Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії до територіальної громади в особі [PERSON] міської ради і в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 21 березня 2016 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй частку житлового будинку номер 13 по вулиці Тихого (колишня назва - Котовського) в місті Мирноград (колишня назва - Димитров) Донецької області, який належав їй та чоловікові позивача [PERSON] на підставі договору дарування. Відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом, спадкоємцем померлої [PERSON] був чоловік позивача [PERSON]. 07 квітня 2016 року [PERSON] помер, не встигши прийняти спадщину. Після смерті чоловіка [PERSON] позивач мала право прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], в порядку спадкової трансмісії як його дружина - спадкоємець за законом першої черги. Маючи намір прийняти спадщину в порядку спадкової трансмісії як спадкоємець за законом першої черги після свого померлого чоловіка, який був спадкоємцем за заповітом померлої 21 березня 2016 року [PERSON] та помер після відкриття спадщини, не встигши її прийняти, 27 вересня 2016 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Димитровського міського нотаріального округу. Проте, у прийнятті заяви позивачу було відмовлено в звязку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини у шість місяців, який сплинув 21.09.2016 р. При цьому позивачу було розяснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом. Вказаний строк для прийняття спадщини був пропущений позивачем з поважних причин, а саме внаслідок погіршення стану її здоровя, підвищення артеріального тиску та лікування з цього приводу. Тому позивач просить суд, визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії після померлої 21 березня 2016 року [PERSON], на три місяці, після набрання рішенням суду законної сили. Позивач у судове засідання не з*явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, наполягає на задоволенні вимог у повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання не з*явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Судом встановлено, що будинок № 13 по вулиці Котовського (нині Тихого) в місті Димитрові (нині Мирнограді) Донецької області на підставі договору дарування від 16 серпня 1994 року належить [PERSON] та [PERSON], який доводився позивачу чоловіком, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21.06.1980 року (а.с. 9-10). 12 січня 2005 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповідала [PERSON], [INFO]. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької області , зареєстрований в реєстрі за № 155. Даний заповіт є чинним, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), складеним станом на 27 вересня 2016 року (а.с. 11-12, 14-15). 21.03.2016 року [PERSON] померла. За даними координаційного комітету органів самоорганізації населення міста Мирноград, [PERSON], була зареєстрована та мешкала за адресою: вул. Котовського (нині Тихого), будинок 13, міста Димитров (нині Мирнограда) з 02.08.2002 року (а.с.7,16). [PERSON] помер 07.04.2016 року (а.с.8). За довідкою комунального закладу Мирноградського центру первинної медико-санітарної допомоги, [PERSON], знаходилася на лікуванні у період з 02.09.2016 року по 27.09.2016 року із діагнозом: атеросклеротичний кардіосклероз ГБ ІІ ст. СПІ Р3 (а.с. 13). За умовами частини четвертої статті 1236 Цивільного кодексу України чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. За даними державного нотаріуса Димитровської державної нотаріальної контори, наданими станом на 05 жовтня 2016 року, на майно, яке залишилось після смерті [PERSON], померлого 08 квітня 2016 року, згідно даних Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 45311345 від 05 жовтня 2016 року, спадкова справа не відкривалась, Димитровською державною нотаріальною конторою заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались (а.с. 23-25). За змістом статті 1276 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. На спадкування за законом, за правилами статті 1261 Цивільного кодексу України, мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно статті 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Дослідивши всі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі і позивачу є підстави визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що позивач перебувала на лікуванні у період з 02.09.2016 року по 27.09.2016 року, суд вважає можливим визнати поважними наведені позивачем причини пропуску визначеного законодавством для неї строку для прийняття спадщини пiсля смерті [PERSON], після якої мав право спадкувати чоловік позивача [PERSON], померлий 07 квітня 2016 року. На підставі статті 1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved