Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Глухівського міськрайсуду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 жовтня 2013 року вони з відповідачем вступили в шлюб, зареєстрований Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції (актовий запис № 767). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку, [PERSON], [INFO]. Яка проживає разом з нею. Причиною розпаду їх сім'ї стало те, що вони з відповідачем не можуть проживати разом і виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати поточні проблеми, що призвело до постійних сварок та скандалів, а також до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Постійні сварки та скандали відбувалися в присутності їхньої дитини. На даний час проживають окремо і спільного господарства не ведуть. Поновлювати шлюбні відносини не має наміру, вважає, що їх сім'я з відповідачем розпалась остаточно, а тому просить суд розірвати їх шлюб. Відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, хоча і має таку можливість, бо є працездатним, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки, [PERSON], [INFO], в твердій грошовійсумі 1000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за донькою до досягнення дитиною трьох років, у зв'язку з чим позбавлена можливості одержувати будь-які додаткові доходи, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання до досягнення донькою трьох років. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши в заяві про те, що позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до п.5 ст. 74 ЦПК України. Згідно ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З урахування зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивача суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності позивача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу технічним засобом. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 12 жовтня 2013 року Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції (актовий запис № 767) і прізвище дружини [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції від 12 жовтня 2013 року (а.с.10). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку, [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Глухову реєстраційної служби Глухівського міськрайонного управління юстиції у Сумській області від 24 вересня 2014 року (а.с.11). В судовому засіданні встановлено, що спільне сімейне життя сторін не склалося по причині постійних сварок та скандалів, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Сторони на даний час проживають окремо і спільного господарства не ведуть, що свідчить про те, що сім'я фактично розпалася. Від спільного проживання у подружжя є дитина, яка проживає з позивачем. Спору майнового характеру між сторонами немає. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, які виразились в тому, що сімейні стосунки у сторін не склалися через несумісні характери, сім'я фактично розпалась, вважає, що немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, негативно впливати на розвиток дитини, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і має підстави для задоволення заявлених вимог про розірвання шлюбу. Крім цього, оцінюючи усі докази, вирішуючи спір у межах заявлених та підтриманих позивачкою вимог, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні сімейні правовідносини, що полягають у обов'язку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН Про права дитини в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дитини. Згідно ст. 150 ч.5 СК України передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 ч.1 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин є підстави для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, інших осіб на утриманні не має, повинен влаштовувати своє життя так, щоб забезпечувати себе та дитину. Суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 1000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Частиною 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При ухваленні рішення суд враховує матеріальний стан відповідача, регулярність отримання заробітної плати, відсутність інших утриманців. За таких обставин, суд вважає, що оскільки на утриманні позивачки є малолітня дитина, яка не досягла віку 3 років, а відповідач є працездатним й він за законом зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трирічного віку, тому необхідно стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON], як на дружину, з якою проживає дитина, в твердій гршовій сумі 800 грн., щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору щодо вимог про стягнення аліментів, а тому в порядку ч.3 ст. 88 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. На підставі ст. ст. 84, 110, 112, 115, 180, 182, 183 СК України та,

Outcome: approved