Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Барського районного суду Вінницької області з позовом до Копайгородської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно за законом. У позовній заяві вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, що складається з земельної ділянки загальною площею 3,6941 га, яка розташована на території Супівської сільської ради Барського району Вінницької області, кадастровий номер 0520284800:02:001:0065. Крім позивача інших спадкоємців за законом нема. Позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, нотаріусом було заведено спадкову справу на підставі поданої нею заяви про прийняття спадщини. Причиною звернення позивача до суду є те, що отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі позивач не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, а саме державний акт на право власності на земельну ділянку, що належить померлому [PERSON] , який було втрачено. Позивач просить визнати за нею право на земельну ділянку розміром 3,6941 га, яка розташована на території Супівської сільської ради Барського району Вінницької області, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за її та позивача відсутності. Представник відповідача - Копайгородської селищної ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву про те, що позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи заяву позивача, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. Згідно з даними копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до даних копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 03.10.1978, її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до даних копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 394479 [PERSON] вказаний власником земельної ділянки площею 3,6941 га, що розташована на території Супівської сільської ради Барського району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського товариства. Відповідно до даних довідки виконкому Супівської сільської ради Барського району Вінницької області № 185 від 11.09.2020 [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] за даною адресою ніхто не зареєстрований та не проживав. 11.09.2020 [PERSON] подала заяву до державного нотаріуса про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , заява зареєстрована під номером 6. Відповідно до даних Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 61644366 від 14.09.2020, до спадкового реєстру внесено запис про реєстрацію спадкової справи №\~242/2020, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до даних витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №\~НВ-0514154062020 від 05.10.2020 земельна ділянка, кадастровий номер 0520284800:02:001:0065, розташована на території Супівської сільської ради Барського району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить на праві власності [PERSON] . Згідно з даними витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 08.10.2020, нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 0520284800:02:001:0065, площею 3,6941 га, що знаходиться на території Супівської сільської ради Барського району Вінницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, становить 50163,09 грн. Згідно з даними копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.10.2020 № 94, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві. Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст. 1220, 1221 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо, а отже позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Ст.\~8\~Конституції України визначено, що норми Конституції України є нормами прямої дії; звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд ураховує думку позивача, яка просила судові витрати не стягувати з відповідачів та вважає, що судові витрати слід залишити без відшкодування. На підставі викладеного,

Outcome: approved