Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] суму матеріальної шкоди у розмірі 21 548 грн.99 коп., яка складається з матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження при ДТП автомобіля у розмірі 20848 грн. 99 коп., витрат за проведення автотехнічного дослідження у розмірі 700,00 грн., а також понесених судових витрат у розмірі 640 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 04.10.2016 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «RENAULT MASTER-B» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля BMW X1 д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . 01.11.2016 постановою Балаклійського районного суду Харківської області, водія автомобіля «RENAULT MASTER-B» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] визнано винним у даному ДТП та на нього накладено адміністративне стягнення. Внаслідок грубого порушення відповідачем ПДР України, сталося ДТП, та належний позивачу автомобіль BMW X1 д.н.з. [NUMBER] , отримав пошкодження та потребує ремонту. Згідно звіту № 422/2016 дослідження спеціаліста-автотоварознавця від 13.10.2016 вартість матеріальної шкоди завданої власнику автомобілю BMW X1 д.н.з. [NUMBER] , складає - 20848,99 грн., також позивачем сплачені послуги з проведення автотехнічного дослідження в розмірі 700,00 грн. за квитанцією 281881. Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29.11.2017 позовні вимоги [PERSON] задоволені, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суми матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП у розмірі 21548 гривень 99 копійок та витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 гривень. За наслідками розгляду заяви [PERSON] про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 29.11.2017 ухвалою суду від 13.03.2019 заочне рішення скасовано і справу призначено до розгляду в порядку загального провадження (а.с.75-76). Також, ухвалою суду від 07.05.2019 за заявою [PERSON] визнані виконавчі листи, видані Московським районним судом м. Харкова на виконання заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 29.11.2017 у справі № 643/5108/17 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП у розмірі 21548 грн. 99 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп., такими, що не підлягають виконанню (а.с.113-114). Відповідачем поданий відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. На обґрунтування заперечень проти позову зазначає, що на час ДТП він мав страховий поліс № АІ/9163399, за договором страхування ліміт страхового відшкодування потерпілій особі складає 50000 грн., а тому він не є належним відповідачем у справі, яким є страхова компанія, у якій він застрахував свою відповідальність. Крім того, йому невідомі обставини, при яких з`явилися механічні пошкодження на автомобілі позивача, він не погоджується з розміром матеріальних збитків, встановлених спеціалістом та вважає його висновок неналежним доказом у справі (а.с.94-95). Позивач подала відповідь на відзив, в якому зазначає, що ДТП 04.10.2016 сталася з вини відповідача, та в судовому засіданні в Балаклійському районному суді Харківської області, де розглядалась справа № 610/3432/16-п, [PERSON] свою вину у вчиненні правопорушення визнав; вартість завданого їй внаслідок ДТП матеріального збитку встановлена звітом № 422/2016 від 13.10.2016 дослідження спеціаліста-автотоварознавця [PERSON] , який має вищу освіту, кваліфікацію автотоварознавця (свідоцтво № 614 безстрокове, свідоцтво про підвищення кваліфікації МФ № 2363-ПК від 24.10.2014), свідоцтво про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів № 940 від 30.12.2003 та стаж експертної роботи з 2002, та квитанцією 281881 від 21.10.2016 про сплату за послуги автотехнічного дослідження. Позивач зазначає, що вона вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди, при цьому звертає увагу на те, що при ДТП відповідач не надавав жодного документа, який би підтверджував страхування цивільно-правової відповідальності. Також, за весь час після ДТП відповідач не виходив на зв`язок а ні з нею, а ні з спеціалістами ДВС (а.с.99-102). Також, позивач в особі представника адвоката Лещенко Л.С. надала письмові пояснення щодо заперечень відповідача, в яких зазначає, що загальний розмір документально підтвердженої нанесеної позивачу шкоди в результаті ДТП складає 21548,99 грн., відповідач з моменту скоєння ДТП жодного разу не виходив на зв`язок та не пропонував позивачу компенсації матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, жодних доказів на виконання свого зобовязання повідомити страховика про настання страхового випадку не надав, та наявність страхового полісу не звільняє відповідача від відшкодування заподіяної шкоди. Позиція відповідача, викладена в запереченнях проти позову, не підтверджена належними доказами та базується лише на його міркуваннях та припущеннях (а.с.133-136). За наслідками розгляду клопотання відповідача ухвалою суду від 21.08.2019 зобов`язано МТСБУ надати суду інформацію, чи зверталась [PERSON] з 04.10.2016 по теперішній час до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок ДТП (а.с.150-151). В судовому засіданні представник позивача адвокат Лещенко Л.С. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що у дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок якої пошкоджено автомобіль позивача, наявна вина обох водіїв, зазначивши, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності чина, та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів оформлений на іншу особу. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04.10.2016 о 13 год. 50 хв. біля буд. 30 по вул. Центральній в с. Донець Балаклійського району Харківської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «RENAULT MASTER-B» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля BMW X1 номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 01.11.2016 у справі № 610/3432/16-п встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] п. 10.09 ПДР України, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. При розгляді справи [PERSON] вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав (а.с.5). Відповідно до ч. ч.6, 7 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Відповідно до положень ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як зазначив відповідач [PERSON] , встановлено в судовому засіданні, та підтверджено письмовими доказами, на час ДТП [PERSON] не мав дійсного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, під час ДТП керував автомобілем «RENAULT MASTER-B» д.н.з. [NUMBER] , який належить його знайомому [PERSON] , та саме автомобіль знайомого був застрахований У СТ «Домінанта», страхову компанію про ДТП відповідач не повідомляв. Згідно повідомлення МТСБУ, звернення [PERSON] або [PERSON] стосовно ДТП, що сталася 04.10.2016 до МТСБУ не надходили (а.с.170). Таким чином, доводи відповідача не підтверджені жодними належними, достовірними та допустимими доказами та ґрунтуються лише на припущеннях відповідача. Відповідно до статті 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, відповідач, з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль позивача та завдано матеріальної шкоди, та цивільно-правова відповідальність якого не застрахована у встановленому законом порядку, зобов`язаний відшкодувати завдану матеріальну шкоду у повному розмірі. Згідно звіту № 422/2016 дослідження спеціаліста-автотоварознавця, складеного 13.10.2016 суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , матеріальний збиток, завданий власнику BMW X1 д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП, складає 20848,99 грн. (а.с.6-18). У суду відсутні підстави вважати наданий звіт неналежним, недопустимим та недостовірним доказом на підтвердження розміру заподіяної позивачу внаслідок ДТП матеріальної шкоди. Крім того, позивачем сплачено за послуги з проведення автотехнічного дослідження в розмірі 700,00 грн. за квитанцією 281881 від 21.10.2016 (а.с.19). Загальний розмір матеріальної шкоди становить 21548 грн. 99 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також, у зв`язку із скасуванням заочного рішення суду від 29.11.2017, на підставі якого видані виконавчі листи та було відкрито виконавче провадження, позивач понесла додаткові матеріальні витрати у розмірі сплаченого нею авансового платежу на загальну суму 443 грн. 78 коп.(430 грн. 98 коп. за квитанцією 0.0.983977985.1 від 12.03.2018 та 12 грн.80 коп. за квитанцією 0.0.983977545.1 від 12.03.2018) (а.с.104), які суд стягує з відповідача на користь позивача. При зверненні до суду позивач понесла судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. (а.с.5). Суд розподіляє судові витрати, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн.00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved