Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON], у якому зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24 серпня 1980 року. Від даного шлюбу мають трьох дорослих дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні характери та різні погляди на життя. Загострення у відносинах сталося з моменту виходу відповідача на пенсію у 2009 році, тоді він почав зловживати спиртними напоями. Сторони з грудня 2012 року не мешкають однією сімєю, не виконують подружніх обовязків, припинили вести спільне господарство та спільний бюджет, відповідач мешкає окремо. Вважає, що формальне збереження шлюбу є недоцільним та не відповідає її інтересам. Просила суд їх шлюб з відповідачем розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. Сторони до судового засідання не зявились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, надали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позивач на позовних вимогах наполягала, відповідач позовні вимоги визнав. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не зявилися до суду. Судом встановлено, що 24 серпня 1980 року виконкомом Гродівської селищної ради Красноармійського району Донецької області між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 27 (а.с. 6). Сторони мають повнолітніх дітей, які зареєстровані разом з ними за адресою: Донецька область м.Мирноград вул.Гагаріна, буд. 60 (а.с. 10). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сiмейного кодексу України, шлюб припиняється внаслiдок його розiрвання. Вiдповiдно до частини другої статті 112 Сiмейного кодексу України, суд постановляє рiшення про розiрвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б iнтересам одного з них, iнтересам їхнiх дiтей, що має iстотне значення. Відповідач у своїй заяві, адресованій суду, позов визнав ( а.с. 17). Таким чином, проаналізувавши зiбранi по справi докази, суд вважає, що шлюб мiж сторонами можливо розiрвати, оскільки сторони створити мiцної сімї за час спiльного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подружнi стосунки припинилися, подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б їхнiм інтересам. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави суд вважає, що позивачу необхідно залишити прізвище «Жежерун», оскільки вона просила про це в своїй заяві. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в сумі 640 грн. На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved