Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду із вказаним позовом. Обґрунтовує тим, що з жовтня 2000 року по 12 лютого 2001 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина, [PERSON], [INFO], який навчається на денній формі навчання 1-го курсу Західноморського технологічного університету будівництва та архітектури Республіки Польща, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Зазначила, що на даний час несе всі витрати на утримання сина, сплачує витрати на навчання, харчування, проїзди в громадському транспорті, проживання а інші необхідні речі для навчання. Вважає що відповідач на даний час отримує дохід і може надавати позивачу матеріальну допомогу, однак добровільно цього робити не бажає, в зв'язку з чим звернулася до суду. Просила стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на період навчання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку. Сторони у судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі з наведених підстав, відповідач їх визнав, просять ухвалити відповідне рішення. Згідно положень ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій… У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши матеріали справи, з урахуванням вимог ст.ст. 206, 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, від якого надійшла відповідна заява та прийняти його заяву про визнання ним позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Сторони перебували в шлюбі, який розірвано 12.02.2001 року відділом реєстрації актів громадського стану Смілянського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис №46, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.6). Від шлюбу мають спільного сина, [PERSON], [INFO], (а.с. 5), який навчається на денній формі навчання 1-го курсу Західноморського технологічного університету будівництва та архітектури Республіки Польща (а.с.8-10). Таким чином судом встановлено, що [PERSON] дійсно навчається на денному відділенні університету, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Згідно з частиною 1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст. 182 СК України). Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Ураховуючи встановлені обставини, та визнання позову відповідачем, суд вважає доцільним присудити аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача на користь позивача на утримання спільного сина, який навчається на денній формі навчання 1-го курсу Західноморського технологічного університету будівництва та архітектури Республіки Польща, але не менше визначеного законодавством мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, з 22.08.2018 року і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку . Відповідно ч. 1 п.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Суд, з урахуванням визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті та вимог ч.6 ст. 141, 142 ЦПК України присуджує з відповідача у дохід держави 50 відсотків судового збору, належного до сплати при поданні позову, у сумі 352 грн. 40 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved