Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Печерська районна в місті Києві державна адміністрація та просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Після отримання відповіді на судовий запити від 31 жовтня 2018 року про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, ухвалою від 28 листопада 2018 року у справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) сторін на 18 лютого 2019 року. Разом із позовом до суду від представником позивача було подано клопотання про витребування у Печерської районного в місті Києві державної адміністрації інформації про осіб місце проживання яких зареєстровано за адресою належної [PERSON] квартири. Ухвалою суду від 25 квітня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, а також витребувано у Печерської районного в місті Києві державної адміністрації інформацію про осіб місце проживання яких зареєстровано у квартирі [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] 06 серпня 2019 року в судовому засіданні було оголошено перерву через неявку відповідача та третьої сторони, а також ненадання витребуваних судом у третьої сторони доказів. В судове засідання 30 серпня 2019 року представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явились, кореспонденція з суду направлялася відповідачеві за адресою її зареєстрованого місця проживання, проте вона не була отримана адресатом, у зв`язку із чим була повернута відправнику з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами загального позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 вересня 2018 року. Відомості про право власності позивача на квартиру зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою від 21 вересня 2019 року за № 138696241. Вказана квартира належала на праві власності [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21 вересня 2018 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Приходько Л.М. зареєстрованого в реєстрі за № 2506. Як вбачається з довідки від 05 листопада 2018 року, виданої відділом з питань реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб Печерської РДА у місті Києві, за адресою належної позивачу на праві власності квартири значиться зареєстрованою відповідач - [PERSON] . З метою усунення перешкод збоку відповідача у здійсненні свого права на користування та розпорядження власним майном, позивач 24 вересня 2018 року направила на адресу її реєстрації письмову вимогу про усунення перешкод у користуванні квартирою та зняття у добровільному порядку з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Оскільки вимога позивача відповідачем залишилася не виконаною, позивач звернулася до суду з позовом про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою. На виконання ухвали суду від 25 квітня 2019 року в порядку, передбаченому ст. 84 ЦПК України, Відділом з питань реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб Печерської районної в м. Києві державної адміністрації надано відповідь про те, що в належній позивачу квартирі зареєстровано місце проживання [PERSON] . У позовній заяві представник позивача вказав, що відповідач з моменту реєстрації права власності позивача на квартиру, у ній не проживає, значилась зареєстрованою тривалий час, її особисті речі у квартирі відсутні, участі в оплаті комунальних послуг не бере, спільного господарства з позивачем не має, та членом сім`ї позивача не являється. За період проживання [PERSON] у квартирі з утворився значний борг з оплати комунальних послуг. Станом на 01 жовтня 2018 року заборгованість становила 22 751,94 грн. з яких: 4097,96 грн. - послуги з електропостачання; 5 594,03 грн. - утримання будинку та прибудинкової території; 1 083,87 грн. - послуги водопостачання; 10 227,02 грн. - централізоване опалення; 72,21 грн. - вивезення побутових відходів; 1676,85 грн. - за спожитий природний газ, що підтверджується долученими до позовної заяви копіями рахунків за комунальні послуги. В той же час реєстрація місця проживання відповідача [PERSON] у квартирі позивача створює перешкоди у розпорядженні нею, призводить до додаткових витрат, зокрема, необхідних для оплати житлово-комунальних послуг. Таким чином суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню та визнанню відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] , оскільки її одноосібним власником є позивач, реєстрація відповідача становить перешкоди у реалізації позивачем її права власності на об`єкт нерухомого майна. Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.ст. 317, 319 Цивільного кодексу України, власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власного волею. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-709цс16). У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», надав роз`яснення, що відповідно до положень ст.ст. 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення особи на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. З огляду на те, що відповідач - [PERSON] не являється членом сім`ї позивача, як власника квартири, угоди між ними на користування жилим приміщенням не укладено, відсутні будь-які правові підстави для реєстрації в квартирі її місця проживання та відповідно і користування нею. Відповідно позов [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] , підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України , стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн. . На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved