Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що вона надала [PERSON] у борг грошові кошти в розмірі 250000 доларів США, які останній зобов'язався повертати частинами по 5000 доларів кожного місяця і здійснити остаточне повернення позики за чотири роки. Вказану угоду сторони оформили розпискою. Проте, [PERSON] не виконує умови договору, а саме не повертає грошові кошти, у зв'язку з чим [PERSON] просить стягнути з [PERSON] штрафну санкцію у вигляді 3% річних від простроченої суми, проценти за користування грошовими коштами, моральну шкоду та судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на правову допомогу. В судовому засіданні представник [PERSON] вимоги підтримав просив задовольнити останні з урахування збільшення їх розміру. Представник [PERSON] проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що проценти по договору між сторонам передбачені не були, а тому їх стягнення є незаконним. Крім того, представник [PERSON] зазначив, що вимога про стягнення моральної шкоди також є необґрунтованою, оскільки у даному випадку договором стягнення моральної шкоди не передбачено і [PERSON] не довела спричинення їй моральної шкоди. Також, представник [PERSON] пояснив, що вимога про стягнення 3% річних від простроченої суми також є необґрунтованою, оскільки [PERSON] не укладав з [PERSON] договорів позики, у зв'язку з чим [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON], про визнання договору позики, по якому [PERSON] бажає стягнути з [PERSON] кошти, який просив задовольнити. Представник [PERSON] проти задоволення зустрічного позову заперечував, посилаючись на те, що [PERSON] та представником останнього в судовому засіданні не доведено позовні вимоги, більше того обставину того, що між сторонами був укладений оспорюваний правочин підтверджується висновком експерта, який [PERSON] та представником останнього не спростовано. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 10.11.2012 року сторони уклали договір позики відповідно до якого [PERSON] позичила [PERSON] грошові кошти в сумі 250000 доларів США, які останній зобов'язався повернути протягом чотирьох років, шляхом виплати по 5000 доларів кожного місяця /а.с. 5/. Вказаний договір оформлено розпискою. Заперечуючи проти первісних позовних вимог [PERSON] та представник останнього посилались на те, що [PERSON] договір не укладав, у зв'язку з чим у зустрічному позові просив визнати договір позики не дійсним.Проте, доводи [PERSON] та представника останнього спростовуються висновком експертів відповідно до якого встановлено, що оспорюваний правочин був укладений саме [PERSON] /а.с. 82 - 86/. В свою чергу, [PERSON] та представник останнього згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надали доказів на підтвердження своїх вимог та спростування встановлених в судовому засіданні вище зазначених обставин, у зв'язку з чим в задоволенні зустрічного позову суд відмовляє. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, що були передані йому позичальником) у строк та в порядку встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розписки, остаточний строк виконання зобов'язання не настав, тому [PERSON] просить стягнути з [PERSON] штрафну санкцію у вигляді 3% річних від простроченої суми боргу, що в свою чергу суд вважає законним та обґрунтованим. Так, між сторонами був укладений договір позики, умови по поверненню грошових коштів [PERSON] не виконує, розрахунок 3% є вірним і представником [PERSON] доказів на спростування розрахунку згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надано. [PERSON] також просить стягнути з [PERSON] проценти за користування кредитом виходячи з розміру облікової ставки Національного банку Українизгідно ст. 1048 ЦК України, проте суд вважає, що в задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Виходячи із змісту договору позики вбачається, що сплата процентів за користування грошовими коштами між сторонами не передбачена. Виходячи із змісту ст. 1048 ЦК України вбачається, що для реалізації права позикодавця на отримання процентів порядок їх сплати має бути передбачений договором, оскільки за відсутності розміру процентів, в разі якщо порядок сплати процентів передбачений договором, розмір процентів визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, в разі не встановлення розміру процентів, але за умови, що договором передбачений порядок їх сплати, проценти можуть бути стягнуті, чого у даному випадку немає. Крім того, представником [PERSON] не доведено спричинення останній моральних страждань[PERSON].Також, договором позики не передбачено виплату моральної шкоди, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог в цій частині також суд відмовляє. Вимоги [PERSON] про стягнення витрат на правову допомогу також задоволенню не підлягають, оскільки [PERSON] не надала доказів їх понесення. На підставі викладеного та

Outcome: partial