Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розподіл сумісного майна подружжя. В обґрунтування позову вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17.11.1998 року, який було розірвано 22.11.2018 року. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . За час спільного проживання з відповідачем, ними, за спільні кошти, було придбано автомобіль «FIAT DOBLO CARGO», 2005 року випуску, номерний знак [NUMBER] . Автомобіль зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується довідкою Територіального сервісного центру № 0545. Технічний паспорт на автомобіль знаходиться у відповідача. Також, за період шлюбу, 07.04.2012 року ними було придбано за 12000 гривень мотоблок «Добриня ТР089», який в даний час також перебуває у користуванні відповідача. Дані автомобіль та мотоблок належать їм із відповідачем на праві спільної сумісної власності. Відповідач не визнає її права на вищевказане спільне сумісне майно та вважає, що воно належить лише йому особисто і відмовляється його ділити або сплатити їй грошову компенсацію за належну їй Ѕ частину спільного сумісного майна. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди, виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Станом на січень 2019 року ринкова вартість спірного автомобіля, становить - 153996 гривень, відповідно до звіту автотоварознавчого дослідження №19/02 від 15.01.2019 року. Таким чином, за придбане ними в період шлюбу вищевказане спільне сумісне майно просить стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію за Ѕ частину його вартості, в розмірі - 82 998 гривень, залишивши це майно у власності відповідача. В судовому засіданні позивач - [PERSON] та її представник - адвокат Юрченко І.О. позов підтримали і підтвердили обставини викладенні в ньому, при цьому, вказали, що наполягають на визначенні дійсної вартості спірного автомобіля, яка була визначена 15.01.2019 року згідно автотоварозначого звіту №19/02. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з?явився, хоча належним чином повідомлявся про день і час розгляду справи, однак, його представник - адвокат Пилипчук В.О. в судовому засіданні вказав, що позов визнає частково і погоджується на стягнення грошової компенсації вартості автомобіля з відповідача на користь позивача з урахування висновку судово-товарознавчої експертизи, оскільки спірний автомобіль на час експертизи не у справному стані, відповідно його вартість менша, ніж та яку вказала позивач. Також, при винесенні рішення просить провести розподіл судових витрат пропорційно до задоволених вимог позивача. Заслухавши сторони, давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.11.1998 року, який було розірвано 22.11.2018 року, відповідно до рішення Козятинського міськрайонного суду (а.с.6). Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). За час спільного проживання з відповідачем, сторонами, за спільні кошти, було придбано автомобіль «FIAT DOBLO CARGO», 2005 року випуску, номерний знак [NUMBER] . Автомобіль 02.04.2013 року зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 35), в даний час він знаходиться у відповідача. Також, за період шлюбу, 07.04.2012 року сторонами було придбано за 12000 гривень мотоблок «Добриня ТР089 », що підтверджується копією товарного чеку від 26.01.2019 року (а.с.9), який в даний час також перебуває у користуванні відповідача. Відповідно до приписів ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Пленум Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказав, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного кодексу України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Визначаючись розрахунковою дійсною вартістю спільного автомобіля, суд бере до уваги висновок судово-товарознавчої експертизи №7004/19-21 від 15.01.2020 року, яка з урахуванням технічного стану спірного автомобіля, зафіксованого 13.01.2020 року, станом на січень 2020 року, складає - 65767, 86 гривень. При цьому, як передбачено ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Крім того, як встановлено ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд, бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Спірне спільне сумісне майно сторін, тобто, автомобіль і мотоблок є неподільними речами, а тому, дане майно необхідно виділити у приватну власність відповідачу, а з нього необхідно стягнути грошову компенсацію на користь позивача за Ѕ його частину, в розмірі - 38883, 93 гривень.При такому розподілі спільного майна подружжя буде дотримано рівність прав та інтересів обох сторін. Оскільки понесенні сторонами судові витрати є майже рівними, враховуючи ту обставину, що на утриманні позивача знаходиться спільна дитина сторін, яка навчається, суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат, вважає, за можливе звільнити обидві сторони від обов?язку сплачувати одна одній судові витрати.

Outcome: partial