Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 травня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. [INFO] року у неї і відповідача у шлюбі народилась спільна дитина - донька - [PERSON] [INFO] року у неї і відповідача у шлюбі народилась спільна дитина - син - [PERSON] Починаючи з грудня 2014 року, між нею і відповідачем значно погіршились стосунки. З цього часу між подружжям цілком зникло взаєморозуміння, внаслідок чого виникали постійні суперечки, непорозуміння, різні бачення шляхів подальшого розвитку сім'ї. Більше того, суперечки та розбіжності виникали на світоглядному рівні - щодо способу життя, поглядів на окремі аспекти життя та існування тощо. Вказані обставини не давали можливості їй і відповідачу зберігати сімейні стосунки. Разом із тим, з грудня 2014 року на початок липня 2015 року, вона і відповідач намагались зберегти сім'ю та знайти шляхи примирення. Проте усі вказані спроби виявились марними. На даний час офіційно зареєстрований шлюб між нею та відповідачем має формальний характер. Сімейні стосунки у неї та відповідача не склалися через суттєві розбіжності в характерах, які не дають можливість зберегти сім'ю. Вона не має бажання продовжувати подальше подружнє життя. З початку липня 2015 року, відповідач переїхав з місця спільного проживання з нею, а отже вона не веде спільне господарство та не має спільного бюджету з відповідачем, не веде спільного побуту із відповідачем, оскільки фактично шлюбно-сімейні відносини припинились, і будь-які спроби налагодити спілкування призводять лише до непорозумінь та нових сварок. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Вивчивши матеріали справи, доводи поданих сторонами заяв, оцінивши наявні у справі докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) та [PERSON], зареєстрували шлюб у Центральному міжрайонному управлінні реєстрації шлюбів м. Києва 06 травня 1994 року, про що у книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис за № 713 (а.с.5). Сторони від шлюбу сторони мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO] та малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не проживають разом з липня 2015 року, з цього часу не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що примирення з відповідачем не відбудеться. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов'язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки сторони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved