overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про встановлення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини, посилаючись на те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку вона має право спадкувати. Строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин: у зв`язку з важким матеріальним становищем та сімейними обставинами вимушена була виїхати на роботу. Позивач позовні вимоги підтримує повністю про що надав заяву. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, заперечень до позову не має, позов визнає, майнових претензій не має. Дослідивши та оцінивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: [INFO] померла [PERSON] - мати позивача, що підтверджується свідоцтвом про її смерть. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами ,який розташований за адресою: [ADDRESS] . На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним їй майном, склавши 28 липня 2015 року заповіт, згідно якого заповіла все належне її майно позивачу. [PERSON] звернулася з заявою про прийняття спадщини до Зборівської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті матері , однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивач пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, спадкова справа після смерті матері не заводилася . Позивач є дочкою покійної та спадкоємцем майна, згідно заповіту, а тому має право на спадкування майна матері. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позивачем строк для прийняття спадщини пропущено з поважних причин. Суд враховує також, що відповідач позов визнає, доводів позивача не спростовує, спадкувати майна не бажає, а тому позов слід задовольнити і визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві позивач вказала, що рішенням Чортківського районного суду №608/376/14-ц від 11 березня 2014 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в сумі 450 гривень щомісячно, починаючи з 17 лютого 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, в звязку із подорожчанням продуктів харчування та медикаментів позивачка змушена звернутися в суд з даним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримує, просить стягувати з відповідача 1000 гривень аліментів на утримання дитини. Суду пояснила, що дитина часто хворіє і потребує лікування, але з подорожчанням медичних препаратів, призначеної судом суми аліментів не вистачає на утримання дитини. Просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних мотивів. У сторін 16 квітня 2013 року народилася дочка [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 177539, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 92. Рішенням Чортківського районного суду №608/376/14-ц від 11 березня 2014 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в сумі 450 гривень щомісячно, починаючи з 17 лютого 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно рішення Чортківського районного суду №608/840/14-ц від 13 травня 2014 року сторони розірвали шлюб. Дане рішення суду набрало законної сили 24 травня 2014 року. Згідно довідки № 5120 від 06 квітня 2015 року, виданої комунальним підприємством «Чортків Дім» [PERSON] зареєстрована в [INFO]»Б»/153 та проживає разом із сином [PERSON], [INFO] та дочкою [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, зокрема: з заключення ЛКК № 1/93 від 08 квітня 2015 року, що [PERSON], [INFO] в році хворіє більше 64 днів. Діагноз: Стенозуючі ларинготрахеїти, обструктивний бронхіт. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, пояснили, що стягнутих коштів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], позивачу не вистарчає, її дохід є низьким, тому просять збільшити розмір аліментів та стягувати в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно. Представник відповідача позовні вимоги не визнала і пояснила, що відповідач не має можливості платити більше коштів на утримання неповнолітньої дитини. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Зборівського районного суду від 10 серпня 2010 року розірвано. У шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER]. Дитина перебуває на утриманні позивача та проживає з нею. Позивач та відповідач спільно не проживають. Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 10 серпня 2010 року стягнуто із [PERSON], на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову 05 липня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно Закону України «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо врегулювання порядку визначення розміру аліментів»№2302- VI, від 01.06.2010 року ст.183 СК доповнена ч.4, якщо після збільшення встановленого законом мінімального розміру аліментів на дитину розмір аліментів, визначеним судом у частці (доходу) матері, батька дитини, буде меншим ніж мінімальний розмір аліментів, передбачений ч.2 ст.182 СК України, одержувач аліментів має право звернутися до суду з позовом про відповідне збільшення розміру до платника аліментів». Тим самим збільшено мінімальну межу аліментів. Частиною 1 ст. 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. А тому, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення із відповідача в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 25 березня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання спільної дитини [PERSON] з 450 грн. до 1300 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання спільної дитини [PERSON] з 450 грн. до 1300 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 26.02.2014 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання їх спільного сина в розмірі 450 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В даний час позивач не має можливості самостійно повністю забезпечити та задовольнити потреби сина, який з кожним роком дорослішає та відповідно стають більшими витрати. Син хоче ходити на різні гуртки та секції, а позивач не має змоги самостійно їх оплачувати, тому просить постановити рішення, яким збільшити розмір аліментів на утримання дитини до 1300 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст.192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно з рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 26.02.2014 (а.с.5) судом вирішено, стягувати із [PERSON], персональний ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь [PERSON],персональний ідентифікаційний номер [NUMBER], аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. 00 коп., починаючи з 20.01.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи потреби дитини, матеріальний стан позивачки суд приходить до висновку про те, що слід збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1300 грн. щомісячно і до повноліття дитини. При цьому, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, такий у розмірі 640 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про поділ садового будинку, як обєкта права спільної сумісної власності. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 01 травня 1969 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Під час перебування у шлюбі подружжям був побудований садовий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в с. Прошова, садівниче товариство «Пролісок» по вул. Липова, 147 Тернопільського району Тернопільської області, про що було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно 03 грудня 2009 року на імя [PERSON] Відносини між подржжям погіршуються, в тому числі і стосовно володіння та користування майном, тому позивач просить суд визнати за нею право власності на ? частку садового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в с. Прошова, садівниче товариство «Пролісок» по вул. Липова, 147 Тернопільського району Тернопільської області загальною площею 105,4 кв.м. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив щодо їх задоовлення. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Згідно свідоцтва про одруження серії І-АБ №065714, 01 травня 1969 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Як вбачається із свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Скоморохівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] є власником садового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в с. Прошова, садівниче товариство «Пролісок» по вул. Липова, 147 Тернопільського району Тернопільської області загальною площею 105,4 кв.м. Згідно положень ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до положень ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, а тому слід визнати за [PERSON] право власності на ? частку садового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в с. Прошова, садівниче товариство «Пролісок» по вул. Липова, 147 Тернопільського району Тернопільської області загальною площею 105,4 кв.м. в порядку поділу спільного майна подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 14 листопада 1987 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Під час перебування у шлюбі подружжям було придбано спільне майно, зокрема: гараж металічний, який знаходиться поблизу будинку №95 по вул. Новий Світ в м. Тернополі, та транспортний засіб марки «OPEL COMBO-C», 2009 року випуску. На час звернення позивача з позовом в провадженні суду розглядається справа про розлучення сторін, тому позивач просить суд визнати за нею право власності на ? частку транспортного засобу марки «OPEL COMBO-C», 2009 року випуску, обєм двигуна 1686 куб.см, зареєстрованим за [PERSON], 14.10.2014 року, вартістю 188720 грн.; ? частину металічного гаража (МАФ), що знаходиться поблизу будинку №95 по вул. Новий Світ в м. Тернополі, загальною вартістю 80880 грн. Під час розгляду справи позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить суд в порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] грошові кошти в сумі 39284,45 грн., що еквівалентно 1500 доларів США. Ухвалою суду від 10 листопада 2017 року позову заяву в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів в сумі 39284,45 грн. залишено без розгляду. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити. Відповідач та представник відповідача позовні вимоги в частині поділу автомобіля визнали, у задоволенні решти позовних вимог просять відмовити за їх безпідставністю. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони 14 листопада 1987 року зареєстрували шлюб. Під час перебування у шлюбі подружжям було придбано спільне майно, зокрема: гараж металічний, який знаходиться поблизу будинку №95 по вул. Новий Світ в м. Тернополі, та транспортний засіб марки «OPEL COMBO-C», 2009 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно положень ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до положень ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, а тому слід визнати за [PERSON] право власності на ? частину автомобіля марки «OPEL COMBO-C», 2009 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] та на ? частину металічного гаража (бокса) №95, який знаходиться по вул. Новий Світ в м. Тернополі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбі. Мотивує заявлені вимоги тим, що шлюб між нею і відповідачем був зареєстрований 04.10. 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1793. Посилається на те, що подружнє життя не склалося у зв»язку із різними поглядами на сімейні відносини, внаслідок чого в сім»ї виникали сварки. Не погоджуючись на примирення, просить, заявлені вимоги задовольнити. Підтримавши заявлені позовні вимоги в повному обсязі, позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, через канцелярію суду останньою надано письмову заяву про розгляд справи в її відсутності; позов просить задовольнити в повному обсязі. Аналогічна заява про задоволення позовних вимог поступила в суд і від представника позивача [PERSON] В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, будучи повідомленим про день і час розгляду справи в порядку визначеному ч. 4 ст. 74 ЦПК України, через канцелярію суду останнім надано письмову заяву про розгляд справи в його відсутність; проти заявлених позовних вимог не заперечував; просив розірвати шлюб між ним і позивачем. Суд, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.10. 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1793, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8). Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.10. 2013 року (а.с. 5,6) з відповідача проводяться стягнення аліментів на користь позивача, як на утримання неповнолітньої дитини так і матері. Малолітня дитина [PERSON], [INFO], батьками якої є сторони по справі, на день розгляду справи проживає з матір»ю і знаходиться на її вихованні ( а.с. 4, 7) Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов`язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 105 ч.3 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя не можливе і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, а тому шлюб зареєстрований 04.10. 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1793 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбі. Мотивує заявлені вимоги тим, що шлюб між нею і відповідачем був зареєстрований 24.07. 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано - Франківської області актовий запис 263. Посилається на те, що в шлюбі народилася дитина [PERSON], [INFO]; подружнє життя не склалося з відповідачем у зв»язку із різними поглядами на сімейні відносини, ще до народження дитини вказує, що вони перестали проживати однією сім»єю, вважає, що їх сім»я розпалася і на даний час існує формально. Не погоджуючись на примирення, просить, заявлені вимоги задовольнити. Підтримавши заявлені позовні вимоги в повному обсязі, позивач [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення аналогічні обставинам викладеним в позові; позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з»явився, будучи повідомленим про день і час розгляду справи в порядку визначеному ч. 4 ст. 74 ЦПК України, через канцелярію суду останнім надано письмову заяву про розгляд справи в його відсутність; проти заявлених позовних вимог не заперечував; просить розірвати шлюб між ним і позивачем. Суд, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.07.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано - Франківської області актовий запис 263, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8). Судом установлено, що в шлюбі за час спільного проживання народилася дитина донька [PERSON], [INFO], батьками якої є сторони (а.с. 3). Згідно ст.105 ч.3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя не можливе і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, а тому шлюб зареєстрований 24.07. 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано - Франківської області актовий запис 263 (а.с.8) між [PERSON] до [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved