Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною заявою та просить визнати недійсним договір купівлі-продажу Ѕ частки нерухомого майна - квартири [ADDRESS], укладеного 07.11.2017 від її імені [PERSON] та [PERSON] В обгрунтування\~заявлених вимог позивач посилається\~на те,\~що вона з 15.02.1994 року є власником квартири [ADDRESS], яку приватизувала на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». 09.07.2013 вона підписала довіреність на імя племінниці [PERSON], згідно якої надала останній право представляти її інтереси в тому числі з питання розпорядження належної їй квартирою. Потім вона тяжко хворіла, протягом 2013 року двічі знаходилася на стаціонарному лікуванні, та через тяжку хворобу забула про те, що підписувала довіреність і вподальшому не припинила її дії. В листопаді 2017 року вона дізналася про те, що 06.11.2017 в період з 09.00 год. до 16.30 год. у неї були викрадені із квартири гроші та документи на квартиру, про що вона одразу заявила в поліцію. Надалі вона дізналася про те, що Ѕ частина її квартири без її згоди була продана 07 листопада її племінницею [PERSON] своїй дочці [PERSON]А.М. Оскільки згоди на укладання договору купівлі-продажу вона не надавала, племінниця, яка хоч і мала довіреність, але про свій намір продати частку квартири доньці, її не повідомила, не порадилася з нею, вважає, що племінниця навмисно не повідомила її про продаж частки квартири, гроші за її продаж, їй, як власниці житла, не передавала, отже правочин не відповідає її волевиявленню, у звязку з чим просить визнати його недійсним. Справа розглядається в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 22.11.2018 судом було витребувано докази укладання спірного договору купівлі - продажу частки квартири. Відповідач [PERSON]А.М. та третя особа [PERSON] неодноразово викликалися до суду /а.с.37-38, 45-46, 55-56, 67-68, 81-86,\~124-125, 127-128/, але в судове засідання не зявилися, відзиву на позов та пояснень не подали. Порядок їх виклику до суду, передбачений ст..128 ЦПК України, дотримано. Належним чином повідомлена третя особа - приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] в судове засідання не зявилася, заперечень проти позову або будь-яких пояснень стосовно позовних вимог не надала /а.с.69, 126/. Позивач та її представник наполягають на розгляді справи за відсутності відповідача та третіх осіб, не заперечують проти заочного розгляду справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та третіх осіб, на підставі наявних у справі доказів, та ухвалив про заочний розгляд справи відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні 15.01.2019 позовні вимоги [PERSON] підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив задовольнити. Зазначив, що позивач тривалий час хворіла, в тому числі лікувалася на стаціонарі з діагнозом інфаркт головного мозку, тому надала довіреність племінниці на випадок свого безпорадного стану, про який потім забула через незадовільний стан здоровя, чим і скористалася [PERSON] Зазначив, що позивач обґрунтовано вважає, що племінниця навмисно замовчала про продаж частки квартири, про що насамперед свідчить той факт, що грошей від продажу своєї власності позивач так і не отримала. За умови відсутності волевиявлення позивачки у продажу квартири, договір є недійсним, тому позивач і звернулася до суду за захистом порушених прав щодо володіння нерухомістю. Просив врахувати похилий вік [PERSON], [INFO]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 15.01.2019 пояснив, що він є племінником позивача, і йому достеменно відомо, що [PERSON] не мала ані наміру, ані бажання продавати частку своєї квартири, а продала її на підставі довіреності [PERSON] своїй доньці, щоб навмисно заволодіти квартирою позивача. Про те, що документи на квартиру було викрадено, він знав від тітки, тобто позивача, яка розповідала, що за фактом крадіжки в поліції заведена кримінальна справа. Свідок [PERSON] підтвердила, що дійсно [PERSON] хворіє вже багато років, тому підписала на племінницю довіреність, чим остання скористалась на свою користь. Про продаж частки квартири позивачу не було відомо, останнім часом вона з [PERSON] не спілкується, що також є свідченням її корисних дій. Зазначила, що позивач дуже переймається таким обманом з боку відповідача. Вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS], яка належить їй на підставі свідоцтва про права власності на житло И-502, виданого 26.04.1994 УЖКГ міськвиконкому згідно з розпорядженням органу приватизації від 15.02.1994 № 1-157 /а.с.20/. 09.07.2013 позивач надала [PERSON] нотаріально посвідчену довіреність на представлення її інтересів з питання розпорядження (продажу,обміну тощо) спірною квартирою /а.с. 94-95/. Довіреність посвідчена приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] Також встановлено, що в період з 04 по 27 червня 2013 року та в період з 07 по 16 листопада 2013 року [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 11» ДОР з діагнозом атеротромботичний інфаркт головного мозку у басейні ПСМА, лівобічний геміпарез важкого ступеню, псевдо-бульбарний синдром, зниження когнітивних функцій на фоні церебрального атеросклерозу, ГХ III ст., порушення функцій ходи III ст.., ІХС: дуфузний кардіосклероз /а.с.18-19/. Довідкою слідчого СВ Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 13.11.2017 підтверджується, що 11.11.2017 прийнята заява [PERSON] про кримінальне правопорушення, скоєне в період часу з 09.00 год. 06.11.2017 до 16.30 год. 08.11.2017 в її квартирі, та зареєстрована в ЄРДР за № 12017040740001480, розпочато досудове розслідування за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст.185 КК України /а.с.13/. Витребуваними судом за клопотанням представника позивача доказами підтверджується, що 07.11.2017 [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] за реєстровим № 623, як представник продавця, та [PERSON]А.М. (покупець) уклали договір купівлі-продажу 1/2 (однієї другої) частки квартири за адресою: [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2304 /а.с.79-80/. Доказів виконання сторонами укладеного договору купівлі-продажу частки нерухомості суду не надано, оскільки показами свідків встановлено, що [PERSON], яка діяла від імені власниці квартири за довіреністю, коштів [PERSON] за належну їй частку нерухомості не передавала. Також підтверджено, що позивач продовжує користуватися спірною часткою квартири, жодних претензій щодо придбаної частки квартири до неї після вчинення угоди покупець не предявляла. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з положеннями ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що позивач є особою похилого віку, на час укладання довіреності на імя [PERSON] їй було 75 років, довіреність надана 09.07.2013 майже одразу після виписки позивача із неврологічного відділення лікарні (27.06.2013). З огляду на це, суд враховує особу позивача, стан її здоровя, та пояснення свідків, з яких вбачається, що позивач не памятала про надання нею довіреності на імя племінниці. Також, незважаючи на те, що нотаріусом під час засвідчення довіреності перевірено дієздатність довірителя та представників, суд приймає до уваги зміст довіреності, яка надає представникам великий обсяг повноважень на представлення інтересів довірителя перед «усіма підприємствами, установами та організаціями незалежно від їх підпорядкування та форм власності», що викликає сумнів у достеменному володінні позивачем змістом цієї довіреності, а отже враховується судом як обставина неврахування нею можливості здійснення будь-яких дій щодо належного їй майна без її попередження. Також встановлено, що купівля-продаж частки належної позивачу квартири відбулася 07.11.2017, тобто в період часу, коли позивач виявила зникнення правовстановлюючих документів на квартиру, що підтверджується дослідженою судом довідкою слідчого про прийняття і реєстрацію заяви [PERSON] про порушення кримінального провадження за фактом крадіжки. Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з додержання учасниками правочину вимог його укладання та визнання правочину недійсним. Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання сторонами в момент вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Отже, за змістом цієї статті правочин має відповідати волевиявленням учасників правочину. За приписами ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Оскільки дослідженими судом доказами, в тому числі і показаннями свідків, встановлена відсутність волевиявлення позивача у вчинені договору купівлі-продажу частки належної їй квартири, суд приходить до висновку про необхідність визнання цього договору недійсним. Згідно зі ст.216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Водночас, оскільки за змістом ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як в межах заявлених стороною вимог, отже не може вийти за їх межі, а вимога про будь-які наслідки недійсності правочину позивачем не заявлена, суд вважає, що позивачем обрано належний спосіб захисту\~своїх прав,\~передбачений ст.16\~ЦК України, але не вирішує питання про наслідки визнання правочину недійсним. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи, що укладання третьою особою у справі договору купівлі-продажу належної позивачу частки квартири без волевиявлення власниці, є перешкодою для здійснення нею права володіння, користування та розпорядження власністю, тобто порушенням прав позивача, - суд вважає, що порушене право підлягає захисту судом. На підставі вищезазначеного суд вважає, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що судовий збір сплачено позивачем частково у розмірі 385,00 грн., та позивач не просить стягнути його з відповідача, суд вважає, що інша частина судового збору у розмірі 319,80 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved