Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON], в якому з врахуванням уточнень, просить стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], та стягувати їх з [PERSON] в розмірі 1/4 частини доходу, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму відповідного віку дитини до досягнення нею повноліття та додаткові витрати на відвідання дитиною гуртка у розмірі 200 грн (50%) щомісячно. Позивач зазначає, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи судом повідомлена належним чином. До суду подала заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом належним чином, до суду подав заяву слухати справу за його відсутності, позов підтримує. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб від 05 серпня 2006 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області видано свідоцтво за актовим номером №281. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Із матеріалів справи вбачається, що малолітня донька [PERSON] проживає із позивачем. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,\~ ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Під час розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів по суті, на підставі досліджених судом доказів по справі, їх оцінки та аналізу у сукупності, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів на дитину, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Статтею 185 Сімейного кодексу України визначено участь батьків у додаткових витратах на дитину, тобто, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15\~травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Позивачем в обґрунтування позовних вимог щодо додаткових витрат на дитину не надано доказів, а тому позов в цій частині є недоведеним та задоволенню не підлягає. Таким чином, відповідно до ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, статтею 59, 180, 182-185 Сімейного кодексу України, статтями 8, 10, 60, 88, 208, 212, 213, 214, 215\~Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: partial