Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що з [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2006 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: доньки - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її повному утриманню. Зазначає, що з травня 2016 року відповідач перестав надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання дітей, свої обіцянки про сплату аліментів в розмірі 2500 грн. щомісячно в добровільному порядку не виконав, що свідчить про його свідоме ухилення від виконання батьківського обов'язку щодо утримання дітей. Вказує, що її заробітна плата в розмірі 3000 грн. не дозволяє в повній мірі забезпечити матеріальні потреби доньок. Разом з тим, на її думку, відповідач має постійне місце роботи, працює водієм у ТДВ «Агрофірма «Гракове», а тому має можливість виділяти кошти на утримання доньок. Просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на неповнолітніх дітей: доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно та до досягнення ними повноліття. Крім того, просить призначити аліменти за минулий час, а саме з 21.07.2016 року як з часу звернення до Чугуївського міського суду з позовом про стягнення аліментів. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності за наявними матеріалами справи, просила позов задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, з невідомих суду причин, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. В матеріалах справи наявні письмові заперечення відповідача, які обґрунтовані тим, що він не ухиляється від обов'язку щодо утримання дітей, а добровільно надає їм матеріальну допомогу. Зазначає, що він дійсно працює, отримує заробітну плату, але останнім часом його витрати зросли в зв'язку з необхідністю допомагати батькам. Вважає, що при стягненні з нього третини заробітку, з врахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, він буде забезпечувати дітей більшою мірою ніж дружина. А тому, позов визнав частково, не заперечуючи стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини від його заробітку. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, свідоцтв про народження дітей (а.с. 2,3,4), сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей: доньки - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що неповнолітні діти проживають з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.5,6) та перебувають на її утриманні. Відповідач проживає окремо. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач працює водієм ТзДВ Агрофірма «Гракове», має регулярний заробіток, а відтак, як того вимагає ст. 183 СК України повинен сплачувати аліменти у частці від його заробітку. Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачає ст. 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення з позовом до суду та до досягнення старшою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, стягувача аліментів. Разом з тим, не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення аліментів з відповідача, починаючи з 21.07.2016 р., з огляду на наступне. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Проте, всупереч ст. 60 Цивільно-Процесуального Кодексу України, ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України, позивач не довела та не підтвердила належними та допустимими доказами ті обставини, які свідчать про вжиття позивачем заходів щодо отримання аліментів від відповідача, але не могла їх отримати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання. З відповідача слід стягнути в дохід держави 551,60 грн. судового збору.

Outcome: partial