Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів ТОВ «Порше Лізинг Україна», ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра» про припинення договору поруки, правовідносин поруки за договором про фінансовий лізинг від 22.01.2013 року №00006527, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.01.2013 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна», ТОВ «Південна Пальміра» та [PERSON] було укладено договір про фінансовий лізинг №00006527. Відповідно до умов договору ТОВ «Порше Лізинг Україна» зобовязалося передати у користування ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра» транспортний засіб типу Audi Q7, 3,0 TDI, 2012 року випуску, шасі №WAUZZZ4LDD018593, двигун №CRC 106411 за умови сплати лізингоодержувачем авансового, адміністративного та лізингових платежів за договором, з подальшою можливістю переходу за певних умов визначених договором права власності на обєкт лізингу від ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра». У цьому ж договорі за виконання зобовязань ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра» поручилась [PERSON] 30.01.2013 року було складено акт прийому-передачі, відповідно до якого ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра» отримав у користування обєкт лізингу, який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АЕ043686 належить ТОВ «Порше Лізинг Україна». В зазначеному акті у видатковій накладній №004086 від 30.01.2013 року було визначено вартість обєкту лізингу у розмірі 891\~340,07 грн. Після того як ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра» істотно (більше ніж на 30 днів) затримало черговий лізинговий платіж за січень 2014 року (термін сплати 15.01.2014 року) і сплатило його 20.02.2014 року, та за лютий 2014 року (термін сплати 15.02.2014 року), який був сплачений 20.03.2014 року, ТОВ «Порше Лізинг Україна» скористалось своїм правом одностороннього припинення договору. 07.03.2014 року на адресу ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра» було направлено повідомлення про відмову від договору від 04.03.2014 року. У звязку з тим, що відповідачем ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра» дане повідомлення отримано не було та згодом повернулось до відправника із відміткою «у звязку з закінченням терміну зберігання», то згідно умов договору він був односторонньо припинений ТОВ «Порше Лізинг Україна» з 21.03.2014 року. Проте, у передбаченій договором формі та у визначений законом строк позивач як поручитель про неналежне виконання лізингоодержувачем своїх зобовязань, наступне припинення договору та необхідність сплати лізингових та інших платежів відповідачами не повідомлявся та відповідних повідомлень не отримував. А тому, позивач вважає, що у відповідності до ч.4 ст.559 ЦК України зобовязання за договором поруки, укладеним між сторонами є припиненими, оскільки ТОВ «Порше Лізинг Україна» не предявило вимоги до позивача як поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. Більше того, 08.09.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис про повернення обєкту лізингу. 08.09.2014 року В ДВС Бучанського МУЮ відкрито виконавче провадження з примусового повернення обєкту лізингу на підставі виконавчого напису нотаріуса. А, 26.09.2014 року обєкт лізингу було повернуто ТОВ «Порше Лізинг Україна», а виконавче провадження закінчене у звязку з фактичним виконанням. Окрім того, за два дні до цього 24.09.2014 року відповідачами було погоджено перегляд ціни обєкту лізингу в сторону збільшення на 413\~985, 82 грн. Проте, про даний факт позивача як поручителя не було повідомлено. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила припинити договір поруки, правовідносини за договором про фінансовий лізинг від 22.01.2013 року №00006527, укладеним між ТОВ «Порше Лізинг Україна», ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра», [PERSON]; визнати зобовязання, що виникли з договору поруки, правовідносин поруки за договором про фінансовий лізинг від 22.01.2013 року №00006527, укладеним між ТОВ «Порше Лізинг Україна», ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра», [PERSON], припиненими. Представник позивача за довіреністю [PERSON] до судового засідання не зявився, однак від останнього в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.184-185). Представник ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра» [PERSON] до судового засідання не зявився, однак від останнього надійшло письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає (а.с.91). Представник ТОВ «Порше Лізинг Україна» за довіреністю [PERSON] до судового засідання не зявилась, однак від останньої надійшло письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнає та просить в задоволенні останніх відмовити на підставі поданих письмових заперечень (а.с.115-119, 189-190). Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ТОВ «Порше Лізинг Україна» уклало з ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра» договір про фінансовий лізинг №00006527 від 22.01.2013 року (надалі договір), відповідно до умов якого відповідач ТОВ «Порше Лізинг Україна» зобовязався передати у розпорядження відповідачу ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра» обєкт лізингу транспортний засіб типу Audi Q7, 3,0 TDI, 2012 року випуску, шасі №WAUZZZ4LDD018593, двигун №CRC 106411, а відповідач ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра» зобовязався прийняти обєкт лізингу і сплатити суму коштів за договором шляхом здійснення платежів відповідно до договору та згідно із графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів (надалі план відшкодування), що становить невідємну частину договору, на загальну суму у гривні, що становить еквівалент 109 366,88 доларів США, не враховуючи авансового платежу на суму, що становить еквівалент 32 810,06 доларів США. (а.с.11). Згідно п.7.1.2. Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу (надалі умови лізингу), що становлять невідємну частину договору, поручителем ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра» за договором виступила позивач [PERSON], на додаток, остання підтвердила ознайомлення з умовами договору, шляхом його підписання на кожній сторінці (а.с.12-21). Відповідно до положень п.6.1. умов лізингу відповідач ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра» зобов`язався здійснювати щомісячні лізингові платежі відповідно до плану відшкодування. Згідно п.8.3.2. умов лізингу якщо ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра» повністю або частково не здійснить оплату 1 (одного) лізингового платежу, при цьому якщо прострочення лізингового платежу триває більш, ніж 30 днів (у відповідності до Закону України «Про фінансовий лізинг»), ТОВ «Порше Лізинг Україна» має право розірвати договір і витребувати обєкт лізингу від ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра», в тому числі у примусовому порядку за виконавчим написом нотаріуса. Відповідно до п.12.9 умов лізингу у разі дострокового припинення договору з боку ТОВ «Порше Лізинг Україна», ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра» зобовязаний повернути обєкт лізингу за власний рахунок у відмінному робочому і технічному стані за адресою місцезнаходження ТОВ «Порше Лізинг Україна», якщо інша адреса не вказана останнім, впродовж 10 робочих днів з дати одержання відповідного запиту. Починаючи з жовтня 2013 року ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра» почав порушувати терміни сплати щомісячних лізингових платежів, а з лютого 2014 року взагалі перестав виконувати свої зобовязання за договором. Зважаючи на це, користуючись своїм правом, передбаченим п.8.3.2. умов лізингу, 07.03.2014 року ТОВ «Порше Лізинг Україна» було направлено ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра» та [PERSON] вимоги про сплату заборгованості за договором, повернення обєкта лізингу та повідомлення про відмову від договору вих.№00006527 від 04.03.2014 року (а.с.138-139, 141-142). Однак, дані вимоги, а ні відповідачем ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра», а ні позивачем [PERSON] отримані не були та повернулися ТОВ «Порше Лізинг Україна» за закінченням терміну зберігання (а.с.140, 143). Відповідно до п.12.7 умов лізингу сторони погодили, що у випадку неотримання ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра» повідомлення/вимоги з будь-яких причин, останній вважається належним чином повідомлений на 10 (десятий) календарний день з дня відправлення такого повідомлення, що підтверджується документами з відміткою ДП «Укрпошта» про прийняття повідомлення для відправки. А тому, зважаючи на те, що вимога була направлена 07.03.2014 року та не була отримана лізингоодержувачем та поручителем, то вважається, що вони були належним чином повідомлені про неї 17.03.2015 року. Згідно п.12.13 умов лізингу у випадках, передбачених п.12.6., договір вважається розірваним на 10-й (десятий) робочий день з дня надіслання письмового повідомлення стороною на адресу іншої сторони. Відповідно до змісту вищезазначених вимог ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра» зобовязаний був сплатити заборгованість за договором протягом трьох днів з дня отримання вимоги та повернути обєкт лізингу впродовж десяти робочих днів з дня доставки повідомлення. Таким чином, враховуючи те, що вимоги було направлено 07.03.2015 року, договір вважається розірваним 21.03.2015 року. А, враховуючи те, що відповідач ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра» та позивач [PERSON] вважаються належним чином повідомленими про направлення їм вимог, останнім днем повернення лізингу було 31.03.2014 року, а останнім днем сплати заборгованості - 20.03.2014 року. А тому, суд не приймає до уваги думки та міркування позивача про те, що він не був повідомлений про неналежне виконання відповідачем ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра» своїх зобов`язань, наступне припинення договору та необхідність сплати лізингових платежів, оскільки останні не відповідають дійсності та спростовуються належними доказами. Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Так, у п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зазначено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. При цьому в разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. А тому, враховуючи те, що останнім днем сплати заборгованості за договором було 20.03.2014 року, з 21.03.2014 року почав обчислюватись шестимісячний строк предявлення відповідачем ТОВ «Порше Лізинг Україна» до позивача вимоги за договором. Враховуючи це, даний шестимісячний строк може вважатися строком позовної давності для звернення до поручителя із позовною заявою. В свою чергу, зазначений шестимісячний строк позовної давності багаторазово переривався, внаслідок вчинення відповідачем ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра» дій, що свідчать про визнання ним свого боргу за договором, а саме: 24.04.2014 року останнім були сплачені кошти в погашення заборгованості за договором у розмірі 24\~195,69 грн.; 25.04.2014 року грошові кошти у розмірі 549,67 грн.; 15.07.2014 року грошові кошти у розмірі 25\~909,75 грн. (а.с.144-147). Крім цього, 26.09.2014 року в рамках здійснення виконавчого провадження щодо примусового повернення обєкту лізингу відповідачем ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра» було вчинено дію, що свідчить про визнання ним іншого обовязку за договором, який прямо пов'язаний зі сплатою заборгованості за договором, а саме відповідачем ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра» було повернуто ТОВ «Порше Лізинг Україна» обєкт лізингу. При цьому, забезпечивши своє право володіння, користування, розпорядження обєктом лізингу 17.12.2014 року відповідач ТОВ «Порше Лізинг Україна» уклав з ТОВ «Автомир» договір купівлі-продажу/поставки бувшого у використанні автомобіля відповідно до якого ТОВ «Порше Лізинг Україна» відчужив обєкт лізингу (а.с.148). Таким чином, 17.12.2014 року ТОВ «Порше Лізинг Україна» фактично отримав від реалізації обєкта лізингу 680\~073,35 грн. Суд звертає увагу, що отримання коштів лізингодавцем від реалізації обєкта лізингу безпосередньо впливає на подальші зобовязання лізингоодержувача та поручителя за договором, оскільки відповідно до п.12.9 умов лізингу у разі дострокового припинення договору з боку лізингодавця, лізингоодержувач зобовязаний сплатити лізингодавцю будь-яку різницю між вартістю обєкту лізингу та лізинговими платежами, що залишилися несплаченими відповідно до графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів, а також іншими платежами, що залишились несплаченими відповідачем відповідно до договору. Сторони погодили, що вказана різниця є упущеною вигодою лізингодавця та має бути відшкодована лізингоодержувачем відповідно до умов договору та чинного законодавства. Зобовязання щодо сплати такої різниці залишається чинним до моменту його виконання лізингоодержувачем, в тому числі після розірвання договору. В свою чергу, відповідно до п.2 умов поруки позивач несе солідарну відповідальність за виконання всіх зобовязань відповідача ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра» на підставі або у звязку з цим договором або будь-якою невідємною частиною. Станом на 24.03.2015 року розмір упущеної вигоди, яка мала бути відшкодована відповідачем ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра», та за відшкодування якої також поручився позивач, склала 336\~320,05 грн. При цьому, обовязок зі сплати даної суми заборгованості виник у лізингоодержувача саме з 18.02.2015 року, тобто з наступного дня після отримання лізингодавцем коштів від реалізації обєкту лізингу. А тому, з урахуванням вищезазначених обставин, саме з 18.02.2015 року почав обчислюватись строк предявлення відповідачем ТОВ «Порше Лізинг Україна» до позивача [PERSON] вимоги або подання позовної заяви про стягнення заборгованості за договором. Тоді, як 08.04.2015 року ТОВ «Порше Лізинг Україна» звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ТОВ «ТД «Південна Пальміра» та [PERSON] про стягнення заборгованості та збитків за договором про фінансовий лізинг. Таким чином, ТОВ «Порше Лізинг Україна» було дотримано шестимісячний строк звернення з відповідною вимогою про стягнення заборгованості за договором до позивача, а тому порука на сьогодні не є припиненою, а твердження позивача про зворотне не відповідають дійсності. Також, позивач як на підставу про задоволення позову посилався на ту обставину, що відповідачами без її згоди було погоджено перегляд ціни обєкту лізингу, що також має наслідком припинення поруки. Проте, дані твердження позивача є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу з наступних міркувань. Як уже було зазначено вище, договір про фінансовий лізинг №00006527 від 22.01.2013 року вважається розірваним 21.03.2015 року. Відповідач наголошує, що після розірвання договору сторони не уклали жодних додаткових угод до договору щодо перегляду ціни обєкту лізингу. Вартість обєкту лізингу протягом усього часу дії договору була незмінною та становила еквівалент 109\~366,88 дол. США. В свою чергу, відображення зазначених позивачем даних у податковому обліку сторін, було здійснено з урахуванням вимог податкового законодавства. Так, відповідно до п.192.1. ст.192 Податкового кодексу України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відповідно до положень п.192.1.2. ст.192 ПК України якщо внаслідок такого перерахунку відбувається збільшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно збільшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок; б) отримувач відповідно збільшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення перерахунку. Отримувач має право збільшити суму податкового кредиту лише після реєстрації постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної. Оскільки за договором лізингу було передано в користування обєкт лізингу, що фактично вважається товаром, і відповідно до умов договору лізингу кінцева вартість цього товару за договором лізингу визначається з урахуванням сплачених лізингоодержувачем платежів, які в свою чергу визначаються щомісяця відповідно до чинного обмінного курсу валют, фактично кожного місяця відбувається зміна суми компенсації вартості товару в гривнях. Таким чином, після підписання договору ТОВ «Порше Лізинг Україна» передав відповідачу ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра» авто за ціною визначеною в акті приймання-передачі такого обєкту лізингу. За цією ж ціною бухгалтерія відповідача ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра» провела дане авто у себе по балансі. А, з урахуванням того, що на момент повернення обєкта лізингу обмінний курс був більший, бухгалтерія ТОВ «Торговий дім «Південна Пальміра» відповідно до умов договору про зміну платежів відповідно до чинного обмінного курсу, переоцінила вартість такого обєкту лізингу. Проте, дана обставина не змінює умов договору лізингу та зобовязань за ним. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. А тому, суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а відтак не підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed