Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав до відповідача - [PERSON], де третьою особою без самостійних вимог є Органу опіки та піклування Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області, вказавши в ньому, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28 лютого 2007 року. Від спільного подружнього життя у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. На час розірвання шлюбу спору стосовно місця проживання дитини у сторін не було, оскільки відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з позивачем. В позові вказується, що сторони з 2003 року проживають окремо, весь цей час відповідач життям дитини не цікавився, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з нею, не приймає участі у її вихованні та матеріальному утриманні. Позивач також вказує, що на даний час дитині виповнилось десять років, однак вона не пам'ятає батька, немає до нього почуттів, оскільки за весь цей час вона жодного разу його не бачила. Позивач вказує, що малолітній [PERSON] забезпечені необхідні умови для проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачем та її донькою склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Дитина проживає в житловому приміщенні в якому матеріально-побутові умови її проживання відповідають нормам. На підставі викладеного просить ухвалити рішення, яким позбавити відповідача - [PERSON] батьківських прав по відношенні до його малолітньої доньки - [PERSON] В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному об'ємі, пояснила, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не цікавиться і не турбується їх життям, вихованням, здоров'ям та майбутнім та надала аналогічні пояснення згідно позовної заяви. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, оскільки бажає в майбутньому докласти зусиль для утримання та виховання своєї доньки. Відповідач також вказав, що на даний час він не працює, в зв'язку з чим не має можливості сплачувати аліменти та утримувати [PERSON] Свідок по справі [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає по сусідству з позивачем та протягом тривалого часу перебуває з нею в дружніх відносинах. Їй відомо, що відповідач - [PERSON] не займається вихованням своєї доньки та вказала, що вона ніколи не бачила відповідача, оскільки він жодного разу не відвідував свою дитину по місцю її проживання. Свідок [PERSON] надала пояснення, аналогічні показам свідка - [PERSON] та ствердила, що відповідач не відвідує свою доньку - [PERSON] та жодного разу не привітав її з нагоди дня народження та інших свят. Утриманням та вихованням малолітньої - [PERSON] займається виключно позивач - [PERSON] Представник третьої особи підтримав вимоги позову та пояснив, що питання про позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої дитини розглядалось органом опіки та піклування, в результаті чого було прийнято рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенні до його малолітньої доньки - [PERSON] Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду та покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 28 лютого 2007 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 28 лютого 2007 року (а.с. 6). Від даного спільного подружнього життя, [INFO] у сторін народилася донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). На даний час малолітня [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Новоселицького КП «Тепломережа» Чернівецької області № 1065 (а.с. 8). Судом також встановлено, що на час розірвання шлюбу, у сторін не було спору стосовно місця проживання дитини, оскільки відповідач не заперечував, що дитина залишиться проживати з позивачем, чого в судовому засіданні не заперечував сам відповідач. Відповідно до посвідчення серія [NUMBER], малолітня [PERSON], [INFO] є інвалідом з дитинства, в зв'язку з чим позивачу призначено державну соціальну допомогу (а.с. 14). Як вбачається з лікарського висновку [PERSON], [INFO], з раннього віку хворіє, її лікуванням займається лише мати, батько з дитиною на огляд жодного разу не з'являвся (а.с. 11). Згідно довідки № 49 від 16.06.2014 року Центру соціальної реабілітації дітей - інвалідів Управління праці та соціального захисту населення Новоселицької РДА Чернівецької області встановлено, що малолітня [PERSON] є вихованкою Центру соціальної реабілітації дітей - інвалідів с. Костичани з листопада 2011 року, а також те, що відповідач ніколи не брав участі у реабілітаційно-виховному процесі дитини. Крім того [PERSON] жодного разу не приходив на батьківські збори, не здійснював підвіз дитини та не цікавився станом її здоров'я (а.с. 22). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 07 липня 2014 року вбачається, що малолітня [PERSON] проживає разом з позивачем, вона забезпечена окремою кімнатою в якій наявні всі необхідні умови для проживання та розвитку. Даним актом встановлено, що за дитиною доглядає саме позивач, а відповідач участі у вихованні дитини не приймає (а.с. 23). Відповідно довідки № 83 від 15.09.2014 року наданої Центром соціальної реабілітації дітей - інвалідів Управління праці та соціального захисту населення Новоселицької РДА Чернівецької області вбачається, що малолітня [PERSON] при дослідженні не проявляє позитивних емоцій коли мова доходить про тата, та не проявляє до слова «Тато» особливого інтересу (а.с. 21). Судом встановлено, що відповідач не сплачує аліменти на утримання своєї доньки з січня 2010 року, в зв'язку з чим, станом на 12.06.2014 року за ним рахується заборгованість в розмірі 16200 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком ВДВС Новоселицького РУЮ (а.с. 25-26). Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] на протязі останніх десяти років не підтримує стосунків з своєю малолітньою донькою, не робить жодних спроб налагодити контакт з нею, не займається їх вихованням, зовсім не турбується і не цікавиться її життям, здоров'ям та майбутнім, в Центр соціальної реабілітації дітей - інвалідів с. Костичани до доньки не приходить, матеріально не допомагає, аліменти за рішенням суду не сплачує, фактично без поважних причин самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню своєї малолітньої дитини, що підтверджується дослідженими матеріалами справи, а також поясненнями свідків. Доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], щодо його малолітньої дитини підтверджується рішенням Органу опіки та піклування Новоселицького РДА Чернівецької області № 32 від 18.07.2014 року (а.с. 27-28). За наведених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] вихованням малолітньої доньки не займається, матеріально її не утримує, життям, здоров'ям, вихованням та майбутнім не цікавиться, без поважних причин повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Статтею 150 Сімейного Кодексу України визначені обов'язки батьків, зокрема, по вихованню своєї дитини, піклуванню про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, освіту. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності з ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Нехтування батьківськими обов'язками з боку батька, в даному випадку, принижує гідність дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України однією з підстав позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї малолітньої дитини, що відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав. На підставі викладеного, суд вважає, що заявлені вимоги позову [PERSON] про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] по відношенню його малолітньої доньки є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved