overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому зазначає, що вона з 08 березня 2002 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на даний час діти знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Тому просить суд стягувати аліменти з [PERSON] , на її користь на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до їх повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутні, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, причини не явки до суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Згідно до свідоцтва про одруження, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 08 березня 2002 року, яке видане виконкомом Козирської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, актовий запис № 02 (а.с.7). Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьком дітей є: [PERSON] (а.с.2,8). На даний час діти [PERSON] , [PERSON] проживають разом з позивачем, їх матір`ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Як передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинство», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст. 150, 157, 164 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні, у випадку ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що на даний час діти знаходиться на утриманні позивача та те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, з урахуванням визнанням відповідачем позовних вимог, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. В силу ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову, а відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 гривень на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому зазначає, що вона з 18 лютого 2012 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Вони разом не проживають та не ведуться спільного господарства. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, просить розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі з 18 лютого 2012 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане повторно 06 травня 2015 року відділом державної реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 9. Сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження, видане 27 липня 2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 977. Судом встановлено, що сторони по справі разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. На підставі викладеного, враховуючи те, що подальше збереження родини з урахуванням їх взаємних відносин неможливо і суперечить інтересам сторін, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У звязку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 243,60 грн., що документально підтверджено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому зазначає, що вона з 2005 по 2008 рік перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем. Від шлюбних відносин у них народилась дитина [PERSON], [INFO], на даний час дитина знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому просить суд стягувати аліменти з [PERSON], [INFO], на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частики доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до її повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилалась на обставини зазначені в позові. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, причини не явки до суду не повідомив. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком дитини є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). На даний час дитина [PERSON] проживає разом з позивачем його матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, дана обставина підтверджується довідкою про склад сімї № 3/167 від 13.03.2017 р. (а.с.6). Як передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинство», батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 СК України передбачено, що пособи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що на даний час дитина знаходиться на утриманні позивача та те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому суд вважає позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, тому суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому зазначає, що вона з 29 вересня 2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народилась дитина [PERSON], [INFO], на даний час дитина знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому просить суд стягувати аліменти з [PERSON], [INFO], на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частики доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до її повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутні, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, причини не явки до суду не повідомив. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Згідно до свідоцтва про шлюб, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане 29 вересня 2007 р. Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 662 (а.с.3). Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком дитини є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). На даний час дитина [PERSON] проживає разом з позивачем його матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Як передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинство», батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст. 150, 157, 164 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні, у випадку ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що на даний час дитина знаходиться на утриманні позивача та те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому суд вважає позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. В силу ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову, а відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому зазначає, що вона з відповідачем з 05 вересня 1998 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. На даний час шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинились. Тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала заяву в якій просить розглядати справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі з 05 вересня 1998 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 518. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Судом встановлено, що сторони по справі разом не проживають та не ведуть спільного господарства з 2013 року. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. На підставі викладеного, враховуючи те, що подальше збереження родини з урахуванням їх взаємних відносин неможливо і суперечить інтересам сторін, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У звязку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 551,20 грн., що документально підтверджено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому зазначає, що вона з відповідачем з 08 вересня 2007 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, він постійно вчиняє сварки, обдурює її. На даний час шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинились. Тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилалась на обстави зазначені в позові, також пояснила, що відповідач систематично її бє. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі з 08 вересня 2007 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 558. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Судом встановлено, що сторони по справі разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. На підставі викладеного, враховуючи те, що подальше збереження родини з урахуванням їх взаємних відносин неможливо і суперечить інтересам сторін, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У звязку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 551,20 грн., що документально підтверджено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому зазначає, що вона з відповідачем з 16.11.1990 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалось. На даний час шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинились. Тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала заяву в якій просить розглядати справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі з 16 листопада 1990 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане 27 січня 2009 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 775. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Судом встановлено, що сторони по справі разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. На підставі викладеного, враховуючи те, що подальше збереження родини з урахуванням їх взаємних відносин неможливо і суперечить інтересам сторін, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У звязку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 487,20 грн., що документально підтверджено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому зазначає, що вона з відповідачем з 20 липня 2002 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, та з червня 2015 року шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинились. Тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала заяву в якій просить суд розглядати справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі з 20 липня 2002 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 184. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Судом встановлено, що сторони по справі разом не проживають та не ведуть спільного господарства з червня 2015 року. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. На підставі викладеного, враховуючи те, що подальше збереження родини з урахуванням їх взаємних відносин неможливо і суперечить інтересам сторін, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У звязку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 551,20 грн., що документально підтверджено.

Outcome: approved