Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів та стягувати аліменти в розмірі 1/4 з усіх видів доходу, але не менше половини прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. В обґрунтування позову покликається на те, що з 2005 року перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого у них [INFO] народилась донька [PERSON]. На підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова від 05.04.2012, з відповідача [PERSON] в її користь, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], стягуються аліменти в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 08.02.2012 і до досягнення дитиною повноліття. Однак, на даний час такий розмір аліментів є недостатнім для утримання дитини та забезпечення її потреби. Звернення до суду з даним позовом викликано змінами, зумовленими підвищеннями заробітних плат і пенсії, інфляційними процесами, підвищенням цін на продукти харчування та товари, а тому, в силу ст.192 СК України, просить змінити відповідачу розмір аліментів, раніше визначений рішенням суду. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 21.02.2018 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просить таку задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов заперечив, вказав, що повністю розуміє свій обов'язок по утриманню дитини, однак сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі не має можливості. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обов'язок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 09.07.2005 міським відділом РАЦС ЛМУЮ, відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], відтак, зобов'язаний утримувати її до досягнення нею повноліття. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 05.04.2012 задоволено позов [PERSON] та вирішено стягувати з [PERSON], [INFO], в користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 500 гривень, щомісячно, починаючи з 08.02.2012 і до досягнення дитиною повноліття. За змістом ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. При цьому суд звертає увагу на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й інші норми, що визначають обов'язок батьків утримувати своїх дітей (ст.ст. 182, 183, 184 СК України). Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 05.02.2014р. (справа № 6-143цс13), яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. З представлених суду відомостей вбачається, що після прийнятого судом 05.04.2012 рішення суттєво погіршився матеріальний стан дитини та позивача, який зумовлений істотними змінами в державі: зростання заробітних плат і пенсій, інфляційні процеси, підвищення цін на продукти харчування, товари та послуги у всіх сферах життєдіяльності, в т.ч. що стосується догляду за дитиною, до яких зокрема входять витрати на харчування, навчання, купівлі одягу та взуття, додаткові витрати у зв'язку із відвідуванням школи, дитячих гуртків, тощо. Крім того, слід звернути увагу на те, що прожитковий мінімуми для різних категорій населення на 2018 рік в Україні також змінився на підставі Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік». Суд вважає, що вказані зміни у матеріальному стані позивача та дитини дають підстави для зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення та присудження з відповідача аліментів на дитину у частці від його заробітку. Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням суду законної сили. При зміні та визначенні нового розміру аліментів, суд враховує, стан здоров'я дитини, вік та потреби на її утримання пов'язані з навчанням та розвитком здібностей (з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік»), матеріальне становище позивачки, стан її здоров'я, матеріальне становище відповідача, як платника аліментів, який зі слів працює та отримує дохід у вигляді заробітної плати, стан його здоров'я та приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави, відповідно до частини задоволених вимог, слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн., від сплати якого позивача звільнено при подачі такого позову до суду. На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 за № 3 та

Outcome: approved