Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд визнати розписку про повернення [PERSON] боргу від 16.07.2014року за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08.07.2014року недійсною, судові витрати стягнути з відповідача [PERSON] В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що 03.04.2014року між нею та [PERSON] був укладений договір позики, за умовами якого вона передала [PERSON] грошову суму у розмірі 60000доларів США, а [PERSON] зобов'язувався повернути цю суму до 10.04.2014року. Через деякий час вона почала вимагати повернення боргу в [PERSON], на що він повідомив, що грошей у нього немає, тим самим дав їй зрозуміти, що грошей вона не отримає. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08.07.2014року у цивільній справі за її позовом до [PERSON] про стягнення боргу, було задоволено позовні вимоги, а саме постановлено стягнути з [PERSON] на її користь 627 000,00грн. боргу та 3654 грн. судових витрат. 07.08.2014року їй було видано виконавчий лист. 16.07.2014року [PERSON] запросив її до себе додому для повернення боргу за рішенням Московського районного суду м. Харкова, на що вона погодилась. Під час зустрічі [PERSON] повідомив про те, що грошових коштів в нього немає та, завдавши їй побоїв, погрожуючи вбивством її родини, а саме матері, сестри та сина, насильно утримуючи її в своїй квартирі протягом доби, змусив написати розписку про отримання нею боргу від [PERSON] При цьому у зміст розписки вносились зміни, а саме: невідомими особами були дописані свідки, та були проставлені номери сторінок, що свідчить про елементи підроблення розписки. За вказаними фактами була подана заява про скоєння кримінальних правопорушень, відомості за даною заявою були внесені до ЄРДР за №12016220480001605 від 05.04.2016року. Вважає розписку про повернення [PERSON] боргу від 16.07.2014року недійсною, оскільки її зовнішнє волевиявлення не відповідало її внутрішній волі, а також фактичним обставинам, оскільки фактично передача грошей не здійснювалась. Представником відповідача [PERSON] - [PERSON] було надано відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] в повному обсязі, з тих підстав, що позивач не надала доказів застосування насильства чи погрози застосування до неї насильства, відповідач заперечує застосування насильства або погрози застосування насильства до [PERSON] Натомість в матеріалах справи є достатньо доказів, що підтверджують добровільність виконання розписки від 16.07.2014року позивачем, а тому підстав для визнання правочину недійсним немає. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова суду від 26.06.2017 року по справі була призначена комплексна судова технічна експертиза документів та почеркознавча експертиза, проведення якої було доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені засл.проф.М.С.Бокаріуса, до виконання якої провадження по справі було зупинено. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 24.11.2017року, відновлено провадження у цивільній справі. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, та просили позов задовольнити з підстав викладених вище. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечували та просили у задоволенні позову відмовити з підстав викладених вище. Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] була власноручно написана розписка про те, що нею о 16 год. 16.07.2014року в приміщенні за адресою: [ADDRESS] отримано від [PERSON] в якості повернення боргу, встановленого рішенням Московського районного суду м.Харкова від 08.07.2014року грошові кошти у розмірі 630 654,00грн., з яких 627 000,00грн. повернення боргу по договору займу від 03.04.2014року та 3654грн. судового збору. Вказаною розпискою [PERSON] підтверджує повний розрахунок боржника [PERSON] з нею по договору займу від 03.04.2014року та рішенню Московського районного суду м. Харкова від 08.07.2014року. Яких-небудь претензій матеріального або морального характеру до [PERSON] за вищевказаними взаємовідносинами вона не має. Вказана розписка складена нею [PERSON], власноручно, після отримання від [PERSON] грошових коштів у розмірі 630 654грн. в присутності свідків: [PERSON] та [PERSON] /а.с.73-74/. Як вбачається з витягу з кримінального провадження №12016220480001605, 05.04.2016року до ЄРДР були внесені відомості за заявою [PERSON] про вчинення щодо неї [PERSON] дій, що містять ознаки складу злочину, передбачених ст.190 КК України /а.с.3/. З повідомлення слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції П.О.Комова від 31.03.2017року вбачається, що проводиться досудове розслідування за даним фактом /а.с.63/. Відповідно до постанови державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Машкіною І.О. було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №643/6399/14 виданого 14.04.2016року Московським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу у розмірі 630654,00грн. /а.с.27/. Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів №12474 складеного 13.11.2017року експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Засл.проф. М.С.Бокаріуса, в наданій на дослідження Розписці від 16.07.2014 року від імені [PERSON], що підшита в матеріалах справи №643/14681/14-ц та знаходиться а 73-му та 74-му аркушах, рукописні записи змінам шляхом підчистки або травлення не піддавалися. Рукописний текст та підписи в наданій Розписці виконаний двома пишучими вузлами для кулькових ручок (двома різними кульковими ручками), а саме: - записи на першому аркуші, що починаються та закінчуються словами: «-1- Расписка Дана, мной [PERSON]…» «…тысяч гривен) возврат», та записи на другому аркуші, що починаються та закінчуються словами: «-2- долга по договору займа…» «…в присутствии свидетелей:», рукописна цифра «1» (ліворуч від рукописного запису «[PERSON]»), рукописна цифра «2» (ліворуч від рукописного запису «[PERSON]»), рукописний запис «16.07.2014г.», рукописний запис «[PERSON]» та підпис, розташований ліворуч, виконані одним пишучим вузлом кулькової ручки, стрижень якої, забарвлений пастою синьо-фіолетового кольору з фіолетовим відтінком; - записи «[PERSON]», «[PERSON]» та підписи, розташовані поруч з цими записами, що містяться на другому аркуші, виконані одним пишучим вузлом кулькової ручки, стрижень якої заправлений пастою синьо-фіолетового кольору з темно-синім відтінком. На другому аркуші Розписки запис «[PERSON]» був виконаний після (поверх) виконання запису «присудствии». Інші записи, що виконані різними пишучими вузлами, не мають ділянок перетину. В зв'язку з цим встановити послідовність їх виконання не надалося можливим. Встановити, чи виготовлений весь рукописний текст розписки від 16.07.2014 у той час, яким він датований, не надалося можливим з причин, викладеної у дослідницькій частині висновку. Будь-які відмінності, що свідчать про дописку окремих слів або знаків, у досліджуваних записах відсутні. Але стверджувати в категоричній формі про відсутність дописки окремих знаків тим же самим пишучим приладом, що й основні записи в рядках, не надається можливим у зв'язку з неможливістю встановити конкретні дати виконання окремих записів /а.с.111-117/. Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи документів №12473 складеного 13.11.2017року експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Засл.проф. М.С.Бокаріуса, рукописні записи розписки від 16.07.2014року від імені [PERSON] (а.с.73-74): на сторінці 1 документа - що починаються та закінчуються словами; «-1- Расписка Дана, мной [PERSON]…» «…тысяч гривен) возврат», на сторінці 2 документа: що починаються та закінчуються словами: «-2- долга по договору займа…» «…в присудствии свидетелей:», та рукописні записи: «1» (ліворуч від рукописного запису «[PERSON]»), «2» (ліворуч від рукописного запису «[PERSON]»), «16.07.2014г.» (в лівому нижньому куті), «[PERSON]» (в правому нижньому куті) - виконані [PERSON]. Ознаки, які б свідчили про виконання вказаних вище рукописних записів під впливом природних (незвичний стан, незвичні умови) збираючи факторів, не відобразилися. Рукописний запис «[PERSON]» в розписці від 16.07.2014 від імені [PERSON] (а.с.74-74), на сторінці 2, праворуч від рукописного запису «1.», - виконано не [PERSON], а іншою особою. Рукописний запис «[PERSON]» в розписці від 16.07.2014 від імені [PERSON] (а.с.74-74), на сторінці 2, праворуч від рукописного запису «2.», - виконано не [PERSON], а іншою особою. /а.с.120-143/. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами або договором. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Таким чином, надана [PERSON] розписка про повернення боргу у розумінні Цивільного кодексу є правочином. Відповідно до ч. 3 та ч. 5 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно із ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним (ст.231 ЦК України). Під насильством слід розуміти заподіяння учасникові правочину фізичних або душевних страждань з метою примусити укласти правочин. Насильство породжує страх настання невигідних наслідків. На відміну від насильства, погроза полягає в здійсненні тільки психічного, але не фізичного впливу, і має місце при наявності як неправомірних, так і правомірних дій. Погроза може бути підставою для визнання правочину недійсним, коли з обставин, які мали місце на момент його вчинення, випливає, що відмова учасника правочину від його вчинення могла спричинити шкоду його законним інтересам. Так, посилання позивача на те, що вона написала вказану розписку всупереч її волі, внаслідок психологічного тиску та погроз насильства не доведені, оскільки за клопотанням [PERSON] була призначена почеркознавча експертиза, відповідно до висновків якої ознаки, які б свідчили про виконання рукописних записів під впливом природних (незвичний стан, незвичні умови) збираючи факторів, не відобразилися. До правоохоронних органів [PERSON] із заявою про вчинення щодо неї кримінального правопорушення звернулася лише через 1,5 роки. Тобто, [PERSON] знаючи про складену нею розписку, тривалий час не вчиняла будь-яких дій по її спростуванню. Посилання позивача [PERSON] на те, що оригінал боргової розписки від 03.04.2014року знаходиться у неї, що свідчить про те, що вона від [PERSON] грошових коштів не отримувала, не доводить ту обставину, що розписка про повернення боргу була нею написано внаслідок застосування до неї насильства або погроз насильства. З урахуванням викладеного, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу, їх взаємозв'язок, суд приходить до висновку про недоведеність [PERSON]. застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку [PERSON] або з боку інших осіб, при написані розписки про повернення боргу від 16.07.2014року, а тому відмовляє у задоволенні позики в повному обсязі. Судовий збір віднести з рахунок позивача. На підставі ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed