Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 162 від 24.10.2009 і відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] » та стягнути судові витрати в розмірі 840,80 грн. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинилися з липня 2020 року, а шлюб носить лише формальний характер. Позивач зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглядати справу без її участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судові засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України судом розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача [PERSON] до суду, однак останній в судові засідання на вказану в оголошенні дату не з`являвся, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 24 жовтня 2009 року сторони уклали шлюб, що підтверджує свідоцтво про шлюб, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції 9м.Харків) реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 13.11.2020). Позивач вказує на те, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинилися у липні 2020 року, а шлюб носить лише формальний характер. Позивач зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Бажання відновити шлюбні відносини сторони не виявили, виходячи з чого суд дійшов висновку про те, що подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. Крім того, позивачем заявлена вимога про відновлення дошлюбного прізвища « [PERSON] » після розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Даною нормою встановлено, що зміна прізвища в результаті розірвання шлюбу є виключним правом позивача, однак позивачем не надано доказів порушення цього права, та, відповідно, необхідності судового захисту, а тому така позовна вимога не підлягає задоволенню. За змістом ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позовних вимог судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial