Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №62 в будинку №29 по вулиці Маршала Говорова в місті Кременчуці Полтавської області. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що їй на праві приватної власності належать квартира [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстрована донька позивача, [PERSON], [INFO]. [PERSON] зазначає, що відповідач в зазначеній квартирі не проживає з січня 2014 року. Знятися з реєстрації в заначеному житловому приміщенні [PERSON] не має можливості, оскільки остання постійно проживає в іншій країні. Реєстрація відповідача в належній позивачу квартирі [ADDRESS] тягне за собою підвищений розмір нарахованих комунальних послуг, що створює позивачу матеріальні труднощі. Окрім того, реєстрація [PERSON] в належному позивачу житлі створює перешкоди у користуванні та розпорядженні останнім. За викладених обставин позивач і вимушена звернутись до суду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявились, хоча належним чином повідомлялись судом про дату, час та місце розгляду справи, однак представник позивача [PERSON] завчасно надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглянути справу без їх участі та зазначила, що сторона позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялась судом про дату, час та місце розгляду справи, однак надала до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнала в повному обсязі, зазначила, що не заперечує проти їх задоволення; просила суд розглянути справу без її участі. \~ \~ \~ \~Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивачу [PERSON] на праві приватної власності належать квартира [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі продажу, посвідченого 19 червня 2009 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за номером 5016, а також витягом з Державного реєстру правочинів від 19 червня 2009 року; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» за номером 23167914 від 01 липня 2009 року. Згідно зі статтею 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно довідки ТОВ «Місто для людей» від 20 серпня 2018 року, за адресою квартира [ADDRESS] зареєстрована: [PERSON], [INFO]. Факт реєстрації відповідача за зазначеною адресою підтверджується також повідомленнями Крюківської районної адміністрації виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області за вих.№7359/01-27 від 11 жовтня 2018 року, №6020/01-27 від 01 листопада 2018 року. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] за адресою реєстрації не проживає. Так, згідно акту про не проживання ТОВ «Місто для людей» б/н від 20 серпня 2018 року, підписаний громадянами [PERSON], [PERSON], та засвідчений заступником відділу по роботі з громадянами ТОВ «Місто для людей», [PERSON], за адресою: [ADDRESS], [PERSON], не проживає з 2014 року по теперішній час. \~ \~ \~ \~Згідно із частиною 1 статті 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. У відповідності до частини 1 статті 386 власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до вимог статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,до якої України приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем внаслідок наявності її реєстрації у помешканні, власником якого є позивач, створює перешкоди останній у користуванні житловим приміщенням, в зазначеному житловому приміщенні не проживає понад шість місяців. \~ \~ \~ \~Згідно із частиною 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~Згідно зі\~статтею 163\~Житлового кодексу\~УРСР,\~у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Так, відповідно до частини 1 статті 71 Житлового кодексу\~УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. \~ \~ \~ \~Так, в судовому засіданні достовірно встановлений факт, що відповідач, [PERSON], зареєстрована у [INFO], власником якого є позивач. Однак, відповідач не проживає у зазначеному житловому приміщенні з 2014 року і по теперішній час. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем втрачено право на користування зазначеним житлом, оскільки вона відсутня у вказаному житловому приміщенні понад шість місяців без поважних причин. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги доведений в судовому засіданні факт непроживання відповідача [PERSON] в помешканні, власником якого є позивач, понад шість місяців без поважних причин, а також ті обставини, що реєстрація відповідача перешкоджає позивачу, як власнику житла, в повній мірі користуватися належними їй правами в зазначеному житловому приміщенні, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON], у звязку з чим вони підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved