Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 серпня 2011 року відповідач сплачував аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, по 500 грн. на кожну дитину щомісячно. Однак, станом на даний час, обставини, що зумовили стягнення аліментів, у визначеному, згідно даного судового рішення, розмірі, перестали існувати. Прожитковий мінімум на дитину відповідного віку неодноразово збільшився, а тому сума аліментів є недостатньою для утримання дитини. [PERSON] тимчасово не працює, не отримує жодних матеріальних допомог чи доходів, а тому вважає, що вона вправі ставити питання про зміну розміру аліментів і просить суд змінити розмір аліментів на утримання її сина [PERSON], [INFO], визначений рішенням суду від 09 серпня 2011 року, визначивши його в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відзиву на позов тне подавав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано (Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 серпня 2011 року). У даному шлюбі народилася одна дитина: син - [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження [NUMBER], видане повторно 27.11.2012 року Відділом ДРАЦСу Тернопільського міського управління юстиції). Неповнолітній [PERSON], проживає із матір'ю [PERSON] (Довідка № б/н від 13 липня 2018 р., видана ПП «Східний масив») та перебуває на її утриманні. 09 серпня 2011 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення про стягнення із [PERSON], 1989 року народження, жителя [ADDRESS] в користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 11 липня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Частиною 1 ст. 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідач [PERSON], на підставі рішення суду, сплачує на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно. Розмір аліментів є недостатнім та не задовольняє мінімальних потреб дитини. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 жовтня 2012 року [PERSON], 1989 року народження, позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, враховуючи те, що, встановлений рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісячно, на даний час є недостатнім, а тому є підстави для зміни розміру аліментів. Суд, на підставі ст. 182 СК України, із врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини та платника аліментів, те, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 06 до 18 років, який з 01.12.2018 року становить 2 027 грн., вважає, що із [PERSON], слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення сином повноліття. На підставі наведеного та

Outcome: approved