Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] вона знаходиться в юридичному шлюбі з 28 жовтня 2016 року. Мають дочку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що проживаючи з відповідачем у шлюбі, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. Однак, сімейне життя з відповідачем не склалося через неподібності характерами, різні погляди на відносини в родині між чоловіком та жінкою. Непорозуміння між ними та неможливість спокійно вирішити проблеми збільшувалося й тим фактом, що в них різні погляди на побут в родині та розподіл фінансових витрат. Відповідач повністю ігнорував її зауваження на цей факт та його поведінка залишалась повністю інертною. Перемовини між ними про їх особисті сімейні проблеми та їх вирішення, не надали будь-яких результатів. В сімейних стосунках нічого не змінювалось, хоча вони прикладали до цього максимально зусилля. Але, наостанок вони стали взагалі чужими один одному. Більш ніж чотири місяці до часу звернення до суду з відповідачем вони не мешкають однією сім`єю, не виконують подружніх обов`язків, а також повністю припинили вести спільне господарство та сімейний бюджет. Шлюбні відносини фактично були припинені. Примирення з відповідачем не можливе, тому позивач просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Позивач та відповідач надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2016 року. Їх шлюб зареєстровано Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 237 (а.с. 8). Сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Згідно частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сім`єю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати за доцільне збереження шлюбу між сторонами. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави, за її клопотанням, суд вважає необхідним залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved