Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась із вищевказаним позовом до Троїцького районного суду Луганської області, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі, який було розірвано рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 02.04.2014 року. Від шлюбу з відповідачем має двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Рішеням Новопсковського районного суду Луганської області від 06.03.2013 року з [PERSON] стягнуються аліменти на її користь на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 500 грн на дитину щомісячно, починаючи з 15.01.2013 року та до досягнення дітьми повноліття. Однак відповідач аліменти не сплачує, про духовний та фізичний розвиток дітей не піклується та не цікавиться життям дітей взагалі. З моменту, коли відповідач покинув сім'ю, він дітей не відвідує, ніякої матеріальної допомоги на їх утримання не надає, що свідчить про те, що [PERSON] фактично самоусунувся від виконання батьківських обовязків. В судове засідання сторони та представник третьої особи не з'явились. Позивач направила до суду письмову заяву, згідно якої просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Від третьої особи - Служби у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області на адресу суд також надійшла письмова заява, з якої вбачається, що начальник служби просить справу розглянути без участі представника служби, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Причина неявки відповідача суду невідома. Про місце, дату та час судових засідань він повідомлявся завчасно, належним чином, шляхом розміщення повісток про виклик на офіційному веб-порталі «Судова влада України» на сторінці Троїцького районного суду Луганської області. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.02.2018 року, виданного повторно Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, а також копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.11.2011 року, виданного Білолуцькою селищною радою Новопсковського району Луганської області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.14-15). Згідно копії рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 02 квітня 2014 року, яке набрало законної сили 21 травня 2014 року, шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) та [PERSON] був розірваний (а.с.12-13). 06 березня 2013 року Новопсковським районним судом Луганської області ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 500 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 січня 2013 року до досягнення дітьми повноліття (а.с.22). Згідно копії довідки від 27.02.2018 року №86/16.22-37, виданої Новопсковським районним відділом державної виконавчої служби, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей станом на 01.03.2017 року становить 21 698,38 грн (а.с.24-25). Згідно довідки №297 від 14.02.2018 року, виданої виконавчим комітетом Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та має наступний склад сім'ї: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], мати [PERSON], [INFO] (а.с.16). Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [NUMBER] від 07.11.2008 року, житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.18). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї від 16.02.2018 року №306, виданного виконавчим комітетом Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області, житлові проживання в сім'ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] сім'я має всі необхідні умови для проживання та виховання дітей (а.с.20). Відповідно до характеристики №298 від 14.02.2018 року, виданої виконавчим комітетом Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області, [PERSON] в селищі характеризується добре, розлучена, має двох неповнолітніх дітей, яких виховує сама. До адміністративної відповідальності не притягалась, скарг на неї до виконавчого комітету не надходило (а.с.21). Згідно акту обстеження умов проживання №307 від 16.02.2018 року, в ході обстеження виявлено, що [PERSON] та її діти [PERSON] і [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] розлучена, дітей виховує сама, колишній чоловік дітей не відвідує за місцем проживання та не приймає участі у їх вихованні та утриманні (а.с.26). Відповідно до довідки №63 від 13 лютого 2018 року, виданої Білолуцькою гімназією, [PERSON], [INFO], навчається в 6 класі Білолуцької гімназії Новопсковської районної ради Луганської області. Його батько [PERSON] з сім'єю не проживає, участі у вихованні сина не приймає, не відвідує батьківських зборів та не підтримує зв'язку з класним керівником, життям сина не цікавиться (а.с.27). Згідно довідки №13 від 14.02.2018 року, виданої комунальним закладом «Дошкільний навчальний заклад ясла-садок «Барвінок», [PERSON], [INFO], з 14.04.2013 року та по теперішній час відвідує даний заклад. Вихованням сина займається мати [PERSON] та бабуся [PERSON] Батько [PERSON] жодного разу не відвідував садок та не допомагав матері у вихованні сина: за весь час відвідування дитиною садку ніколи не цікавився його успіхами, участі у святкових заходах та в житті сина не приймав (а.с.28) Згідно висновку органу опіки та піклування Новопсковської районної держаної адміністрації Луганської області про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно дітей [PERSON] та [PERSON] №21-7/6-1471 від 08.05.2018 року, питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] було розглянуте на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Новопсковській райдержадміністрації, на якому члени комісії одноголосно вирішили про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей (а.с.74). Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до частин 2, 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» N 2402-III від 26.04.2001 року , кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до статті 12 вищевказаного Закону, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці». Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність заявлених позовних вимог про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Встановлені судом обставини приводять суд до переконання у тому, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідач не турбується про належний фізичний і духовний розвиток дітей, стан їхнього здоров'я, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Отже вимога позивача стосовно позбавлення батьківських прав [PERSON] є цілком обґрунтованою і підлягає задоволенню. Згідно із ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи те, що з відповідача за рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 06 березня 2013 року вже було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], суд вважає за необхідне не приймати у цій справі рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Вирішуючи питання про судові витрати суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позовні вимоги задоволені в повному обсязі, а позивачу за її клопотанням при відкритті провадження було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. Згідно п.п 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 № 2246-VIII, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становить 1762,00 грн. За таких обставин з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок (1762,00 грн *0,4 = 704,80 грн). На підставі викладеного, ст. 11,12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-III, ст. 164, 166 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved