overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 22.01.2014 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 20.07.1993 р. в відділі реєстрації актів цивільного стану м. Зугдіді, Грузія. В обґрунтування поданого позову [PERSON] зазначає, що від шлюбу вони мають неповнолітнього спільного сина та повнолітню доньку, в родині почали виникати суперечки та не порозуміння, хоча вони живуть в одній квартирі, але шлюбно-сімейні відносини припинені. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про дату та час судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином. Надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, наполягала на розірванні шлюбу. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], одружилися 20.07.1993 р. у відділі ЗАЦСу № 1 м. Зугдіді, після укладання шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON], дружині - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу від 20.07.1993 р., актовий запис за № 114, [NUMBER], перекладене з грузинської мови на українську мови. [PERSON] народився [INFO] в м. Тбілісі, його батьками записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 04.08.1998 р. Серія [NUMBER], перекладеним з грузинської на українську мови. За ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, сім'я розпалася та примирення між сторонами не можливо. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 22.04.2020 року до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до Староіржавецької сільської ради Оржицького району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. У позовній заяві [PERSON] вказано, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , останнім місцем проживання якої було с.\~Чайківщина Оржицького\~району Полтавської\~області. Позивач зазначає,\~що вона є спадкоємцем [PERSON] за законом та прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріуса. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] , позивач не може по причині відсутності правовстановлюючого документу про належність спадкового майна спадкодавцеві. Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивач просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно, що за життя належало її чоловіку [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що складається з: житлового будинку - А-1, прибудови А, гаража Б, погребу - В, сараю-літньої кухні Г, сараю Д, колонки - №1, воріт - №2, огорожі - №3. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, представник позивача надав до суду заяву, в якій позов підтримав повністю та просив розглянути справу без участі сторони позивача. Представник відповідача Староіржавецької сільської ради Оржицького району Полтавської області в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути без участі представника сільської ради, вказав, що позов визнає повністю. Від третьої особи приватного нотаріуса Оржицького районного нотаріального округу Черненко О.О. до суду надійшов лист про розгляд справи без її участі.\~ Суд вирішив за можливе провести судове засідання за відсутності\~ учасників справи,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 22.08.2016 року до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем проживала однією сімєю без шлюбу з 2013 року, 19.03.2014 року у них народилася дочка [PERSON]. У теперішній час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Стосунки з відповідачем у неї не складаються, вони мешкають окремо, відповідач працює, однак матеріальної допомоги на її утримання не надає, тому просила стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти позову, зазначив, що інших осіб на утриманні не має. Суд, вивчивши надані докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони проживали однією сімєю без шлюбу з 2013 року року , що не заперечується відповідачем. Від цих відносин мають дочку [PERSON] [INFO], в свідоцтві про народження якого відповідача зазначено батьком (а.с.3). Згідно з ч.2 ст. 91 СК України \~жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до\~частин другої - четвертої статті 84\~та\~статей 86\~і\~88\~цього Кодексу. Згідно ч.2\~ ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4\~ ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Малолітня дочка [PERSON] мешкає разом із позивачем , що підтверджується довідкою про склад сімї від 19.08.2016 року, виданою Виконавчим комітетом Дзержинської районної у місті ради (а.с.5). При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач працездатний, має постійне місце роботи, інших осіб на утриманні не має, позивачка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку, тому вважає доцільним задовольнити позовні вимоги. Відповідно до\~ ст. 88 ЦПК України, Закону України Про судовий збір з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551грн. 20 коп. На підставі ст. 367 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання. Враховуючи зазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 22.09.2016 року до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позову вбачається, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину: дочку - [PERSON], [INFO]. Свій позов [PERSON] мотивує тим, що сімейне життя у неї з відповідачем не склалося. Між сторонами зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. Позивач вказує, що фактично однією сім'єю вона та відповідач не проживають близько шести місяців, спільним побутом та господарством не пов'язані, шлюб існує формально, збереження шлюбу з відповідачем буде суперечити її інтересам. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач, уточнивши свої позовні вимоги, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». В судове засідання 01.12.2016 року позивач [PERSON] не з'явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просить розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив до суду лист, в якому позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав повністю, просив розгляд справи провести за його відсутності. Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 22.09.2016 року до суду з вищезгаданим позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з відповідачем у справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12.10.2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] 30 травня 2014 р. н. Відповідач є батьком дитини, однак добровільно матеріальну допомогу не надає, тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/ 4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти стягнення аліментів , інших осіб на утриманні не має. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.1.2013 року /а.с.4/. Від шлюбу з відповідачем має дочку [PERSON] [INFO] , в свідоцтві про народження якого, відповідача записано батьком дитини /а.с.5/. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Неповнолітня [PERSON] 30 травня 2014 р. н. мешкає разом із позивачкою /а.с.6,7/. Згідно\~ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, інших осіб на утриманні не має, не заперечує проти стягнення аліментів , тому суд задовольняє позовні вимоги позивача. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 22.10.2018 року до суду з вищезгаданим позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 14.10.2006 року між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя поступово погіршувалося на протязі восьми років, у теперішній час шлюбні відносини остаточно припинено, мешкають окремо, подальше сумісне життя і збереження сім'ї з відповідачем вважає неможливим , просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзив не подав, клопотань про перенесення розгляду справи, розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або без повідомлення причин, який не подав відзив, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 жовтня 2006 року Дзержинськими відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 671 - розірвати /а.с.10/. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] /а.с.11/. У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, ті обставини, сторони не мешкають разом, шлюбні стосунки не підтримують, дітей не мають, спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, тому суд задовольняє позов. Статтею113 Сімейного Кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 22.11.2015 року до суду з вищезгаданим позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 02.09.2015 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народився син [PERSON] 01 жовтня 2014 р. н. Відповідач є батьком дитини, однак добровільно матеріальну допомогу не надає , тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/ 4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання також не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дитини, зазначив, що має на утриманні сина [PERSON] [INFO], на утримання якого сплачує аліменти. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] (прізвище змінено після реєстрації шлюбу з [PERSON] 02.09.2015р.) /а.с.3/ перебуває з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу з відповідачем має малолітнього [PERSON] 01 жовтня 2014 р. н., в свідоцтві про народження якого, відповідача записано батьком дитини /а.с.4/. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Малолітній [PERSON] [INFO] мешкає разом із позивачем, що підтверджується довідкою ( а.с.5). Згідно\~ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, отримує заробітну плату, на утриманні має сина [PERSON] [INFO], не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі 1/4 заробітку (доходу) на утримання сина, тому суд задовольняє позовні вимоги позивача. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 22.11.2018 року до суду з позовом до відповідача [PERSON] Аділа про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення сімейно-шлюбних відносин і втрату взаємних почуттів через різні погляди на життя. 05 лютого 2018 року судом відкрито провадження по справі. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов та прохали його задовольнити. Відповідач в судове засідання не повторно зявився, суд про причину неявки не повідомив. Про дату та час слухання справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що 23.05.2018 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 589. Від шлюбу у сторін спільних дітей немає. Спільне майно відсутнє. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, відновлювати які не бажають. Фактично сімя розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Відповідно до\~ст. 112 ч.2 СК України,\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~- у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі\~ст. 24 СК України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, суд вважає, що позов обґрунтовано, та підтверджено доказами, тому він підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач , [PERSON], звернулася 23.01.2017 року до суду з вищезгаданим позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем у справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04.03.2011 року. Від спільного життя мають малолітню дочку [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини припинено через різні погляди на життя та шлюб, до примирення не прагнуть, спору про поділ майна немає, тому просила позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні присутньою не була, про час та місце розгляду справи повідомлена, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи, зазначила, що шлюбні відносини припинено у вересні 2016 року, питання матеріального забезпечення дитини буде вирішуватися в судовому порядку. Відповідач в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений за зареєстрованою в установленому порядку адресою, про причину неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін, суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних засобів відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають шлюбі, зареєстрованому 04 березня 2011 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 72 /а.с.7/. Від шлюбу мають сина малолітню дочку [PERSON] [INFO] /а.с.8/. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Позивач стверджує, що вони припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, мешкають за різними адресами, поновлювати сімейні відносини не бажає. Спір про майно відсутній. За таких обставин, суд вважає шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила залишити за нею прізвище, взяте нею під час укладення шлюбу - «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved