Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 29.03.2017 року до суду з вищезгаданим позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 16.08.2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] 27 січня 2014 р. н. Відповідач є батьком дитини, однак добровільно матеріальну допомогу не надає , тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/ 4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений за зареєстрованою в установленому поряду адресою, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою сторін суд розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.08.2013 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб ( а.с.2). Від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина [PERSON] 27 січня 2014 р. н. /а.с.3/. Батьком дитини записано відповідача у справі. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Малолітня дитина мешкає разом із матірю, що підтверджується довідкою /а.с.4/. Згідно\~ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України , мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, даних щодо наявності інших осіб на утриманні не має, тому суд задовольняє позовні вимоги позивача. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір в дохід держави слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181 СК України та

Outcome: approved