Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення місця проживання дитини, третя особа : служба у справах дітей Куп`янської міської ради Харківської області, вказуючи, що вона з відповідачем є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. З 20.06.2018 року кожен живе окремим життям та своїми інтересами. На даний час вони з відповідачем проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Малолітній син [PERSON] , [INFO] , майже весь час проживає разом з нею. Відповідачу вона не заважає у спілкуванні з сином, але він негативно впливає на сина, оскільки після спілкування з ним син нервово себе веде. Відповідач на підставі рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 30.09.2016 р. позбавлений батьківських прав відносно сина - [PERSON] . Вона піклується про життя та здоров`я свого сина, його фізичний, психологічний, розумовий розвиток. Натомість відповідач вважає, що навчання дитини не є приорітетним. Вона створює всі належні умови для проживання та виховання, розвитку сина. Має постійну роботу. Сталий дохід у неї є власна, окрема квартира, що забезпечує належні умови для виховання дитини. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, вказавши, що має власний будинок, забезпечить сину комфортне проживання, заняття спортом, в інтересах дитини необхідно визначити місце проживання дитини з ним, син постійно проживає з ним та знаходиться на його утриманні. Представник третьої особи у судовому засіданні при винесенні рішення покладалась на розсуд суду, надала суду висновок про доцільність проживання малолітнього [PERSON] з його матір`ю [PERSON] . Заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, 3-ю особу, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Судом установлено, що відповідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17 квітня 2009 р., виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Куп`янську Куп`янського міськрайонного управління юстиції Харківської області сторони зареєстрували шлюб 17 квітня 2009 р. (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17 квітня 2009 р., виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Куп`янську Куп`янського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с.8). Відповідно довідки про доходи, виданої КП комбінат харчування Куп`янської міської ради Харківської області, загальна сума доходу позивача [PERSON] за період з січня 2019 р. по вересень 2019 р. без урахування аліментів становить 52603,03 грн. (а.с.9). Як вбачається з довідки Куп`янського навчально-виховного комплексу № 2 Куп`янської міської ради, [PERSON] , 2009 р. народження навчається в 5 класі Куп`янського навчально-виховного комплексу № 2 Куп`янської міської ради Харківської області (а.с.11) \~ \~ \~ \~На підставі договору купівлі-продажу від 10.10.2003 р. та витягу № 2977579 про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2977579 від 03.03.2004 р. позивачу на праві приватної власності належить квартира за адресою : [ADDRESS] (а.с.13). \~ \~ \~ \~Згідно акту проживання особи за місцем її реєстрації від 17 жовтня 2019 р. [PERSON] фактично не проживає за адресою : [ADDRESS] (а.с.17). \~ \~ \~ \~Відповідно характеристики КП Комбінат харчування Куп`янської міської ради Харківської області Сітнік Т.О. з 18.09.2013 р. прийнята на посаду економіста комунального підприємства комбінат харчуванні Куп`янської міської ради Харківської області, вона є матір`ю двох дітей, піклується про їх добробут, користується серед них авторитетом. Діти навідують її на роботі, завжди доглянуті, ввічливі (а.с.40,41). \~ \~ \~ \~Як вбачається з характеристики, виданої уповноваженим квартального комітету МВК КМР № 8 від 28.11.2019 р., [PERSON] проживає за адресою : [ADDRESS] з сином [PERSON] , [INFO] . За свідченням сусідів [PERSON] працьовитий, товариський і ввічливий, в побуті доброзичливий, чуйний, займається вихованням сина на належному рівні, утримує його, бере актівну участь у громадському житті вулиці (а.с.52) Судом була досліджена по клопотання позивача та її представника цивільна справа № 628/ 1597/16ц за позовом за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Згідно рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 30 вересня 2016 року позбавлено [PERSON] у відношенні його малолітнього сина [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно акту обстеження умов проживання від 21 січня 2020 р. складений головним спеціалістом служби у справах дітей Куп`янської міської ради Харківської області на підставі заяви [PERSON] проведено обстеження умов проживання за адресою : [ADDRESS] . Житло утримується в належному стані з усіма зручностями, умови проживання задовільні, в квартирі є необхідні меблі, побутова техніка, санвузол, чисто та охайно. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови у неповнолітнього хлопчика є місце для відпочинку, навчання. Особисті речі одяг відповідно до пори року та віку, в кімнатах створений затишок (а.с.71,72). В представленому\~суду висновку\~служби у\~справах дітей\~Куп`янської \~міської ради\~Харківської області про визначення місця проживання дитини № 16-32/65 від 03.02.2020 р., зазначено, що [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [PERSON] є батьком. Подружнє життя між батьками не склалося, тому з 20.06.2018 року кожен живе окремим життям та своїми інтересами. Малолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] , яка займається його вихованням та піклується про здоров`я, фізичний та духовний розвиток свого сина. Матеріалів, щодо негативної поведінки [PERSON] до служби у справах дітей Куп`янської міської ради не надходило. З урахуванням досліджених доказів, обставин, беручи також до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків служба у справах дітей Куп`янської міської ради вважає за необхідне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з його матір`ю - [PERSON] . (а.с.78). Свідок [PERSON] пояснила суду, що знала сторони з 2014 р. як подружжя, позивач зараз проживає у власній квартирі. Стосунки у дитини з матір`ю добрі, між братами гарні стосунки, дитина займається спортом, отримує нагороди.Також позивач не перешкоджає спілкування дитини з батьком [PERSON] [PERSON] , яка є класним керівником [PERSON] , пояснила, що з матір`ю малолітнього [PERSON] , знайома з серпня 2019 р. Дитина навчається на достатньому рівні. Позивач звертає увагу на всі зауваження відносно її сина, виховує його, кошти на харчування сплачує мати, [PERSON] прив`язаний до матері, вважає, що нема необхідності розривати відносини. Дитина часто дзвонить матері. Батька дитини вона не знає. Свідок [PERSON] пояснив, що він є тренером школи «Динамо» і тренує малолітнього [PERSON] 4 роки. Всі питання, що стосується [PERSON] вирішує його батько. Дитина увійшла в резерв збірної України. Всі грошові питання стосовно тренувань вирішуються з батьком. Матір неповнолітнього [PERSON] знає, вона не заперечує, щоб дитина займалась велоспортом. Свідок [PERSON] , який є сусідом відповідача вказав, що малолітній [PERSON] допомагає батькові по господарству, з батьком вчать уроки, батько ходить з сином на тренування по велосипедному спорту. В силу\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. ст.\~8,\~11,\~15 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р., у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральності та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Виходячи з аналізу вказаних правових норм, для розлучення малолітньої дитини з матір`ю мають бути встановлені виняткові обставини, які визначені у ч. 2\~ст. 161 СК України. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою\~статті 7 СК України\~сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої\~постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII\~(далі - Конвенція про права дитини) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. У\~статті 141 СК України\~встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За частинами першою, другою\~статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. У частині першій\~статті 3 цієї Конвенції\~закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. При визначенні місця проживання дитини необхідно встановлювати не лише наявність або відсутність виняткових обставин, коли дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю, а крізь призму врахування найкращих інтересів дитини, виходячи із рівності прав батьків щодо дитини, встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Відповідачем не надано в розпорядження суду будь-яких доказів визнаних судом належними та допустимими, які підтверджували факт неможливості проживання та знаходження на утриманні позивача малолітнього [PERSON] , [INFO] . На підставі п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України « від 12 червня 1998 року, суд при вирішенні спору про місце проживання дитини має враховувати те, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, особисті якості батьків, можливість і відповідно створення належних умов для виховання дитини. На підставі викладеного, враховуючи вищевказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, виходячи із пріоритету інтересів дитини, суд приходить до висновку про наявність підстав для визначення місця проживання малолітнього [PERSON] [INFO] , разом із матір`ю, що відповідатиме інтересам дитини, сприятиме належним умовам її проживання, гармонійному розвитку та вихованню, належному матеріальному забезпеченню. Сплачений позивачем судовий збір на підставі\~ст.141 ЦПК України\~слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved