Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому зазначила, що відповідачу, [PERSON], [PERSON] на підставі права власності, належить нерухоме майно: житловий будинок, розташований: [ADDRESS] який зареєстрований в КП Ровеньківське БТІ та належить [PERSON], [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21 червня 1996 р., посвідченого приватним нотаріусом у м. Ровеньки зареєстрованого в реєстрі № 664. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON], донька - [PERSON], які увесь час мешкали з нею, та фактично прийняли спадщину. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, подружжя та батьки. 01.02.2014 року між нею [PERSON] та [PERSON] було укладено у письмовій формі договір купівлі - продажу, відповідно до якого відповідач продав, а позивач купила належний йому на праві приватної власності житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. При укладенні договору купівлі-продажу нерухомого майна нами було погоджено всі істотні умови купівлі-продажу. Зокрема, щодо ціни, передачі майна у власність, оформлення договору в нотаріальній конторі до 01.06.2014 року, тощо. 01.02.2014 року позивач сплатила відповідачу готівкою усю суму за продаж вищезазначеного будинку 23 000 (двадцять три тисячі) грн., що підтверджується його розпискою, договором купівлі-продажу, та актом прийому-передачі. Відповідач передав позивачу усі правовстановлюючі документи на вказаний об'єкт нерухомого майна, дозволив ним користуватися та узяв на себе обов'язок оформити договір купівлі-продажу нотаріально у термін до 01.06.2014 року, оскільки одразу відповідач не мав можливості посвідчити нотаріально факт продажу в зв'язку з тим, що спадщину не було відкрито після смерті [PERSON] Позивач виконала усі умови угоди, передала відповідачу гроші у повній сумі за договором купівлі-продажу, зараз вона мешкає у вказаному будинку, сплатила за нього усі послуги за лютий-травень 2014 року, почала робити ремонт та користуватися житловим будинком. Проте до теперішнього часу відповідач не здійснив дій щодо оформлення нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, на її дзвінки не відповідає, від зустрічей ухиляються, в зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачу відомо, що на час укладення договору купівлі-продажу з відповідачем спірне нерухоме майно у спорі, під заставою і забороною (арештом) не перебуває. Таким чином, вона вважає себе добросовісним покупцем і власником нерухомого майна: житлового будинку [ADDRESS]. Просила суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна: житлового будинку, розташованого: [ADDRESS] з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, укладений 01.02.2014 року між [PERSON], як покупцем з одного боку, та [PERSON], як продавцем з іншого боку. Визнати за [PERSON], [INFO], право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташований: [ADDRESS] який належить та зареєстрований в КП БТІ м. Ровеньки за [PERSON], [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21 червня 1996 р., посвідченого приватним нотаріусом у м. Ровеньки зареєстрованого в реєстрі № 664. Стягнути на її користь з відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась. Надала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності (а.с. 36). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 21 червня 1996 року (а.с. 10-11), [PERSON] і [PERSON] є власниками житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 13), [PERSON] померла [INFO] року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 14), [PERSON] народилась [INFO] року та її батьками є [PERSON] і [PERSON]. Після реєстрації шлюбу, позивач дошлюбне прізвище «Зеніна» змінила на прізвище «Карнаух» (а.с. 15). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON]. Відповідач [PERSON] прийняв спадщину фактично, оскільки на момент смерті постійно проживав разом із спадкодавцем за однією адресою. 05 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Ровеньківського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON] (а.с. 30). Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї. Згідно розписки від 01 лютого 2014 року, написаною власноруч відповідачем [PERSON] (а.с. 12), він отримав від [PERSON] 23 000 (двадцять три тисячі) гривень за продаж житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Зобов'язався нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу до 01.06.2014 року. Згідно довідки КП «Ровеньківське бюро технічної інвентаризації» Ровеньківської міської ради №799 від 04.07.2014 року, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Ровеньківського нотаріального коругу 21.06.1996 року, р/№ 664 (а.с. 29). Згідно зі ст. 209 Цивільного кодексу України правочин, вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Відповідно до ст. 657 Цивільного Кодексу України договір купівлі-продажу майна укладається у письмовій формі і підлягає, зокрема, нотаріальному посвідченню. Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 220 Цивільного Кодексу України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. У зв'язку з тим, що сторонами відбулося повне виконання договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] але відповідач ухилився від його нотаріального посвідчення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наведених вище підстав. На підставі викладеного та

Outcome: approved