Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21.09.2002 року вона з відповідачем уклала шлюб. В період шлюбу у неї з відповідачем народився син - [PERSON], [INFO]. На протязі двох років сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між нею та відповідачем шлюбних відносин. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями. З травня 2016 року вона з відповідачем припинила ведення спільного господарства, поживають окремо. Просить суд, розірвати шлюб, укладений між нею та Відповідачем. Позивач надала суду заяву по слухання справи без її присутності. У заяві зазначила, що просить строк для примирення подружжя не надавати. Не вбачає в подальшому сенсу в збереженні сім'ї. Відповідач надав суду заяву про слухання справи без його присутності. У наданій заяві зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне життя. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання не будуть порушені їх права, а також права дітей. 21 вересня 2002 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 219, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. У сторін є спільний син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області 17 лютого 2004 року, актовий запис № 55. Спільне життя у сторін не склалося у зв'язку з втратою почуття взаємної поваги та любові, з травня 2016 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають різні погляди на спільне життя та сімейні цінності. Сім'я розпалася, існує формально. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого підлягає задоволенню. Спору з приводу спільного майна подружжя у сторін немає. Спору з приводу місця проживання дитини у сторін немає.

Outcome: approved