Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 14.09.2002 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований 14 вересня 2002 року Горлівським міським реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 1071.Від шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] Донька проживає разом із матір`ю. На даний час шлюб із відповідачем розпався, подальше сімейне життя і збереження сім`ї неможливо, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги, з відповідачем разом не проживають, фактично шлюбні відносини припинились, спільне господарство не ведеться, вона має іншу сім`ю. Подальше збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам та інтересам неповнолітньої дитини.Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. 10 травня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду надала заяву про слухання справи за її відсутності. Також вказала, що позов підтримує та просить його задоволити. Та просить суд залишити їй прізвище теперішнє [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилвся. Через канцелярію суду надав заяву про слухання справи за його відсутності. Також вказала, що не заперечує проти задоволення позову. Враховуючи думку позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного. Встановлено, що 14 вересня 2002 року, згідно свідоцтва про шлюб (Серія [NUMBER] ), сторони зареєстрували шлюб у Горлівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 1071. Згідно свідоцтва про народження (Серія [NUMBER] ) сторони мають дитину дочку [PERSON] , [INFO] Батьком дитини записаний відповідач. Також, спору щодо батьківства та про поділ спільного майна, що є спільною власністю подружжя між сторонами немає. Крім того, при прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача [PERSON] , який повністю погодився із заявленими позовними вимогами та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved