Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 27.06.2007 року у неї та відповідача народився син [PERSON] Після припинення проживання разом з відповідачем у 2008 році, син залишився проживати разом з матірю та повністю перебуває на її утриманні. При цьому відповідач жодним чином не бере участі у вихованні дитини та його утримання. Заробітна плата позивача не дає їй можливості повністю забезпечити розвиток дитини. Їй постійні звернення до відповідача про необхідність надати матеріальну допомогу були безрезультатними. Середньомісячний дохід [PERSON] складає близько 20000 грн. Інших неповнолітніх дітей у відповідача немає. Крім того, вже більше 7 років відповідач участі у вихованні сина не бере, його розвитком не цікавиться, з дитиною не бачиться і не розмовляє. У звязку з вищевказаним, вважає, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. А тому просить суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON] в розмірі 5000 грн. та позбавити відповідача батьківських прав щодо [PERSON] [INFO]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві та пояснила, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина та не бере участі у вихованні дитини. Її син [PERSON] навчається у школі, з метою всебічного розвитку відвідує платні заняття у спортивній та музичній школі, що потребує матеріальних витрат. В подальшому позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення, згідно яких він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON] та заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини у розміні 5000 грн., посилаючись на те, що у нього є нова сімя та його фінансове становище на даний час важке, вважає розумний та справедливий розмір аліментів буде становити 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Представники третьої особи служби у справах неповнолітніх і дітей Тернопільської міської ради в судове засідання не зявились, однак подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримують висновок органу опіки та піклування. Допитані в якості свідків батьки позивача [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що відповідач не бере участі в утриманні та вихованні дитини, не цікавиться дитиною та не підтримує звязок з сином. [PERSON] не знає свого батька. Відповідач не приїжджає до дитини та не телефонує. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що відповідача не знають та не бачили, що він бере участь у вихованні дитини, також їм відомо, що [PERSON] не відвідує сини та не цікавиться його життям. [PERSON] самостійно виховує та утримує сина. Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких міркувань: [PERSON] народився 27.06.2007 року та його батьками є відповідач [PERSON] та позивач [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-ТП № 056148, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції. Як слідує з довідки про склад сімї № 109 від 26.04.2016 року, виданої ТзОВ «СОВР-1», [PERSON] дійсно зареєстрована в [INFO], до складу сімї, яка прийнята на квартирний облік входять: [PERSON] власник, [PERSON] донька, [PERSON] онук, [PERSON] онук. [PERSON] відвідував дошкільний навчальний заклад № 27 м. Тернополя групу «Лисичка та Журавель» на протязі чотирьох років з 2009 по 2013 роки. За час перебування дитини в дитячому садку мама приходила та забирала хлопчика, приймала активну участь у його вихованні. Батько [PERSON] не виявляв зацікавленості у вихованні дитини та жодного разу не зявився у дитячому садочку, як слідує з довідки № 219 від 06.09.2016 року, виданої Тернопільським дошкільним навчальним закладом № 27 Тернопільської міської ради Тернопільської області. Позивач несе витрати по оплаті за навчання сина [PERSON] в Тернопільській класичній гімназії, що підтверджено квитанціями за жовтень 2015 р. в сумі 600 грн., листопад 2015 року в сумі 300 грн., січень 2016 р. в сумі 600 грн., травень 2016 року в сумі 300 грн., 432 грн.; несе витрати по оплаті за навчання сина [PERSON] в КДЮСША з футболу та інших видів спорту , що підтверджено дублікатами чеків за жовтень, грудень на суму 160 грн., грудень 2015 року, січень, лютий 2016 року; плату за навчання у музичну школу за вересень, листопад 2015 року, січень, березень, травень на суму по 280 грн. Згідно інформаційної довідки про участь батьків у вихованні дитини № 335 від 24.06.2015 року, виданої Тернопільською класичною гімназією Тернопільської міської ради Тернопільської області, [PERSON] навчається у 3-Б початковому класі Тернопільської класичної гімназії Тернопільської міської ради Тернопільської області. [PERSON], батько учня, під час навчання дитини жодного разу не відвідував сина у навчальному закладі, не цікавився успішністю у навчанні та вихованні, поведінкою сина. Батько не здійснював оплату за надання платних освітніх послуг [PERSON] [PERSON] отримує допомогу одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 343,58 грн., що підтверджено довідкою управління соціальної політики Тернопільської міської ради від 11.05.2016 року № 2942. Згідно довідки управління соціальної політики Тернопільської міської ради № 2943 від 11.05.2016 року, [PERSON] одержує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям з 01.12.2015 року по 31.05.2016 року у розмірі 2298,70 грн. [PERSON] працює в ТОВ «МЕДЖИК СЕРВІС» на посаді системного адміністратора з 11.04.2016 року, місячна заробітна плата згідно штатного розкладу складає 1400, грн., як вбачається з довідки про заробітну плату від 02.06.2016 року, виданої ТОВ «МЕДЖИК СЕРВІС». Крім того, [PERSON] є засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Меджик сервіс», згідно з витягом є Єдиного реєстру юридичних та фізичних осіб-субєктів підприємницької діяльності. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, [PERSON] належить однокімнатна квартира на праві приватної власності за адресою м. Київ вул. Регенераторна, 4/1-339 на підставі договору купівлі-продажу від 25.09.2013 року. Відповідно до висновку органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав [PERSON], стосовно малолітньої дитини [PERSON] [INFO] від 02.03.2016 року № 196, орган опіки та піклування вважає за доцільну позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно [PERSON] [INFO]. Згідно вимог ст. 12 закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку природних здібностей дитини. В судовому засіданні встановлено факт винної поведінки відповідача [PERSON] та свідомого ухилення від виконання батьківських обовязків щодо неповнолітнього сина [PERSON], 27.06.2007 року, зокрема, те, що не займається доглядом за дитиною, не виховує її, матеріально не утримує, крім того, таким чином батько не виявляє до дитини батьківської уваги та турботи, не цікавиться станом його здоровя, не бере участі у вихованні. Дитина проживає з матірю, яка займається її доглядом, лікуванням, вихованням, забезпечує належні умови для її проживання та розвитку, що підтверджується вищевказаними документами. Вказані факти підтвердила свідки [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що відповідач не бере участі в утриманні та вихованні дитини та не цікавиться її життям та здоровям. Із змісту ст. 164 ч. 1 п. 2 Сімейного кодексу України вбачається, що батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Таким чином, враховуючи факт ухилення відповідача від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, та визнання ним позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав, це є підставою для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексі України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача аліменти в сумі по 5000 грн. на дитину. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна подати докази, на які вона зсилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Позивач отримує дохід в розмірі 2298,70 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує на те, що заробітна плата відповідача становить 20000 грн. та він має достатній дохід, щоб сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Проте, позивачем не подано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження доводів щодо доходів відповідача в сумі 20000 грн. в місяць. Відповідач, визнаючи позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів в сумі 500 грн. щомісячно вказує, що він з 11.04.2016 року працює офіційно в ТОВ «Меджик сервіс» та його місячна заробітна плата згідно штатного розкладу становить 1400 грн. Однак доказів про наявність обставин, з яких він не працював до 11.04.2016 року, та обставин, що він не може сплачувати аліменти на утримання дитини, зокрема, щодо стану здоровя та наявності на утриманні інших непрацездатних членів сімї, ним подано не було. Відповідачем не було доведено отримання ним регулярного доходу до 11.04.2016 року, тому суд вважає, що вимоги щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі є підставними та підлягають до задоволення. На підставі ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік», установлено у 2016 році прожитковий мінімум для дітей вікoм вiд 6 дo 18 рокiв з 01 січня\~2016 пo 30 квітня -\~1455 грн. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача та дитини, виходить з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівності обовязку батьків щодо утримання дітей, потреби дитини, тому вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення частково, шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі по 1000 грн., щомісячно. На підставі вищенаведених обставин та враховуючи інтереси малолітньої дитини, необхідність умов для її нормального виховання та розвитку, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, позбавити батьківських прав відповідача щодо його малолітньої дитини та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини з дня подання позовної заяви до суду до досягнення нею повноліття.

Outcome: partial