Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26.07.2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований виконкомом Ревівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області (актовий запис № 5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Також вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними шлюбні відносини припинені, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. На даний момент загального бюджету не мають, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, строк на примирення просить не надавати. На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, - розірвати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.05.2019 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.09.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву від 06.09.2019 року про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі, вказавши, що строк на примирення не потрібен. Судові витрати залишила за собою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву від 26.09.2019 року про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, вказавши, що строк на примирення не потрібен. Відзив на позовну заяву не подано. Враховуючи думку позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до таких висновків: в судовому засіданні встановлено, що 26 липня 2003 року, згідно даних свідоцтва про шлюб (Серія [NUMBER] від 26 липня 2003 року), сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Ревівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області (актовий запис № 5). Також встановлено, що від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , згоди про місце проживання якого між сторонами досягнуто. Спір про поділ спільного майна між сторонами відсутній. Крім того, при прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача [PERSON] , який повністю погодився із заявленими позовними вимогами щодо розірвання шлюбу та не заперечував проти їх задоволення. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують протягом тривалого часу, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому, підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved