Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб із відповідачем не склався по причині систематичного знущання зі сторони відповідача по відношенню до неї, її матері та дитини, постійних бійок, скандалів та образ, погроз позбавити її життя. В даний час по причині протиправної поведінки чоловіка вони проживають окремо, що призвело до припинення подружніх стосунків між ними. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги і пояснила, що фактично їх шлюб розпався, оскільки подальше спільне проживання у шлюбі було неможливим, тому вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство та строк наданий їм судом для примирення не змінив стосунки між ними. Відповідач позовні вимоги визнав і згідний розірвати шлюб, посилаючись на те, що спільне проживання у шлюбі є неможливим. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява підставна і підлягає до задоволення. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст.109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06 червня 2008 року у Залужанській сільській раді Збаразького району Тернопільської області, актовий запис № 2. Від цього шлюбу подружжя має дитину [PERSON], [INFO]. Відносини між подружжям свідчать про те, що сім`я розпалася. Сторони тривалий час проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть і миритися не бажають. За час, що був наданий їм для примирення, відносини між ними не змінилися. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши докази представлені сторонами, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін і має істотне значення, а тому є законні підстави для розірвання даного шлюбу.

Outcome: approved