Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 05 травня 2017 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Ласківської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 1, та відповідно було видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] . За час спільного подружнього життя у них дітей немає. Вказує, що спільне життя з відповідачем виявилось невдалим. Вони не розуміють один одного, не можуть знайти спільної мови. Між ними часто виникають суперечки, разом вони не проживають і спільне господарство не ведуть. Подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам, а тому просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала повністю, просила суд розгляд справи проводити у її відсутність, не заперечувала щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать відповідні поштові повідомлення про вручення поштових відправлень, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, не подав відзив. У зв`язку з зазначеними обставинами, відповідно д ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України. Дослідивши зібрані матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 травня 2017 року виконкомом Ласківської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 1. Дана обставина стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від спільного подружнього життя у сторін дітей немає. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не підтримують подружніх відносин, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, майнового спору у них немає. Їх шлюб існує лише формально, надання судом строку для примирення позивачка не бажає, а збереження шлюбу суперечить її інтересам. Суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунованими і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача в користь позивача також підлягає судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved