overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, також просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення донькою трирічного віку в розмірі 600 грн., щомісяця. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини та дружини, пояснив, що добровільно іноді його батьки надають матеріальну допомогу, дарують дитині подарунки. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних стосунках. Від сумісного проживання мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами припинені вони проживають окремо. З моменту народження дитина проживає з матір'ю, знаходиться на її утриманні. Останній раз відповідач бачив дитину у вересні 2014 р. В свідоцтві про народження видане Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ЗМЮ від 25.12.2012 р., актовий запис № 1190, батьком [PERSON] записаний відповідач - [PERSON]. Відповідач [PERSON] у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно ст.ст. 180,182,184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття , при призначенні розміру аліментів враховується: матеріальне становище платника, наявність у нього інших дітей та інші обставини; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, то розмір аліментів утримуваних з нього визначається у твердій грошовій сумі. У даному випадку, відповідач кошти на утримання неповнолітньої доньки (аліменти) не виділяє, у добровільному порядку, має мінливий, нерегулярний дохід, згідно Сімейного кодексу України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому враховуючи, що встановлений прожитковий мінімум для дітей, тобто мінімальна грошова суму встановлена державою, на яку можна утримувати дитину протягом місяця, віком 6 до 18 років з 01.01.2014 р. становить 1032 грн., тому позовні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій в сумі 516 грн. законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання до досягнення донькою трирічного віку в розмірі 600 грн., щомісяця, задоволенню не підлягають, оскільки [PERSON] та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, а відповідно до ст. 84 СК України право, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку, має дружина, з якою проживає дитина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач з 2001 року по день звернення з заявою до суду жодного разу не з*являвся у вищевказаній квартирі , в зв'язку з цим просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. У судове засідання позивач не з*явилась, але надала до суду заяву в якій просила позовні вимоги задовольнити та розглядати справу за її відсутністю. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явився , про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через засоби масової інформації - газету «Слобідський край» № 120 від 06.10.2014 року. Третя особа - Міграційна служба України в судове засідання не з'явилися, але надали до суду заяву в якій просили розглядати справу за їх відсутністю. Суд ухвалив розглядати справу заочно, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом, було встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, [PERSON], отримала квартиру, як інвалід праці 2-ої групи, на сім*ю. 29.10.1991 року шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний, про що зроблено відповідний запис № 1575. [PERSON] з 2001 року проживає в іншому місці, у квартирі не з*являється, обов*язки що виникають з договорів найму не виконує. Цей факт підтверджується актам мешканців будинку з якого вбачається , що відповідач з 2001 року і по теперішній час не проживає в квартирі [ADDRESS], поясненнями позивача , що з цього часу відповідач в даному будинку не проживає і не сплачує комунальні послуги. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою , що втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності такої особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів, на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Виходячи з вищевказаних вимог закону, суд вважає , позовні вимоги позивача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню . Таким чином, суд вважає , що відповідач [PERSON] не проживає за адресою по [ADDRESS], більше шести місяців і тому втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить суд розірвати шлюб зареєстрований 07.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1625. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 07.11.2012 року уклала шлюб з відповідачем. Від вказаного шлюбу у сторін дітей немає. Сумісне життя у позивача з відповідачем не склалося, з тих підстав, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення сім`ї доброзичливої, сприятливої морально - психологічної атмосфери. Позивач вважає, що подальше подружнє життя неможливе, в зв`язку з чим вона звернулась з позовом про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, а тому суд, приймаючи до уваги заяву позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Як встановлено в судовому засіданні, 07.11.2012 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] зареєстрованого Відділом реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1625. Від вказаного шлюбу у сторін дітей не має. Згідно із частиною першою статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В свою чергу відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить суд розірвати шлюб зареєстрований 17.08.2018 року Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №150. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу дітей у сторін немає. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя, взаєморозуміння відсутнє, сторони припинили між собою шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство, через що шлюб носить формальний характер. Позивач вважає, що подальше подружнє життя неможливе, в зв`язку з чим вона звернулась з позовом про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує і просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату та час розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 17.08.2018 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] зареєстрованого Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №150. Від вказаного шлюб сторони неповнолітніх дітей немає. Подружнє життя сторін не склалося. Сторони не проживають однією сім`єю та не ведуть спільне господарство. Згідно із частиною першою статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В свою чергу відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 3\~000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. При цьому позивач посилалася на той факт, що відповідач не здійснює матеріального утримання дітини, що ставить її у скрутне матеріальне становище, у зв`язку із чим вона змушена звернутися до суду. Ухвалою суду від 21 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін чи відзив на позов суду не подав, про розгляд справи був належним чином повідомлений. Суд, на підставі доказів, що є у матеріалах цивільної справи та за заявою позивача постановляє заочне рішення відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 вересня 2018 року Московським районним у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд враховує вимоги ст.182 Сімейного кодексу України, а саме, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15 грудня 2020 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років складає з 1 січня 1\~921 гривні. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на викладене, стан здоров`я та матеріальне становище дитини і відповідача, що батьки разом зобов`язані утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, а також те, що відповідач не платить аліменти на утримання інших дітей, у відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання неповнолітньої дитини, виходячи з положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», ст. 180 Сімейного кодексу України в розмірі 960 грн. 50 коп. щомісяця, що складає половину суми прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років.(1 921грн./2 =960,50 грн.) Також, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. При цьому позивач посилалася на той факт, що відповідач не здійснює матеріального утримання дитини, що ставить її у скрутне матеріальне становище, у зв`язку із чим вона змушена звернутися до суду. Ухвалою суду від 28 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та її представник адвокат Ґава Н.О. в судове засідання не з`явились, надали суду заяву, в якій просять суд розглядати справу за їх відсутності, позов підтримують. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій проти позову не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Сторони з листопада 2013 року по серпень 2017 року проживали спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від сумісного проживання сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не здійснює, у зв`язку із чим необхідно стягнути аліменти в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані здійснювати матеріальну допомогу на утримання дитини. Судом встановлено, відповідач не є інвалідом, є працездатною особою, не має інших аліментних зобов`язань, інших непрацездатних осіб на утриманні немає, допомоги на утримання дитини жодним чином не надає, утриманням дитини займається лише мати, що підтверджується поясненнями позивача та не спростовується відповідачем. Згідно ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не здійснює, у зв`язку із чим необхідно стягнути аліменти в судовому порядку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, згодна на заочний розгляд. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дітей сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних\~чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.08.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER]. Сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області від 14.12.2017 року. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). Проте положеннями ч.3 ст.181 СК України встановлено, що у разі наявності спору між батьками за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Зі змісту ст.183 СК України випливає, що за загальним правилом аліменти визначаються судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, суд, при вирішенні позовних вимог по суті і визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача та з врахуванням вищенаведених обставин вважає за необхідне стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 500 гривень щомісячно. Судові витрати визначаються судом у відповідності з ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved