Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. У своєму позові [PERSON] просила суд стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття [PERSON] починаючи з часу подачі позову, допустити рішення до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. У своєму позові [PERSON] посилалась на те, що 20 грудня 2014 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюбу. На підставі заяви відповідача відомості про народження дитини були внесені відомості до актового запису про народження та видано свідоцтва про народження, в якому батьком дитини зазначений відповідач. З вересня 2016 року батько дитини не виділяє грошових коштів на утримання своєї дитини, не виконує батьківські обов'язки, тому вона звернулась до суду про стягнення аліментів. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому просить суд виключити відомості про його [PERSON] батьківства з актового запису № 152 від 22 лютого 2010 року, зробленого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області про народження [PERSON], [INFO], в задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів просить суд відмовити. У своєму позові [PERSON] посилався на те, що 20 грудня 2014 року він уклав шлюб з [PERSON]. На початку 2015 року за домовленістю з [PERSON], яку було досягнуто в результаті переконання його з боку відповідача в тому, що насправді він є біологічним батьком народженої [PERSON] [INFO], оскільки вони познайомились з відповідачкою та почали з нею зустрічатися та мали інтимні стосунки, близько року до народження дитини, але потім неодноразово розходилися та сходились, ним було визнано батьківство щодо малолітньої дитини, народженої [INFO] року, щоб донька виховувалась у повноцінній сім'ї. У зв'язку із зазначеним 17 лютого 2015 року було видано свідоцтво про народження на ім'я [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали та посилались на обставини викладені у позові. Просили суд стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття [PERSON] починаючи з часу подачі позову, допустити рішення до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. В задоволені зустрічного позову просили суд відмовити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] заперечували щодо задоволенні позову та просили суд відмовити, та зустрічні вимоги просять задовольнити та виключити відомості про його [PERSON] батьківства з актового запису № 152 від 22 лютого 2010 року, зробленого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області про народження [PERSON], [INFO], в задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів просить суд відмовити. У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Заводського районного у місті Дніпродзержинську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, не з'явився, причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою позивачу близько 20 років, з відповідачем знайома з 2014 року. Відомо їй, що позивач познайомилась із [PERSON], тобто відповідачем, коли вона була вагітною. В судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона є сестрою позивачу та із відповідачем знайома з 2009 року. [PERSON] у 2008 році поїхала на заробітки в іншу частину України та приїхала вже вагітною. В судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що він є батьком позивачу [PERSON] та повідомив, що з [PERSON] він познайомився в 2010 році. [PERSON] по листопада 2009 року була на заробітках в іншій частині України. Відповідач [PERSON] не є біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона є подругою позивачу [PERSON] та знайома із відповідачем з 2009 року, який не є батьком дитини. З 2008 року по 2009 рік позивач була на заробітках в іншому місті, повернулась вагітна. З відповідачем [PERSON] вона познайомилась в жовтні 2009 року. Дитини [PERSON], [INFO], від іншого чоловіка [PERSON]. В судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона працює вихователем в дитячому садочку, де навчається [PERSON], [INFO], вважає, що батьком дитини є саме відповідач [PERSON] В судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона є подругою мами відповідача. Відомо, що батьком дитини [PERSON], [INFO], є відповідач. В судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що з відповідачем [PERSON] знайома з 2006 року. На початку 2009 року сторони зустрічались в квартирі, яку він надав їм в користування на деякий час. В судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що працює разом із відповідачем [PERSON] з 2007 року. Йому відомо, що сторони з травня 2009 року почали спілкуватися, зустрічатися, зареєстрували шлюб, тому що у них спільна дитина. В судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона є мамою відповідачу [PERSON] та з позивачем знайома з травня 2009 року, зустрівшись з нею у себе вдома. В червні 2010 року вона другий раз бачилась із [PERSON], коли вона із [PERSON] прийшли додому разом із онукою та повідомили, що будуть жити разом. [PERSON] завжди вважав [PERSON], [INFO], своєю дитиною. Вислухавши сторони та представників сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, надані суду докази, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, а зустрічні слід задовольнити з наступних підстав. Згідно до вимог ст. 122 Сімейного Кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] року у м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області, у графі мати зазначена [PERSON] у графі батько [PERSON], як встановлено в судовому засіданні відповідач записаний батьком за його заявою 17 лютого 2015 року, що вбачається зі свідоцтва про народження, яке видане Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 17 лютого 2015 року, актовий запис № 152, а також не заперечується відповідачем. Відповідно до свідоцтва про шлюб сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20 грудня 2014 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 670. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] визнав себе батьком дитини [PERSON], [INFO], з урахуванням чого було здійснено в актовий запис про народження дитини. Відповідно до вимог ч.1 ст.136 Сімейного Кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Так, позивач скористався наданим йому правом, звернувся до суду із позовом про оспорювання батьківства, тому як вважає, що він не є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Пунктами 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК- шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до вимог ч.2 ст. 136 Сімейного Кодексу України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Посилання позивача на вимоги ч.5 ст.136 Сімейного Кодексу України, згідно якої не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123цього Кодексу, є безпідставними з огляду на наступне. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, позивач будь-яких доказів того, що відповідач [PERSON] був обізнаний про те, що останній не є біологічним батьком дитини суду не надала, а також посилання свідків на те, що позивач на час зачаття дитини знаходилась на заробітках в іншій частині України не спростовує факт того, що відповідач не знав, що він не є батьком дитини, тому як позивачем не надані документи, що остання дійсно виїжджала на заробітки. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року, № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати батьківство, пред'являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про спорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Оскільки, предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною, то у разі доведеності цієї обставини, суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Окрім цього, з висновку проведеної експертизи КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» від 18 січня 2018 року спростовуються обставини того, що малолітня дитина [PERSON], [INFO], не є дитиною відповідача [PERSON]. Так, під час судового розгляду, за клопотання відповідача судом була призначена судово-медична експертиза, проведення якої доручено КЗ «Дніпропетровському обласному бюро судово-медичних експертиз» ДОР, відповідно до висновку якої молекулярно - генетичним аналізом встановлено, що у дитини [PERSON], [INFO], серед досліджених локусів виявлені алелі, які не виявляються у припустимого батька, тобто отримані від іншого чоловіка, а тому встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO], не може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], народженої громадянкою [PERSON], [INFO], тобто батьківство виключається. Таким чином, враховуючи те, що відповідач заперечує своє біологічне батьківство дитини, тобто стверджує про відсутність кровного споріднення між ним та дитиною, а також на час реєстрації його батьком дитини він не знав про це, та враховуючи висновок судово-генетичної експертизи №17 від 18 січня 2018 року, суд вважає необхідним зустрічний позов задовольнити як обгрунтований та підтверджений поданими доказами та виключити з актового запису про народження дитини відомості про відповідача як батька дитини. За таких обставин суд вважає, що вимоги відповідача є обґрунтовані та підлягають задоволенню, та, у зв'язку з недоведеністю того, що відповідач є біологічним батьком дитини, вимоги позивача про стягнення аліментів не підлягають задоволенню. Крім того, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп., який підтверджується квитанцією про сплату судового збору, будь-яких документів щодо сплати вартості проведення експертизи суду не надав. На підставі викладеного та

Outcome: approved