Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Лунківської сільської ради, третя особа відділ Держземагенства в Герцаївському районі, про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним. Посилається на те, що 30 червня 2011 року , відділом Держкомзему у Герцаївському району Чернівецької області був складений на її ім'я [PERSON] державний акт серії ЯЛ № 599758 на право власності на земельну ділянку площею 0,2411 га. Зазначений державний акт був виданий на підставі свідоцтва про право на спадщину за Законом від 13.11.2010 року, зареєстрованого державним нотаріусом Герцаївського району,Чернівецької області за № 1406. Спадщина , на яку видано це свідоцтво складається з земельної ділянки площею 0,2500 га., кадастровий номер - 7320783000:01:003:0061 для будівництва та обслуговування жилого будинку та земельної ділянки площею 0,2700 га., кадастровий номер - 7320783000:01:003:0061 для ведення особистого підсобного господарства. Земельні ділянки належали померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю 1 - ЧВ № 009484 виданого Лунківською сільською радою Герцаївського району 02.09.1997 року. 16 січня 2014 року позивач звернулася із заявою до державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у Герцаївському районі Чернівецької області про надання відомостей з Державного земельного кадастру на земельну ділянку кадастровий номер - 7320783000:01:003:0060, але у наданні таких відомостей їй було відмовлено з підстав, що документи не відповідають вимогам встановленим законом, а саме через невідповідності площі земельної ділянки зазначеної у державному акті ЯЛ № 599758. виданого на її ім'я розміром 0,2411 га. і площі земельної ділянки - 02500 га. зазначеної у свідоцтві про право на спадщину від 13.11.2010 року виданого на її ім'я. Виявлена невідповідність на підставі п.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» стала підставою для звернення до суду та визнання недійсності державного акту, який виданий з помилками, тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з підстав зазначених у позовній заяві та просила його задовольнити. Також позивач додала, що вона після отримання свідоцтва про право власності на спадщину належним чином замовила технічну документацію ,їй на місцевості було виділено земельну ділянку розміром 0,25 га для обслуговування житлового будинку ,що відповідало усім даним щодо розміру земельної ділянки яку вона успадкувала, але Чернівецьким регіональним відділенням центру Державного земельного кадастру помилково був надрукований бланк Державного акту на право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку де розмір земельної ділянки був вказаний 0,2411га, та з такими помилковими відомостями відповідач їй видав Державний акт на право власності на землю,на що вчасно вона не звернула увагу. При зверненні до третьої особи відділу Держземагенства в Герцаївському районі про надання відомостей з Державного земельного кадастру з метою подальшого відчуження успадкованого майна їй було відмовлено в наданні відомостей, через те що документи не відповідають вимогам встановленим законом. На словах пояснили ,що дані зазначені у її державному акті є невірними . Вона звернулась до Центру ДЗК із заявами про заміну Державного акту про право власності на земельну ділянку та через зміну законодавства їй було відмовлено, тому просить скасувати незаконний акт, оскільки після цього у неї буде можливість належним чином оформити право власності . Представник відповідача Лунківської сільської ради під час розгляду справи позов визнав та суду пояснив, що дійсно позивач успадкувала земельні ділянки після свого батька, та для оформлення права власності замовила технічну документацію у землевпорядній організації на підставі якої їй органом ДЗК був надрукований бланк держаного акту про право власності на землю, який в свою чергу вони видали позивачу. На той час вони не звернули увагу на те , що в державному акті були занесені помилкові відомості. На даний час сільська рада не може їй замінити акт, оскільки акти більше не видає, тому не заперечує проти задоволення позову . Представник третьої особи відділу Держземагенства в Герцаївському районі позов визнала та пояснила, що дійсно позивач забажавши відчужити успадковану земельну ділянку звернулась до них для отримання відомостей з Державного земельного кадастру , та виявилось, що у представленому нею державному акті на право власності на земельну ділянку є невідповідність розміру земельної ділянки що зазначений - 0,2411 га , тому розміру що зазначений у технічній документації та відомостях ДЗК - 0,25га, зважаючи не це їй було відмовлено у видачі відомостей. Оскільки через зміну законодавства не має можливості видати позивачу новий державний акт , та іншим чином усунути цю помилку неможливо, просить позов задовольнити. Суд, заслухавши пояснення сторін та перевіривши письмові докази по справі , вважає, що визнання відповідачем та третьою особою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 13 листопада 2010 року та копії державного акту про право власності на землю 1-ЧВ № 009484 від 02.09.1997 року позивач [PERSON] отримала від її батька [PERSON] у спадщину дві земельні ділянки, зокрема земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку , розташовані на території Лунківської сільської ради . На підставі цих документів відповідачем, Лунківською сільською радою, 30 червня 2011 року був виданий державний акт на право власності на землю ЯЛ № 5997581 на земельну ділянку площею 0,2411га для будівництва та обслуговування житлового будинку , тобто під час роздрукування державного акту була допущена помилка та розмір земельної ділянки вказаний невірно, а слід було зазначити як 0,25га. Дана обставина підтверджується крім цього дослідженою в судовому засіданні проектною документацією, зокрема кадастровим планом, актом прийому-передачі земельної ділянки ,відмовою у наданні відомостей з Державного земельного кадастру № РВ-7300033192014 Державного кадастрового реєстратора та показами представника відділу Держземагенства в Герцаївському районі. Головне управління Держземагенства у Чернівецькій області , розглянувши заяву позивача, порекомендувало останній звернутись до суду із заявою про визнання вищевказаного акту недійсним, оскільки в ньому наявна технічна помилка, яка згідно діючого законодавства не може бути усунута. Згідно п. п. а, б ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. У відповідності з п. 1.13 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 43 від 04.05.99, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4 червня 1999 р. за N 354/3647 (в редакції, чинній на момент видачі державного акту), складання державного акту на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і об'єднанням громадян всіх видів, у постійне користування або при переоформленні право-установчих документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією. Частиною 1 ст. 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Аналогічна норма мститься і у п.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» на яке посилається в позовній1 заяві позивач. Таким чином, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що видача державного акту на право власності на землю ,що оспорюється позивачем, зі зменшеним розміром земельної ділянки яку позивач успадкувала порушує права останньої, і відповідачем позовні вимоги визнаються - суд приходить до висновку, що державний акт на право власності на землю, слід визнати недійсним. На підставі викладеного, ст. ст. 12, 116 ч. 2, 155 ч. 1 Земельного кодексу України, п. 1.13 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Держкомзему України №43 від 04.05.1999 року та зареєстрованої в Мінюсті України 4 червня 1999 р. за N 354/3647, п.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ,

Outcome: approved