Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. Позов обґрунтовано тим, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 18 липня 2014 року Виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області . Від вказаного шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , який на час пред`явлення позову мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач ніде не працює, матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. В листопаді 2018 року між позивачем та відповідачем шлюбні відносини припинені, разом не проживають. На підставі викладеного, враховуючи вимоги статті 180 СК України позивач звернулась з даним позовом до суду. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 квітня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце цього засідання повідомлялись належним чином. Позивач надала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей отриманих судом у порядку частини 6 статті 187 ЦПК України, причини не явки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не надав, а також будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою нею у письмовій заяві про розгляд справи без її участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 18 липня 2014 року в Виконавчому комітеті Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, про що зроблено актовий запис №21. Від зазначеного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 02 грудня 2014 року Виконавчом комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, актова запис № 85. Факт проживання дитини [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю, позивачем по справі та перебування на її утриманні, підтверджується актом депутата Роганської селищної ради Харківського району Харківської області від Відповідно до частини 1, 2 статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статтей 8 , 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно частини 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач є працездатною особою молодого віку, не позбавлений можливості працювати, даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх (малолітніх) дітей та непрацездатних членів сім`ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину суду не надано, а тому суд приходить до висновку що відповідач має можливість виконувати свій обов`язок щодо утримання дитини. Згідно статті 23 Конституції України кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов`язки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості. Кожна людина вільна в виборі способу життя і тому, відповідач повинен обрати корисний спосіб життя як для себе особисто, так і для своєї дитини і для суспільства в цілому. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» установлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Отже, враховуючи прожитковий мінімум на дитину, встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2019 рік», обов`язок утримувати дітей, який покладено на обох батьків, суд вважає, що аліменти у розмірі 2 000 (чотири тисячі ) гривень, які заявлені позивачем є великими. Між тим, виходячи із того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, враховуючи її вік, а також той факт, що більший тягар по її утриманню лежить на матері, оскільки дитина проживають з нею, суд вважає за можливе відступити від рівності часток і встановити розмір аліменти в твердій грошовій сумі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок щомісячно. Згідно частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов про стягнення аліментів на утримання дитини поданий до суду 19 березня 2019 року. Якщо розмір аліментів визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі , то він підлягає відповідно до закону індексації, в зв`язку з чим суд не приймає до уваги вимогу позивача, щодо визначення аліментів у твердій грошовій сумі, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо встановлено аліментів в твердій грошовій сумі суд зазначає. Статтею 184 СК України чітко визначені обставини при яких суд стягує аліменти у твердій грошовій сумі. З 08 липня 2017 року діє нова редакція вказаної статті, якою передбачено право одержувача аліментів визначати розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Підстави, умови і порядок стягнення аліментів, визначення їх розміру істотно змінився на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, зокрема, можливість стягнення аліментів у твердій грошовій сумі не пов`язано з наявністю у платника нерегулярного, мінливого доходу, одержання частини доходу в натурі. З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 19 березня 2019 року і до досягання дитиною повноліття. Статтею 179 СК України встановлено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, в зв`язку з чим з [PERSON] за вимогу про стягнення аліментів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: partial