Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська торгово - інвестиційна компанія» про визнання недійсним договору позики, мотивуючи позовну заяву тим, що [PERSON] є потерпілою у кримінальному провадженні № 12021025010000382, яке перебуває у підрозділі дізнання Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.04.2021 року. [PERSON] потерпіла внаслідок дій невідомої особи, яка 08.04.2021 року незаконно пере випустила сім - картку номера мобільного телефону, що належав [PERSON] , взламала акаунт її електронної пошти та вчинила крадіжку грошових коштів із банківської картки «Приватбанку». Крім того, внаслідок дій на [PERSON] оформлено кредити у наступних фінансових організаціях, а саме: Служба миттєвого кредитування київська торгово - інвестиційна компанія, «Мілоан», «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». 13.05.2021 року ТОВ «Київська торгово - інвестиційна компанія» надіслано заяву вимогу в порядку досудового врегулювання спору з пропозицією визнати недійсним кредитний договір, укладений третіми особами на ім`я [PERSON] 18.05.2021 року надійшла відповідь ТОВ «Київська торгово - інвестиційна компанія», у якій відповідач зазначив, що він вважає чинним договір позики № 555144563464 від 08.04.2021 року та [PERSON] має перед відповідачем заборгованість в сумі 5167,87 грн. Також, відповідач зазначив, що договір позики № 555144563464 від 08.04.2021 року було укладено з використанням інформаційно - телекомунікаційної системи - веб-сайту відповідача loany. com. ua., при цьому рішення по договору позики № 555144563464 від 08.04.2021 року буде прийняте за результатами розслідування /рішення суду. Оспорюваний договір був укладений без участі позивача, без її волі. Про існування такого договору їй не було відомо, оскільки спочатку невідомі особи викрали з картки позивача грошові кошти, а вже в подальшому оформили 4 кредитні договори. Також, відсутні будь - які докази, що із боку позивача була вчинена якась дія, направлена на укладення договору та на отримання коштів на умовах позики терміном на 30 днів. Немає доказів на підтвердження отримання позивачем коштів. Позивач не реєструвалась на сайті відповідача, не заповнювала ніякої анкети, не отримувала ніяких кодів та не робила жодних дій, які б підтверджували її наміри, щодо отримання позики від відповідача. У пункті 6.9. договору позики № 555144563464 від 08.04.2021 року зазначено, що цей договір є укладеним і набуває чинності з моменту його підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором і надання позики та діє до повного виконання зобов`язань, що виникають з його договору та/або порушення його умов. Натомість, як убачається із розділу договору про реквізити та підписи сторін, підпис позивача у договорі відсутній, у графі «позичальник» - 08.04.2021 [PERSON] «смс - код 7082» електронний підпис одноразовим ідентифікатором. Будь яких автентичних (рукописних) підписів позивача у цьому документі не міститься. Аналогічні форма завірення та записи мітяться й у документі під назвою «графік платежів № 555144563464- 1» додаток № 1 до договору позики № 555144563464 від 08.04.2021 року від 08.04.2021 року та у паспорті позики. Крім того, у договорі позики № 555144563464 від 08.04.2021 року зазначено адресу позивача - [ADDRESS] , однак позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України, а у Вінниці перебуває за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 17.01.2017 року № 0000088356 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Просила суд, визнати недійсним договір позики № 555144563464 від 08.04.2021 року, що укладений між ТОВ «Київська торгово - інвестиційна компанія» та [PERSON] а також стягнути витрати на правову допомогу. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська торгово - інвестиційна компанія» в судове засідання не з`явився, надав суду заяву у якій зазначив, що при оформленні договору позики № 555144563464 від 08.04.2021 року використовувався фінансовий номер клієнта + 380660831722, грошові кошти за договором позики перераховувались на карту [NUMBER] . Також вказав, що на адвокатський запит була надана детальна інформація, щодо отримання позики за договором № 555144563464 від 08.04.2021 року. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення зі слідуючих підстав. Матеріалами справи встановлено, що 08.04.2021 року між [PERSON] та ТОВ «Київська торгово - інвестиційна компанія» було укладено договір позики № 555144563464. Договір складений в електронному вигляді та розміщений в особистому кабінеті позичальника на сайті системи за адресою loany. com. ua. Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором (7082 смс код) (а.с.11-18). Крім того, від імені [PERSON] оформлено кредити у наступних фінансових організаціях, а саме: Служба миттєвого кредитування київська торгово - інвестиційна компанія, «Мілоан», «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». Згідно до відповіді № 2271/17-05 від 17.05.2021 року ТОВ «Мілоан», за підсумками службової перевірки обставин отримання кредиту за договором про споживчий кредит № 4859628 від 08.04.2021 року виявлено суттєві ознаки укладення цього договору і отримання кредиту від імені [PERSON] іншою особою (а.с.45). Відповідно до витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, 20.04.2021 року зареєстроване кримінальне провадження № 12021025010000382, яке перебуває у підрозділі дізнання Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, відповідно до якого 21.04.2021 року до Вінницького РУП звернулась [PERSON] [INFO] , про те, щоб прийняти міри до невстановленої особи, яка 08.04.2021 року, незаконно перевипустила сім карту її номера мобільного телефону, взламала акаунт із її електронної пошти та вчинила крадіжку грошових коштів із банківської карти «Приват банку». Також на заявника було оформлено кредити, а саме: 1.«Служба Миттєвого кредитування на 3000 грн. 09.04.2021 року»; 2. «Київська торгова інвестиційна компанія» на 2500 грн. о 23:50 год.; 3. «Мілоан» на суму 4000 грн., 08.04.2021 року; 4. «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на 10000 грн. 08.04.2021 року (а.с.29). З відповіді ПрАТ «ВФ Україна» від 10.08.2021 року № GD-21-07769/Кі вбачається, що номер телефону [NUMBER] , 08.04.2021 року о 19:36 год. знаходився в азимуті м. Вінниця, вул. Пирогова, 23А, а о 21:41 год. в азимуті [ADDRESS] (а.с. 64). Середній час, щоб подолати відстань з м. Вінниці до м. Кривий Ріг становить 6 год. 15 хв. (а.с.78). Враховуючи вище викладене, навіть теоретично, неможливо подолати відстань з м. Вінниці до м. Кривого Року за дві години. З відповіді на адвокатський запит Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська торгово - інвестиційна компанія» від 13.05.2021 року вбачається, що реєстрація в системі клієнта відбулася 08.04.2021 року о 22:49 год. після прийняття рішення о 22:52 год. було здійснено переведення грошових коштів у сумі 2500, 00 грн. на картку [NUMBER] (а.с.72-74). Крім того, у договорі № 555144563464 від 08.04.2021 року вбачається, що адреса [PERSON] : [ADDRESS] (а.с.11-13). Відповідно до довідки № 0000088356 від 17.01.2017 року [PERSON] [INFO] ,зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] (а.с.28). За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.) Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. При цьому, відповідно до вимог ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Матеріали справи свідчать про те, що оспорюваний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. За приписами статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Таким чином, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього закону передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 12 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З урахуванням викладеного, суд вважає, що неправомірними діями, невстановленої особи було укладено договір № 555144563464 від 08.04.2021 року від імені [PERSON] , волі позивачки на укладення такого договору не було, договір було підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, хоча за декілька годин до укладення договору телефон [NUMBER] знаходився в азимуті м. Вінниці. Таким чином, суд дійшов висновку, що укладений сторонами договір позики не відповідає вимогам законодавства щодо укладення правочинів в електронній формі та укладення спірного договору в електронній формі із запропонованими умовами не відповідало внутрішній волі [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави 908, 00 грн. судового збору, а на користь [PERSON] 4000,00 грн. втрат на правову допомогу.

Outcome: approved