Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Територіальної громади Харківської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON], в якому просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після її чоловіка [PERSON], померлого 03.10.2003 року, на 1/3 частину квартири № 246, будинку № 262 «А» по вулиці Салтівське шосе у місті Харкові, яка складається з трьох житлових кімнат, житлова площа квартири 43,5 кв.м, загальна площа 64,2 кв.м.. В обґрунтування позову посилалась на те, що 03.10.2003 року помер її чоловік [PERSON], про що відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського міського управління юстиції видано Свідоцтво про смерть 1-ЕД № 389594 від 09.10.2003 року. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/3 частина вказаної квартири. Позивач вказала, що після смерті чоловіка вона звернулась до Кіровської державної нотаріальної контори Луганської області із заявою про прийняття спадщини, та 12.05.2004 року отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади спадкодавця (р. № 655). На вказану частину квартири Свідоцтво про право на спадщину за законом вона не отримувала. Після початку проведення на Сході України антитерористичної операції вона переселитися до м. Харкова за адресою: вул. Салтівське шосе, будинок № 262 «А»[ADDRESS]. В подальшому вона звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу їй Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частина вказаної квартири, проте постановою № 143/01-16 від 22.03.2016 року їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що згідно Інформаційної довідки № 43331270 зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 22.03.2016 року Кіровською державною нотаріальною конторою Луганської області в 2004 році заведена спадкова справа за №137/2004 і 12.05.2004 року було вже видано свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 655. Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення її прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача в повному обсязі та просив суд задовольнити позов, проти ухвалення заочного рішення заперечував. Відповідач - Харківська міська рада правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа - Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Матеріали справи містять заяву третьої особи про розгляд справи за її відсутності. Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне. 03.10.2003 року помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть [PERSON] 1-ЕД № 389594, виданим 09.10.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 459 (а.с. 7). Згідно зі свідоцтвом про одруження серії VІ-УР № 293977, виданим Кировським міськбюро РАЦС Луганської області 22.12.1963 року, позивач є дружиною [PERSON] (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/3 частина квартири [ADDRESS] «А» у м. Харкові, яка належала останньому на підставі: договору купівлі-продажу, посвідченого 11.01.2002 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], р. № 1-139, що також підтверджується відповіддю Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану виконавчого комітету Харківської міської ради від 01.06.2016 року за вихідним № 2091/0/22-16, наданою на виконання ухвали суду про витребування доказів. З вказаного листа вбачається, що відповідно до інформації КП «Харківське міське БТІ» № 3429 від 24.05.2016 року згідно з матеріалами інвентаризаційної справи станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру [ADDRESS] «А» у м. Харкові зареєстровано за [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах кожному на підставі договору вищевказаного договору купівлі-продажу (а.с. 61). Згідно з пунктами 4, 5 «Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу 2004 року», положення зазначеного кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли до набрання чинності кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. За змістом пункту 1 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК Української РСР). За змістом статті 524 ЦК Української РСР, який був чинним на час смерті [PERSON], спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Отже, спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) у порядку, передбаченому статтями 529-535 ЦК Української РСР. Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обов'язки. До майнових прав належить, зокрема, право власності. Відповідно до статті 86 ЦК Української РСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. За ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Позивач наголосила, що після смерті чоловіка [PERSON] вона прийняла спадщину, звернувшись із заявою про прийняття спадщини до Кіровської державної нотаріальної контори Луганської області. Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 22.03.2016 року за № 43331270, сформованої приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], у 2004 році Кіровською державною нотаріальною конторою Луганської області заведено спадкову справу № 137/2004 та 12 травня 2004 року видано свідоцтво про право власності за законом за реєстровим № 655 (а.с. 14). Згідно з листом Кіровської державної нотаріальної контори Луганської області від 25.09.2014 року за № 137/01-16, в архівних справах контори зберігається спадкова справа за № 137 за 2004 рік, заведена після померлого 03 жовтня 2003 року [PERSON]. Спадщину прийняла та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади 12.05.2004 року за реєстром № 655, єдина спадкоємиця померлого [PERSON], дружина померлого (а.с. 12). Після початку проведення на Сході України антитерористичної операції [PERSON] переселилась до м. Харкова за адресою: вул. Салтівське шосе, будинок № 262 «А» квартира № 246, що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Згідно з Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року №254-УІІІ «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», м. Кіровськ Луганської області визнано тимчасово окупованою територією, яка входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України був припинений. Статтею 91 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 17.07.2014 року.№13.1-32/357 з метою сприяння у захисті законних прав та інтересів громадян України та недопущення пропуску строків, визначених законодавством для прийняття спадщини, може бути тимчасово прийнята будь-яким нотаріусом за місцем звернення спадкоємця, незалежно від місця відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 48, ст. 66, 68 Закону України «Про нотаріат», обовязок щодо встановлення спадкового майна, кола спадкоємців та видачі свідоцтв про право власності на спадкове майно покладений на органи нотаріату. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу їй Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину вищевказаної квартири. Постановою №143/01-16 від 22.03.2016 року позивачу відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на вказану 1/3 квартири, у звязку з тим, що згідно Інформаційної довідки № 43331270 зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 22.03.2016 року, Кіровською державною нотаріальною конторою Луганської області в 2004 році заведена спадкова справа за № 137/2004 та 12.05.2004 року вже видано свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 655 (а.с. 13). Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи, що позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], померлого 03.10.2003 року, яка, у тому числі, складається з 1/3 частини квартири № 246 будинку № 262 «А» по вулиці Салтівське шосе у м. Харкові у встановленому законом порядку, проте на вказану частину квартири не отримала Свідоцтва про право на спадщину за законом, та з наведених вище підстав позбавлена можливості її оформити, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved