Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину і визнання права власності на спадкове майно, свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її матір [PERSON], яка до дня смерті проживала і була зареєстрована в [ADDRESS]. На день смерті з нею за вказаною адресою постійно проживали позивачка по справі та її онук, а син позивачки [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно в тому числі на житловий будинок [ADDRESS]. На спадкове майно [PERSON] склала заповіт на користь свого внука [PERSON] Заповіт посвідчено секретарем виконкому Сілецької сільської ради [INFO] за реєстровим № 50. Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР 1963р., [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, щодо спадкового майна його баби [PERSON], а тому 14.02.2003р. отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на все спадкове майно і 23.04.2003р. зареєстрував своє право власності на спадковий будинок в ДКП ЛОР «Червоноградське МБТІ». Позивачка на день смерті спадкодавця була непрацездатною, оскільки з 01.07.1993р. є інвалідом III групи з дитинства, а тому відповідно до ст. 535 ЦК УРСР мала право успадкувати незалежно від змісту заповіту не менше 2/3 частки, яка належала б кожному з спадкоємців при спадкуванні за законом. Відтак незалежно від змісту заповіту позивачці мало бути видане Свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частини спадкового майна, оскільки вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті своєї матері. Заяву про відмову від обов'язкової частки в межах строку на її подання позивач не подавала, що стверджується архівною довідкою Львівського державного нотаріального архіву № 1000/01-21 від 08.05.2014р., а тому згідно до ст. 549 ЦК УРСР вона вважається такою що прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління (володіння) спадковим майном так як зареєстрована та проживає у спадковому будинку по даний час. Про те, що позивачка мала право на обов'язкову частку у спадщині, а також про те, що видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом на все майно на ім'я сина було порушено її право на спадкування обов'язкової частки у спадщині позивачці стало відомо лише після смерті її сина [PERSON], який помер [INFO], внаслідок її звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після його смерті. Позивачка припускає, що таке право було порушено тому, що син при зверненні до нотаріальної контори з метою спадкування не вказав того, що є інший спадкоємець, що має право на обов'язкову частку, а нотаріус не перевірив вказану обставину, а тому він успадкував весь будинок на який після його смерті відкрилася спадщина, хоча така мала відкритися лише на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS]. На даний час при спадкуванні за законом після смерті сина позивачка і відповідачі мають право на спадкування в рівних частинах кожен майна спадкодавця, внаслідок чого безпідставно набудуть право на частину будинку, яку мала б успадкувати позивачка після смерті своєї матері за законом. З огляду на те, що син позивачки не мав права на спадкування за заповітом всього будинку після смерті своєї баби, а матері позивачки, а лише 1/3 його частину, Свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане державним нотаріусом Сокальської державної нотаріальної контори 14.02.2003р. на ім'я [PERSON] має бути визнано судом недійсним. Зазначає, що строк давності для звернення до суду з вказаним позовом не пропущено, оскільки початок його перебігу слід рахувати з дати, коли вона дізналася в Сокальській державній нотаріальній конторі про те що після смерті своєї матері вона мала право на обов'язкову частку у спадковому будинку. Просить суд визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину, видане [PERSON] державним нотаріусом Сокальської державної нотаріальної контори 14.02.2003р., що зареєстроване в реєстрі за № 1-404. Визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] та припинити право власності [PERSON] на 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS]. В запереченні на позовну заяву відповідач [PERSON] вказала, що згідно ст. 71 ЦК УРСР, загальний строк для захисту права за позовом особи, права якої порушено встановлюються в три роки. Згідно ст. 80 ЦК УРСР, закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою відмови у позові. Зазначає, що позивачем вказаний строк пропущено. Крім цього, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують право позивача на обов'язкову частку в спадщині. Просить у позовних вимогах [PERSON] відмовити та застосувати строки позовної давності. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить задовольнити, в обґрунтування надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково повідомила, що про те, що вона має обов'язкову частку в спадщині своєї матері вона дізналась лише після смерті сина [INFO],який прийняв спадщину після смерті її матері за заповітом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить задовольнити. Повідомила, що порушення прав позивачки на обов'язкову частку в спадщині її матері відбулось внаслідок того, що її син приймаючи спадщину за заповітом не повідомив нотаріуса про те, що його матір є непрацездатною,яка крім цього і проживала на час відкриття спадщини в спадковому будинку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, повідомила, що її чоловік, а син позивачки правомірно набув право на спірний будинок, оскільки його баба склала заповіт у його користь. Крім цього, позивач за захистом своїх прав звернулась в суд із пропуском строку позовної давності, що дає суду право з цих підстав відмовити у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважає, що задовольняючи вимоги позивачки суд обмежить її право на спадщину після смерті батька. Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з таких підстав. Дослідженим свідоцтвом про народження позивачки [PERSON] серії [NUMBER], встановлено, що її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно пенсійного посвідчення [PERSON] [NUMBER], встановлено, що з 01.07.1993р. та безтерміново їй призначено пенсію по інвалідності - ІІІ група загального захворювання. Із довідки №455 від 19.05.2014. виданої виконкомом Сілецької сільської ради, встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO], з 1914р. до [INFO] проживала і була зареєстрованою в [ADDRESS]. На день смерті [PERSON] в [ADDRESS] постійно проживали: дочка - [PERSON], 1942р.н. та онук - [PERSON], 1971р.н. Згідно довідки Львівського державного нотаріального архіву №1000\\01-21 від 08.05.2014р., наданої позивачці [PERSON], встановлено зокрема, що у спадковій справі №117/1998 після смерті [PERSON], заяви від імені позивачки про відмову від спадщини відкритої після смерті [PERSON] не міститься. Із довідки №4663 від 02.09.2013р. виданої КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину посвідченого Сокальською державною нотаріальною конторою 14.02.2003р. за №1-404. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] - [PERSON] помер [INFO] . Дослідженим витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 23.04.2003р. ДКП ЛОР «Червоноградське МБТІ», встановлено, що будинок в [ADDRESS] Сокальського району на праві приватної власності належить [PERSON]. Підстава виникнення права власності - свідоцтво про право на спадщину 1-404 від 14.02.2003р. Із матеріалів спадкової справи №117 за 1998р. спадкодавця [PERSON], яка заведена Сокольською державною нотаріальною конторою, встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] - [PERSON] померла [INFO] Згідно заповіту [PERSON] від 06.03.1987р., посвідченого секретарем Сілецької сільської ради, житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в с. Сілець Сокальського району і все належне їй майно, вона заповіла [PERSON]. Із заяви про прийняття спадщини [PERSON] в Сокальську державну нотаріальну контору від 02.03.1998р., встановлено, що він просить видати йому свідоцтво про право на спадщину спадкодавця [PERSON] Спадкове майно складається з житлового будинку в с. Сілець Сокальського району та земельної частки. Зазначає, що крім нього інших спадкоємці немає. Згідно довідки виконкому Сілецької сільської ради №224 від 1998р., встановлено, що за померлою [PERSON] значиться житловий будинок з надвірними будівлями, що в с. Сілець Сокальського району. В спадковому будинку постійно проживають: [PERSON], 1971р.н. - внук, [PERSON], 1942р.н. - дочка. Дослідженим свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 14.02.2003р. виданого державним нотаріусом Сокальської державної нотаріальної контори Гук Н.М. та зареєстрованого в реєстрі за №1-404, встановлено, що спадкоємцем спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], яка померла [INFO] є [PERSON]. Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. В свою чергу, у матеріалах спадкової справи відсутня заява [PERSON] про відмову від спадщини спадкодавця [PERSON] Згідно ст. 535 ЦК УРСР 1963р., який діяв на час виникнення спірних правовідносин,право на обов'язкову частку в спадщині мають неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. Як встановлено в ході розгляду справи, позивач [PERSON] з 01.07.1993р. (до відкриття спадщини спадкодавця [PERSON]) довічно призначено ІІІ групу інвалідності, відповідно в силу приписів ст. 535 ЦК УРСР вона має обов'язкову частку в спадщині своєї матері [PERSON], яка померла [INFO] Згідно ст. 553 ЦК УРСР, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). У досліджених матеріалах спадкової справи [PERSON] відсутня заява її дочки [PERSON] про відмову від спадщини. В свою чергу, згідно п. 214 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка була чинною станом на час відкриття спадщини, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадщині. Згідно п.211 Інструкції, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути зокрема довідка відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем. В матеріалах спадкової справи наявна довідка виконкому Сілецької сільської ради №224 від 1998р., в якій вказано: в спадковому будинку постійно проживають: [PERSON], 1971р.н. - внук, [PERSON], 1942р.н. - дочка спадкодавиці. Таким чином, всупереч вимогам чинної на час відкриття спадщини Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, державним нотаріусом не з'ясовано кола осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадщині та не взято до уваги проживання із спадкодавицею [PERSON] до часу смерті її дочки [PERSON]. Відповідно до ст. 1301 ЦК України (в ред. 2003 року), свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Згідно п. 27 Постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Відповідно позовна вимога про визнання недійсним Свідоцтва про право на спадщину, виданого [PERSON] державним нотаріусом Сокальської державної нотаріальної контори 14.02.2003р. та зареєстроване в реєстрі за № 1-404 підлягає до задоволення в повному обсязі. Разом з тим, згідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як установлено в ході розгляду справи позивач [PERSON] до відкриття спадщини, а також по даний час проживає в спадковому будинку в [ADDRESS] чим фактично вступила в управління спадковим майном. Відповідно із врахуванням приписів ст. 535 ЦК УРСР 1963р., позовні вимоги про визнання за позивачкою [PERSON] права власності на 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] та припинення права власності [PERSON] на 2/3 частки житлового будинку [ADDRESS] підлягають до задоволення в повному обсязі. Разом з тим, суд критично ставиться до тверджень відповідача [PERSON] про застосування до даних правовідносин строку позовної давності, оскільки про порушення своїх прав позивач дізналася після смерті сина [PERSON], який помер [INFO], а саме тоді, як відповідачі [PERSON] та [PERSON] відповідно 24 та 28 травня 2013р. подали заяви про прийняття спадщини і позивач зрозуміла, що порушено її спадкові права.

Outcome: approved