Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , в якому зареєстрований відповідач, який не є членом її сім`ї та не проживає там із січня 2007 року, місце його проживання позивачу невідоме. Реєстрація відповідача у вказаному будинку заважає позивачу вільно розпоряджатися вказаним майном, при цьому вона змушена сплачувати за відповідача комунальні платежі. За таких обставин, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.11.2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін. Позивач 27.12.2019 року подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, виходячи з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити та розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надав, відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі матеріалів справи та наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується: свідоцтвом про право на спадщину від 28.08.2010 року, виданим державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контри Вишнею І.В., зареєстрованим у реєстрі за № 1-951; Витягом ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 08.09.2010 року № 27253480; договором дарування від 06.05.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Степановою Н.М., зареєстрованим в реєстрі за № 171; Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.05.2015 року № 37153074, та від 12.02.2018 року № 113586077 (а.с. 5-9, 10, 11-12, 13-14, 15). Згідно відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Кіровоградській області від 30.10.2019 року та будинкової книги за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16-18, 27). Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до довідки Квартального комітету № 19 Подільського району м. Кропивницький від 25.09.2019 року № 869 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не проживає там з 2007 року (а.с. 19). Як вбачається з акту про непроживання особи за місцем реєстрації від 25.09.2019 року, складеного головою Квартального комітету № 19 Подільського району м. Кропивницький Залещик Л.В. та сусідами [PERSON] та [PERSON] , відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не проживає там з 2007 року, його особисті речі відсутні (а.с. 20). Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, та приймаючи до уваги, що відповідач не проживає більше дванадцяти років у будинку, який належить позивачу, і місце його перебування невідоме, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , підлягають задоволенню.

Outcome: approved