Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування жилою площею в будинку [ADDRESS], посилаючись на те, що зазначений будинок належить їй на праві власності. Відповідач [PERSON] є її дочкою, вона зареєстрована у належному їй будинку, проте з січня 2002 року в ньому не проживає, комунальні послуги відповідач не сплачує, участі у благоустрою будинку не приймає, її особистих речей в будинку не має, ніхто не перешкоджав і не перешкоджає проживанню відповідача у спірній квартирі. Реєстрація відповідача у належному їй будинку порушує її права, оскільки вона вимушена сплачувати комунальні послугу з урахуванням відповідача, яка фактично в квартирі не проживає, вона не може вільно розпоряджатись належним їй на праві власності майном. Просить суд визнати відповідача [PERSON] такою, що втратили право користування жилою площею в будинку [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні вищевикладеним, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає, за таких обставин враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що [PERSON] на праві власності належить квартира будинку [ADDRESS], що підтверджується ріщенням Кіровського районного суду м. Донецька від 18 вересня 2007 року, що набрало законної сили, витягом з державного реєстру правочинів № 17247975, , копії вказаних документів є в матеріалах справи. Суд встановив, що у спірному будинку значиться зареєстрованою [PERSON], що підтверджується домовою книгою на спірний будинок, копія якої є в матеріалах справи. Суд встановив, що відповідач є зареєстрованою, але з січня 2002 року і по теперішній час не проживає в спірному будинку, зазначені обставини підтверджуються крім пояснення позивача, актом ОКМ № 4 Кіровського району м. Донецька від 17 січня 2014 року, який є в матеріалах справи. Суд встановив, що ніхто не перешкоджає і не перешкоджав, проживанню відповідача в спірному будинку, комунальні послуги сплачує позивач, на жилу площу в спірному будинку відповідач не претендує, так як вона не ставила питання щодо свого вселення в спірний будинок або усунення перешкод в користуванні житлом. За таких обставин, суд встановив, що відповідач понад шість місяців без поважних причин в спірному будинку не проживає, в зв'язку з чим згідно зі ст. 71 ч. 1 ЖК України втратила право на жилу площу у вказаному будинку. В судовому засіданні встановлено, що комунальні послуги сплачує позивач, реєстрація відповідача в спірній квартирі порушує її житлові права, гарантовані чч.1, 3 ст.41 Конституції України, її права, як власника, закріплені в ст.ст. 319, 321 ЦК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними та власником житла або законом. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним, що відповідач фактично в будинку [ADDRESS] не проживає з січня 2002 року без поважних причин і тим самим втратила право користуватись жилою площею у вказаному будинку, тому вимоги позивача про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловою площею в зазначеному будинку є законними, обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного, чч.1, 3 ст.41, ч.1, 3 ст. 47 Конституції України, ст.ст. 319, 321 ЦК України, ст.ст.71 ч.1, 191, ч.4 ст.154, ст.162, ч.2 ст.167 ЖК України, ст.ст. 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved