overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 09 жовтня 1999 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Протягом останніх п'яти років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, а постійна напруга у відносинах дуже негативно впливає на психологічний та моральний стан неповнолітньої дитини, яка стає свідком постійних сварок. На даний момент ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено, подальший сенс підтримувати сімейні відносини відсутній. Позивач зазначила, що майнового спору між сторонами немає, а дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею. До початку судового засідання сторони звернулися до суду зі спільною письмовою заявою про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала повністю та просив задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу і обставини, викладені позивачем, визнав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Вивчивши заяву сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 жовтня 1999 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Мінського районного управління юстиції м. Києва, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 1352. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, на даний час сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 10 липня 2003 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Спільне життя у сторін не склалось - у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та спільних інтересів. Спільних дітей у сторін немає. З травня 2014 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Бажання перебувати у формальному шлюбі позивач не має, що і стало підставою для звернення до суду. Підтримавши позовні вимоги з викладених нею підстав, позивач просила розглянути справу у її відсутність, направивши до суду письмові заяви, у випадку неявки відповідача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом шляхом направлення судових повісток по його виклик в судові засідання за останнім відомим суду місцем його проживання, який зазначений позивачем у позовній заяві : [ADDRESS]. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи, - на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З наданих суду доказів убачається, що сторони перебувають у шлюбі з 10 липня 2003 року, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, про що в книзі реєстрації зроблений актовий запис № 96. Згідно викладених позивачем обставин спільних дітей сторони не мають, а спільне життя не склалось у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та взаємних інтересів у сторін. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки обставини, викладені позивачем, свідчать про те, що вона не має бажання перебувати у шлюбі з відповідачем, збереження такого шлюбу суперечитиме її інтересам. За таких обставин, суд дійшов до висновку про задоволення позову про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 10 червня 2004 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу спільних дітей немає. Подружні відносини у сторін не склались у зв'язку із різними характерами, а також відсутністю кохання, взаєморозуміння, довіри та підтримки. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, хоча відповідач проживав у квартирі позивача з причини відсутності власного житла. Оскільки наміру зберігати шлюб позивач не має, просить розірвати формально існуючий шлюб. До початку розгляду справи по суті сторони звернулися з заявами, згідно яких позивач підтримала позов повністю, а відповідач позов повністю визнав. Вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 червня 2004 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації зроблений актовий запис № 614 (а.с. 6). Від шлюбу спільних дітей немає. Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 25 грудня 1999 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З самого початку між сторонами не було спільних інтересів. Протягом останніх 3 - 4 років сторони не ведуть спільне господарство, а два з половиною роки не проживають разом. Спільного майна та спору про поділ майна не має. Оскільки шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме інтересам позивача та інтересам дитини. До початку судового засідання сторони звернулися до суду зі спільною письмовою заявою про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала повністю та просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Вивчивши спільну заяву сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 грудня 1999 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що в Книзі реєстрації зроблений актовий запис № 1738. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 29 вересня 2005 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. З травня 2013 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Спору між сторонами з приводу спільного сумісного майна немає. Примирення між сторонами неможливо, що і стало підставою для звернення до суду. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з спільною письмовою заявою про розгляд справи у їх відсутність, позивач у даній заяві позов підтримала повністю та просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, просив шлюб розірвати. Вивчивши заяву сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 листопада 2005 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 1903 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Спільне життя між сторонами не склалося, на даний час сім'я фактично розпалася, сторони з травня 2013 року не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і відповідно до положень ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує наступним. З 04.08.2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] року Подружнє життя не склалось, на протязі подружнього життя виявилось що вони мають різні погляди на життя. З серпня 2014 року з відповідачем припинили підтримувати подружні стосунки, оскільки відповідач неодноразово бив мене, мало займався вихованням сина, матеріальної допомоги не надавав. В зв'язку з чим, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження сім'ї вважає не можливим. Позивач в судове засідання не з'явилась, надіславши до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судові засідання у даній справі не з'явився, про час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином - відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, будь яких письмових заяв на адресу суду не направляв. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Вивчивши обставини, викладені позивачем у позовній заяві, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04.08.2012 року, зареєстрованому виконкомом Лозівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 04 (а.с. 3). Як убачається з викладених позивачем обставин, шлюб існує формально, оскільки сторони поживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Подальше подружнє життя, за твердженням позивача, неможливе внаслідок діаметрально протилежних поглядів на шлюб та сім'ю, втрати позивачем почуття поваги та розуміння. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки обставини, викладені позивачем, свідчать про те, що збереження шлюбу суперечитиме його інтересам суд дійшов до висновку про ухвалення рішення про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує наступним. З 06.12.2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] року. Подружнє життя не склалось, на протязі подружнього життя виявилось що вони мають різні погляди на життя. Із за вживання відповідачем спиртних напоїв, виникали постійні сварки, що призвело до розпаду сім'ї. Подружнє життя припинено, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне проживання та збереження сім'ї вважає не можливим, на примирення не згодна. Позивач в судове засідання не з'явилась, надіславши до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про слухання справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував . Вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06.12.2008 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 399 (а.с. 3). Спільне життя між сторонами не склалося, на даний час сім'я фактично розпалася, сторони не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась\~з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 04 червня 1994 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного подружнього життя мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, чоловік не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не дбає про матеріальне забезпечення, не піклується про виховання дітей. За таких обставин, вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї та унеможливлює примирення з відповідачем. Сторони звернулись до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала повністю, просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги визнала, не заперечував проти задоволення позову. Суд, вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 04 червня 1994 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БК №261882, виданим Ковалинською сільською радою народних депутатів Переяслав-Хмельницького району Київської області, запис за №7 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO] (а.с.6) та [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їхнім інтересам, суд дійшов висновку про те, що збереження сімї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 05 червня 2014 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, спільне господарство не ведуть з 04 березня 2015 року. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 вересня 2016 року цивільну справу № 686/17233/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] передано за підсудністю до Васильківського міськрайонного суду Київської області. Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду. Сторони звернулись до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала повністю, просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Суд, вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 05 червня 2014 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №123555, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 734 (а.с.4). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їхнім інтересам, суд дійшов висновку про те, що збереження сімї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved