Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування належним їй на праві власності житловим будинком [ADDRESS] . Вказала, що відповідачка 01 березня 2013 року одружилася з її сином [PERSON] , а в червні того ж року зареєструвалась у належному їй будинку. 16 листопада 2013 року шлюб між ними було розірвано рішенням Борщівського районного суду. Крім того, ухвалою суду від 03 квітня 2018 року між її сином та відповідачкою була затверджена мирова угода, згідно якої дитина від шлюбу, [PERSON] , [INFO] проживає разом з батьком в [ADDRESS] . Ще до розірвання шлюбу, 15 жовтня 2017 року відповідач виселилась з належного їй будинку і з того часу там не проживає, проте числиться зареєстрованою за вказаною адресою, що створює їй певні незручності, зокрема, в користуванні субсидією. Оскільки в досудовому порядку спір не вдалося врегулювати, вона вимушена звертатися до суду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить їх задовольнити, з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не прибула повторно, будучи належним чином повідомлена про час та місце судового засідання. Причини неявки суду не повідомила. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, проти чого позивачка не заперечувала. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, докази, надані позивачкою, суд встановив наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія ВСР №775863 виданого Борщівською державною нотаріальною конторою 04 квітня 2006 року [PERSON] , видано дане свідоцтво на спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Реєстрацію права власності проведено Борщівським районним бюро технічної інвентаризації 13 липня 2006 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності №11215588 від 13 липня 2006 року. Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 16 листопада 2017 року шлюб, зареєстрований Озерянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області 01 березня 2013 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 02 - розірвано. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.321 ЦК України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів його сім`ї, інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені у ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За даними довідки Озерянської сільської ради Борщівського району Тернопільської області від 04 червня 2019 року №706 та інформації Озерянської сільської ради, відповідач [PERSON] , [INFO] значиться зареєстрованим по [ADDRESS] , а проживає в [ADDRESS] , однак не проживає з 15.10.2017 року. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач в судове засідання не прибула, відзиву на позовну заяву не подала. У судовому засіданні не здобуто доказів, які давали б суду підстави вважати поважними причини відсутності відповідача [PERSON] за місцем постійного проживання за адресою: [ADDRESS] . Отже, відповідач [PERSON] відсутня по місцю постійного проживання понад один рік без поважних причин, її реєстрація в домоволодінні, яке належить позивачу, створює певні перешкоди в реалізації її прав, як власника, а тому позов підлягає до задоволення і відповідача слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] , що належить позивачці [PERSON] . На підставі ст.41 Конституції України, ч.1 ст.317, ст.319, 321, 383, ч.1 ст.391, ч.2 ст.405 ЦК України, ч.4 ст.64, ч.ч.1,4 ст. 156 ЖК України та

Outcome: approved