Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Димитрові Донецької області про зобов*язання відповідача надати направлення на МСЕК для встановлення причинного зв*язку смерті потерпілої особи з професійним захворюванням та визнання дружини померлого такою, що перебувала на його утриманні в обґрунтування якого зазначила, що 30 липня 2015 року помер її чоловік [PERSON], [INFO], інвалід І «Б» групи з професійного захворювання по патології органів дихання. У зв*язку з цим захворюванням померлий отримував від Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України страхові виплати у зв*язку з втратою професійної працездатності. Після смерті [PERSON] було проведено судово-медичне дослідження лікарем Донецького обласного бюро судово-медичної експертизи згідно з актом якого встановлено, що смерть [PERSON] настала від хронічної легеневої-сердечної недостатності, обумовленої знаходженням у нього професійного захворювання вузелковим антракосилікозом легенів з хронічним обструктивним бронхітом пилової етиології в стадії загострення по типу гнійного з бронхообструктивним синдромом, ускладненим очаговою гнійною бронхопневмонією, дифузним пневмосклерозом, хронічною емфіземою легенів, хронічним легеневим серцем. Оскільки позивач вважає, що має право на отримання одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати особам, які мають на неї право в разі смерті потерпілого, у вересні 2015 року звернулась із заявою до відділення ВДФСНВВПЗ України у місті Димитрові Донецької області про встановлення причинного зв*язку смерті її чоловіка з отриманням ним за життя професійного захворювання антракосилікозу легенів та надала до Фонду всі необхідні документи. На її звернення відповідачем надана відповідь від 15 жовтня 2015 року де зазначено, що відділенням не прийняті до розгляду деякі документи, оскільки вони видані на непідконтрольній території Україні і не надано направлення на МСЕК для встановлення причинного зв*язку смерті з професійним захворюванням її чоловіка. Вважає, що відповідач формально розглянув її звернення, не послався у своїй відповіді на нормативні документи, за якими надані нею медичні документи вважаються такими, що надані лікувально-профілактичними установами на непідконтрольній українській владі території. Вважає, що надані документи складені відповідно до чинного законодавства, відповідають встановленій формі та затверджені відповідним чином українською установою, задовольнили відділ реєстрації актів цивільного стану міста Димитров, який видав свідоцтво про смерть [PERSON], управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові, яке здійснило виплату допомоги на поховання 16 вересня 2015 року в сумі 8175,16 гривень вдові померлого [PERSON] Просила зобов*язати відділення виконавчої дирекції ФССНВВПЗ України в місті Димитрові Донецької області надати направлення на МСЕК для встановлення причинного зв*язку смерті [PERSON], який помер 30 липня 2015 року з отриманням ним професійного захворювання - вузелковим антракосилікозом легенів з хронічним обструктивним бронхітом пилової етиології в стадії загострення по типу гнійного з бронхообструктивним синдромом, ускладненим очаговою гнійною бронхопневмонією, дифузним пневмосклерозом, хронічною емфіземою легенів, хронічним легеневим серцем, визнати її [PERSON], дружину померлого, такою, що перебувала на утриманні померлого та зобов*язати відповідача призначити їй передбачені законодавством виплати на підставі висновку МСЕК з дати звернення до відділення виконавчої дирекції Фонду. Позивач [PERSON] до судового засідання не з*явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності через хворобу. Представник відповідача позов не визнала повністю, пояснила суду, що відповідно до роз*ясень Державної санітарно-епідеміологічної служби України від 14 лютого 2015 року № 04.01-07-123-1 розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань у працівників підприємств, які виїхали з зони АТО та зареєстровані на території, підконтрольній українській владі, необхідно проводити відповідно до Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232. Розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань працівників підприємств, які зареєстровані на території, не підконтрольній українській владі, здійснюють свою діяльність на цій території та не перереєструвалися на територію, підконтрольну українській владі, може бути проведено лише після звільнення тимчасово окупованої території, однак органи та установи, яким надійшло повідомлення про встановлення професійного захворювання працівникам таких підприємств, забезпечують накопичення відповідної інформації та матеріалів щодо цих професійних захворювань з метою можливого повернення до розслідування причин їх виникнення. При цьому слід звертати особливу увагу на документи, які використовують під час розслідування, з метою недопущення використання документів, які не мають юридичної сили в Україні. У відділення, в умовах дії постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 595 відсутні підстави для направлення на лікування, обстеження до лікувально-профілактичних установ, на огляд до медико-соціальних експертних комісій, відвідувати ці установи, приймати від них документи, в тому числі для фінансування витрат на медико-соціальну реабілітацію та проведення виплат потерпілим на виробництві, якщо ці установи не змінили юридичну адресу та не пройшли перереєстрацію на території, що знаходиться під контролем України. Крім того, позивачем суду надані дані про реєстрацію її та померлого чоловіка [PERSON] за різними адресами, у зв*язку з чим немає підстав для встановлення факту перебування позивача на утриманні померлого потерпілого [PERSON] Просила суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона працює сімейним лікарем та профпатологом Димитровської центральної міської лікарні і до неї дійсно влітку, ближче до осені 2015 року звертався син позивача [PERSON] з приводу оформлення виписки з амбулаторної карти хворого [PERSON], а також щоб вона ознайомилась з медичними документами хворого. Оскільки вони не можуть відмовляти особам, які перемістились з зони проведення антитерористичної операції, а ці особи тимчасово були зареєстровані на території міста Димитрова і перемістились з зони АТО, вона склала виписку з амбулаторної карти аналогічну виписці, складеній Донецькою лікарнею. Вона читала висновок про смерть [PERSON] і з причиною смерті погодилась. Перед зверненням сина [PERSON] до неї надійшов телефонний дзвінок з відділення Фонду міста Димитров і її попередили про його візит. Вона обов*язки профпатолога виконує з січня 2015 року, на час звернення сина [PERSON] вона не перевіряла, чи перереєструвались медичні установи з території непідконтрольної українській владі на територію, яка владою України контролюється, не знала, що треба перевіряти. Зараз таку перевірку вона здійснює. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона за своїми посадовими обов*язками разом із профпатологом підписує виписки з амбулаторних карт хворих. Документи готує лікар [PERSON], а вона перевіривши документи, ставить свій підпис на готових документах. Виписка з медичної картки, посмертний епікриз, амбулаторна карта хворого є підставою для направлення на МСЕК. [PERSON] не наблюдався у Димитровській лікарні, але був особою, яка перемістилась з зони АТО. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та її чоловік [PERSON] 25 листопада 2014 року перемістились з зони проведення антитерористичної операції в місто Димитров Донецької області, квартал 40[ADDRESS], про що свідчать довідки про взяття їх на облік №№ [NUMBER], [NUMBER]. Місце постійної реєстрації [PERSON] визначене, як: [ADDRESS], а [PERSON]: [ADDRESS] (а.с. 15, 16, 49). За даними ПП «Домінант-Сервіс» від 15 вересня 2015 року [PERSON], [INFO], яка проживала без реєстрації за адресою: місто Димитров, квартал 40[ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON], [INFO] по день смерті 30 липня 2015 року (запис № 622 від 11 серпня 2015 року), вели спільне господарство (а.с. 25, 74). [PERSON] 24 червня 2010 року безстроково у зв*язку із професійним захворюванням по патології органів дихання встановлювалась перша «Б» група інвалідності та 90% втрати професійної працездатності, про що свідчить довідка до акта огляду МСЕК та довідка про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (а.с. 24). Відділення ВД ФССНВВПЗ у Будьонівському районі міста Донецька, яке перемістилося і здійснює свою діяльність у місті Добропіллі і до сфери діяльності якого віднесені потерпілі особи, зареєстровані у Будьонівському районі міста Донецька, не має в наявності особової справи інваліда І групи [PERSON], так як особові справи потерпілих (та членів їх сімей) залишилися на неконтрольованої території Україною, працівники відділення не мають доступу до особових справ потерпілих (а.с. 90-92). 30 липня 2015 року [PERSON] помер, факт смерті зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області за № 622 (а.с. 48). Причиною смерті [PERSON] стала хронічна легенево-сердечна недостатність, обумовлена вузелковим антракосилікозом легенів, яка ускладнилась дифузним пневмосклерозом, хронічною емфіземою легенів, хронічним легеневим серцем, хронічним обструктивним бронхітом у стадії загострення з розвитком гнійної бронхопневмонією, про що свідчить висновок консультативної комісії Донецького обласного Бюро судово-медичної експертизи по встановленню причини смерті осіб, які мали в анамнезі професійні захворювання, перенесли виробничі травми та професійні отруєння за результатами судово-медичного дослідження тіла [PERSON] від 17 серпня 2015 року (а.с. 26-38). В матеріалах справи є виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] складені та видані: КЛПЗ Центральна міська клінічна лікарня № 16 міста Донецька (а.с. 13-14, 39-47), лікарсько-консультаційною комісією Димитровської центральної міської лікарні (а.с. 17-23). Посмертний епікриз на хворого [PERSON] складений та виданий Комунальною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 міста Донецька» (а.с. 50-51). 15 жовтня 2015 року відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в місті Димитрові Донецької області [PERSON] за результатами розгляду його заяви від 16 вересня 2015 року скерований лист за № 01-07/17-020, у якому зазначено, що частина документів наданих заявником видана установами, які знаходяться на непідконтрольній українській владі території і вважаються такими, що не складені відповідно до чинного законодавства, їх не можна прийняти для подальшого розгляду справи померлого з основного питання. На підставі інших наявних документів неможливо винести обґрунтоване експертне рішення щодо причинного зв*язку смерті [PERSON] з його профзахворюванням. Тому відділення Фонду не має підстав для надання направлення на МСЕК (а.с. 52). Попередньо перед направленням цього листа 25 вересня 2015 року розглянуто звернення начальника відділення виконавчої дирекції Фонду у місті Димитрові робочою групою управління виконавчої дирекції Фонду в Донецькій області, яка рекомендувала повернути медичні документи [PERSON] до ЛКК міської лікарні, розпорядилась направлення на МСЕК не надавати з підстав аналогічних підставам викладеним у листі № 01-07/17-020 (а.с. 76). За даними у спеціальних витягах, сформованих Димитровським міським судом Донецької області станом на 12 січня 2016 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, встановлено, що Комунальна установа «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м.Донецька», Комунальний лікувально-профілактичний заклад Центральна міська клінічна лікарня № 16 м.Донецька переміщені на територію, яка контролюється органами державної влади України, не були. Місцезнаходження юридичної особи Комунального закладу охорони здоров*я «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» визначене як: Донецька область, місто Маріуполь, Іллічівський район, проспект Ілліча, будинок 60 (а.с. 79-83). Право на отримання страхових виплат членами сім*ї, родичами потерпілої особи, яка померла, визначені частиною вісім статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року N 1105-XIV з наступними змінами та доповненнями в редакції визначеної Законом України від 28 грудня 2014 року N 77-VIII і яка була чинна на час звернення позивача до відповідача відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в місті Димитрові Донецької області. За змістом абзацу другого наведеної норми причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів. Орган, до повноважень якого віднесено вирішення питання про встановлення причинного зв*язку смерті потерпілого з отриманням ним за життя професійним захворюванням, визначений пунктом 2.1 Інструкції про встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 15 листопада 2005 року N 606 і ним є МСЕК, перелік яких затверджується відповідним наказом Міністерства охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, управлінь охорони здоров'я обласних, Севастопольської міської і Головного управління охорони здоров'я та медичного забезпечення Київської міської державних адміністрацій. За змістом пунктів 2.4.-2.7. наведеної Інструкції розгляд питання про встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом проводять на підставі таких документів: направлення роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання (отруєння), або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд) або лікарсько-консультаційної комісії лікувально-профілактичного закладу (далі - ЛПЗ), суду чи прокуратури; свідоцтва про смерть або його копії; посмертного епікризу, завіреного адміністрацією ЛПЗ, в якому перебував на лікуванні, диспансерному нагляді померлий; оригіналу медичної карти амбулаторного хворого, з описом її змісту, зробленим ЛПЗ; копії протоколу патолого-анатомічного розтину з гістологічним дослідженням, затвердженої завідувачем патолого-анатомічного бюро, головним лікарем чи заступником головного лікаря з медичної частини або з поліклінічного розділу роботи, чи акта судово-медичного та судового гістологічного дослідження, затвердженого начальником обласного бюро (міського, районного відділення) судово-медичної експертизи (якщо вони були проведені); акта про нещасний випадок на виробництві, якщо був нещасний випадок; медико-експертної справи померлого (подається на підставі даних останньої довідки МСЕК про визначення інвалідності та/або відсотків втрати професійної працездатності, яку надають родичі померлого). У разі відсутності окремих документів, перелічених у пункті 2.4, та неможливості їх поновлення рішення приймаються на підставі наявних документів, що дозволяють винести обґрунтоване експертне рішення щодо причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або наслідками трудового каліцтва. У разі потреби ЛПЗ зобов'язаний надавати за запитом МСЕК додаткову медичну документацію (медичні карти стаціонарного хворого, рентгенологічні знімки, електрокардіограми та ін.), гістологічні препарати, необхідні для розгляду причинного зв'язку смерті з профзахворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом. Аналіз наведених норм свідчить, що перелік документів, які заявник має подати на розгляд МСЕК не є вичерпним і не є безальтернативним. При цьому, висновок щодо достатності наданих для встановлення причинного зв*язку смерті потерпілого з професійним захворюванням має робити тільки МСЕК. Жоден з наданих суду і проаналізованих судом підзаконних нормативних актів, якими відповідач керується у своїй діяльності не надає відділенню ВДФССНВВПЗ право робити висновок (навіть попередній) щодо наявності або відсутності причинного зв*язку смерті потерпілого з його професійним захворюванням. А саме це було зроблено відповідачем в абзаці 3 листа № 01-07/17-020 від 15 жовтня 2015 року і саме з цієї підстави відповідач не знайшов підстав для надання позивачу направлення на МСЕК (а.с. 52). Працівник відділу медичного обслуговування відділення ВДФССНВВПЗ в місті Димитрові, до посадових обов*язків якого віднесено перевірку медичних документів на відповідність вимогам і формі, встановлених чинним законодавством, як зазначено у його посадовій інструкції, Положенні про відділ медичного обслуговування відділення (а.с. 95-102), має підходити до такої перевірки системно, з урахуванням всіх положень Інструкції про встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, а при застосуванні підзаконних нормативних актів, прийнятих управлінням виконавчої дирекції Фонду в Донецькій області, застосовувати ці норми в частині, що не суперечать вищенаведеній Інструкції та направляти до МСЕК документи, які є у наявності у родичів або членів сім*ї потерпілої особи і МСЕК відповідно до своїх повноважень дійде висновку про достатність цих документів чи ні для дачі висновку про причинний зв*язок смерті потерпілої особи з її професійним захворюванням. Зважаючи на викладене, суд вважає, що відповідач відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Димитрові Донецької області не надав направлення на МСЕК для вирішення питання про наявність причинного зв*язку смерті потерпілого [PERSON] з отриманим ним професійним захворюванням родичам померлого необґрунтовано і в цій частині вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до вимог статей 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін в межах заявлених сторонами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд сприяє всебічному і повному з*ясуванню обставин справи, але сприяти у здійсненні прав, передбачених цивільним процесуальним законодавством суд має лише за клопотанням цих сторін, що відповідає принципу диспозитивності. На підтвердження своїх вимог щодо перебування на утриманні свого чоловіка [PERSON], з яким вони за життя чоловіка, були зареєстровані за різними адресами, позивач суду надала лише довідку ПП «Домінант-Сервіс» від 15 вересня 2015 року підписану лише директором цієї організації і у якій не зазначено на підставі яких даних зроблений висновок директором про спільне проживання [PERSON] з [PERSON], ведення ними спільного господарства (а.с. 25). Цього доказу недостатньо для того, щоб дійти обґрунтованого висновку про перебування [PERSON] на утриманні померлого чоловіка [PERSON], у зв*язку з чим вимоги позову в цій частині задоволенню не підлягають. Оскільки право члена сім*ї на утримання відповідно до положень статей 41, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» виникає після встановлення МСЕК причинного зв*язку смерті потерпілої особи з її професійним захворюванням, на думку суду, вимога про зобов*язання відповідача призначити передбачені законодавством виплати на підставі висновку МСЕК з дати звернення до відділення виконавчої дирекції Фонду у місті Димитрові, позивачем заявлена передчасно. Право [PERSON] на отримання соціальних виплат, пов*язаних зі смертю чоловіка [PERSON] відділенням виконавчої дирекції ФССНВВПЗ в місті Димитрові ще порушені не були. На підставі статей 41, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», Інструкції про встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом,

Outcome: partial