Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позов мотивує тим, що вона разом із [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. У даному житлі зареєстровані також відповідачі у справі їхня дочка [PERSON] та її діти. Зазначає, що відповідачі за місцем реєстрації не проживають із 2008 року, оскільки виїхали на проживання в [INFO]. Особисті речі відповідачів відсутні, інтересу до житла не виявляють, витрат по його утриманню не несуть, комунальні послуги не сплачують. Вважають, що дана обставина не дозволяє їм розпоряджатися майном на власний розсуд, чим порушуються їхні права та інтереси, як співвласників майна. Окрім того, змушені нести додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. А тому, просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою №71 в будинку №15-А по вул. Гулака-Артемовського у місті Луцьку Волинської області. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] подали суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Від третьої особи [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Від відповідачів [PERSON], [PERSON], Джіммі Грустіча, Босса Грустіча надійшли засвідчені першим секретарем з консульських питань Посольства України в Італійській Республіці, заяви про визнання позову. Розгляд справи просили проводити у їхній відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, враховуючи визнання позову відповідачами, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с. 3) та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 4) судом встановлено, що позивач [PERSON] та третя особа у справі [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. За відомостями підрозділу УДМС України у Волинській області встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], Джіммі Грустіч, Босс Грустіч зареєстровані за адресою: [INFO] (а.с. 25-28). Крім того, дана обставина стверджується відповідними записами в будинковій книзі (а.с. 5-7). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~ Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З викладених в позовній заяві обставин вбачається, що відповідачі з 2008 року не проживають за місцем реєстрації, оскільки виїхали на проживання до Італійської Республіки. В квартирі відсутні їхні речі, витрат по утриманню житла не несуть, інтересу до квартири не виявляють. Висновком Луцького МВ УМВС України у Волинській області від 13.07.2014, 07.05.2015 за результатами розгляду звернення громадян (а.с. 8,9) підтверджено факт не проживання [PERSON] та її дітей [PERSON], Джіммі Грустіча, Босса Грустіча протягом останніх 6 років за адресою: [ADDRESS], у звязку з виїздом в Італію. Тобто, станом на день розгляду справи, підтверджується не проживання відповідачів у квартирі позивача більше одного року. З поданих відповідачами заяв, які засвідчені першим секретарем з консульських питань Посольства України в Італійській Республіці, судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], Джіммі Грустіч, Босс Грустіч дійсно проживають на території Італійської Республіки. Окрім того, відповідачі не заперечували щодо зняття їх з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі, будучи зареєстрованими у квартирі позивача по даний час, порушують її права та законні інтереси, як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що слід визнати відповідачів [PERSON], [PERSON], Джіммі Грустіча, Босса Грустіча такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою №71 в будинку №15-А по вул. Гулака-Артемовського у місті Луцьку Волинської області. Згідно з ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Задовольняючи позов про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, суд використовує права надані ст. 267 ЦПК України, щодо встановлення порядку виконання рішення суду, і вважає, що в рішенні слід вказати на те, що дане рішення є підставою для зняття особи з реєстрації.

Outcome: approved