Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно з моменту звернення до суду і до досягнення сином, [PERSON], трирічного віку. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем, [PERSON] Шлюб між ними було розірвано 08 січня 2015 року. Від шлюбу вони мають спільну дитину - сина, [PERSON], [INFO]. Домовленості між ними про участь відповідача в утриманні дитини не досягнуто, участі в її утриманні відповідач не бере. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків. Вона ж перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-ого віку, відповідно до наказу № 137-к від 14 травня 2015 року. Відповідач працює у Державному підприємстві спеціального зв'язку, має постійний заробіток, а також має можливість сплачувати аліменти на неї. У даний час, вона перебуває в тяжкому матеріальному становищі, відповідач зовсім матеріально не допомагає, джерел доходу, окрім соціальних витрат по догляду за дитиною вона не має, або допомоги батьків разом з якими проживає вона з малолітньою дитиною. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чи\-ном повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, та за згодою представника позивача постановити заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 08 серпня 2014 року між сторонами було укладено шлюб (а.с.5). 08 січня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.7). [INFO] року народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, законодавцем передбачено безумовне право дружини, з якою проживає дитина, на її матеріальне утримання батьком дитини. Як встановлено судом, малолітній син [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS], при цьому відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає окремо від них за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно довідки від 11 січня 2016 року, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоцентр Київ», [PERSON] працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Автоцентр Київ» з 17 листопада 2006 року по теперішній час на посаді адміністратора відділу обслуговування клієнтів та з 15 травня 2015 року по [INFO] року згідно наказу № 137-к від 14 травня 2015 року знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.9). Відповідно до ч. 4 ст. 75 Сімейного кодексу України, один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до довідки № 8-17/04 від 18 січня 2016 року, виданої Державним підприємством спеціального зв'язку, [PERSON] працює у Державному підприємстві спеціального зв'язку з 04 листопада 2011 року по 31 травня 2012 року - фельд'єгерем цеху доставки (наказ № 280к від 04 листопада 2011 року), з 01 червня 2012 року працює інженером 1 категорії відділу безпеки по теперішній час (наказ № 77к від 15 травня 2012 року). Згідно довідки про доходи № 4 від 18 січня 2015 року, виданої Державним підприємством спеціального зв'язку, загальна сума доходу [PERSON] за період з липня 2015 року по грудень 2015 року становить 36 403 гривні 15 копійок (а.с.33). Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2016 року - 1330 гривень. Відповідно до ст. 77 Сімейного кодексу України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Згідно ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність заробітку у відповідача, розмір прожиткового мінімуму для осіб, передбачений Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» , також те, що розмір аліментів, про який просить позивача, відповідає вказаним законом межам та гарантує дотримання прав позивача на мінімальну матеріальну допомогу з боку відповідача, враховуючи той факт, що позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, заробітку не має. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] року. Згідно ч.1 ст. 79 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у відповідності до ст. 88 ЦПК України від сплати якого при зверненні до суду була звільнена позивач. На підставі викладеного,

Outcome: approved