Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилається на те, що 01.03.2019 уклала шлюб з відповідачем, що зареєстрований у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 547. Від шлюбу подружжя дітей не має. Спільне життя у сторін не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю, спільне господарство не ведеться. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просила розірвати шлюб, повернути їй дошлюбне прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача суму сплаченого збору у розмірі 908 грн. 00 хв. та витрати на правову допомогу у сумі 2000 грн. Ухвалою суду від 19 травня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач [PERSON] подала письмову заяву, де зазначила, що просить провести розгляд справи без її участі та розірвати шлюб, змінивши її шлюбне прізвище « [PERSON] » на дошлюбне « [PERSON] ». Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачем [PERSON] копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками отримано, відзив на позовну заяву та заперечення проти розірвання шлюбу не надходили. Суд за згодою позивача та, враховуючи вимоги ст. 280-281 ЦПК України, вважає, що справу слід розглянути у заочному порядку за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.03.2019 сторони зареєстрували шлюб у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що зроблено актовий запис №547. Відповідно до\~ст. 110-112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. У відповідності до ст. 109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно з ч. 1 ст.\~24\~СК\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Положенням ч. 1 ст. 110 СК України\~передбачено, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Частиною 2 статті 112 СК України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що позивач продовжувати шлюбні відносини не бажає, сімейно - шлюбні відносини між сторонами на час звернення до суду з позовом припинені, сім`я існує формально. На підставі зазначеного, а також приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, визнання позову відповідачем, суд вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Питання про судові витрати суд вирішує на підставі\~ст. 141 ЦПК України. Що стосується вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 2000, 00 грн., то суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 30\~Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно зі\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. \~Враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом\~\~послуг та виконаних робіт,\~\~а також\~\~те, що провадження в справі відкрито за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін, тобто справу визнано малозначною,\~\~заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження від позивача та його представника не надійшло, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу\~\~та стягнути з відповідача на користь позивача\~\~витрати на правничу правову допомогу у сумі 1000 грн. З квитанції про оплату послуг вбачається, що оплата проведена за ведення справи Червонозаводському районному суді м. Харкова. В даному випадку послуги адвоката зведені до\~\~підготовки та подання до суду позовної заяви, оскільки інші заяви по суті, заяви чи клопотання з процесуальних питань представником позивача не подавалися. Зважаючи на дані обставини, суд вважає, що вимога про стягнення витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню в розмірі 1000 грн., що є співрозмірним наданій правовій допомозі в цій цивільній справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial