Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про поділ майна, придбаного в період шлюб. У своєму позові позивач просить суд визнати спільним сумісним майном житловий будинок № 35 по вулиці Короленківській у м. Дніпродзержинську житловою площею 52,8 кв.м., загальною площею 77,7 кв.м. подружжя; визнати за нею право власності на 1/2 частку будинок № 35 по вулиці Короленківській у м. Дніпродзержинську. У своєму позові позивач посилалась на те, що вона з відповідачем з 28 липня 2001 року знаходилась в зареєстрованому шлюбі, але 12 лютого 2014 року шлюб було розірвано. Під час подружнього життя на підставі договору купівлі продажу від 23.04.2002 року був придбаний житловий будинок № 35 по вулиці Короленківській у м. Дніпродзержинську. На даний час вона проживає разом з синами в будинку. В судовому засіданні представник позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилався на обставини зазначені в позові. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи та надані суду докази, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 28 липня 2001 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, дана обставина підтверджується свідоцтвом про одруження, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 412. Як вбачається з матеріалів справи, в період шлюбу сторони придбали нерухоме майно, яке складається з будинку № 35, розташованого за адресою Дніпропетровська область м. Дніпродзержинськ (Камянське), вул. Короленківська, що підтверджується договором купівлі продажу від 23.04.2002 року, зареєстрований приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер - 2833. Згідно до рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, шлюб між [PERSON] та [PERSON] 12 лютого 2014 року було розірвано. Як розяснено Постановою Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до статті 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно частини 3 статті 368 Цивільного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Ч.1 ст.355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За даних обставин, а також враховуючи те, що позовні вимоги були визнані відповідачем, суд вважає, що право позивача [PERSON] на поділ спільного майна, як визнання за нею право власності на ? частку нерухомого майна та на ? частку за відповідачем, є доведеним в судовому засіданні. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved