Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить щомісячно стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] ,у розмірі 1/4 частки його доходів. Позов обгрунтовує тим, що 07.06.2012 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області. [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Однак, подружнє життя у сторін не склалося, що призвело до того, що більше 8 місяців вони разом не проживають, відповідач має іншу сім`ю. Їх спільна дочка проживає разом з позивачкою, батько не надає матеріальної допомоги на її утримання. Дана заява надійшла до суду 08.07.2019 року, та відповідно до автоматизованої системи документообігу була передана для розгляду судді Хмель Р.В. 09.07.2019 року було направлено запит на уточнення місця проживання відповідача, відповідь на який надійшла до суду 23.07.2019 року. Ухвалою суду від 23.07.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 02.09.2019 року. В подальшому через неявку відповідача судове засідання було відкладено. До початку розгляду справи по суті, позивач надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримує. Відповідач, [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки не повідомив. Згідно ст. 223 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. 07.06.2012 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували в відділі реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.06.2010 року. [INFO] у них народилася донька - [PERSON] , батьком якої є та записаний відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 19.07.2017 року. Донька на даний час проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №1010 від 08.07.2019 року року. Зі змісту позову вбачається, що сторони у добровільному порядку не можуть дійти згоди щодо утримання їх доньки. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1, 2 ст. 182 цього ж кодексу говорить про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України - якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved