Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 3 000 грн. на дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 25.10.2011 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 602. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає та перебуває на утриманні позивача. Заочним рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 21.04.2017 року шлюб між сторонами розірвано. Оскільки щомісячні витрати позивача на сина становлять близько 6 000 грн., а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання та виховання їхньої спільної дитини, хоча стан здоров`я і матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати спільну дитину, а тому позивач [PERSON] була змушена звернутись до суду. Ухвалою від 30.09.2020 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, позов просила задоволити. В судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 3 000 грн. на дитину щомісячно заперечили. Разом з тим, відповідач зазначив, що готовий сплачувати аліменти у розмірі мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали позову, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Також ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначені розміру аліментів, серед іншого, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Згідно з ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Зі змісту ст. 81 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено судом, неповнолітній [PERSON] проживає з матір`ю, позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на утриманні позивача. Відповідач [PERSON] є працездатною фізично здоровою особою, інших дітей на утриманні не має, проживає сам. Належним чином підтверджуючих доказів про те що він утримує свого неповнолітнього сина суду не надав. Крім того, в судовому засіданні погодився сплачувати аліменти у розмірі мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, враховуючи положення ст. 4 Закону України «Про прожитковий мінімум», що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, та відповідно підлягає перегляду та зміні кожного наступного року, суд приходить до переконання, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 2 600 грн. з проведенням індексації відповідно до Закону, а тому позов підлягає до задоволення частково. На підставі викладеного,

Outcome: approved