Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивач просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 09.10.2009 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №489. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Підставою для позову є те, що з відповідачем вони мають протилежні погляди на шлюб, сім`ю, сімейні цінності. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Шлюбні відносини з відповідачем припинені. Ухвалою суду від 27.05.2019 року позовну заяву було призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] » просить залишити без змін. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, та просить розглянути справу за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 09.10.2009 року між [PERSON] та [PERSON] , було зареєстровано шлюб (а.с.3). Від шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Як вбачаєть з матеріалів позовної заяви, донька залишається проживати разом з позивачем [PERSON] та знаходиться на її повному утриманні (а.с.1). Згідно з статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України, передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 104, частини третьою статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Позивач в заяві вказала, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, спільне господарство вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб. За таких обставин суд дійшов висновку, що сім`я сторін по справі розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, за таких обставин, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Разом з тим, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 768,40 грн. (а.с.21). На підставі викладеного та

Outcome: approved