Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . Разом з позивачем у будинку позивача зареєстрований відповідач [PERSON] син позивача. У будинку позивача відповідач не проживає з 1998 року та особистих речей у її будинку не має. Реєстрація відповідача у будинку порушує право власності позивача щодо володіння, користування та розпорядження майном. У зв`язку з цим, просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинку [ADDRESS] . Ухвалою суду від 10.04.2020 року відкрито провадження за справою та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Проти винесення заочного рішення за справою не заперечували. В останнє судове засідання не з`явились, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за місцем його реєстрації проживання. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Заслухавши позивача, представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.04.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Волкодав В.Г., позивач за справою [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Херсонського державного бюро технічної інвентаризації від 20.07.2004 року. Згідно відмітки у будинковій книзі відповідач [PERSON] (син позивача) зареєстрований в будинку позивача [ADDRESS] . Згідно акту Виконавчого комітету Антонівської селищної ради від 05.03.2020 року відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 1998 року за даною адресою не проживає. Допитана в судовому засіданні в якості свідка позивач [PERSON] підтвердила факт не проживання відповідача в спірному жилому приміщенні без поважних на те причин з 1998 року без поважних на те причин. Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У силу ч.1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог\~ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття\~ з\~ реєстрації\~ місця проживання особи здійснюється на підставі судового\~ рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права\~ власності\~ на\~ житлове\~ приміщення\~ або\~ права користування житловим\~ приміщенням,\~ про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи зазначене, суд вважає позов [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з підстав, зазначених в ч.2 ст.405 ЦК України та ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», оскільки встановлено відсутність відповідача понад встановлений законом строк у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин.

Outcome: approved