Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з цивільним позовом до Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, в якому просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка народилася [INFO] року та померла [INFO] року, є матір'ю [PERSON], [INFO]; встановити факт належності [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 30.12.2004 року та державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 30.12.2004 року, виданих на ім'я «[PERSON]; визнати за [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], в порядку спадкування після смерті [INFO] року [PERSON], право власності на земельну ділянку площею 1,5462 га, кадастровий номер [NUMBER], призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 30.12.2004 року, та земельну ділянку площею 0,2249 га, кадастровий номер [NUMBER], призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 30.12.2004 року. Свої вимоги мотивує тим, що у [INFO] року померла позивачки матір [PERSON]. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшло зокрема право власності на земельну ділянку площею 1,5462 га, кадастровий номер [NUMBER], призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та право власності на земельну ділянку площею 0,2249 га, кадастровий номер [NUMBER], призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. На момент смерті спадкодавця, позивачка постійно проживала разом із нею в домогосподарстві за №77 в с. Звенигород Пустомитівського району Львівської області, котре належить мені, що підтверджується довідкою № 1088 від 24.12.2014 року виданою виконавчим комітетом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, окрім цього до дня смерті матері ми вели спільне господарство. Оскільки позивачка постійно проживала разом із матір'ю на момент відкриття спадщини і про відмову від спадщини не заявляла, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину. Право власності спадкодавця на земельні ділянки, що входять до складу спадкової маси підтверджені державними актами, однак оригінали таких було втрачено, що унеможливлює реалізацію. Окрім того, ще однією перешкодою у реалізації права позивачки на спадкування є те, що у її свідоцтві про народження серія [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Пустомитівського РУЮ Львівської області, 18.05.2006 року повторно, помилково було вказано прізвищем [PERSON], замість [PERSON], а іменем матері [PERSON], замість [PERSON]. Цим же свідоцтвом про народження, підтверджено, що іменем позивачки батька є [PERSON]. У Свідоцтві про смерть, іменем матері вказано [PERSON]. Згідно посвідчення іменем матері вказано [PERSON]. Свідоцтвом про одруження батьків позивачки, іменем матері вказано [PERSON], а іменем батька [PERSON]. Прізвище позивачки було змінено у зв'язку із одруженням. Окрім того, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 30.12.2004 року та державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 30.12.2004 року, такий видано на ім'я «[PERSON], в той час як її іменем було [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву у якій просить позов задовольнити, а судовий розгляд проводити у його відсутності. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заяви про визнання відповідачами позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла спадкодавець [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 01.11.2012 року виконавчим комітетом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло зокрема право власності на земельну ділянку площею 1,5462 га, кадастровий номер [NUMBER], призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 30.12.2004 року, та право власності на земельну ділянку площею 0,2249 га, кадастровий номер [NUMBER], призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 30.12.2004 року. Також це підтверджено довідкою №1088 від 24.12.2014 року, виданою виконавчим комітетом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Позивачка [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем в домогосподарстві за № 77 в с. Звенигород, Пустомитівського району, Львівської області, котре належить позивачці, що підтверджується довідкою № 1082 від 17.12.2014 року виданою виконавчим комітетом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. У відповідності до положень ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивач постійно проживала разом із спадкодавцем на момент смерті, і про відмову від спадщини не заявляла, вона вважається такою, що фактично прийняла спадщину та набула право власності, на спадкове майно. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження позивачки серія [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Пустомитівського РУЮ Львівської області, 18.05.2006 року повторно, помилково було вказано її прізвище [PERSON], замість [PERSON], а іменем матері [PERSON], замість [PERSON]. Цим же свідоцтвом про народження, підтверджено, що іменем батька позивача є [PERSON]. У Свідоцтві про смерть, серія [NUMBER], виданим на підставі паспортних даних у паспорті громадянина України, виконавчим комітетом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, 01.11.2012 року, іменем матері вказано [PERSON]. Згідно посвідчення серія [NUMBER] від 28.10.2003 року, виданого УПтСЗН, іменем матері вказано [PERSON]. Згідно свідоцтва про одруження батьків позивачки, серія [NUMBER] від 27.05.1955 року, іменем матері вказано [PERSON], а іменем батька [PERSON]. Відповідно до вимог ст.256 п.1 ЦПК України суд розглядає заяви про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, якщо такі відносини іншим шляхом встановити неможливо. Судом встановлено, що прізвище позивачки було змінено на «Грицан» внаслідок укладення шлюбу з [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 27.07.1980 року, виданим Звенигородською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. З наведеного вище, суд вбачає що у матеріалах справи є достатньо доказів наявності родинних зв'язків та доведеність того факту, що позивач [PERSON], є дочкою [PERSON], яка померла [INFO] року, що підтверджено наявними у справі доказами. Також судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 30.12.2004 року та державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 30.12.2004 року, такі видані на ім'я «[PERSON], в той час як її іменем було [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 01.11.2012 року Звенигородською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, довідкою №1082 від 17.12.2014 року та довідкою № 1088 від 24.12.2014 року виданою виконавчим комітетом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Відповідно до вимог ст.256 ч.1 п.6 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно положень п. 1 ППВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, з наведеного суд робить висновок, що державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 30.12.2004 року та державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 30.12.2004 року, виданих на ім'я «[PERSON] належить [PERSON]. Враховуючи вищенаведене позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved