Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вище вказаним позовом до відповідача в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №21, розташованої по вулиці Блюхера, буд. №20-Б в м.Харкові, та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їй на праві власності належить двокімнатна квартира [ADDRESS]. В 2012році в зазначеній квартирі був зареєстрований її син, [PERSON] В квартирі він проживав біля 6 місяців. Цього ж року, в травні, син зібрав особисте майно і став мешкати за адресою: м.Харків, вул. Височиненка, 7. Відповідач не проживає в спірній квартирі, не користується нею, витрати повязані з оплатою житлового приміщення та комунальних послуг не сплачує. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав. Представник третьої особи - Московський РВ у м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від останнього до суду була подана заява про розгляд справи за відсутності представника відділу. Зі згоди позивача, суд розглянув справу в порядку заочного провадження, на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивача, свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира №21, розташована по вул. Блюхера, буд. №20Б в м. Харкові належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.05.2012року, р.№ 8-380 (а.с.6, 16). Відповідно до довідки з місця проживання про склад сімї та прописку за №2077 від 24.07.2015 року, виданої КП «Жилкомсервіс», дільниця №35, у квартирі №21, розташованій по вул. Блюхера, буд. №20Б в м.Харкові зареєстрований: [PERSON] /син/ (а.с.7). Згідно повідомлення Московського відділу (м.Харків) ГУ Національної поліції в Харківській області від 09.12.2015року від [PERSON] за період з 07.11.2015року по теперішній час заяв та повідомлень за фактом перешкоджання йому у проживанні в квартирі №21, розташованої по вул. Блюхера, буд. №20-Б в м.Харкові не надходило. На запит суду, щодо надання інформації, чи звертався [PERSON] за заявою про збереження за ним житлового приміщення, КП «Жилкомсервіс», повідомило суд, що за адресою: [ADDRESS], зареєстрований [PERSON] з 23.01.2013року по наступний час. Іншою інформацією КП «Жилкомсервіс» не володіє. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 02.08.2011року та витягу про державну реєстрацію прав, [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] /а.с.10-12/. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт не проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] більше року. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 191 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживає понад рік, не сплачує витрати за користування житловим приміщенням, комунальні послуги, що дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Водночас, не підлягають задоволенню вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», таке, що набрало законної сили судове рішення про позбавлення особи права користування житловим приміщенням само по собі є підставою для зняття її з реєстрації місця проживання. Таким чином, вирішення питання про зняття з реєстрації судовим рішенням є зайвим, тому у задоволенні цієї частини позовних вимог необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial