Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , Кодрянської селищної ради Макарівського району Київської області, Макарівської районної державної адміністрації в особі державного реєстратора Заріцької Вікторії Василівни про визнання рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності незаконним та скасування запису про реєстрацію права власності посилаючись на те, що рішенням виконавчого комітету Макарівської районної Ради народних депутатів Київської області №117 від 30.05.1991 року [PERSON] був виданий ордер на жиле приміщення №118 від 20.06.1991 року з сім`єю з чотирьох осіб на право зайняття жилого приміщення, яке складається з двох кімнат в смт Кодра (як зазначено в ордері). До складу сім`ї [PERSON] входили: вона позивачка [PERSON] , двоє дітей - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідним ордером. Станом на 2017 рік у квартирі зареєстровано та проживають чотири чоловіки - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Їй, позивачці стало відомо, що відповідач [PERSON] одноособово зареєстрував право власності на квартиру, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна. Номер довідки 68801108, дата формування 23.09.2016 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1034921982227. Об`єкт нерухомості - квартира загальною площею 42 кв м, житловою площею 28 кв м, адреса: [ADDRESS] , номер запису про право власності 16539964 від 19.09.2016 року. Державний реєстратор [PERSON] . Як вбачається з зазначеної інформаційної довідки, підставою виникнення права власності є рішення виконавчого комітету місцевої Ради депутатів, архівний витяг, серія та номер 05-04/566, виданий 19.09.2016 року, видавник - Архівний відділ Макарівської районної державно/ адміністрації Київської області. Підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Індексний номер 31529644 від 23.09.2016 року. Форма власності - приватна. Розмір частки - 1. Позивачка вважає, що оскільки відповідач [PERSON] зареєстрував спірну квартиру, яка належить всім членам сім`ї на праві приватної власності, власником якої є лише він, чим порушив як її права, так і права інших членів сім`ї на безоплатну отримання квартири у власність, тому рішення державного реєстратора про реєстрацію право власності підлягає визнанню незаконним, а запис про реєстрацію права власності квартири - скасуванню. Позивачка [PERSON] просить: - визнати рішення Державного реєстратора Макарівської районної державної адміністрації Київської області Заріцької Вікторії Василівни про державну реєстрацію за [PERSON] права приватної власності на квартиру [ADDRESS] , індексний номер 31529644 від 23.09.2016 року незаконним; - скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та, Реєстрі прав власника на нерухоме майно Державного реєстру Іпотеки. Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна запис №16539964 від 19.09.2016 року про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав, в задоволенні позову просив відмовити. Представник відповідача Кодрянської селищної ради Макарівського району Київської області в особі селищного голови Т.В.Гапоненко позовні вимоги визнав, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність. Державний реєстратор [PERSON] надала заяву про розгляд справи у свою відсутність. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового розгляду за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що згідно рішенню виконавчого комітету Макарівської районної Ради народних депутатів Київської області №117 від 30.05.1991 року [PERSON] виданий ордер на жиле приміщення №118 від 20.06.1991 року з сім`єю з чотирьох осіб на право зайняття жилого приміщення, яке складається з двох кімнат в смт Кодра (як зазначено в ордері). До складу сім`ї [PERSON] входили: дружина [PERSON] , двоє дітей - [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-9). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна за номером довідки 68801108, дата формування 23.09.2016 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1034921982227, об`єкт нерухомого майна - квартира загальною площею 42 кв м, житловою площею 28 кв м, за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності 16539964 від 19.09.2016 року, державний реєстратор [PERSON] , належить на праві власності [PERSON] , розмір частки:1 (а.с.10-11). Згідно довідки №832 від 29.09.2017 року в квартирі [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] 1948 року народження, [PERSON] 1955 року народження, [PERSON] 1977 року народження, [PERSON] 2002 року народження, (а.с.12). Згідно довідки №184 від 26.11.2018 року, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , дійсно проживає і сплачує за житлово-комунальні послуги, заборгованості по оплаті житлово-комунальні послуги не має (а.с.46). Згідно Акту від 28.11.2018 року за підписами депутатів Кодрянської селищної ради та сусідів, засвідченого секретарем Кодрянської селищної ради, дійсно [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з сусідами в добрих відносинах, спиртними напоями не зловживає (а.с.47). Згідно ст..15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, у спосіб визначений ст..16 даного Кодексу. У свою чергу, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. При цьому, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.9 Житлового Кодексу України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Згідно ст. 64 цього ж Кодексу, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї етапі, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. У відповідності до ст..9 ЖК України, в редакції, яка діяла станом на час виникнення спірних правовідносин, громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законодавством України. Згідно ст..1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, приватизація державного житлового фонду (далі приватизація) - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Згідно ст..2 коментованого нормативно-правового акту, до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. У свою чергу приватизація здійснюється, зокрема, шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю У відповідності до ст..8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків) може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства). Передача квартир (будинків) у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. При цьому, згідно ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Згідно ч.13 ст.15 цього ж Закону, порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлює Кабінет Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868 затверджено Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Пунктом 37 цієї постанови визначено документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, зокрема: укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат; свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати; свідоцтво про праве власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону; свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат; свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією; рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди; заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно; закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно; рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону. Згідно ж ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки передача квартири відбулась Без згоди всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі. В той же час, суд критично відноситься до наданої відповідачем [PERSON] заяви від 12.11.2018 року, як на доказ не проживання позивача [PERSON] по [ADDRESS] , оскільки особи підписантів не встановлені, підписи не засвідчені, про виклик для допиту в судовому засідання в якості свідків вказаних осіб, відповідач клопотань не подавав (а.с.43-44).

Outcome: approved