Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м.Чернівці до відповідача із позовною заявою про визнання заповіту недійсним та усунення особи від спадкування, відшкодування шкоди посилаючись на те, що її рідна бабуся [PERSON] [INFO] померла, її мати - [PERSON] померла через два дні після смерті бабусі [INFO]. Бабусі на праві власності належала квартира [ADDRESS]. За життя батьки позивач та її батьки опікувались нею, оплачували її лікування. В січні 2013 року захворіла бабуся, яку позивач оформила до Міської клінічної лікарні №3 по вул. Головній, 200. Тоді вона зателефонувала до свого дядька - [PERSON] та просила його приїхати. Коли відповідач приїхав, то відразу відібрав у позивача ключі, перестав пускати її до квартири бабусі та між ним почали виникати сварки. Як пізніше вона дізналась, відповідач не надавав належної допомоги бабусі, на не доглядав її. Ще в грудні 2012 року її бабуся мала намір якимось чином розпорядитись своєю квартирою, для чого консультувалась з помічником нотаріуса. Під час перебування в лікарні в січні 2013 року бабуся неодноразово вимагала у відповідача викликати до неї нотаріуса для складання заповіту, однак відповідач відмовлявся це зробити. Оскільки бабуся вже склала заповіт на його ім'я. Після смерті бабусі позивач дізналась, що в 2003 році нею був складений заповіт на користь [PERSON] Окрім цього, в квартирі бабусі залишись її речі, які відповідач відмовляється повертати, а саме ковдри, меблева стінка, золоті сережки, збірник книжок, надувний човен на загальну суму 17500 грн. Просила визнати заповіт [PERSON] від 15.12.2003 року посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] недійсним, усунути від права спадкування [PERSON] після смерті [PERSON], яка померла [INFO], стягнути з [PERSON] на користь позивача 17500 грн. В судовому засіданні позивач та представник позивача змінили позовні вимоги. просили позовні вимоги в частині визнання заповіту недійсним та стягнення 17500 грн. на користь позивача залишити без розгляду. За результатами цього клопотання судом 04.11.2014 року була винесена ухвала. Інші позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просили позов задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що її доверитель проживає у Російській Федерації. Він періодично приїхав до матері, надавав їй допомогу. Твердження позивача є безпідставними та такими, що до задоволення не підлягають. Просила відмовити в задоволенні позову. Суд заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі вважає. що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] померла, мати позивача - [PERSON] померла через два дні після смерті бабусі [INFO]. Бабусі на праві власності належала квартира [ADDRESS]. За життя батьки позивач та її батьки опікувались нею, оплачували її лікування. В січні 2013 року захворіла бабуся, яку позивач оформила до Міської клінічної лікарні №3 по вул. Головній, 200. Тоді вона зателефонувала до свого дядька - [PERSON] та просила його приїхати. Коли відповідач приїхав, то відразу відібрав у позивача ключі, перестав пускати її до квартири бабусі та між ним почали виникати сварки. Як пізніше вона дізналась, відповідач не надавав належної допомоги бабусі, на не доглядав її. Ще в грудні 2012 року її бабуся мала намір якимось чином розпорядитись своєю квартирою, для чого консультувалась з помічником нотаріуса. Під час перебування в лікарні в січні 2013 року бабуся неодноразово вимагала у відповідача викликати до неї нотаріуса для складання заповіту, однак відповідач відмовлявся це зробити. Оскільки бабуся вже склала заповіт на його ім'я. Після смерті бабусі позивач дізналась, що в 2003 році нею був складений заповіт на користь [PERSON] Відповідно до частини 5 статті 1224 Цивільного кодексу України за рішенням суду особа може бути усунута від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Факт ухилення від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця лише тоді підставою для усунення особи від права на спадкування, якщо цей факт встановлений судом. Як роз'яснено в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Крім того, при розгляді таких справ суду належить з'ясовувати чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем склались неприязні відносини. Позивач на протязі тривалого часу проживала разом з бабусею, за якою через похилий вік останньої необхідно було доглядати. В свою чергу відповідач приїхав раз в рік та будь-яких доказів того, що він надавав допомогу своїй матері, яка її потребувала не надав. При цьому, як було встановлено в судовому засіданні, з показів свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та ці обставини не заперечувала представник відповідача по справі, відповідач після того, як приїхав відмовився від послуг медсестри по догляду за мамою, однак сам доглядати весь час перебування матері в лікарні не міг. Представником відповідача були надані в судовому засіданні копії чеків, однак тільки частину їх суд може прийняти до уваги, оскільки в більшості чеків зазначені засоби та ліки, призначення яких для хворої [PERSON] доведено не було. Тобто матеріалами справи встановлено, що позивач на протязі тривалого часу опікувалася та надавала матеріальну та іншу допомогу спадкодавцю, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані. Таким чином, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч.5 ст.1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. В судовому засіданні було встановлено, що мати позивача ( донька [PERSON].) також тривалий час хворіла на тяжку хворобу, в результаті чого [INFO] померла. З врахуванням цього, на утриманні позивача та її батька були бабуся та мати. Відповідач будь-якої допомоги не надавав хоча має роботу. Дохід та надавати допомогу своїй матері мав можливість. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON]. підлягають до задоволення. Необхідно усунути [PERSON] від права спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. На підстав викладеного,

Outcome: approved