Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 17.06.2006 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1456; стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2118грн на кожну дитину, щомісячно. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 17.06.2006р. між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. В шлюбі у них народилося дві дочки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Починаючи з 2017 року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. З середини 2017 року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Позивач переконана, що шлюб розпався остаточно та подальше підтримування сімейних відносин немає сенсу. Діти знаходяться на повному утриманні позивача. Між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дітей. Потреби дітей зростають, відтак доходів позивачки не достатньо для повноцінного забезпечення дочок. Відтак, батько теж повинен брати участь в утриманні та вихованні дітей. Просить позов задоволити. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 05 серпня 2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, 27.08.2019р. від неї через канцелярію суду надійшла заява про зменшення позовних вимог. В заяві позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1250грн на кожну дитину. Просить розгляд справи проводити у її відсутності, просить такий задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, 27.08.2019р. через канцелярію суду від нього надійшла заява, в якій він визнав позов, просить розірвати шлюб між ним та позивачем, згідний на стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі 1250грн. на кожну дитину. Крім того, просить розгляд справи проводити у його відсутності. У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 17.06.2006 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1456. У шлюбі в них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України\~уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч.3 ст.200 ЦПК України). Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак, шлюб слід розірвати. Крім того, згідно із ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказаний обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу\~України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Сторони є батьками дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матір`ю [PERSON] . Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Зі змісту ст.184 СК України вбачається, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи те, що відповідач визнав позовні вимоги позивача, погодився на виконання своїх батьківських обовязків щодо утримання своїх малолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON] , а тому позовні вимоги щодо стягнення аліментів слід задовольнити та визначити аліменти у розмірі по 1250 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 31 липня 2019 року (дня пред`явлення позову до суду) і до досягнення дітьми повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць у порядку ч.1 ст.430 ЦПК України. Вказаний розмір аліментів, на думку суду, буде достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей. Розподіл витрат по розгляду справи підлягає вирішенню в порядку ст.ст.141, 142 ЦПК України. На підставі ст.ст.105, 109, 112, 141, 180-182, 184, 191 СК України, та

Outcome: approved