Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю. В позовній заяві зазначила, що вона є власником будинку [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] з 12.08.1998 року є зареєстрованою у даному будинку [ADDRESS], але з того часу за даною адресою не проживає, житловим приміщенням взагалі не користувалася, оплату комунальних послух не здійснювала, її особисте майно та предмети вжитку у будинку відсутні. Збереження реєстрації відповідача за адресою належної їй будинку порушує права позивача, як власника на вільне володіння та користування своєю власністю. Тому позивач просила суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, заслухавши позивача [PERSON], свідків [PERSON] та [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи,приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 31.10.1996 року державним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Сидоренко В.І. (а.с. 9). За адресою даної квартири зареєстровано місце проживання відповідача - [PERSON], що підтверджується довідкою селищнього комітету «Рибці» від 17.07. 2018 року №509 та домової книги (а.с. 10, 11,12). Згідно частин 3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідач будь-яких доказів на спростування свого не проживання у належному позивачу житлі понад один рік суду не надав. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як передбачено ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. [PERSON] понад один рік за адресою належного позивачу будинку не проживає, речей не зберігає. Судом не встановлено поважності причин не проживання відповідача в спірному житлі, а також чинення перешкод відповідачу позивачем або членами його сім'ї, іншими особами в користуванні цим житлом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням, як власнику [PERSON] визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS]. Позов підлягає до задоволення в повному обсязі

Outcome: approved