Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON]\~звернулася до\~суду з\~вказаним позовом\~і просить\~виселити відповідача\~[PERSON]\~з житлового\~будинку по вулиці Ломаній, 29-а в селі Усатове Біляївського району Одеської області. Свої вимоги мотивує тим, що у 2002 році вона придбала житловий будинок по вул. Ломаній, 29-а в с. Усатове Біляївського району Одеської області. 02.03.2013 року на прохання її сина відповідача по справі [PERSON] у вказаному будинку була тимчасово зареєстрована його дружина [PERSON] Спочатку було відносини складалися добре, але через деякий час з вини невістки у них виникли неприязні відносини, оскільки вона почала її ображати, погрожувати, налаштувала негативно проти неї сина. В результаті чого її син з невісткою змінили замок на хвіртці та не впускали її і чоловіка у вказаний будинок. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 15.12.2017 року її позов був задоволений, яким було зобовязано [PERSON] та [PERSON] не чинити їй перешкод в користуванні житловим будинком за адресою: вул. Ломана, 29-а с. Усатове Біляївського району Одеської області, розірвано договір найму на це житло і виселено [PERSON] з її будинку. Відповідач знову всупереч зазначеного рішення суду навісив замки і перешкоджає їй у користуванні будинком. У звязку з викладеним позивач [PERSON]\~звернулася з позовом до суду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні на позовних вимогах наполягала і пояснила, що вказаний житловий будинок належить їй на праві приватної власності. Вона має намір продати будинок і придбати інше житло для сина та доньки, але оскільки відповідач не бажає звільнити будинок, вважає, що виселення має бути здійснено у примусовому порядку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву не визнав і пояснив, що він не має іншого житла, а тому заперечує проти виселення. Його батьки налаштовані проти його дружини, тому виникають сварки. Він доглядає за будинком, підтримує його у належності стані. Вважає, що позов не обґрунтований, а тому просив відмовити у його задоволенні. Вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ст. 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. За правилами ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Як зазначено у ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати не заборонені законом угоди. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Згідно положень ст. 64 ЖК України до членів сімї наймача належать зокрема діти. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач по справі [PERSON] є сином позивача [PERSON] Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майна від 27.04.2007 року житловий будинок по вул. Ломаній, 29-а с. Усатове Біляївського району Одеської області належить на праві приватної власності позивачу [PERSON], (а.с. 17). Як вбачається з домової книги, відповідач [PERSON] та його дружина [PERSON] зареєстровані у вказаному житловому будинку (а.с.13-15). Вони ж проживають у цьому будинку. Позивач [PERSON] у вказаному будинку не проживає. 15.08.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про зобовязання вчинити певні дії та виселення. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 15.12.2017 року позов [PERSON] задоволено (а.с. 6-7). Зобовязано [PERSON] і [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні житловим будинком по вул. Ломаній, 29-а в с. Усатове Біляївського району Одеської області, також розірвано договір найму із [PERSON] та виселено її з вказаного житлового будинку. Як на підставу свої позовних вимог позивач посилається на ту обставину, що вона є власником будинку, вправі розпорядитися ним на власний розсуд, вона має намір продати будинок, тому відповідач має бути виселений з будинку. Також зазначила, відповідач створює умови у будинку, неможливі для співжиття. Виселення без надання іншого житлового приміщення може бути здійснено у разі, якщо б відповідач систематично руйнував чи псував жиле приміщення, або використовував його не за призначенням, або систематично порушував правила співжиття, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними. Натомість позивач [PERSON] не надала суду жодного належного і допустимого доказу, який свідчив би про систематичне порушення відповідачем правил співжиття, ведення ним асоціального способу життя, про заходи впливу, які до нього застосовувались. Та обставина, що позивач є власником житлового будинку сама по собі не є підставою для виселення відповідача з будинку. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що відповідач працює, спиртними напоями не зловживає, здійснює належний догляд за будинком. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки позивач [PERSON] не довела ті обставини, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог, позовна заява задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed