Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 05.04.2018 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб між нею, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 25 жовтня 2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 2448. В обґрунтування поданого позову [PERSON] зазначає, що з 25 жовтня 2005 року вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON]. [INFO]. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки у них відсутнє порозуміння, мають різні погляди на життєво важливі питання і сімейне життя. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем. Відповідач [PERSON].у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просила розглядати справу за його відсутністю. Уповноважені представники відповідача в особі адвоката [PERSON], який діє на підставі ордеру ПТ №028301 від 23.07.2018 року та адвокат -[PERSON], яка діє на підставі ордеру серії [NUMBER] від 23.07.2018 року. у судовому засіданні визнали позов. просили його задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, дійшов висновку про таке. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 25 жовтня 2005 року, про що складено відповідний актовий запис № 2448. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Місце державної реєстрації: міський відділ реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 2448 від 25.10.2005 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 10.08.2006 р. [PERSON], народилась 05 лютого 2004 року в м. Харкові, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.03.2004 року, актовий запис за № 860, що виданий міським відділом реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції. Її батьками записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. [PERSON], народився 18 травня 2006 року в м. Харкові, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30 травня 2006 року, актовий запис за № 1753, що виданий міським відділом реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції. Його батьками записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON] За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз'ясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що сторони однією сім'єю не проживають тривалий час, сторони не бажають зберегти шлюб, в розумінні ч. 1 ст. 24 СК України ніхто не може примушувати жінку та чоловіка до шлюбу, а ст. 56 СК України передбачає право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини, спільне господарство сторони не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно - шлюбні стосунки сторін розпалися, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню, а позов задоволенню. На підставі ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved