Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Апеляційного суду Волинської області від 29.07.2011 року [PERSON] на праві приватної власності належить 7/18 частин будинковолодіння №32 по вул.Шведа,32, в тому числі з по господарськими спорудами виділено гараж Д-1, 50/100 частин огорожі та 25/100 частини літньої кухні-хліва В-1, а їй виділено 11/18 частин будинковолодіння, в тому числі гараж Б-1, 75/100 частин літньої кухні-хліва В-1, сарай Г-1 та 50/100 частини огорожі. В спільному користування залишено колодязь та ганок а-2. Після набрання законної сили вказаного рішення суду між нею та відповідачем виникали суперечки з приводу спільного користування ганком а-2 та колодязем. В лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Рішенням Рожищенського районного суду позов було задоволено, виділивши [PERSON] земельну ділянку площею 0,0264 га, закріплену за будинковолодінням по вул.Шведа,32, а їй земельну ділянку площею 0,0445 га. Залишено в спільному користування земельну ділянку площею 0,03 га, на якій розміщений колодязь. Згідно варіанту №2 висновку судової земельно-технічної експертизи Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз лінія розподілу вказаних земельних ділянок проходить через будинок та ганок. Позивач на своїй виділеній земельній ділянці облаштувала огорожу, висотою 1.7 м., яка не являється капітальною спорудою, так як не має під собою фундаменту. Відповідач, не зважаючи, що огорожа встановлена виключно на її земельній ділянці та виділена їй в користування, без згоди частково розрушила її, чим завдала збитків на суму 500 грн.. Відповідач на належній їй частині літньої кухні-хліва В-1 створює перешкоди, не дає встановити двері в стіні та по лінії поділу облаштувати перегородку, щоб відокремити належні їй 75/100 приміщення. Покликаючись на те, що після рішення суду вже пройшло майже чотири роки, вона не може користуватись своїм майном, а саме: 75/100 частин літньої кухні-хліва В-1, так як відповідач створює перешкоди та погрожує фізичною розправою, просила усунути перешкоди в користуванні 75/100 частин літньої кухні-хліва В-1 за адресою: м.Рожище, вул.Шведа,32 шляхом забезпечення облаштування за її рахунок перегородки по лінії поділу, а саме на відстані 7 м 27 см від дальньої до вулиці стіни та забезпечення вільного доступу до колодязя, що перебуває у спільному користуванні, шляхом розбирання частини металевої загорожі, що розміщена на спільній земельній ділянці. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримали з підстав, зазначених в позовній заяві і просять задовольнити їх, судові витрати по справі просять покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] проти позову заперечила, просить в позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З пояснень сторін, матеріалів справи судом встановлено, що позивач та відповідач є власниками частини будинковолодіння з господарсько-побутовими спорудами в м.Рожище по вул.Шведа,32, що стверджується рішенням Апеляційного суду Волинської області від 29.07.2011 року (а.с.10-11). Згідно ж цього рішення у спільному користуванні сторін залишено ганок та колодязь. Згідно рішення Рожищенського районного суду від 11.02.2014 року встановлено, що позивачу [PERSON] виділено земельну ділянку площею 0,0264 га, відповідачу [PERSON] виділено земельну ділянку площею 0,0445 га, в спільне користування залишено земельну ділянку площею 0,0003 га, закріплену за будинковолодінням по вул.Шведа,32 в м.Рожище (а.с.12). Апеляційну скаргу позивача [PERSON] відхилено, що вбачається із ухвали апеляційного суду (а.с.13-14). Із акту обстеження від 04.07.2014 року вбачається, що колодязь, який за ухвалою суду повинен бути у спільній частковій власності огороджений загорожею з метало профілю зі сторони дороги по вул.Шведа та зі сторони земельної ділянки гр.[PERSON]О, чим унеможливлює доступ останньої до майна (а.с.18). Про те, що відповідач [PERSON] вчиняє перешкоди в користуванні майном, яке належить [PERSON] підтверджується висновками про результати розгляду звернення громадян (а.с.20-22). Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На основі викладеного суд приходить до висновку, що позивач підставно вимагає усунення перешкод в користуванні 75/100 частин літньої кухні-хліва В-1 за адресою: м.Рожище, вул.Шведа,32 шляхом забезпечення облаштування за її рахунок перегородки по лінії поділу, а саме на відстані 7 м 27 см від дальньої до вулиці стіни та забезпечення вільного доступу до колодязя, що перебуває у спільному користуванні, шляхом розбирання частини металевої загорожі, що розміщена на спільній земельній ділянці. Не притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, ніяким чином не спростовують доводів [PERSON] про вчинення відповідачкою дій, що перешкоджають їй в користуванні своїм майном. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 243,60 грн. сплаченого судового збору. На підставі ст.391 ЦК України,

Outcome: approved