Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання їх неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та на її утримання до досягнення наймолодшою донькою трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 12.07.2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають двох доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Останнім часом сімейні відносини між ними припинено, хоч сторони мешкають в одній квартирі. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дітей і позивача відповідач не надає. Відповідач є фізичною особою підприємцем і має змогу таку допомогу надавати. Через що вона звернулась з позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1626 грн. на місяць, з моменту подання позову і до досягнення наймолодшою дитиною трирічного віку та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньок по 3252 грн. на кожну щомісяця, до досягнення ними повноліття. 09.04.2019 року від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. В якому останній вказав, що справу слід закрити через відсутність складу претензій від позивача до нього. Так сторони не розривають шлюб, він живе разом з дітьми та сплачує за проживання та забезпечує дітей (а.с. 28). Позивач [PERSON] до зали судового засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала частково, та просила стягнути аліменти в загальному розмірі 5000 грн. на місяць, де 4000 грн. на утримання дітей, та 1000 грн. на її утримання (а.с. 42). Відповідач [PERSON] до зали судового засідання також не з`явився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково, в загальній сумі 5000 грн на місяць(а.с. 43). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~повно і\~всебічно з`ясувавши\~фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення уточнених позовних вимог, за таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 12.07.2014 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 280 Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON] (а.с. 9). Згідно свідоцтв про народження [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10, 11). Сторони разом з дітьми проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором найму (оренди) нерухомого майна та деклараціями про вибір лікаря, який надає медичну допомогу (а.с. 12-14, 15-16, 17) Відповідач зареєстрований як фізична особа підприємець (а.с. 18-20), не втратив працездатність, тому зобов`язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей, однак свої обов`язки в повному обсязі не виконує. Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Аналізуючи зазначені вище норми, суд дійшов висновку, що аліменти стягуються в твердій грошовій сумі, якщо одержував аліментів виявив бажання отримувати їх в саме в твердій грошовій сумі, а не частині від доходу. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У п. 17 постанови Пленум Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З врахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, обов`язку відповідача утримувати дітей, принципу законності, часткове визнання відповідачем уточних позовних вимог про стягнення аліментів, суд приходить до висновку, що в силу ст.ст. 180-184 СК України з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітніх доньок, в розмірі по 2000 гривень на кожну дитину, і до досягнення дітьми повноліття. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей, суд виходить з того, що відповідач, як батько зобов`язаний утримувати доньок до досягнення ними повноліття. При цьому, суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Також, виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дітей, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, то необхідно зазначити таке. Частиною 2 ст. 84 СК України передбачено, що, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, суд приходить до висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги на утримання, при цьому відповідач не спростував, що не в змозі таку допомогу надавати. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач має право на утримання від відповідача до досягнення їх спільною дитиною трьох років, розмір якої, суд з урахуванням обставин справи та наданих доказів, визначає в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 13.02.2019 року і до досягнення їх донькою [PERSON] , [INFO] , трьох років. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача. В порядку п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах стягнення з відповідача суми аліментних платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: approved