Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 3 780,00 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення повноліття дитини. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 вересня 2005 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. [INFO] у них народилася дитина - [PERSON] Однак, в зв'язку із відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на життя та фактичним припиненням шлюбно-сімейних відносин, 22 липня 2013 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва шлюб між сторонами було розірвано, яке набрало законної сили 02 серпня 2013 року. В зв'язку із значною зміною економічного становища у державі, вона неодноразово зверталася до відповідача з питанням щодо настання фінансової допомоги для належного виховання, навчання та забезпечення дитини. Так, дитина зарахована та відвідує по сьогоднішній день дошкільний навчальний заклад № 142 «Сонячний». Лише за харчування дитини у дошкільному навчальному закладі, вона сплачує близько 400-500 гривень на місяць. Також, дитина відвідує гуртки, а саме: «Сходинки до школи» - підготовка до школи та гурток англійської мови. Загальна сума, яку сплачує вона за відвідування вказаних гуртків, становить 900-1000 гривень на місяць. Крім того, дитина потребує постійного медичного спостереження та лікування, оскільки хворіє хронічним бронхітом та ацетон омічним синдромом. Також, дитина має діагноз - плоско-вальгусна деформація стопи, що також потребує постійного ортопедичного нагляду, масажів та ортопедичного взуття. Таким чином, вона постійно несе значні матеріальні витрати на належне виховання дитини та належне забезпечення дитини одягом, харчуванням та навчальним приладдям. Проте, на момент пред'явлення даного позову, жодної згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини - не досягнуто, а відповідач продовжує ухилятися від надання допомоги. 19 квітня 2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем було отримано 21 травня 2018 року, позивачем копію ухвали про відкриття провадження у справі було отримано 26 травня 2018 року, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідачем подано відзив на позовну заяву та письмові докази на його обґрунтування, відповідно до якого останній просить суд відмовити у задоволенні позову повністю. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що відповідач працює та його оклад становить 3750 гривень, про що ним було повідомлено позивача у відповіді на пропозицію. При цьому, на його пропозицію, щодо активної участі у житті дитини, позивач не відповіла. Також. Він одружений, та його дружина має дитину від першого шлюбу, батько дитини помер, у зв'язку з чим родина перебуває на його утриманні. Він спроможній сплачувати аліменти в розмірі 930 гривень, тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачем до суду подано відповідь на відзив, в якій остання повідомляє, що надала відповідь за звернення відповідача щодо спілкування батька з дитиною. Щодо наявності на утриманні відповідача дитини його дружини, то вважає, що підтверджуючих документів про усиновлення відповідачем такої дитини не надано, а остання отримує допомогу по втраті годувальника. Таким чином, розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 30 вересня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 липня 2013 року, шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 10). В подальшому, 16 липня 2016 року позивач зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 11). Згідно довідок, виданих дошкільним навчальних закладів № 142 Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, [PERSON] відвідує даний дошкільний навчальний заклад № 142 «Сонячний» (а.с. 12-14). Також, малолітній [PERSON] відвідує гуртки «Сходинки до школи» та гурток англійської мови, згідно договору вартість абонементів становить для гуртка «Сходинки до школи» (підготовка до школи) становить 500,00 / 8 занять; гурток англійської мови становить 500,00 / 8 занять. Крім того, згідно довідки від 24 листопада 2015 року, виданої Київською міською дитячою клінічною лікарнею № 2, [PERSON] має діагноз - плоско-вальгусна деформація стопи (а.с. 22). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач зареєстрований та проживає окремо від малолітнього сина. Відповідно до довідки, виданої ОСББ «МЕГА-СІТІ 19-А», [PERSON] постійно проживає за адресою: [ADDRESS], разом з [PERSON], 1984 року народження та [PERSON], 2006 року народження. Відповідно до копії свідоцтва про одруження, [PERSON] 26 серпня 2016 року одружився з [PERSON] Остання, має сина [PERSON], [INFO], батько якого, [PERSON], помер [INFO]. Відповідно до довідки про доходи № 101 від 22 травня 2018 року, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Беверідж Трейдінг Компані», відповідачем [PERSON] працює з 19 березня 2018 року в ТОВ «Беверідж Трейдінг Компані» на посаді торгового агента, сума виплаченої заробітної плати за березень-квітень 2018 року становить 4 412,02 гривень. Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що виховання та утримання малолітнього сина викликає у позивача значних грошових витрат, які остання згідно наданих суду квитанцій несе самостійно (а.с. 15-18, 20-21). При цьому, відповідач, як батько дитини, участь у вихованні та фінансовому утриманні малолітнього сина приймає не у достатній кількості, що також підтверджується довідками дошкільного навчального закладу № 142 Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, в якому за весь період навчання сина сторін батька працівники закладу не бачили. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 22 березня 2018 року позивачем на адресу відповідача направлялася письмова пропозиція щодо сплати останнім аліментів (а.с. 23), на яку відповідач погодився частково, запропонувавши суму аліментів у розмірі 930 гривень, що підтверджується копією листа відповідача, адресованого позивачу. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з вимогами ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», установлено прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладені доводи, враховуючи надані суду докази з позиції їх належності та допустимості, враховуючи норми чинного законодавства України, про обопільний обов'язок батьків в утриманні та вихованні дитини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та стягнення з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1860 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, що становить прожитковий мінімум для дітини віком від 6 до 18 років, установленого на 01 січня 2018 року. При цьому суд не вбачає підстав для визначення розміру аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як запропоновано відповідачем, оскільки його посилання на наявність утриманців, в тому числі дитини його дружини, не є підставою для визначення саме такого розміру аліментів, який має стягуватись на утримання дитини відповідача. Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial