Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 29 вересня 2010 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, про що Лівобережним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з Державним центром розвитку сімї зроблено актовий запис №2182. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], аліменти на утримання якого, позивач просить стягнути з [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що сторони мають різні характери та погляди на життя, через що, між ними постійно виникають непорозуміння. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, відповідач не приймає участі у вихованні дитини, матеріальної допомоги не надає. Спір про поділ майна між ними відсутній. Враховуючи викладене, вказаний шлюб просить розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи судом повідомлена належним чином. До суду подала заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про день, час та місце слухання справи судом повідомлений належним чином. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 вересня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Лівобережним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з Державним центром розвитку сімї зроблено актовий запис №2182. Також, судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Під час розгляду цивільної справи по суті, на підставі досліджених судом доказів, їх оцінки та аналізу у сукупності, суд дійшов до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сімї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є всі підстави для розірвання даного шлюбу. Позовні вимоги щодо стягнення аліментів на дитину, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи вищезазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 113, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved