Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить збільшити розмір аліментів, які стягуються із відповідача [PERSON] щомісячно на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], та стягувати із відповідача в її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. , оскільки змінився її матеріальний стан. У судове засідання позивач не з»явилась, у позові вказала про розгляд справи за її відсутності, позов просить задовольнити. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак до суду повторно не зявився і не повідомив про причини своєї неявки. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти [PERSON], [INFO], є сином відповідача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-ИД № 258587, виданим 27 квітня 2017 року. Неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом із позивачем у місті Теребовлі по вул.Остапа Пасіки,11, Тернопільської області. Стан здоровя дитини задовільний. Відповідач не працює, однак має нерегулярний дохід. Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 листопада 2013 року із [PERSON] в користь [PERSON] стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн. на утримання однієї неповнолітньої дитини [PERSON]. Відповідно до інформації Теребовлянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 20 вересня 2017 року державним виконавцем 19 серпня 2014 року винесено постанову про повернення виконавчого документа (рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 листопада 2013 року про стягнення аліментів) стягувачеві [PERSON] на підставі п.1 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (поданням стягувачем заяви про припинення стягнення аліментів). Зі змісту позову вбачається, що розмір аліментів, які стягуються із відповідача, є недостатніми для фізичного та духовного розвитку дитини. Згідно з ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом\~ платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із змісту Закону України Про Державний бюджет на 2017 рік, випливає, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 травня 2017 року складає 1426 грн. , 50 відсотків від цієї суми становитиме 713 грн. За таких обставин, суд вважає, що позов слід задовольнити, присудивши відповідачу [PERSON] сплачувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved