Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Кролевецького районного суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 вересня 2013 року між нею та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кролевецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис №99. Її дошлюбне прізвище « [PERSON] » після укладення шлюбу було змінено на « [PERSON] ». За час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, між ними відсутні взаєморозуміння, мають різні погляди на сімейні цінності, відсутні плани на майбутнє родини. З червня 2021 року остаточно припинили подружні відносини та поновлювати їх наміру не мають. Відповідач в добровільному порядку приймав участь в утриманні сина. Однак з метою уникнення між ними суперечок щодо розміру аліментів та строків їх виплати позивач бажає дане питання вирішити у судовому порядку. Він працездатного віку, має добрий стан здоров`я, інших дітей не має. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, а тому посилаючись на викладене, просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Просить суд стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилася, просить підготовче засідання та розгляд справи проводити без її участі, що вбачається із змісту позову (а.с.5). Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився. Надав письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Позов визнає та не заперечує проти його задоволення (а.с.19). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 200, 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу у підготовчому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З 07 вересня 2013 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кролевецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №99. Дошлюбне прізвище позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9). За змістом позову подружнє життя не склалося, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, мають різні погляди на сімейні цінності, відсутні плани на майбутнє родини. З червня 2021 року вони остаточно припинили подружні відносини та поновлювати їх наміру не мають. Дитина проживає разом з позивачем, що вбачається із змісту позову. Між сторонами відсутня домовленість щодо участі відповідача в утриманні дитини. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Сторони не мають наміру поновлювати шлюбні відносини. Згідно з ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу відповідає положенням ст.110 СК України. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду з вказаним позовом, суд вважає, що є достатньо підстав для розірвання шлюбу відповідно до ст. 112 СК України. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Стаття 141 СК України передбачає, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно п.2, 3, 4 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, за змістом позову інших осіб на утриманні не має, повинен влаштовувати своє життя так, щоб забезпечувати свою дитину. За таких обставин, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини, розмір яких суд визначає як 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати по справі в розмірі 908 грн. 00 грн., які складаються з судового збору, сплаченого при подачі позову до суду (а.с. 1). Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. За клопотанням позивача [PERSON] можливо залишити шлюбне прізвище [PERSON] Відповідно до ст.ст. 110, 112, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved