Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати автомобіль марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», д.н.з. [NUMBER], 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER], спільним сумісним майном подружжя; здійснити поділ спільного майна подружжя шляхом виплати відповідачем [PERSON] на користь позивача [PERSON] грошової компенсації в розмірі 176 200.00 грн., що становить 1/2 частину загальної вартості автомобіля. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 03.11.2014 був розірваний. В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства 01.09.2011 ними був придбаний автомобіль марки «Mitsubichi» моделі «Lancer 2.0», д.н.з. [NUMBER], 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER]. Згодом, 23.08.2013 ними був придбаний другий автомобіль марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», д.н.з. [NUMBER], 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER]. Вказані автомобілі були придбані ними під час перебування у шлюбі. Автомобілі знаходилися у відповідачки, оскільки він постійно перебував на заробітках за межами України та був позбавлений можливості користуватися ними. 08.12.2014 він звернувся із позовом в Сихівський районний суд м.Львова про визнання за ним права власності на автомобіль марки «Mitsubichi» моделі «Lancer 2.0», д.н.з. [NUMBER], 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER]. Однак, під час розгляду цивільної справи № 464/12733/14-ц стало відомо, що відповідач, маючи на меті перешкодити поділу спільного майна подружжя в натурі, під час розгляду цивільної справи № 464/10210/14-ц про розірвання шлюбу, 01.11.2014 продає автомобіль марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», д.н.з. [NUMBER], 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] громадянці [PERSON], яка являється рідною сестрою відповідачки. При цьому, по даний час відповідач фактично користується проданим автомобілем марки «Suzuki». Дізнавшись, що в Сихівському районному суді м.Львова відкрите провадження по справі та заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобілі, відповідач продає 09.04.2015 автомобіль марки «Mitsubichi» моделі «Lancer 2.0», д.н.з. [NUMBER], 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] громадянці [PERSON]. Враховуючи, що поділити спільне майно подружжя у вигляді двох автомобілів в натурі стало неможливо, ним 25.06.2015 було уточнено позовні вимоги, а саме просив суд зобов'язати відповідача [PERSON] сплатити позивачу грошову компенсацію вартості проданого відповідачем автомобіля марки «Mitsubichi» моделі «Lancer 2.0», д.н.з. [NUMBER]. Так, рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 28.04.2016 його позов був задоволений та вирішено стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача грошову компенсацію за продаж автомобіля марки «Mitsubichi» моделі «Lancer 2.0», д.н.з. [NUMBER]. Проте, рішенням колегії суддів цивільної палати апеляційного суду Львівської області від 30.08.2016 рішення Сихівського районного суду було скасоване, у задоволенні його позовних вимог було відмовлено з тих підстав, що відповідач [PERSON] продала автомобіль марки «Mitsubichi» моделі «Lancer 2.0», д.н.з. [NUMBER] перебуваючи зі позивачем в шлюбі, а тому його згода на такий продаж спільного майна необов'язкова, та за кошти з продажу автомобіля марки «Mitsubichi» моделі «Lancer 2.0» придбала інший автомобіль марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», д.н.з. [NUMBER], 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER], тобто, витратила кошти в інтересах сім'ї. В зв'язку з чим предметом спільного майна подружжя, яке підлягає поділу є лише один автомобіль марки «Suzuki». З такими доводами апеляційного суду Львівської області погодилася колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Ухвалі від 15.02.2017. Таким чином, згаданими рішеннями судів було лише визначено предмет спільного майна подружжя у вигляді автомобіля марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», д.н.з. [NUMBER], 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER], але не було вирішено питання його розподілу, у зв'язку з чим просить вирішити дане питання при розгляді вказаної справи. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 29.09.2017 даний позов прийнято до розгляду та відкрито позовне провадження. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 14.11.2017 провадження у справі позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя шляхом виплати грошової компенсації - закрито на підставі ст.205 ЦПК України (в редакції до 15.12.2017р.). Постановою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 15.05.2018 задоволено апеляційну скаргу представника [PERSON] - [PERSON], ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 14.11.2017 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду в суд першої інстанції. Представником відповідача [PERSON] - [PERSON] було подано заперечення на позовну заяву за змістом якого позовні вимоги [PERSON] вважають безпідставними і такими, що не підлягають до задоволення з наступних мотивів. Відповідно до п.23 Постанови пленуму ВСУ №11 від 21.12.07р. вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. З врахуванням вимог ст.ст.58, 60 ЦПК України (в редакції до 15.12.2017р.) позивач має довести належними доказами наступні обставини: коли та на підставі чого придбався автомобіль марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», д.н.з. [NUMBER], 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] (надати договір купівлі-продажу автомобіля, або інший документ, що засвідчує його придбання); яка сума коштів була затрачена на придбання автомобіля марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», д.н.з. [NUMBER]; джерело походження коштів на придбання автомобіля марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», д.н.з. [NUMBER]. При цьому, позивач визначає суму компенсації на яку він претендує, виходячи із довідки про імовірну середню вартість такого автомобіля. Зазначає, що імовірна середня вартість визначалася станом на 30.05.2017, і це лише імовірна вартість, а не дійсна. Умови присудження одному з подружжя грошової компенсації передбачені в ч.5 ст.71 СК України, а в даному випадку ці умови відсутні. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, вказавши, що ним долучено усі наявні та необхідні докази в підтвердження позовних вимог, сукупність яких дає підстави для задоволення позову, так як спірний автомобіль дійсно є спільним майном подружжя, що встановлено відповідними рішеннями інших судових інстанцій, а відтак підлягає безумовному поділу шляхом виплати грошової компенсації. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти позову повністю заперечив, при цьому, зазначив, що шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано рішенням суду від 03.11.2014, а автомобіль, який позивач просить визнати спільним сумісним майном, було відчужено ще до розірвання шлюбу, а саме 01.11.2014. Таким чином, автомобіль марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», д.н.з. [NUMBER], не може визнаватися спільним сумісним майном подружжя та підлягати поділу, оскільки такий автомобіль вибув з власності подружжя ще до розірвання шлюбу та був відсутній на час подачі позову та розгляду даної справи в суді. Крім того, довідка №148/30.05.2017 про імовірну середню вартість автомобіля, не може вважатися належним доказом у даній справі, оскільки, в силу ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. В даному випадку, автомобіль, який просить позивач визнати спільною сумісною власністю (предмет доказування), особою яка складала зазначену довідку взагалі не оглядався (стор.1 абз.1 довідки), а його вартість визначена особою, яка складала дану довідку, як імовірна середня (припущення). При цьому, частина письмового документа ґрунтується на додатках викладених іноземною мовою, а сама довідка складена особою, яка не являється експертом, а згідно сертифікату №870/15 є лише суб'єктом оціночної діяльності, проте іменує себе як експерт автотоварознавець. Отже, суд не може брати до уваги докази, що не стосуються предмету доказування. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча у відповідності до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив, жодних заяв, клопотань та/або заперечень щодо позов не поступало, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності останньої, на підставі наявних у справі доказів Заслухавши пояснення учасників процесу, всебічно проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial