Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до служби у справах дітей Сватівської районної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги: служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Дитячий будинок сімейного типу родини [PERSON] про повернення дитини на виховання матері. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач у позові зазначила, що вона є матірю малолітнього [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дитини у свідоцтві про його народження записані зі слів матері відповідно до ст.. 135 СК України. За рішенням Алчевського міського суду Луганської області від 29.02.2013 [PERSON] був відібраний у неї за неналежне виконання нею батьківських обовязків без позбавлення батьківських прав та переданий орган опіки та піклування Алчевської міської ради Луганської області. 22.08.2013 малолітній [PERSON] був влаштований до Луганського обласного дитячого будинку № 2. Розпорядженням голови Сватівської райдержадміністрації Луганської області від 04.07.2016 року за № 318 була створена прийомна сімя Третяк, до якої з 06.07.2016 було влаштовано малолітнього [PERSON], [INFO] 15.12.2016 відповідно до розпорядження голови Сватівської райдержадміністрації № 601 припинила своє функціонування сімя Третяк. Розпорядженням голови Сватівської райдержадміністрації Луганської області № 602 від 15.12.2016 року малолітнього [PERSON] було влаштовано до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON], де її син перебуває до теперішнього часу. За час проживання окремо від дитини, вона стала на шлях виправлення, змінила своє ставлення до життя дитини, влаштувалась на роботу, має постійний дохід, приймає участь у вихованні та утриманні свого сина, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно і як працівник, і як людина, регулярно сплачує аліменти на утримання дитини. З жовтня 2017 року вона спілкується з сином, одразу після того, як його знайшла. Кожного дня йому телефонує, на свята надсилала подарунки. На даний час дитина висловлює бажання поїхати з нею до Києва, познайомитись з ріднею. На початку 2015 року вона отримала травму та в звязку з тим, що неправильно зрослися переламані кістки гомілковостопного суглоба, вимушена була тривалий час лікувати ногу. Це пояснює те, чому вона лише в жовтні 2017 року почала вчиняти дії по поверненню сина. Вона не має судимостей, не хворіє на туберкульоз, гепатит, ВІЛ не інфікована, на обліку у психіатра не перебуває. Просить суд постановити рішення, яким повернути їй її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву, відповідно до якої просить суд розглянути справу без її участі (а.с.120). Представник відповідача Сватівської райдержадміністрації [PERSON] також надала суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути без участі представника служби, позов визнають (а.с.122). Представник третьої особи - Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації до суду не зявився, надавши суду листа, згідно якого просить справу розглянути без участі представника та відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.111). Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Позивач [PERSON] є матірю малолітнього [PERSON], [INFO], відомості про батька записані на підставі ст.. 135 СК України, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України (а.с.32,33). За рішенням Алчевського міського суду Луганської області від 29 листопада 2013 року по справі № 406/5187/13 було відібрано У [PERSON] її сина [PERSON], [INFO] та дитину було передано до органу опіки та піклування Алчевської міської ради Луганської області. 22.08.2013 р. малолітній [PERSON] був влаштований до Луганського обласного дитячого будинку № 2. Розпорядженням голови Сватівської райдержадміністрації Луганської області від 04.07.2016 року за № 318 була створена прийомна сімя Третяк, до якої з 06.07.2016 було влаштовано малолітнього [PERSON], [INFO] , до якої з 06.07.2016 було влаштовано малолітнього [PERSON] (а.с.65-67). 15.12.2016 відповідно до розпорядження голови Сватівської райдержадміністрації № 601 припинила своє функціонування сімя Третяк. Розпорядженням голови Сватівської райдержадміністрації Луганської області № 602 від 15.12.2016 року малолітнього [PERSON] було влаштовано до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON], де її син перебуває до теперішнього часу (а.с.62-64). Причинами, з яких на підставі вказаного судового рішення відібрано дитину від батьків, було ухилення батьків від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до ч.3\~ст.170 СК України\~якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Позивач [PERSON] за весь час проживання окрема від дитини стала на шлях виправлення, змінила своє ставлення до життя та дитини, влаштувалась на роботу, має постійний дохід, приймає участь у вихованні та утриманні свого сина, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно і як працівник, і як людина, регулярно сплачує аліменти на утримання дитини. Ці дані знайшли своє підтвердження на підставі відповідних довідок, листів, повідомлень, характеристик, що надані у матеріали справи (а.с. 55-61, 69,73,74,77,79,80,81). Крім того, відповідно до інформації, яку надала мати вихователька дитячого будинку сімейного типу [PERSON] [PERSON] с.і. з жовтня 2017 року спілкується зі своїм сином [PERSON]. На початку жовтня [PERSON] знайшовши дитину відразу приїхала зустрітися з сином. Після цього, кожного дня телефонувала до нього, розмовляла з ним, читала по телефону казки, перевіряла його читання по Букварику. На день народження, свято Миколая, Новий рік [PERSON] присилала синові подарунки: солодощі, іграшки, одяг, взуття. Коли навідує сама дитину, то привозить подарунки не тільки Тимурові, а й іншим вихованцям ДБСТ. Тимур завжди чекає дзвінка матері, розмовляє з нею подовгу, розповідає як пройшов у нього день, запитує її про рідних. [PERSON] цікавиться життям, досягненнями сина. Часто запитує у неї ([PERSON]О.) як вчиться [PERSON], які відвідує секції. Спілкувалась з вчителькою про навчання [PERSON]. На даний час дитина висловлює бажання поїхати з мамою до Києва та проживати з нею. За час відвідувань сина, [PERSON] показала себе порядною, без поганих звичок жінкою, мамою, яка добре доглядає дитину, турбується про її здоровя, виховання та розвиток (а.с.75). Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, визнання позову відповідачем, вимоги Конвенції ООН про права дитини 1989 року щодо якнайкращого забезпечення інтересів дитини, реалізації права батьків на вжиття заходів для повернення дитини та обовязку національних органів влади вживати такі заходи, суд приходить до висновку про те, що відпали причини, які перешкоджали належному вихованню малолітньої дитини її матірю, а тому позовні вимоги [PERSON] про повернення їй дитини підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved