Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом і просить стягнути з\~відповідача [PERSON]\~на її\~користь борг\~за договором\~позики в\~сумі 38068,40\~грн, три проценти\~річних від\~простроченої суми\~в сумі\~4097,16\~грн, судові витрати по справі. Свій позов\~позивач мотивує\~тим,\~що проживала\~без реєстрації\~шлюбу з\~[PERSON],\~який 18.08.2015\~року позичив\~[PERSON]\~кошти в\~сумі 66056,42 грн, що на момент укладення договору за офіційним курсом НБУ 2201,8808 грн за 100 доларів США становить еквівалент 3000 доларів США на строк шість місяців, тобто до 18.02.2016 року. [PERSON] не повернув [PERSON] суму позики у вказаний в договорі позики строк. [PERSON] помер 30.04.2017 року, за життя ним був складений заповіт, згідно якого все своє майно він заповів [PERSON]. Вона в шестимісячний термін з часу смерті спадкодавця звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, про що була заведена спадкова справа та їй видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Призаводська, 5 в с. Набутів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області та земельну ділянку площею 0.1599 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вул.Призаводська, 5 в с.Набутів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Відповідач повернув борг за договором позики частково, зокрема за за життя [PERSON] в сумі 20000,00 грн. (еквівалент 753,25 дол. США), після смерті [PERSON] в сумі 20909,93 грн. (еквівалент 797,38 дол. США). Всього станом на час подачі позову до суду за договором позики відповідач повернув 40909,93 грн., що становить еквівалент 1550,63 дол. США. Решту боргу відповідач повернути відмовився. Тому борг відповідача за вказаним договором позики становить 38068,40 грн., що є еквівалентом 1449,37 дол. США при курсі НБУ станом на 26.03.2018 р. 2626,5478 грн. за 100 дол. США. Три проценти річних від простроченої суми на дату подачі позовної заяви до суду становлять суму 4097,16 грн (еквівалент 155,99 дол. США) при курсі НБУ станом на 26.03.2018 р. 2626,5478 грн. за 100 дол. США. Позивач, як спадкоємець має право на отримання вказаних сум. Відповідачем [PERSON] поданий відзив на позовну заяву та заперечення, у задоволенні позову просить відмовити (а.с.55-57, 93-97). Позивачем [PERSON] та її представником адвокатом [PERSON] подано відповідь на відзив, в якому просять задовольнити позов. 26.10.2018\~року позивач\~зменшила позовні\~вимоги та\~просила стягнути\~з відповідача\~[PERSON]\~на її\~користь борг\~за договором\~позики в\~сумі 29734,51\~грн, три проценти\~річних від\~простроченої суми\~в сумі\~4333,64\~грн, судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в сумі 704,80 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 3000 грн (а.с.123-128). В судове засідання позивач [PERSON] зявилася, змінений позов підтримала. Пояснила, що проживала зі спадкодавцем [PERSON] з лютого 2016 року. Кошти на своє лікування від відповідача не отримувала. [PERSON] не змінив договору позики з невідомої причини. Визнає розписку на 400 доларів США. Про наявність інших договорів не знає, як і про інші умови домовленостей між [PERSON] і [PERSON] щодо вказаних коштів. [PERSON] того, позивач пояснила, що хвороба спадкодавця [PERSON] була стрімкою, а після смерті останнього відповідач повертав декілька разів борг на загальну суму 20909,93 грн. В судове засідання представник позивача адвокат [PERSON] зявилася, змінений позов підтримала та надала пояснення аналогічні до змісту позову. Додатково пояснила, що [PERSON] за життя [PERSON] повернув борг за договором позики в сумі 400 доларів США, 20000 грн, після смерті [PERSON] в сумі 20909,93 грн, тому борг за договором позики становить 1049,37 доларів США, що еквівалентно 29734,51 грн. Відповідач [PERSON] у суді змінений позов не визнав, посилаючись на ст.ст.512, 516, 608, 1219 ЦК України. Пояснив, що отримав від [PERSON] суму позики в розмірі 3000 доларів США. Розписками і випискою банку підтверджується повернення 400 доларів США і 13589,71 грн, а саме проведенням пяти платежів в Ощадбанку на картку позивачки. [PERSON] того, перерахував кошти в сумі 20000 грн, але не може пояснити для чого допомога для лікування чи погашення боргу за договором позики. Заповіт від 18.04.2017 року не вказує на право позивачки на отримання боргу за договором позики. [PERSON] цього, між [PERSON] і [PERSON] немає договору щодо переходу права на позику. Свідок [PERSON], яка є сусідкою [PERSON] близько двох років показала, що вона була знайома з покійним [PERSON] і достовірно знає, що останній позичив кошти [PERSON]. В її присутності [PERSON] просив в телефонній розмові [PERSON] повернути борг. Ці події відбулися в квітні 2017 року. Свідок [PERSON] показала, що 28.07.2017 року вона разом із адвокатом [PERSON] їхали з м.Кропивницього в м.Київ. По дорозі вони заїхали в с.Набутів та біля сільської лікарні підїхали до сільського будинку, де [PERSON] в її присутності передав жінці, яка вийшла з подвіря 10000 грн, розписку про це він відбирав. Хто такий [PERSON] вона не знає, прізвище жінки, яка отримала гроші, також не знає. Суд, вислухавши пояснення сторін, показання свідків, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що змінений позов підлягає до задоволення повністю. У суді встановлено, що 18 серпня 2015 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу [PERSON], реєстраційний №1535 (а.с.12). [PERSON] проживала без реєстрації шлюбу з [PERSON], що підтверджується довідками виконавчого комітету Набутівської сільської ради від 12.09.2017 року, від 26.03.2018 року (а.с.16, 17). Згідно п.1 договору позики [PERSON] (позикодавець) передав у власність [PERSON], а [PERSON] (позичальник) прийняв від [PERSON] грошові кошти в сумі 66056,42 грн, що на момент укладення договору за офіційним курсом НБУ 2201,8808 грн за 100 доларів США становить еквівалент 3000 доларів США на строк шість місяців, тобто до вісімнадцятого лютого дві тисячі шістнадцятого року. Передача грошей здійснюється наступним чином: 28624,45 грн, що на момент укладення договору за офіційним курсом НБУ 2201,8808 грн. за 100 доларів США становить еквівалент 1300 доларів США, отримані [PERSON] до підписання цього договору, а решта 37\~431,97 грн, що на момент укладення договору за офіційним курсом НБУ 2201,8808 грн. за 100 доларів США становить еквівалент 1700 доларів США буде передано позикодавцем позичальнику протягом десяти календарних днів після укладення цього договору. Згідно п. 2 вказаного договору Сторони за цим договором домовилися про те, що: а) договір позики є безпроцентним; б) остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше вісімнадцятого лютого дві тисячі шістнадцятого року. При цьому повернення позичених грошей має бути здійснено [PERSON] рівними частинами кожного місяця в валюті позики за курсом НБУ на день передачі грошей. Пунктом 9 договору позики передбачено, що після повернення боргу [PERSON] буде видано [PERSON] власноручну розписку про одержання грошей. З розписки від 21.08.2015 року [PERSON] отримав від [PERSON] гроші в сумі 1700.00 доларів США, як залишок по договору позики від 18 серпня 2015 року і таким чином станом на 21 серпня 2015 року отримав всю суму позики за вищевказаним договором (а.с.13). [PERSON] не повернув [PERSON] всю суму позики у вказаний в договорі позики строк до 18.02.2016 року. [PERSON] помер 30.04.2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СР №300156 (а.с.14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно. Місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця с. Набутів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, що підтверджується довідкою №586, виданою 12.09.2017 року виконкомом Набутівської сільської ради. [PERSON] залишив заповіт від 14.04.2017 року, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Набутівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, згідно якого на випадок своєї смерті зробив розпорядження, що належні йому грошові кошти в сумі 3000 доларів США, які будуть повернені йому [PERSON] заповідає [PERSON] (а.с.74). Також [PERSON] залишив заповіт від 18.04.2017 року, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Набутівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, реєстраційний №10, яким заповів [PERSON] житловий будинок з усіма господарськими будівлями, спорудами та приватизованою земельною ділянкою площею 0.1599 га, що знаходиться по вул.Призаводській, 5 в с. Набутів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області та все своє\~майно,\~де б\~воно не\~було і\~з чого\~б воно\~не складалось,\~і взагалі\~все те,\~що йому\~буде належати\~на день\~смерті та\~на що\~він за\~законом матиме\~право (а.с.15). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, що закріплено у ст.1233 ЦК України. Згідно ч.1, 2 ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно ч.2 ст.1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Оскільки заповіт від 14.04.2017 року та заповіт від 18.04.2017 року не суперечать один одному, тому вказані заповіти є чинними. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом подачі в шестимісячний термін з дня смерті спадкодавця заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Черкаської області [PERSON], де 31.05.2017 року було заведено спадкову справу №74/2017. Згідно довідки приватного нотаріуса [PERSON] від 26.03.2018 року інші спадкоємці заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не подавали (а.с.24). 30.01.2018 року приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Черкаської області [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та на земельну ділянку померлого [PERSON], що знаходяться по вул. Призаводській, 5 в с.Набутів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області (а.с.18, 21). З витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.20, 23) вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку та земельної ділянки площею 0,1599 га, що знаходяться по вул.Призаводській, 5 в с.Набутів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Відповідач [PERSON] повернув борг за договором позики від 18.08.2015 року за життя [PERSON] в сумі 20000,00 грн і 400.00 доларів (еквівалент 1153,25 дол. США) та після смерті [PERSON] в сумі 20909,93 грн. (еквівалент 797,38 дол. США). Після смерті [PERSON] борг відповідач повертав шляхом перерахування коштів на картку позивача у Приватбанку №4149499101724324, що підтверджується випискою з Приватбанку (а.с.25-27), що визнається позивачем. Разом відповідач повернув 40909,93 грн і 400.00 доларів США , що еквівалентно 1950,63 дол. США. Тому борг відповідача за вказаним договором позики становить 29734,51 грн., що є еквівалентом 1049,37 дол. США при курсі НБУ станом на 26.10.2018 р. 2833,5582 грн. за 100 дол. США. Також [PERSON] зазначає, що він повертав кошти [PERSON] за його життя та після його смерті шляхом перерахування коштів на картку [PERSON] в АТ «Ощадбанк». На а.с.149-159 міститься виписка по банківському рахунку №26202501121458, який відкритий в АТ «Ощадбанк» на імя [PERSON] та який відображає рух коштів, проте з вказаного рахунку не вбачається, що саме [PERSON] перераховував кошти в рахунок погашення боргу за договором позики. [PERSON] цього, сторонами у договорі позики є [PERSON] та [PERSON], тому кошти повинні були повертатися [PERSON] за його життя, а не [PERSON], що не може вважатися належним погашенням боргу. За клопотанням відповідача в судовому засіданні була допитана свідок [PERSON], яка показала, що 28.07.2017 року в с.Набутів [PERSON] в її присутності передав жінці, яка вийшла з подвіря 10000 грн. В п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» звернуто увагу судів, що зі змісту абзацу другого частини першої статті 218 ЦК не може доводитися свідченням свідків не лише заперечення факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин, а й факт його вчинення, а також виконання зобов'язань, що виникли з правочину. Випадки, коли свідчення свідків допускаються як засіб доказування факту вчинення правочину, у ЦК визначені прямо (частина друга статті 937, частина третя статті 949 ЦК). Тому суд критично оцінює показання свідка [PERSON], оскільки згідно ч.1 ст.218 ЦК України рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини другої статті 608\~ЦК України зобов'язання припиняється смертю кредитора, лише якщо воно є нерозривно пов'язаним з особою кредитора. Відповідно до ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) зобовязання особи як кредитора або боржника, якщо такі зобовязання нерозривно пов'язані з особою кредитора або боржника і у зв'язку з цим не можуть бути виконані іншою особою. Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.512\~ЦК України - кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. В ухвалі\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~від 12.06.2017\~року у\~справі №761/22776/15-ц\~зазначено,\~що встановивши, що у особи є наявний оригінал боргової розписки, а відповідачами не доведено факту повернення боргу, як спадкоємцю, так і спадкодавцю за час його життя, а також не спростовано тих обставин, що позивач набув права вимоги за борговою розпискою, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача боргу за договором позики у заявленому останнім у позові розмірі. В ухвалі Верховного Суду України від 31.01.2011 року у справі №6-7721св10 зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) зобовязання особи як кредитора або боржника, якщо такі зобовязання нерозривно пов'язані з особою кредитора або боржника і у зв'язку з цим не можуть бути виконані іншою особою. Разом із\~тим ст.\~512\~ЦК України доспускає заміну в зобов'язанні кредитора іншою особою внаслідок правонаступництва - спадкування. Установивши, що у зв'язку зі смертю позикодавця належні йому за договором позики права та обов'язки перейшли до його спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. Також в ухвалі Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~від 05.08.2015\~року у\~справі №6-9077св15 зазначено,\~що чинним законодавством не передбачено обов'язковості отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину за борговими зобов'язаннями, що витікають з договору позики, для підтвердження переходу до останнього належних спадкодавцеві прав у них.\~\~ Відповідно до ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Оскільки відповідачем на виконання п.9 договору позики від 18.08.2015 року суду не надано розписки [PERSON] про одержання всієї суми за договором позики, без наявності якої борг вважається таким, що не повернутий, тому суд приходить до висновку, що борг за договором позики становить 29734,51 грн. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.\~524\~ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. А відповідно до ст.\~533\~ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру. У випадках, коли грошове зобов'язання виникло у валюті, положення ч. 2\~ст.\~625\~ЦК України в частині стягнення з боржника інфляційного збільшення суми боргу при його виконанні не застосовуються. За таких обставин суд погоджується з розрахунком позивача щодо трьох процентів річних і визначає його в сумі 4333,64 грн. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що змінений позов підлягає до задоволення повністю та стягує із [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики в сумі 29734,51 грн, три проценти річних від простроченої суми в сумі 4333,64 грн. Разом з тим, суд критично, як спробу уникнути цивільної відповідальності за невиконання грошових зобов*язань, оцінює позицію відповідача у суді, оскільки останній, будучи професійним юристом, особою, яка має право на зайняття адвокатською діяльність, повинен був знати і знав про необхідність підтвердження саме письмовими доказами фактів виконання ним боргових зобов'язань. Не зважаючи на це, відповідач протягом усього розгляду справи у суді належних і допустимих доказів повернення боргу не надав, а можливість отримання їх судом вичерпана. Також позивач просить відшкодувати судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. Згідно ч.1-3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Оскільки позов задовольняється, то суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 704,80 грн. Згідно ч.1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано витяг з договору №9/2018 від 26.03.2018 року про надання юридичної допомоги, укладений між адвокатом [PERSON] та [PERSON], згідно якого адвокат приймає на себе доручення клієнта на представництво інтересів клієнта в Корсунь-Шевченківському районному суді у даній справі, за надання правничої допомоги довіритель сплачує гонорар в сумі 3000 грн (а.с.10). На а.с.9, 12 міститься копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №167 [PERSON] та ордер серії ЧК №68562. 02.04.2018 року [PERSON] проведено оплату адвокату [PERSON] згідно договору №9/2018 від 26.03.2018 року в сумі 3000 грн, що підтверджується квитанцією (а.с.89). Адвокатом [PERSON] складений акт виконаних робіт до договору №9/2018 від 26.03.2018 року станом на 14.06.2018 року, в якому зазначено, що на виконання вказаного договору адвокатом затрачено 11 год 30 хв, вартість однієї години адвоката становить 260 грн 87 коп (а.с.90). Згідно акту виконаних робіт до договору №9/2018 від 26.03.2018 року станом на 05.03.2019 року, на виконання вказаного договору адвокатом [PERSON] затрачено 15 год 30 хв (а.с.179). Враховуючи категорію справи, затрачений час, обсяг наданих послуг, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн є співмірними і стягує з відповідача на користь позивача вказану суму.

Outcome: approved