Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Бориславського відділення електропостачання про визнання незаконним відключення від мережі електропостачання, повернути вкрадені гроші та стягнення моральної шкоди. У судовому засіданні позивачем було подано нову позовну заяву - за її позовом та [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» про визнання незаконним відключення від мережі електропостачання, та стягнення моральної шкоди. В даній позовній заяві просять зобов'язати енергомережу відшкодувати збитки, завдані їх діями, повернути гроші, які сплатили за міфічний борг, виплатити 10000 грн. морального відшкодування за 4 місяці. Позовні вимоги мотивують тим, що позивачі зареєстровані та проживають за адресою [ADDRESS]. 08 серпня 2014 року зламався лічильник обліку електроенергії і 11 серпня 2014 року [PERSON] подала заяву до Бориславського РЕМ у Львівській області про заміну лічильника. 01 вересня 2014 року була проведена заміна лічильника. 10 листопада 2014 року відповідачем неправомірно було відключено енергопостачання належного позивачам будинку. У зв'язку із неправомірним відключенням позивачам завдано майнової шкоди на суму 4007 гривень; зіпсовано продукти харчування, які зберігались у холодильнику та морозильній камері. Просять стягнути із відповідача завдану майнову шкоду та моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень. У судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, дали пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Представник ПАТ «Львівобленерго» Блищак О.Б., який діє на підставі довіреності №112-4170 від 22 грудня 2014 року у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає їх необґрунтованим та такими, що не підлягають до задоволення. Заслухавши пояснення позивачів, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків: Правом на звернення до суду за захистом наділена кожна особа у випадку порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, принцип чого закріплений ст. 3 ЦПК України. Відповідно до положень статей 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи лише в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Обов'язок доказування статтею 60 ЦПК України покладено на сторону, яка посилається на доказувані обставини як на підставу своїх вимог та заперечень. Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Правовідносини з постачання електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, ст.ст.24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 року № 1416. Відповідно до п. 27 Постанови КМУ від 26.07.1999 року «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення» у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та недотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження, енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі. Судом встановлено, що позивачі проживають у будинку [ADDRESS], є споживачами послуг електропостачання. 10 листопада 2015 року квартира позивачів була відключена від електричної мережі за борг. Про наявність заборгованості та про відключення електричної енергії споживач була попереджена 10 жовтня 2014 року. Відповідно до п. 36 Правил користування електричною енергією для населення відновлення електропостачання споживача здійснюється протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості після усунення порушень і оплати споживачем заборгованості, витрат на повторне підключення та збитків, завданих енергопостачальнику. Після сплати позивачем суми заборгованості за спожиту електричну енергію, що підтверджується відповідними квитанціями, було проведено підключення електроенергії на виконання п. 36 Правил користування електричною енергією для населення. Таким чином, при відключенні квартири позивачів від мережі електропостачання, відповідач діяв в межах діючого законодавства України. Позовні вимоги про визнання неправомірним відключення електропостачання житлового будинку є безпідставними та необґрунтованими. Правових підстав для їх задоволення у суду немає. Щодо позовних вимог про зобов'язання відшкодувати збитки, завдані діями публічного акціонерного товариства «Львівобленерго», повернення передплачених коштів за спожиту електроенергію та вартість зіпсованих продуктів харчування, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні у зв'язку із визнанням дій відповідача щодо відключення електроенергії в квартирі позивачів правомірними. Крім цього, позивачі просять стягнути з відповідача на їх користь відшкодування моральної шкоди, завданої у зв'язку із неправомірними діями щодо відключення електроенергії в їхній квартирі. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених даної статтею. Пунктом 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Проте, позивачами не доведено протиправності дій відповідача, його вини, а також наявності інших правових підстав для відшкодування моральної шкоди. Таким чином, у задоволенні позовних вимог про стягнення відшкодування моральної шкоди слід відмовити. З урахуванням наведеного та

Outcome: dismissed