Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що їх сімейне життя з відповідачем не склалося, в них різні характери, різні погляди на сімейне життя, на вирішення проблем та ставлення один до одного. Подружні відносини між ними припинені з січня 2016 року. Можливості зберегти сімю немає. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, оскільки у відповідача є інша жінка з якою він проживає вже протягом двох років. Примирення з відповідачем не бажає. Позивач [PERSON] в зал судового засідання не прибула. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просить шлюб між сторонами розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув повторно, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки в судове засідання не повідомив. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, проти чого представник позивача не заперечує, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до якої, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Сторони уклали шлюб 06 листопада 2012 року, актовий запис №22, зареєстрований Скала-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії І-ИД №092816, видане Скала-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області 06 листопада 2012 року). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], яка народилася 08.09.2015 року в м. Савона (провінція Савона), республіка Італія, що вбачається з витягу з акту про народження (акт №392, частина 2, серія В, довір.1, рік 2015). Дочка проживає з матірю. У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Сторони мають різні характери, різні погляди на сімейне життя, відношення один до одного як подружжя та вирішення спільних проблем. Сторони припинили подружні стосунки і з січня 2016 року спільно не проживають. У відповідача є інша жінка, з якою він проживає протягом двох років. Шлюб між сторонами набув формальних рис. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та малолітньої дитини, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Представник позивача просить не стягувати з відповідача понесені позивачем витрати. На підставі ст.ст.24,55,56,105,110,112 СК України,

Outcome: approved