Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, [PERSON], зареєстрований 13 вересня 2013 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області за актовим записом №794; стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн. на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття; стягнути з відповідача на її користь судовий збір в розмірі 551, 21 грн. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 13 вересня 2013 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області за актовим записом №794. За час перебування у шлюбі у подружжя народився син - [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що протягом останніх двох років сімейне життя між нею та відповідачем погіршувалося, виникали непорозуміння, суперечки, зневажливе ставлення, що призвело до фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин. Із лютого 2014 року позивачка з сином мешкають окремо від відповідача. [PERSON] зазначає, що відновлення шлюбно-сімейних відносин є неможливим, оскільки подальше їх збереження суперечить її інтересам, а також негативно впливає на малолітнього сина. Позивачка вказує, що відповідач на даний час офіційно не працює, однак має систематичний дохід, у зв'язку із чим може належним чином виконувати зобов'язання зі сплати аліментів, а тому повинен виплачувати аліменти в твердій грошовій сумі. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, завчасно надала до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі та зазначила, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі; змінила позовні вимоги в частині стягнення аліментів та остаточно просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн.; після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] та визначити місце проживання дитини з матір'ю; просила судові витрати покласти на відповідача. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі, на стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі розмірі 500 грн. щомісячно згоден; просив визначити місце проживання дитини з матір'ю. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі досліджених та оцінених письмових доказів. Суд, приймаючи до уваги думку сторін, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 13 вересня 2013 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб за актовим записом №794, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області. Від вказаного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане 08 листопада 2013 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області. Як встановлено в судовому засіданні, подружжя шлюбних відносин не підтримує з лютого 2014 року, спільного господарства не веде, проживає окремо. В судовому засіданні встановлено, що бажання поновлювати сімейні стосунки та збереження сім'ї у сторін відсутнє. Примирення неможливе. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вивчивши матеріали справи, враховуючи думку відповідача, який не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки сторони не підтримують сімейних стосунків тривалий час, спільного господарства не ведуть, приймаючи до уваги фактичні взаємини подружжя, той факт, що примирення та збереження сім'ї неможливе, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивачки в частині розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, у зв'язку із чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Спору про розподіл спільного нажитого майна між сторонами немає. Сторони дійшли згоди про визначення місця проживання малолітньої дитини, [PERSON], з матір'ю. Суд вважає це правильним і таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає залишити прізвище [PERSON]. Стосовно позовних вимог [PERSON] щодо стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання дитини, суд виходить з наступного. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до статті 187 Сімейного кодексу України [PERSON] за власною ініціативою аліменти не виплачує, у відповідності до статті 188 Сімейного кодексу України від сплати аліментів не звільнений; угоди про добровільну сплату аліментів згідно статті 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено. Ненадання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини є порушенням обов'язку батьків піклуватися про своїх дітей. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог статті 184 Сімейного кодексу України, у випадках, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частку доходу одержує в натурі чи за наявності інших обставин, у зв'язку з якими складно чи неможливо визначити фактичний дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За викладених обставин, приймаючи до уваги факт, що дитина мешкає разом з матір'ю, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів засновані за законі, одночасно враховуючи ту обставину, що відповідач офіційно не працевлаштований, має нерегулярний та мінливий дохід, приймаючи до уваги думку відповідача, оскільки відповідач не має на утриманні інших дітей, непрацездатних осіб, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. Оскільки частиною 1 статті 88 Цивільно-процесуального Кодексу України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивачки суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., сплачені нею при подачі позову до суду в частині вимог про розірвання шлюбу. Частиною 2 статті 88 Цивільно-процесуального Кодексу України встановлено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги викладене, оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору за подачу до суду позову про стягнення аліментів, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. в дохід держави.

Outcome: approved