Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить визнати його таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначає, що їй з 16.06.2001 р., на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . У належному їй житловому будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , але за місцем реєстрації не проживає з 2015 року. Реєстрація відповідача у належному їй будинку чинить перешкоди у праві на оформлення субсидії, та призводить до нарахування зайвих сум за комунальні послуги, тому вона вимушена звернутись до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним сином, до суду не з`явився, жодних заяв він нього не надходило. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до договору купівлі-продажу від 16.06.2001 р. [PERSON] набула право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] зареєстрований в спірному житловому будинку, що підтверджується довідкою Малокатеринівської селищної ради № 350/02-01-32 від 13.07.2020 р. Згідно акту від 12.06.2020 р. складеного комісійно, за участі: депутата Малокатеринівської селищної ради Лобач М.В., працівника селищної ради Бондаренко С.Д., сусідів [PERSON] , [PERSON] встановлено, що [PERSON] дійсно зареєстрований в буд. [ADDRESS] , але не проживає за вищевказаною адресою з 2015 року. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування власністю, що є адекватним змісту порушеного права. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Доказів, які б свідчили про те, що відповідач не проживає у вищезазначеному будинку з поважних причин в ході розгляду справи не було встановлено. Згідно ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи здійснюється протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання за заявою особи. Виходячи з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів відсутності об`єктивної можливості користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод з боку позивача, поважних причин для відсутності у спірному житловому приміщенні, не спростував обставин на які посилається як на підставу своїх вимог, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved