Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 13.11.2007 року у Чехівській сільській раді Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №02; стягнути з відповідача в її користь судові витрати; після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~Позов обґрунтовано тим, що 13.11.2007 року між сторонами зареєстровано шлюб. Позивач зазначає, що протягом останніх п`яти років вони з відповідачем проживають в поганих стосунках, відповідач ніде не працює, часто заводить безпричинні сварки, що негативно впливає на стан здоров`я позивача. Сторони перестали розуміти один одного, стали один для одного чужими людьми, намірів врятувати сім`ю не мають, спільного бюджету не мають. На думку позивача [PERSON] , подальше спільне життя в якості подружжя неможливе, вони перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги один до одного. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи. Від представника позивача адвоката Гнатишин В.В. до суду надійшла заява, згідно якої представник позивача просить справу розглядати за її відсутності та відсутності позивача, позов підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позов не надав. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.ст. 280,281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі доказів, що є в матеріалах справи та ухвалити заочне рішення, про що суд постановив\~відповідну ухвалу, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 13.11.2007 року у Чехівській сільській раді Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №02. Позивач зазначає, що протягом останніх п`яти років вони з відповідачем проживають в поганих стосунках, відповідач ніде не працює, часто заводить безпричинні сварки, що негативно впливає на стан здоров`я позивача. Сторони перестали розуміти один одного, стали один для одного чужими людьми, намірів врятувати сім`ю не мають. На думку позивача [PERSON] , подальше спільне життя в якості подружжя неможливе, вони перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги один до одного. Так, згідно зі\~ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин чи примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ст. 56 СК України). Дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки сторони припинили подружні відносини, шлюб розпався і носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, що свідчить про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому позовна вимога [PERSON] щодо залишення після розірвання шлюбу їй прізвища « [PERSON] » підлягає до задоволення. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~слід стягнути із відповідача в користь позивача сплачений судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст.\~110,\~112,113,ч. 2 ст.\~115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved