overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи позовні вимоги тим, що від спільного проживання з відповідачем має дитину [PERSON], [INFO]. На теперішній час відповідач з ними не мешкає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює та має стабільний дохід. На підставі цього просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі ? частини з усіх видів доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити. Пояснив в судовому засіданні, що відповідач працює апаратником у ПАТ «АКХЗ», тому має змогу утримувати дитину. Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлен про час та місце слухання справи належним чином, причин неявки суду не повідомив, не надав заяву про згоду слухання справи у його відсутність. Суд, ухвалив розглядати справу у заочному порядку. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 24 вересня 2012 року виконкомом Орлівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області. Батьком дитини в свідоцтві про народження зазначено відповідача. Дитина проживає з матір'ю - позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS], про що свідчить довідка Філії «Технодом» ПП «ІРД» № 713 від 7 жовтня 2013 року. Позивач [PERSON] не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач працює, отримує заробітну плату. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років складає 1032 гривню. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач працює, має постійний доход, то аліменти повинні бути стягнуті у вигляді частині від його заробітку. Тому суд вважає, що можливо стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини всіх видів його заробітку. На підставі ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь державного бюджету міста Авдіївка судовий збір у розмірі 229 гривень 40 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи позовні вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дитину [PERSON], народження [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Оскільки він офіційно не працює, тому позивачка просить суд стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1032 гривні щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, просила стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 150 гривень. Позивач в судове засідання не з'явилась, повідомила у суд про неможливість її явки у зв'язку із перебуванням в лікарні, просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що не проти сплачувати аліменти, однак оскільки не працює, знаходиться у скрутному матеріальному стані. Зазначив, що коли працював на останньому місці роботи, добровільно сплачував аліменти у розмірі 1/4 частини доходу, що складало 250 гривень. Суд, вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 20 квітня 2010 року відділом РАЦС Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, сторони у справі - [PERSON], [PERSON] є батьками дитини [PERSON], народження [INFO]. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не працює, що підтверджується трудовою книжкою серії [NUMBER]. Відповідно до ст.184 Сімейного Кодексу України суд, через нерегулярний та мінливий дохід платника, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст..7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років складає 1032 гривні. Тому, аналізуючи усі докази по справі в їх сукупності, виходячи з встановленого розміру прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, того, що кожен з батьків має обов'язок по утриманню дитини, суд набуває висновку, що з відповідача необхідно стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], народження [INFO], у розмірі 500 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу у розмірі 150 гривень, то суд вважає необхідним відмовити в її задоволенні, оскільки позивачем на надано доказів на підтвердження зазначених витрат. На підставі ст.ст.180, 182, 184 Сімейного Кодексу України, ст..7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік»,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що у період з 14.06.2002 року по 01.11.2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. [PERSON] навчається в Запорізькому електротехнічному коледжі Національного університету «Запорізька політехніка» на другому курсі денної форми навчання. Відповідач є працездатною особою, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання сина. У зв`язку з викладеним позивач, просить стягнути на її користь оплату на навчання дитини 1800, 00 грн. щомісячно. Ухвалою судді від 16.10.2020 року було відкрито провадження у вказаній справі з проведенням розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, у відповідності до\~ст. 274 ЦПК України. 17.11.2020 р. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовні вимоги визнав частково в сумі 800,00 грн., оскільки має ще на утриманні двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] . Просить виключити періоди липень та серпень, як періоди, в які навчання не проводиться. 26.11.2020р. через канцелярію суду надано відповідь на відзив на позовну заяву. У судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позовних вимог за підстав, викладених в позові, додаткових доказів суду не надала. Відповідач в судове засідання не з`явився , про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не\~повідомив, надав до суду відзив на позовну заяву. Заслухавши пояснення позивача, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані у справі докази,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що 13.11.1993 р. вона клала шлюб з відповідачем [PERSON] і прожила з ним до 23.07.2002 р., після чого вони розлучилися. Від шлюбу вони мають дочку - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу проживає разом з нею. Згідно рішення суду на її користь з відповідача утримувалися аліменти спочатку на неповнолітню дитину та коли дочка навчалася у медичному училищі м. Кремінна на час її навчання. На сьогоднішній день їх дочка є студенткою першого курсу денної форми навчання за спеціальністю «лікарська справа» в ДЗ «Луганський державний медичний університет», у зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги. Добровільно надавати матеріальну допомогу дочці відповідач відмовляється, а тому просить, стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на повнолітню дочку [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення [PERSON] навчання. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надала заяву в якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати у її відсутність. Відповідач до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, а також ту обставину, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, на підставі ст. 174 ЦПК України суд вважає можливим позовні вимоги [PERSON] задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 28.09.2008 року по 10.12.2015 року перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, але матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, займається підприємницькою діяльністю, має нерегулярний мінливий дохід, є здоровим та працездатним, може і повинен надавати утримання їх малолітній дитині. Позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому теж потребує утримання. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, та на своє утримання в розмірі 200 грн. до досягнення сином трирічного віку, починаючи з дня подання позовної заяви. В судове засідання позивач [PERSON]не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно свідоцтва про народження від 26.09.2014 року, виданного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно довідки Приватного підприємства «Управлінська компанія «Житлофонд» №285 про склад сім'ї від 19.02.2016 року, [PERSON] проживає разом із позивачкою [PERSON] (а.с.10). Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить вимогам закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем, який 06.08.2012 року було розірвано. Від шлюбу мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, син проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів у місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила розгляд справи провести за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з?явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно свідоцтва про народження, виданого повторно 22.06.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області, відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно довідки ПП Управлінської компанії «Житлофонд» № 1616 від 08.10.2014 року [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] З огляду на те, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, яка проживає разом з матір'ю, є працездатним, добровільно коштів на їх утримання не надає, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод розпоряджанням майном. Посилалась на те, що з серпня 2010р. є власником квартири [ADDRESS], а в листопаді 2014 р. вирішила відчужити належну їй квартиру, однак не змогла цього зробити так, як згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна наявне обтяження, а саме арешт зазначеного майна. Стверджувала, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10.08.2010р. арешт було знято, однак зазначена ухвала не направлялась на адресу Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві. При зверненні позивача до відповідача з вищезазначеною ухвалою, останній відмовив у знятті арешту та посилався на те, що [PERSON] не є уповноваженою особою та не приймала участі у справі. В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, але неявка сторін не перешкоджає розгляду вищевказаної заяви. Судом встановлено, що 13.08.2010р. [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS], що раніше належала [PERSON] (а.с.6-7). Даний факт також підтверджується витягами (а.с.8,10). Як вбачається з ухвали (а.с.12), 10.08.2010р. Дарницьким районним судом м. Києва при розгляді справи за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа - ЖБК «Будівельник-7» про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, було накладено арешт на вищевказану квартиру, а ухвалою суду від 04.10.2010р. - арешт було знято (а.с.13). Згідно письмових пояснень позивача [PERSON], остання звернулась до Реєстраційної служби Головного управління юстиції в місті Києві з заявою про скасування арешту з вищезазначеної квартири № 163, але у прийнятті заяви позивачу було відмовлено, оскільки вона не є уповноваженою особою та не приймала участі у справі. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснення. Згідно ст. 391 цього ж Кодексу, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи те, що позивач, будучи обмеженим у здійсненні права власності щодо спірної квартири, має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном шляхом виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про арешт нерухомого майна. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача - П'ятківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на земельні ділянки площею 0,6548 га. та 0,3027 га. розташовані на території П'ятківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом, однак не можуть оформити своїх спадкових прав після смерті [PERSON], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки. Позивач звернулась із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом до приватного нотаріуса, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не з'явилась, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності. Відповідач - П'ятківська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови, згідно якої П'ятківська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та ст.ст. 11, 16, 325, 328, 374, 392, 1216, 1218, 1223 ч.1, 1268 ч.5 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 10, 11, 158, 169, 174, 212-215, 222, 294 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача - П'ятківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті [PERSON], який помер [INFO], відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на земельні ділянки площею 0,7288 га. та 0,3687 га. розташовані на території П'ятківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області. Крім позивача, спадкоємцем за заповітом є [PERSON], який відмовився від спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом, однак не можуть оформити своїх спадкових прав після смерті [PERSON], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки. Позивач звернулась із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом до приватного нотаріуса, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не з'явилась, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності. Відповідач - П'ятківська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови, згідно якої П'ятківська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та ст.ст. 11, 16, 325, 328, 374, 392, 1216, 1218, 1223 ч.1, 1268 ч.5 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 10, 11, 158, 169, 174, 212-215, 222, 294 ЦПК України, суд -

Outcome: approved