Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача. В обгрунтування позову зазначає, що вона являється власником земельних ділянок відповідно до Державних актів серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER] та їй належать на праві власності земельні ділянки площею 4,3981 га, 4,4 га, 0,0949 га, 0,0949 га, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Української сільської ради Талалаївського району. 10 квітня 2006 року між нею, як власником земельних ділянок, та ПСП «Фортуна», було укладено договір оренди земельних ділянок строком на десять років, які зареєстровані 28 листопада 2006 року у Талалаївській районній філії Чернігівського регіонального центру ДЗК. Тобто період дії договору - до 28 листопада 2016 року. Відповідно до умов договору ПСП «Фортуна» зобов'язувався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 1,5 % від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, не пізніше 31 грудня кожного року. Згідно з Методикою нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів та на підставі Витягів по визначенню нормативної грошової оцінки земельних ділянок сума орендної плати за передані відповідачу в оренду земельні ділянки чотири земельні ділянки становить 8553 грн. 36 коп. Проте відповідач у порушення умов договору з 2013 року по даний час орендну плату за користування землею позивачу не сплачує, ніяких послуг та натуральної продукції позивач в рахунок орендної плати від відповідача не отримувала. Неодноразові звернення позивача до відповідача про виплату їй заборгованості з орендної плати з 2013 року та внесення змін до договору оренди землі в частині підвищення розміру плати закінчились відмовою у виплаті орендної плати з різних неправомірних причин та формальними відписками зі сторони відповідача. Фактично реальною причиною невиплати позивачу орендної плати та невнесення змін до договору оренди землі в частині підвищення розміру плати з боку відповідача є відмова позивача від продовження терміну дії договору на новий строк. Позивач неодноразово зверталась до органів виконавчої влади з приводу виплати їй заборгованості з орендної плати, але звернення не дали позитивного результату. Незважаючи на приписи чинного законодавства та на умови Договору оренди відповідач добровільно не вирішує спір. На момент пред'явлення позову заборгованість відповідача перед позивачем по орендній платі складає 8 553 грн. 36 коп. Крім того, поскільки орендна плата не сплачується позивачем за період 2013, 2014 та 2015 року, тому прострочення виплати орендної плати є системним невиконанням відповідача своїх обов'язків перед позивачем за Договором оренди, що є підставою для розірвання укладеного 26 листопада 2006 року між сторонами договору оренди землі. Також в зв'язку з порушенням строків виплати орендної плати позивач була позбавлена можливості отримання матеріальних благ, на які розраховувала при укладенні договору оренди землі. Тому відповідач у відповідності до положень ч.2 ст. 625 ЦК України повинен сплатити позивачу суму боргу по виплаті орендної плати з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 2 935 грн. 34 коп., а також три проценти річних від простроченої суми в розмірі 296 грн. 94 коп. за кожну із земельних ділянок, які перебувають у ного в оренді, поскільки являється боржником по зобов'язанню. Тому позивач [PERSON] просить суд розірвати договір оренди землі, укладений 10 квітня 2006 року та зареєстрований 26 листопада 2006 року; стягнути з відповідача заборгованість по виплаті орендної плати в сумі 8 553 грн. 36 коп., борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 2 935 грн. 34 коп. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 236 грн. Крім того, позивач просить суд негайно передати (повернути) їй земельні ділянки - серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER], що належать їй на праві власності площею відповідно 4, 3981 га, 4,4 га, 0,0949, 0,0949 га, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Української сільської ради в стані, придатному для цільового використання. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі в порядку ст.