Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просила визнати останнього таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . У зазначеному будинку зареєстровані вона та її син відповідач по справі [PERSON] . Разом з тим, відповідач [PERSON] з 06 квітня 2010 року 2010 року в житловому будинку не проживає, комунальні послуги не сплачує. Реєстрація відповідача за вказаною адресою порушує її права як власника житлового будинку, оскільки вона змушена сплачувати комунальні послуги з урахуванням кількості зареєстрованих осіб у житловому приміщенні. З метою захисту свого права власності на житловий будинок позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 березня 2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 жовтня 2019 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі просила їх задовольнити, надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності в цілому [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 14 серпня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченко О.В. 14 серпня 2007 року за реєстровим №5737 (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15665774 від 21 серпня 2007 року). Як вбачається зі змісту довідки Виконавчого комітету Південноміської ради Харківського району Харківської області №406 від 20 лютого 2019 року, у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] , донька [PERSON] та онука [PERSON] . Згідно акту, складеного 19 лютого 2019 року депутатом Південноміської селищної ради Калюх І.Б, за участю свідків [PERSON] та [PERSON] , у житловому будинку [ADDRESS] відповідач [PERSON] не проживає з 06 квітня 2010 року. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. За\~статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності, якщо він не порушує норм закону, моральних засад суспільства, екологічної ситуації та інтересів інших осіб. \~Статтею 41 Конституцією України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Тобто, за змістом ст. 319 ЦК власник сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved