Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона 04 січня 2017 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 1. Дітей у них немає, майнові спори з приводу поділу спільного майна немає. Причина розпаду їхньої сім'ї полягає в тому, що її чоловік хотів би проживати в Угорщині, але вона не погоджується, оскільки проживання в Україні є для неї принциповим, вона не зможе регулярно бачитись зі своїми родичами, друзями, тобто, фактично їй доведеться починати життя спочатку, будувати нові соціальні звязки. Спільне господарство між ними не ведеться. Сімейне життя та збереження сім'ї є неможливим із-за діаметральних поглядів на шлюб та сім'ю, світосприйняття та життя в цілому, тому, вважає, що їхній шлюб носить лише формальний характер. Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про слухання справи без її участі. Також вказала, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. В матеріалах справи є нотаріально посвідчена заява [PERSON], в якій він позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Також вказав, що просить суду розглядати у його відсутність. Враховуючи думку позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного. Встановлено, що 04 січня 2017 року, згідно свідоцтва про шлюб (Серія 1-СР № 138718), сторони зареєстрували шлюб у Придніпровському районного у м. Черкаси відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що складено відповідний актовий запис № 1.Дітей у сторін немає. Крім того, при прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача [PERSON], який повністю погодився із заявленими позовними вимогами та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Зясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не повязані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved