Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на свою користь та на утримання їх неповнолітньої дитини, в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що позивач та відповідач з 12 липня 2003 року перебувають у шлюбі. За час спільного проживання у сімї народилась донька [PERSON], [INFO]. Проте на даний час сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо. Разом із позивачем проживає її малолітня донька [PERSON] Відповідач із травня 2017 року участі у утриманні дитини не бере, коштів не надає. Зазначила про те, що відповідач є співробітником СБУ в Тернопільській області, має постійний заробіток, на утриманні інших неповнолітніх дітей не має. Також вказала, що несе додаткові витрати на оздоровлення дитини та її лікування, на утриманні позивача перебувають батько [PERSON], [INFO], який є інвалідом І групи. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просять суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та суду пояснив, що при визначенні розміру аліментів просить врахувати те, що він тривалий час страждає гіпертонічною хворобою І ст., у зв»язку із чим змушений час від часу перебувати в лікувальних закладах, про що свідчать медичні виписки та несе додаткові витрати на своє лікування. Просить визначити розмір аліментів у частці, яка складає 1/5 всіх видів його заробітку. Також зазначив, що бере участь у вихованні та утриманні своєї неповнолітньої дочки, у тому числі її оздоровленні. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив 12 липня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №826. За час перебування у шлюбі у сторін народилась дочка: [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серії І-ИД №150125, видане 02 червня 2004 Відділом РАЦСу Тернопільського міського управління юстиції). Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітня [PERSON] проживає з позивачем (довідка ПП «Наш дім» від 24.05.2017 року №10515), відповідач [PERSON] проживає окремо. [PERSON] працює в Управлінні СБ у Тернопільській області, отримує сталий місячний дохід. [PERSON] працює у Тернопільському відділенні Фонду страхування від нещасних випадків та отримує доходи. Згідно із виписок із медичної карти стаціонарного хворого, [PERSON] хворіє гіпертонічною хворобою, у зв»язку із чим неодноразово проходив курс лікування у лікувальних закладах міста Тернополя, в 2003 році переніс ішемічний інсульт, несе витрати на своє лікування. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує стан здоровя дитини та її матеріальне становище, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, тому суд вважає, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. На підставі наведеного та

Outcome: partial