Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею, як спадкоємицею за законом право власності на 1/5 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] та на грошові кошти в розмірі 237851,25 грн., що становить 51 % в статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю «Форшип», яке розташоване за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Болградське шосе, 12, що належали померлому [INFO] [PERSON], мотивуючи тим, що нотаріальною конторою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що [PERSON] не згодна з розподілом часток спадкового майна. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житло від 17.11.1993 року за № 3799 виданого КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належали в рівних частках кожному, тобто по 1/5 частині квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Крім цього, [PERSON] належали грошові кошти в розмірі 237851,25 грн., що становить 51 % в статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю «Форшип», яке розташоване за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Болградське шосе, 12, що підтверджено довідкою наданою ТОВ «Форшип» від 24.04.2014 року за № 2/2404014. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.03.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до ст. ст. 1216,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/5 частина квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] та грошові кошти в розмірі 237851,25 грн., що становить 51 % в статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю «Форшип», яке розташоване за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Болградське шосе, 12. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області від 03.11.2006 року за № 932, [PERSON] усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і все те, що на день смерті йому буде належати і на що він за законом матиме право, заповів в рівних частках [PERSON] та [PERSON]. Згідно з вимогами ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як було встановлено в судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття належної їм за заповітом спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] згідно ст. 1261 ЦК України являються: - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.11.2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.02.1973 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.08.1996 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.02.2004 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь - кого із спадкоємців за законом не залежно від черги. Як було з'ясовано судом, відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці за законом першої черги після смерті [PERSON] відмовились від прийняття належних їм часток у спадщині на користь позивача [PERSON]. Відповідно до ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Так, [PERSON], як спадкоємиця за законом першої черги на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем [PERSON], що підтверджено будинковою книгою на спадкову квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], тобто вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Письмовою відповіддю наданою державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 06.05.2014 року за № 1017/02-14 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що позивач не згодна з роподілом часток спадкового майна. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі визнали позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved