Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 04.05.2016 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем. На даний час сторони проживають окремо. Відповідач не надає кошти в добровільному порядку, а позивач не може працювати в звязку з доглядом за дитиною. Джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років, позивач не має. Відповідач знаходиться у працездатному віці, стягнень по виконавчим листам не має. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання, в розмірі 1/4 частини всіх доходів (заробітку) відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги та їх обґрунтування підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на її утримання, в розмірі 1/4 частини всіх доходів (заробітку) відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.05.2016 року, який було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-НО № 444298 від 04.05.2016 року (а.с.4). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НО № 759370 від 23.12.2017 року (а.с.5). Відповідно до довідки № 62-2/10-1479 від 19.03.2018 року позивач перебуває на обліку УСЗН м. Вугледара, їй призначено допомогу при народженні дитини з 01.12.2017 року по 31.12.2010 року. З грудня 2017 року по лютий 2018 року включно позивач отримала допомогу при народженні дитини в розмірі 12040,00 грн. (а.с.8). Згідно з довідкою № 004 від 19.03.2018 року , наданою ОСББ «Агат-Вугледар», разом з позивачем [PERSON] прописані її доньки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідач не працює, що підтверджується його письмовою заявою від 04.05.2018 року (а.с.26). Відповідно ч. 1-2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За вимогами ч. 1 ст. 79 СК України аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини. Оскільки, відповідач, як батько дитини, яка не досягла трьох років, кошти на утримання позивача не надає, враховуючи його стан здоровя та матеріальне становище, відсутність у відповідача інших утриманців, а також той факт, що розмір аліментів на утримання позивача сторонами не оспорюється, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача кошти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з 21.03.2018 року і до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. на користь держави в особі Державної судової адміністрації України.

Outcome: approved