Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вище вказаним позовом в якому просить: позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина- [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 27 червня 2008 року, позивач та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, та видане свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 27.06.2008 р. Від шлюбу сторони мають дитину- [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 23 жовтня 2012 року. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2019 року шлюб між сторонами розірвано. Фактично шлюбні стосунки було припинено з червня 2017 року, що зазначено у позовній заяві про розірвання шлюбу, сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачкою . Спорів стосовно міста проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати зі позивачкою .Весь цей час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. З 13 березня 2019 року, за рішенням суду відповідач повинен сплачувати аліменти. Жодного разу з березня 2019 року відповідач навіть не поцікавився за які кошти виховується дитина. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.01.2020 року складає 21993,20 грині. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Нагляд за станом здоров`я дитини з моменту її народження і по сьогоднішній день здійснює мати, [PERSON] . Батько участі в цій сфері життя дитини не приймав. Ці обставини підтверджуються відповіддю головного лікаря дитячої міської поліклініки №7 від 22.11.2019 року. Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. Додатково [PERSON] займається в гуртках та тренувально-оздоровчих секціях. Ці заняття потрібні неповнолітньому сину, він відвідує кожний предмет з задоволенням. Для розвитку дитини позивачка прикладає всі свої зусилля та можливості Відповідач ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, що підтверджується відповіддю адміністрації ХЗОШ № 98, де навчається [PERSON] . Відповідач не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини. Зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків, у зв`язку з чим позивачка звернулась до суду з вказаним позовом . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та дату судового розгляду повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. У разі неявки відповідача в судове засідання, просила ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, причини не явки суду не повідомив. Представник третьої особи Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності представника органу опіки та піклування. Рішення по справі прийняти з урахуванням висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, яке діє від імені органу опіки та піклування. За таких обставин, суд зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ч. 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено , що з 27 червня 2008 року сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, та видане свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 27.06.2008 року. Від шлюбу сторони мають дитину- [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 23 жовтня 2012 року. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2019 року шлюб між сторонами розірвано. Сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачкою . Спорів стосовно міста проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати зі позивачкою .Весь цей час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Нагляд за станом здоров`я дитини з моменту її народження і по сьогоднішній день здійснює мати, [PERSON] . Батько участі в цій сфері життя дитини не приймав. Ці обставини підтверджуються відповіддю головного лікаря дитячої міської поліклініки №7 від 22.11.2019 року. Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. Додатково [PERSON] займається в гуртках та тренувально-оздоровчих секціях. Ці заняття потрібні неповнолітньому сину, він відвідує кожний предмет з задоволенням. Для розвитку дитини позивачка прикладає всі свої зусилля та можливості Відповідач ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, що підтверджується відповіддю адміністрації ХЗОШ № 98, де навчається [PERSON] . [PERSON] , [INFO] навчається в ХЗОШ № 98 з першого класу , під час навчання хлопця до школи приводить мати [PERSON] , шкільні збори відвідує мати дитини , батько [PERSON] , [PERSON] ,контакт з класним керівником не підтримує ,участі у шкільному житті дитини не бере, успіхами хлопця в навчанні не цікавиться ,вихованням та розвитком дитини опікується мати , [PERSON] , відповідно довідковій інформації ХЗОШ № 98 від 27.11.2019 року , вих. .№ 803. [PERSON] , [INFO] ,перебуває під наглядом фахівців поліклініки з народження. За інформацією лікаря педіатра ,здійснювала контроль та піклувалась про стан здоров`я, супроводжувала сина до фахівців поліклініки , мати ,відповідно довідки КНП «Міська дитяча поліклініка № 7 »Харківської міської ради від 04.12.2019 року № 789. Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування у своєму висновку № 491 від 05.10.2020 року вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина- [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» відповідно до ст. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позивачем надано докази у спосіб та в порядку передбаченому законом, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина. На обсяг батьківських прав та обов`язків не впливає та обставина, що один із батьків проживає окремо від дитини. Дослідивши матеріали справи з письмовими доказами, суд прийшов до висновку, що позов про позбавлення батьківських прав [PERSON] обґрунтований, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного медичного догляду, не спілкується з дитиною та не виявляє до неї інтересу, свідомо нехтуючи своїми обов`язками, цей факт доведений належними та допустимими доказами у справі, що відповідно до ч. 4 ст. 155, п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, є підставою для покладення на нього відповідальності, встановленої законом у вигляді позбавлення батьківських прав. Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Згідно ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved