Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 24 жовтня 2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції у Рівненській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №75. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. З моменту укладення шлюбу відносини між сторонами не склалися, так як відповідач почав вживати алкогольні напої. Спільне життя, яке б грунтувалось на почуттях взаємної любові та поваги не склалось, а тому одруження з ним виявилось невдалим. Коли відповідач знаходився у стані алкогольного сп'яніння, то на цьому грунті влаштовував сварки. Відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповагу один до одного та виховання їх дитини, а взаємовідносини, між ними, як подружжям та їх дитиною знаходились на другому плані. До початку розгляду справи від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задоволити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду невідомі, про час та місце розгляду справ був повідомлений своєчасно та належним чином (а.с.14,18). Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки від відповідача до суду не надійшло жодних заперечень проти позову або ж доказів добровільної згоди на сплату аліментів, тому суд, дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за його відсутності та постановлення заочного рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 жовтня 2012 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції у Рівненській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №75. Дана обставина стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.10.2012 року (а.с.10). Від даного шлюбу, сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 03.06.2013 року (а.с.6)). Між сторонами втрачено любов та взаємоповагу, шлюб існує формально, сім'я розпалася остаточно, зберегти її - неможливо. Суд встановив, що за таких обставин примирення є неможливим, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що у відповідності до положень ст.112 СК України є підставами для розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, на підставі викладеного,

Outcome: approved