Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою, третя особа: Служба у справах дітей Чернівецької міської ради до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 26.09.2012 року розірвано. Під час перебування у шлюбі у неї з відповідачем народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які перебувають на її утриманні, вона займається їх вихованням. Відповідач навчанням, здоров`ям та вихованням дітей не цікавиться, жодного разу на батьківських зборах в школі та в садочку не був, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей, у зв`язку з чим вважає що є достатньо підстав для позбавлення відповідача щодо дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] батьківських прав. Просить поданий позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомлено, надавши право представляти її інтереси представнику, адвокату Глинській І.П., яка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник третьої особи: Служби у справах дітей Чернівецької міської ради Немилостивий І.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити в повному обсязі, оскільки позбавлення батьківських прав відповідача доцільне з метою соціального захисту інтересів дітей; не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши письмові матеріали по справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Судом, належними доказами по справі встановлено, що позивач [PERSON] перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 26.09.2012 року розірвано (а.с.23). Під час перебування в шлюбі у позивача та відповідача народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.14-15). Відповідно до довідки КЖРЕП №17 від 08.02.2019 року, позивач із дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ,зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Актом обстеження матеріально побутових умов сім`ї від 02.10.2018 року [PERSON] , [INFO] встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] проживає в [ADDRESS] , як співмешканець (а.с.10). Із довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Першого відділу державної виконавчої служби м.Чернівці № 3833 від 06.02.2019 року, згідно з матеріалами виконавчого провадження №45649972 відкритого 02.12.2014 року станом на 06.02.2019 року наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання та становить 61053,70 грн. (а.с.13). У відповідності до повідомлення №51 від 02.10.2018 року КНП «Міська дитяча поліклініка», [PERSON] 11.02.2012 року знаходиться на обліку в амбулаторно-поліклінічному відділенні ПМД №2, за медичною допомогою в установу з дитиною зверталась мати [PERSON] (а.с.11), відвідує Громадську організацію «Буковинська шахова школа», на гурток приводить бабуся (а.с.12); відвідував ЦРД «Оселя талановитих» з 16.09.2013 року по 01.08.2018 року, батько в садочок до дитини не приходив, дитину не приводив і не забирав, не приймав участі у святах, розвагах та інших заходах в ДНЗ. Вихованням та навчанням дитини займалися мати [PERSON] та [PERSON] (а.с.20-21); навчається в СЗОШ №6 з 03.09.2018 року, виховний вплив та контроль за навчанням здійснює бабуся; батько не відвідував навчальний заклад, не був присутній на батьківських зборах, участь у шкільному житті дитини не приймав (а.с.22). З повідомлення Чернівецького Клубу карате «Бушідо» вбачається, що [PERSON] , [INFO] займається в клубі, на тренування, на здачу іспитів та пояси на змагання приводить мама [PERSON] або бабуся [PERSON] з дідусем [PERSON] , вартість за навчання щомісячно сплачують мама або бабуся (а.с.19); навчається в СЗОШ №6 м.Чернівці з 01.09.2017 року, виховний вплив та контроль за навчанням здійснює бабуся; батько не відвідував навчальний заклад, не був присутній на батьківських зборах, участь у шкільному житті дитини не приймав (а.с.16). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до висновку органу опіки та піклування №01/02-24/268 від 01.02.2019 року, з метою соціального захисту інтересів малолітніх дітей, орган опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] по відношенню до дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей (а.с.8). У відповідності до Витягу із рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №21/2 від 29.01.2019 року, вирішено надати до суду висновки щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] - батька малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей (а.с.9). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача, добре знає їх сім`ю. Батько дітей [PERSON] не займається вихованням дітей, не цікавиться їхнім здоров`ям, навчанням, усунувся від виконання батьківських обов`язків; більше п`яти років не бачила його. Дітьми опікується їх мати та допомагає бабуся і дідусь. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача, добре знає їх сім`ю; дітьми опікується їх мати та допомагає бабуся і дідусь. Батька дітей [PERSON] більше п`яти років не бачила; він не займається вихованням дітей, не цікавиться їхнім здоров`ям, навчанням, усунувся від виконання батьківських обов`язків. Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3 роз`яснив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Відповідно до а. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляд справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. №2402-ІІІ передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 155 п. 4 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності до ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.121 Сімейного Кодексу України, права та обов`язки матері і батька дитини грунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 Сімейного Кодексу України, батьки мають право і зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, при ухиленні батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] не піклується дітьми, вихованням не займається, ніколи з ними не бачиться, не цікавиться навчанням, дозвіллям, здоров`ям, не вітає з днем народження, ніякої матеріальної допомоги на утримання не надає, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, повністю самоусунувся від виконання батьківського обов`язку, з метою соціального захисту є підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відповідно до ст. 164 СК України. Згідно положень ст.12 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved