територій, будинків і споруд від шуму». Також,\~у судовому\~засіданні знайшло\~своє підтвердження\~факт здійснення\~самочинного перепланування\~квартири відповідача,\~на яку\~вказувала позивач\~по справі,\~що підтверджується\~наступними документами: актом № 504 від 07.09.2015 огляду квартири № 23 житлового будинку, що розташований за адресою: вул. Ощепкова, 11, м. Харків. Згідно з указаним актом, у жовтні 2013 року власник вказаної квартири проводив ремонтно-будівельні роботи з переплануванням та збільшенням балкону. За вказаним фактом був складений адміністративний протокол №25 від 14.10.2013 та направлена відповідна інформація до правоохоронних органів. Будь-які дозвільні документи на проведення вказаних ремонтно- будівельних робіт на вимогу контролюючих органів не надані; Листом № 572/0/250-16 від 10.06.2016 Інспекції державного архітектурно- будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради. Згідно з указаним листом, під час перевірки з виїздом за адресою: м. Харків, вул. Ощепкова, 11 було встановлено факт улаштування балкону на 2 поверсі до квартири №23. Будь-які дозвільні документи на проведення вказаних ремонтно-будівельних робіт на вимогу контролюючих органів не надані; Листом № 1020-2972 від 10.05.2018 Департаменту державної архітектурно- будівельної інспекції у Харківській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України. Згідно з указаним листом, документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, а також інші тотожні документи, які б надавали право на виконання підготовчих та будівельних робіт за адресою: [ADDRESS] відсутні; Листом № К-8-27119/1-18.08-31-8152/0/129-18 від 25.06.2018 Департаменту житлового господарства Виконавчого комітету Харківської міської ради. Згідно з указаним листом, власник квартири [ADDRESS] здійснив ремонтні роботи з перепланування квартири та балкону, однак будь-які дозвільні документи на проведення таких робіт не надав; Листом № 1020-2972 від 10.05.2018 ДАБІ України, згідно з яким у єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація щодо видачі документів дозвільного та декларативного характеру, які б надавали право на виконання підготовчих та будівельних робіт за вищевказаною адресою; Листом № 1020-256 від 20.01.2016 Департаменту державної архітектурно- будівельної інспекції у Харківській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України, згідно з яким працівниками департаменту, які мають кваліфікаційні сертифікати відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), повязаних зі створенням обєктів архітектури за напрямком «Експертиза і обстеження у будівництві», проведено обстеження квартири № 23. За результатами вказаного обстеження встановлено, що в квартирі виконані роботи з перенесення перегородок, влаштування отворів в міжкімнатних перегородках, виконано інші будівельні роботи, що відносяться до самовільного перепланування та переобладнання. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Стаття 319 ЦК України визначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. У свою чергу, стаття 376 ЦК України передбачає, що нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» дозвільний документ (статті 35 - 37), який дає право виконувати підготовчі і будівельні роботи саме цього об'єкта. Під проектом слід розуміти, в залежності від категорії об'єкта будівництва, відповідний склад документації, визначений статтями 1, 7 і 8 Закону України «Про архітектурну діяльність», отриманий відповідно до статей 29, 31 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності», а також будівельний паспорт і технічні умови, отримані відповідно до статей 27, 30 зазначеного Закону. Будівництвом, яке здійснюється з істотним порушенням будівельних норм і правил, вважається в тому числі будівництво, яке хоча і здійснюється за наявності проекту, але з порушенням державно-будівельних норм і санітарних правил, що загрожує життю і здоров'ю людини у разі невиконання приписів інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та інше. Таким чином, у діях Відповідача має місце проведення самочинного будівництва, оскільки обєкт нерухомого майна (квартира № 23) перебудована без належної документації (щодо необхідності наявності якої йшлося вище). Стаття 24. Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» визначає, що жилі будинки і прибудинкові території є захищеними обєктами, на яких шум при здійсненні будь-яких видів діяльності (у тому числі побутової) не повинен перевищувати рівнів, установлених санітарними нормами для відповідного часу доби. Як зазначалося раніше, позивачем надані належні докази того, що внаслідок діяльності відповідача рівень шуму, що наявний у квартирі Позивача, перевищує гранично встановлені норми, що свідчить про наявність у діях Відповідача порушень вимог чинного законодавства України у сфері містобудування, а також забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення і тому позов в цієї частині підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.\~391\~ЦК України,\~власник майна\~має право\~вимагати усуненняперешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі\~ст.\~383\~ЦК України,\~власник квартири\~м:рже\~на свій\~розсуд здійснювати\~ремонт і\~зміни у\~квартирі,\~наданій йому\~для використання\~як єдиного\~цілого,\~-\~за умови,\~що ці\~зміни не\~призведуть до\~порушень прав\~власників інших\~квартир та нежитлових\~приміщень у\~багатоквартирному будинку\~та не\~порушать санітарно-технічних\~вимог і правил експлуатації будинку. Стаття 376 ЦК України визначає, що в разі істотного порушення будівельних норм і правил суд може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Крім того, згідно з п. 1.4.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово- комунального господарства від 17.05.2005 № 76, власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. У разі, якщо самовільне перепланування або переобладнання приводить до погіршення технічного стану жилого будинку в цілому та порушуються права інших споживачів, зазначені роботи виконуються виконавцем послуг, питання відшкодування вартості цих робіт власником, наймачем (орендарем) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення вирішується у судовому порядку. У свою чергу, згідно з п. 2.9. ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки» висота житлових поверхів від підлоги до підлоги повинна бути не менше 2,8 м, висота житлових приміщень від підлоги до стелі - не менше\~2,5\~м (що підтверджується листом від 19.12.2016 № 3601/0/22-16 Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану Виконавчого комітету Харківської міської ради). Таким чином, істотно порушено право Позивача, що потребує захисту і може бути відновлено виключно Відповідачем. Позивач не має можливості самостійно вжити заходів, направлених на встановлення додаткового шару шумоізоляційних матеріалів, оскільки наслідком цього буде зменшення висоти стелі у його квартирі (яка наразі становить 2,5 м). Вказане також свідчить про наявність обовязку з відновлення порушених прав Позивача саме з боку Відповідача. Таким чином, належним способом захисту порушених Відповідачем прав Позивача буде саме зобовязання Відповідача привести належну йому квартиру [ADDRESS] до попереднього стану, що не порушує санітарно-технічних вимог, у т.ч. щодо матеріалів міжповерхового перекриття та шумоізоляційних матеріалів. Крім того, позивачем були заявлені вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача у розмірі 50000 грн. Відповідно до положень Конституції України, зокрема статей 32, 56, 62, фізичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів. З урахуванням вищевикладених фактів доведеним є факт неправомірних дій відповідача. У звязку з указаним завдана Позивачеві моральна шкода виражається у втратах немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, а також інших негативних явищах, що Позивач зазнав внаслідок неправомірних дій Відповідача. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 визначено, що Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов'язаних з відшкодуванням такої шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, моральних переживаннях, у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності , у порушенні нормальних життєвих умов , порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична\~чи юридична)\~звільняється від\~відповідальності по\~відшкодуванню моральної\~шкоди,\~якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Розмір відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди суд\~визначає залежно\~від характеру\~та обсягу\~страждань (фізичних,\~душевних,\~психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення\~тощо)\~та з\~урахуванням інших\~обставин.\~Зокрема,\~враховуються стан\~здоров'я потерпілого,\~тяжкість вимушених\~змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Факт порушення з боку відповідача встановлений наявними в матеріалах справи документами, зокрема, актом № 504 від 07.09.2015, листом № 572/0/250-16 від 10.06.2016, листом № 1020-2972 від 10.05.2018, листом № К-8-27119/1-18.08-31-8152/0/129- 18 від 25.06.2018, листом № 1020-2972 від 10.05.2018, листом № 1020-256 від 20.01.2016, протоколом № 2150/ВФФ від 24-25.02.2019. Суд зазначає, що проведення неузгоджених належним чином будівельних робіт створив такі умови, за яких рівень шуму, що лунає з квартири відповідача, перевищує встановлені національним законодавством нормативи. Наявні матеріали свідчать, що позивач зазнав тривалих, майже 4 роки, втрат як немайнового (погіршення фізичного та психологічного здоровя, моральні переживання у зв'язку з ушкодженням здоров'я, порушення права на безперешкодне користування власністю, порушення права на здорове оточуючи середовище, порушення права на санітарне та епідемічне благополуччя, порушення нормальних життєвих стосунків, неможливість ведення нормального сімейного та приватного життя), так і майнового (витрати на діагностування та лікування, що підтверджується наданими суду документами) характеру. Як свідчать матеріали справи, під час звернень до лікарів їх причиною позивач зазначав саме надмірний шум з квартири відповідача. Крім того, саме через надмірний шум позивач не може нормально спілкуватися у себе вдома зі своїми близькими та родичами, вести свій звичайний нормальний побут. Отже вказане повною мірою доводить і наявність страждань, яких зазнав позивач, але суд вважає, що сума визначена позивачем є надмірно великою та несправедливою, і тому стягує з відповідача 5000 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: partial