Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця», [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Філія «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», про визнання частково недійсним розпорядження та недійсним свідоцтва про право власності на житло, в якому просить суд з урахуванням уточненої позовної заяви визнати недійсним розпорядження Органу приватизації державного житлового фонду Київської дистанції цивільних споруд і водопостачання № 1 Південно-Західної залізниці від 11 лютого 2004 року № 3193-П щодо передачі квартири [ADDRESS] у приватну, спільну власність [PERSON] та члену його сім`ї: [PERSON] , в рівних долях.; визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло від 11 лютого 2004 року, видане Органом приватизації державного житлового фонду Київською дистанцією цивільних споруд і водопостачання № 1 Південно-Західної залізниці щодо передачі квартири [ADDRESS] у приватну, спільну власність [PERSON] та члену його сім`ї: [PERSON] , в рівних долях. А також просить суд стягнути з відповідачів витрати пов`язані з розглядом стправи. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що в жовтні 2017 року [PERSON] стало відомо про те, що їй як власнику двох житлових кімнат, загальною площею 29,59 кв.м (прим. 1-10 та 1-11), що знаходяться на другому поверсі одноквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , зараз вулиця Алматинська. обмежено доступ до кухні (прим 1-4). що знаходиться на першому поверсі цього будинку. Частина квартири зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на праві власності за [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою від 17 березня 2018 року № 117433746. В кінці 2017 року позивачем було з`ясовано, що за згоди іншого співвласника житлового будинку, [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , - [PERSON] , яка є спадкоємцем померлої [PERSON] та спадкоємцем свого батька - [PERSON] (син [PERSON] ), який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , самоправно здійснено реконструкцію першого поверху будинку: замуровано прохід з коридору (прим. 1-2), площею 1,4 кв.м до кухні (прим. 1-4), площею 5,6 кв.м; замість санвузла (прим. 1-3), площею 4,0 кв.м, облаштовано кухню; ванну і унітаз демонтовано; закладено цеглою вікно в санвузлі (прим. 103). Отже, зараз санвузол в житловому будинку відсутній, а всі його мешканці змушені користуватися туалетом, що розташований на подвір`ї та знаходиться в аварійному, антисанітарному стані. Відомо, що в жовтні 2017 року між третьою особою 1 та [PERSON] , відповідачем 2, її матір`ю, [PERSON] , неодноразово виникали конфлікти, внаслідок чого викликалася поліція, про що свідчить, зокрема, висновок Дніпровського УП ГУ НП у місті Києві від 01 листопада 2017 року та супровідний лист від 16 лютого 2018 року Дніпровського УП НП у м. Києві. Неправомірні дії [PERSON] та відповідач 2 обґрунтовували тим, що вони є власником усього першого поверху житлового будинку, який складається з однієї квартири. На їх думку мешканці другого поверху будинку мають добиратися до своїх приміщень через зовнішню драбину, яку треба ще окремо облаштувати. Тільки завдяки втручанню поліцейських, вдалося ознайомитися з свідоцтвом про право власності на житло від 11 лютого 2004 року, виданим Київською дистанцією цивільних споруд і водопостачання № 1 Південно- Західної залізниці, правонаступником якої є Акціонерне товариства «Українська залізниця», на підставі розпорядження від 11 лютого 2004 року № 3193-П, відповідно до якого кв. [ADDRESS] належить на праві приватної, спільної власності: [PERSON] та [PERSON] , в рівних долях. Позивач вважає, що приватизація квартири [ADDRESS] проведення з грубим порушенням чинного законодавства, а саме у оспорюваному свідоцтві невірно вказано загальну площу квартири у розмірі 54,8 кв.м, замість розміру 30,42 кв.м. Крім цього, в цьому свідоцтві зазначено: «...квартира ... за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної, спільної власності (сумісної або часткової) гр. [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] в рівних долях». Це вказує, що саме [PERSON] в 2004 році був наймачем та подавав заяву про приватизацію квартири до Органу приватизації державного житлового фонду, функції якого на той час виконувала Київська дистанція цивільних споруд і водопостачання № 1 Південно- західної залізниці, правонаступником якої є Філія «Центр будівельно-монтажних робіт та Експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця». Але на той період часу особовий рахунок був відкритий на [PERSON] згідно з рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09 липня 1993 року у справі № 2-1381. Крім того позивач зазначає, що [PERSON] станом на 09 липня 1993 року в даному житловому будинку не проживав, а мешкав за іншою адресою, де був зареєстрований (скоріш за все він проживав у своєї дружини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ). Виходячи з згаданого рішення, 1993 року станом на січень-лютий 2004 року наймачем житлової кімнати 18,5 кв.м була [PERSON] .. Саме вона мала право на подання заяви про приватизацію займаного житлового приміщення Оскільки оспорюване свідоцтво видане на підставі згаданого розпорядження від 11 лютого 2004 року № 3193-П, то в цьому розпорядженні також невірно вказано загальну площу квартири у розмірі 54,8 кв.м, замість розміру 30,42 кв.м. Крім того, 22 лютого 2019 року державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Давидовою Т.М. по спадковій справі № 880/218, заведеній щодо [PERSON] , померлої [INFO] , видано її спадкоємцю, відповідачу 2 ( [PERSON] ) свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 4-296. Підставою для видачі 22 лютого 2019 року нотаріусом згаданого свідоцтва про право на спадщину за законом стали, зокрема такі документи, як свідоцтво про право власності на житло, видане 11 лютого 2004 року Київською дистанцією цивільних споруд і водопостачання № 1 та Технічний паспорт на квартиру, що знаходиться у власності [PERSON] , копія якого посвідчена нотаріусом Давидовою Т.М. 20 лютого 2019 року. Отже, до оспорюваного свідоцтва внесені зміни щодо уточнення частини квартири [ADDRESS] , що приватизовано 11 лютого 2004 року, а саме, доповнено записом «36/100 част.». Ці зміни є неправомірними та сфальсифіковані, оскільки відсутнє відповідне розпорядження Київської дистанції цивільних споруд і водопостачання № 1, зроблене після 28 травня 2004 року. Як слідує з копії технічного паспорту, посвідченого нотаріусом Давидовою Т.М. 20 лютого 2019 року: «Квартира посімейного, спільного заселення розташована на 1 поверсі 1 поверхового будинку та складається з 2 кімнат житловою площею 30,8 кв.м, у тому числі 1-а кімната - 18,5 кв.м, 2-а кімната - 12,3 кв.м, кухні 5,9 кв.м, коридору 7,7 кв.м, веранди 9,8 кв.м, тамбуру 0,6 кв.м, загальню площею 54,8 кв.м.», З плану квартири [ADDRESS] , що є складовою частиною цього технічного паспорта видно, що на першому поверсі житлового будинку є дві житлові кімнати площею 18,50 кв.м. (поз. 1-4) та 12,30 кв. м (поз. 1-3), кухня, площею 5,90 кв.м (поз. 1- 2), коридор, площею 7,70 кв.м (поз. 1-5), веранда, площею 9,80 кв.м (поз. 1-6), тамбур, площею 0,6 кв.м (поз. 1-1). На цьому плані стоїть відтиск незрозумілої печатки «Прогрес ЖКГ». Цей технічний паспорт є неправомірний та сфальсифікований, оскільки [PERSON] помер ще в 2009 році і, відповідно, він не міг в 2019 році бути замовником виготовлення цього документу, форма якого не відповідає зразку, встановленому Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24 травня 2001 року № 127. Крім цього нотаріусом Давидовою Т.М. неправомірно вчинено реєстраційну дію 22 лютого 2019 року щодо реєстрації даної спадщини за відповідачем 2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, шляхом внесення запису про право власності: 30423190 до вже існуючого розділу по об`єкту нерухомого майна: 14891160780000. Отже, на цей період часу власником першого поверху житлового будинку неправомірно стада відповідач 2 [PERSON] , завдяки незаконному оспорюваному свідоцтву. 08 листопада 2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Українська залізниця», [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Філія «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», про визнання частково недійсним розпорядження та недійсним свідоцтва про право власності на житло, розгляд справи постановлено провести в порядку загального позовного провадження. 01 лютого 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва, заяву представника позивача [PERSON] - [PERSON] про забезпечення позову, поданої в рамках цивільної справи № 755/17091/18 за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», треті особи: [PERSON] , [PERSON] , Філія «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», Дніпровська районна у м. Києві державна адміністрація про визнання частково недійсним розпорядження та недійсним свідоцтва про право власності на житло - задоволено частково, накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . В решті заявлених вимог - відмовлено. 13 березня 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва, зобов`язано АТ «Укрзалізниця» в особі Регіональної філії «Півленно -Західної залізниці » ( м.Київ, вул.Лисенко, буд.6) надати на адресу суду належним чином завірену копію приватизаційної справи на квартиру [ADDRESS] на [PERSON] та [PERSON] відповідно до розпорядження від 11 лютого 2004 року за №3193-П Київської дистанції цивільних споруд і водопостачання №1 Південно - Західної залізниці. 30 жовтня 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва, зобов`язано Дніпровську районну в м.Києві держану адміністрацію ( м.Київ, б - р Праці, буд. 1) надати на адресу суду належним чином завірену копію рішення про переведення особового рахунку з [PERSON] на [PERSON] по квартирі [ADDRESS] .; Зобов`язано Центр надання адміністративних послуг Дніпровської РДА в м.Києві (м.Київ, вул.Харківське шосе, буд.18) надати на адресу суду відомості щодо зареєстрованих осіб в період часу з серпня 1974 року за адресою : [ADDRESS] . 30 жовтня 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва, Зобов`язано ПАТ «Державний ощадний банк України» ( адреса: м. Київ, вул. Володимирська 27) надати на адресу суду належним чином засвідчені копії документів пов`язаних з приватизацією квартири [ADDRESS] , громадянами [PERSON] та [PERSON] в 2004 році (відділення №10026/43) з метою погашення житлових чеків під час приватизації вказаної вище квартири. 28 січня 2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Українська залізниця», [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Філія «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», про визнання частково недійсним розпорядження та недійсним свідоцтва про право власності на житло. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі виходячи з підстав викладених у змісті позовної заяви, просив прийняти рішення, яким їх задовольнити. Крім того, зазначив, що оспорюванні розпорядження Органу приватизації державного житлового фонду Київської дистанції цивільних споруд і водопостачання № 1 Південно-Західної залізниці від 11 лютого 2004 року № 3193-П та свідоцтво про право власності на житло від 11 лютого 2004 року видане з грубим порушенням норм чинного законодавства, що в свою чергу обмежує позивачу вільний доступ до кухні в квартирі [ADDRESS] та приміщень загального користування. Представник відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Поважність причин неявки в судове засідання не повідомив. Крім того, стороною відповідача за весь період часу розгляду справи не використано право на подання відзиву на позовну заяву. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Крім того, стороною відповідача за весь період часу розгляду справи не використано право на подання відзиву на позовну заяву. Разом з тим, стороною відповідача, було подано до суду заяву про застосування строків позовної давності, відповідно якої представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Треті особи [PERSON] , Філія «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Поважність причин неявки в судове засідання не повідомили. Вислухавши пояснення сторін, свідка, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: dismissed