ст. 27,31 ЦПК України, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача - ПСП «Фортуна» - в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду представником відповідача за довіреністю Жовтан І.В. надано заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, проти позову заперечують повністю та просять відмовити в задоволенні позовних вимог. Своє заперечення ПСП «Фортуна» обґрунтовує тим, що орендна плата позивачу виплачувалась в розмірі, встановленому договором оренди, а саме - 1,5 % від нормативної грошової оцінки земельних часток (паїв). Будь-які інші розміри орендної плати договорами оренди не були встановлені та сторонами не обговорювались. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки (паю) ріллі на території Української сільської ради за 2013 та 2014 рока складала 87 362,49 грн. Орендна плата за орендовані земельні ділянки за 2013 та 2014 роки нарахована за оренду земельної ділянки складає 1310,44 грн., після утримання податку сума до виплати 1113,87 грн. таким чином, орендна плата за 2013 і 2014 роки за договором за оренду двох земельних ділянок ріллі складає 2227,74 грн, за два роки - 4455,48 грн. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки (паю) кормових угідь на території Української сільської ради за 2013, 2014 роки становила 393 грн. Орендна плата за орендовані земельні ділянки за 2013 та 2014 роки нарахована за оренду земельної ділянки складає 5,89 грн., після утримання податку сума до виплати 5,01 грн. таким чином, орендна плата за 2013 і 2014 роки за договором за оренду двох земельних ділянок - кормових угідь - складає 10, 02 грн, за два роки - 20, 04 грн. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки (паю) ріллі на території Української сільської ради за 2015 рік складала 109 115,75 грн. Орендна плата за орендовані земельні ділянки за 2015 рік позивачці нарахована за оренду кожної земельної ділянки ріллі 1636,74 грн., після утримання податку сума до виплати складає 1366,68 грн., за оренду двох земельних ділянок - 2733,36 грн. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки (паю) кормових угідь на території Української сільської ради за 2015 рік становила 490, 86 грн. Орендна плата за орендовані земельні ділянки за 2015 рік нарахована за оренду земельної ділянки складає 7,36 грн., після утримання податку сума до виплати 6, 15 грн. таким чином, орендна плата за 2015 рік за договором за оренду двох земельних ділянок - кормових угідь - складає 12,30 грн. ПСП «Фортуна» листом від 12.10.2013 року повідомляла позивачку про те, що підприємство просить її отримати орендну плату за 2013 рік. Протягом 2013, 2014 років позивачка не зверталась до ПСП «Фортуна» із вимогою щодо отримання орендної плати у грошовому виразі, також не замовляла послуг та натуральної продукції. 18.06.2015 року позивачці був направлений лист про отримання орендної плати, який вона відмовилась отримувати. На звернення позивачки від 19.06.2015 року їй був направлений лист про необхідність прибути до адміністрації ПСП «Фортуна» для отримання орендної плати, або повідомити зручний спосіб її отримання. В цей же день їй було направлено орендну плату за 2013, 2014 роки. 11.07.2015 року позивачка знову звертається з листом про неодержання орендної плати. На даний лист направлено відповідь від 24.07.2015 року про направлення орендної плати за 2013, 2014 роки поштовим переказом від 02.07.2015 року в сумі 4453, 76 грн., який [PERSON] отримала 29.07.2016 року. 29.12.2015 року поштовим переказом № 77 [PERSON] було направлено орендну плату за 2015 рік в сумі 2768, 67 грн. Згідно повідомлення начальника центру поштового зв'язку № 3 від 19.04.2016 року даний поштовий переказ повернутий за закінченням терміну зберігання. Працівник поштового відділення с. Українське Бовкун В.І. пояснила, що [PERSON] відмовляється отримувати орендну плату, направлену їй ПСП «Фортуна». Тому відповідач - ПСП «Фортуна» - просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 10 квітня 2006 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем - ПСП «Фортуна» в особі директора Пащенка І.М., було укладено договір оренди земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Української сільської ради та належать орендодавцю на праві приватної власності на підставі державних актів серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER]. В оренду передається земельна ділянка площею 8, 9879 га, втому числі 8, 7981 га - ріллі та 0, 1898 га сіножаті. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 98 468, 60 грн. 60 коп. 17 грн. (станом на 2006 рік). Пунктом 2.2 даного Договору передбачено, що він укладений на 10 років, починаючи з дати його реєстрації. Пункт 2.3 Договору передбачає, що орендна плата вноситься орендарем в розмірі 1,5 % після утримання прибуткового податку виплачується Орендодавцю: в грошовому вигляді - 50 грн., решта - у вигляді послуг та натуральної продукції. Грошова плата вноситься орендодавцем в розмірі 1,5 % від грошової оцінки земельної ділянки. Розмір орендної плати щорічно переглядається і з моменту підвищення цін та тарифів, у тому числі внаслідок інфляційних процесів, збільшення розмірів ставки земельного податку, в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Розділом ІІІ Договору передбачені права та обов'язки сторін договору. Зокрема, орендодавець гарантує, що земельна ділянка є у його власності і він має законні повноваження передавати цю ділянку у тимчасове користування на умовах оренди. Орендодавець має право вимагати у орендаря використання земельної ділянки у відповідності до мети, визначеної Договором, своєчасного внесення орендної плати, вільного доступу до переданої в оренду земельної ділянки для контролю за дотримання орендарем умов договору. Орендар зобов'язаний своєчасно вносити орендну плату відповідно до умов договору. У розділі ІV Договору передбачено умови зміни, припинення і розірвання договору, відповідно до яких зміна умов договору можлива за взаємною згодою сторін. Підставою припинення договору є закінчення його строку, придбання орендарем земельної ділянки у власність та у разі ліквідації юридичної особи - Орендаря. Підставою розірвання договору є добровільна відмова орендаря від оренди земельної ділянки або припинення діяльності орендаря та укладення договору оренди землі з порушенням порядку, встановленого законодавством України. За даним договором його сторони погоджуються з тим, що дострокове розірвання цього договору має здійснюватись за умови письмового попередження зацікавленої в цьому сторони не пізніше, ніж за один місяць. У разі відсутності взаємної згоди сторін щодо зміни умов цього договору, його дострокове розірвання на вимогу зацікавленої сторони вирішуються в судовому порядку. Даний договір підписаний сторонами та зареєстрований в Талалаївському районному відділ Чернігівської регіональної філії ДЗК 28 листопада 2006 року за № 040683700209 (а.с.8-8зв.). Право власності орендодавця на передані в оренду земельні ділянки підтверджується копіями відповідних правовстановлюючих документів, а саме - - копією Державного акту серії [NUMBER] від 10.04.2006 року, згідно з яким [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0949 га (кормові угіддя) на території Української сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.25-25 зв.) - копією Державного акту серії [NUMBER] від 10.04.2006 року, згідно з яким [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0949 га (кормові угіддя) на території Української сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.26-26 зв.). - копією Державного акту серії [NUMBER] від 10.04.2006 року, згідно з яким [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,3981 га (рілля) на території Української сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.27-27 зв.). - копією Державного акту серії [NUMBER] від 10.04.2006 року, згідно з яким [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,4 га (рілля) на території Української сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.28-28 зв.). Відповідач - ПСП «Фортуна» листом від 20.06.2015 року повідомив позивача про те, що нарахування їй орендної плати за укладеними договорами оренди проведене за весь період оренди відповідно до проіндексованої вартості земельної ділянки. Але орендна плата не отримана, поскільки позивач особисто за її отриманням не зверталась та не повідомляла ПСП «Фортуна» про інший спосіб її отримання (поштовим переказом, перерахуванням на рахунок або іншим зручним способом). Також в даному листі зазначено, що зміна розміру орендної плати можлива лише за згодою сторін. Будь-яких угод про перегляд розміру орендної плати за Договором між сторонами не укладалось. Крім того, даним листом позивача запрошувалось терміново прибути до адміністрації ПСП «Фортуна» для отримання орендної плати або повідомити будь-який зручний спосіб її отримання та пропонувалось укласти додаткову угоду про збільшення розміру орендної плати до 8% та обговорити умови оренди в подальшому (а.с.10-10 зв.). Листом від 24.07.2015 року відповідач повідомив позивача про те, що ним виконуються умови укладеного договору оренди земельної ділянки, нарахування орендної плати проведене за весь період оренди земельно ділянки відповідно до проіндексованої вартості земельної ділянки. Орендна плата позивачем не отримана в зв'язку з тим, що особисто за отриманням в ПСП «Фортуна» не зверталась та не повідомляла ПСП про інший зручний спосіб її отримання. 02 липня 2015 року поштовим переказом направлено не отриману орендну плату за 2013, 2014 роки, оренда плата за 2015 рік буде виплачена після збирання врожаю та реалізації зерна (а.с.12). Згідно витягів по визначенню нормативної грошової оцінки земельної ділянки, наданих відділом Держземагенства в Талалаївському районі : - грошова оцінка переданої в оренду земельної ділянки згідно Державного акту серії [NUMBER] за 2013 рік становила 393 грн., за 2014 рік - 393 грн., за 2015 рік - 490 грн. 86 коп. (а.с.13-15); - грошова оцінка переданої в оренду земельної ділянки згідно Державного акту серії [NUMBER] за 2013 рік становила 393 грн., за 2014 рік - 393 грн., за 2015 рік - 490 грн. 86 коп. (а.с.16-18); - грошова оцінка переданої в оренду земельної ділянки згідно Державного акту серії [NUMBER] за 2013 рік становила 87 362, 49 грн., за 2014 рік - 87 362, 49 грн., за 2015 рік - 109 115, 75 грн. (а.с.19-21); - грошова оцінка переданої в оренду земельної ділянки згідно Державного акту серії [NUMBER] за 2013 рік становила 87 362, 49 грн., за 2014 рік - 87 362, 49 грн., за 2015 рік - 109 115, 75 грн. (а.с.22-24). Неодноразові звернення позивача до державних органів з приводу невиплати ПСП «Фортуна» орендної плати підтверджуються долученими до матеріалів справи копіями (а.с. 29-29-32). Згідно довідки- витягу з відомостей про нарахування орендної плати [PERSON] за 2013, 2014 та 2015 року, за договором зареєстрованим Талалаївським районним відділом ДЗК за № 040683700209, відповідно до якого передано в оренду 4,40 га ріллі, 4, 3881 га, 0,0949 га кормових угідь, 0,0949 га кормових угідь: - у 2013 році нараховано за оренду двох земельних ділянок - ріллі 2620,88 грн., утримано податку 393,14 грн., сума до виплати 2227,74 грн.; нараховано за оренду двох земельних ділянок - кормових угідь 11, 78 грн., утримано податку 1,76 грн., сума до виплати - 10,02 грн. - За 2014 рік нараховано за оренду двох земельних ділянок - ріллі 2620,88 грн., утримано податку 393,14 грн., сума до виплати 2227,74 грн.; нараховано за оренду двох земельних ділянок - кормових угідь 11,78 грн., утримано податку 1,76 грн., сума до виплати - 10,02 грн. - За 2015 рік нараховано за оренду двох земельних ділянок - ріллі 3273,48 грн., утримано податку 540,12 грн., сума до виплати 2733,36 грн.; нараховано за оренду двох земельних ділянок - кормових угідь 14,72 грн., утримано податку 2,42 грн., сума до виплати - 12,30 грн. (а.с.44). Згідно листа ПСП «Фортуна» від 12.10.2013 року [PERSON] повідомлялась про те, що ПСП «Фортуна» почала виплату орендної плати за 2013 рік, яку нарахували за договором оренди від 10.04.2016 року, та запрошувалось прибути до адміністрації ПСП або повідомити про інший зручний спосіб її отримання. Крім того, пропонувалось укласти додаткову угоду про збільшення розміру орендної плати до 4,5 % від грошової оцінки земельної частки (паю) (а.с.56). Згідно копії виписки з банківського рахунку ПСП «Фортуна» за період з 01.01.2016 по 05.04.2016 року, а саме - 28.01.2016 року - було здійснено переказ коштів в сумі 2 733 грн. 34 коп. на ім'я [PERSON] через ЧД УДППЗ «Укрпошта» (а.с.46). Згідно копії фіскального чеку від 29.12.2015 року було здійснено поштовий переказ на суму 2768,67 грн. на ім'я [PERSON] (а.с.48). Згідно копії фіскального чеку від 02.07.2015 року було здійснено поштовий переказ на суму 4 453 грн. 76 коп. на ім'я [PERSON] (а.с.49). Листом від 18.06.2015 року ПСП «Фортуна» повідомило [PERSON] про те, що розмір нарахованої їй орендної плати відповідає розміру орендної плати виданої всім іншим орендодавцям за весь період виниклої заборгованості та пропонувалось укласти додаткову угоду про збільшення розміру орендної плати до 8% від грошової оцінки земельної частки (паю). (а.с.55). Листом від 01.09.2015 року ПСП «Фортуна» повідомило [PERSON], що ПСП «Фортуна» виконує всі зобов'язання за укладеним договором оренди, отже підстав для розірвання договору немає. Також [PERSON] пропонувалось укласти додаткову угоду про збільшення розміру орендної плати до 8% від нормативної грошової оцінки земельної частки (паю), яка на 2015 рік складає 109115,75 грн. (орендна плата станом на 2015 рік відповідно буде складати 8409, 26 грн), та обговорити умови оренди в подальшому. (а.с.50). Відповідно до листа в.о. начальника ЦПЗ № 3 від 19.04.2016 року поштовий переказ від 29.12.2015 року на суму 2733 грн. 34 коп. на ім'я [PERSON], відправник ПСП «Фортуна», повернутий 28.01.2016 року за закінченням терміну зберігання переказу (а.с.57). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із положеннями ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини другої ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Тобто відносини з приводу оренди земельної ділянки регулюються як ЦК України так і Законом України «Про оренду землі», який є спеціальним законом по відношенню до загальних норм ЦК України. Стаття 1 Закону України «Про оренду землі» зазначає, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про оренду землі» - договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначений висновок відображено в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 146цс12, яка є обов'язковою у правозастосуванні судами і яка відповідно до положень статей 214, 360-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні правової норм до спірних правовідносин. В судовому засіданні було встановлено, що, починаючи з 2013 року відповідач - ПСП «Фортуна» - неодноразово письмово звертався до позивача [PERSON] з проханням отримати орендну плату за землю, або повідомити зручний для неї спосіб її отримання, направляв поштові перекази. Але позивач свідомо ухилялась від отримання належної їй за договором орендної плати. Заявляючи вимоги про дострокове розірвання договору оренди, позивач [PERSON] посилається на несвоєчасність виплати орендної плати за 2013, 2014 та 2015 роки. Тобто, у даному випадку позивачем повинно бути доведено протиправну поведінку відповідача, який відмовляється виплачувати орендну плату відповідно до умов укладених договорів. Згідно зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. ст. 59, 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. За приписами ст. 15 ЦПК України, яка також кореспондується зі ст. 55 Конституції України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового інтересу. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути і припинення правовідношення. При цьому слід зазначити, що в порядку цивільного судочинства підлягають захисту лише порушені, невизнані або оспорювані права. Поскільки в судовому засіданні встановлено, що орендна плата нараховувалась відповідачем регулярно згідно умов укладеного між сторонами договору, будь-яких інших договорів між сторонами не укладено, будь-які зміни до укладених договорів не погоджені та не зареєстровані належним чином. Небажання позивача отримувати належну їй орендну плату не може бути підставою для дострокового розірвання договору оренди, поскільки доказів того, що укладались договори позивачем не добровільно чи із застосуванням будь-якого примусу, позивачем не надано, тому суд приходить до висновку, що договір укладався добровільно, позивач була згодна із його умовами, про що свідчить її підпис. Крім того, ухилення позивача від отримання орендної плати згідно укладеного договору оренди та небажання її переглянути умови договору на збільшення суми орендної плати підтверджено належними доказами. Тому суд приходить до висновку, що право позивача на отримання орендної плати згідно умов укладеного договору не було порушене, а непорушене право не підлягає захисту. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. При цьому зміст терміну «систематична несплата орендної плати», тобто надання чіткого та логічно аргументованого визначення цього поняття як однієї із суб'єктивних умов для розірвання договору оренди землі та припинення права землекористування, ані Земельний кодекс, а ні Закон України «Про оренду землі» не містять, а тому необхідно дійти висновку, що цей термін означає свідомий, регулярний, постійний, тобто такий, який увесь час навмисно повторюється процес, причому частота його повторення правового значення не має. Оскільки позивачем не доведено систематичне невиконання відповідачем умов укладеного договору в частині сплати орендної плати, а крім того вона сама свідомо ухиляється від її отримання, підстави для задоволення позовних вимог в частині дострокового розірвання укладеного договору оренди відсутні. Зазначений висновок зроблено в постанові ВССУ по справі № 6-29148 від 27.01.2016 року, який є обов'язковим для судів при розгляді даної категорії справ. Таким чином, оскільки суд прийшов до висновку, що в ході судового розгляду не знайшло підтвердження порушення відповідачем права позивача відповідно до умов укладеного договору оренди, підстави для дострокового розірвання договору оренди у зв'язку із несвоєчасною виплатою орендної плати відсутні, тому у суду немає підстав і для стягнення з відповідача орендної плати і пені за несвоєчасну виплату орендної плати за 2013, 2014 та 2015 роки відповідно до розрахунку наданого позивачем, який суперечить умовам укладеного договору оренди між сторонами. Також у зв'язку з даним висновком у суду відсутні і підстави для зобов'язання відповідача передати позивачу земельні ділянки, поскільки договір, укладений між сторонами, діє до листопада 2016 року, підстави для його дострокового розірвання відсутні. Так само як і відсутні підстави для задоволення решти позовних вимог - стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі, стягнення встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також трьох процентів річних від простроченої суми. Отже, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні не здобуто доказів того, що відповідачем - ПСП «Фортуна - порушено право позивача [PERSON] несвоєчасною виплатою орендної плати за 2013, 2014 та 2015 роки, тобто не здобуто жодної із підстав для дострокового розірвання договору оренди, укладеного між сторонами, та на підставі цього повернення земельних ділянок, стягнення заборгованості по орендній платі, стягнення встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, а тому суд приходить до висновку, що позивачем у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України не доведено ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог. За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Положенням ст.ст. 27-30 ЦПК України передбачено, що засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час укладення договору оренди позивач діяла добровільно, без примусу і тиску, договір підписано власноручно, на пропозиції відповідача отримати орендну плату та переглянути умови укладеного договору позивач не реагує, отримувати орендну плату відмовляється, позивачем не надано доказів, які б свідчили про те, відповідач порушує умови укладеного договорів оренди систематичною невиплатою орендної плати. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилалась позивач як на підставу позовних вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд не знаходить підстав для задоволення позову, поскільки із наданих сторонами доказів та вимог закону, суд приходить до висновку, що позивачем [PERSON] належними і допустимими доказами не доведено, що саме діями відповідача - ПСП «Фортуна» - порушено її права, а тому пред'явлені позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають. Крім того, статтею 215 ЦПК України передбачено при винесенні рішення вирішення питання судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено. Так як в ході судового розгляду суд прийшов до висновку про відмову в позові, тому правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed