Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначає, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час досягла повноліття і навчається на денному відділенні Чернігівського національного педагогічного університету. Дитина перебуває на утриманні позивачки, яка забезпечує її потреби в одязі, продуктах харчування, і в звязку з цим потребує матеріальної допомоги, тому і просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1200 гривень щомісячно на утримання повнолітньої дочки до закінчення терміну навчання 30 червня 2018 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторного) серії І-ЕЛ № 121282 від 03.07.2012 р. (а.с. 4). Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 12.04.2011 року зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON] 18 березня 2003 року (а.с.5-5зв). Згідно довідки № 145 від 07.12.2015 року [PERSON] є студенткою 2-го курсу факультету початкового навчання (денна форма навчання) Чернігівського національного педагогічного університету ім. Т.Г. Шевченка з терміном навчання по 30.06.2018 року (а.с.7). Згідно довідки Понорівської сільської ради № 289 від 03.12.2015 року на утриманні [PERSON] перебуває її дочка [PERSON] (а.с.6). Згідно довідки № 563 від 22.12.2015 року [PERSON] працює водієм в ЦТП НГВУ «Чернігівнафтогаз» і його дохід за січень-листопад 2015 року за мінусом аліментів становить 26 364 грн. 95 коп., сплачені аліменти за даний період [PERSON] складають 21 688 грн. 71 коп., [PERSON] 21 699 грн. 71 коп. (а.с.14). У відповідності до ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків, тобто законодавчо закріплено обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів судом враховуються дані положення законодавства та береться до уваги і те, що відповідача є ще неповнолітні діти, на утримання яких він сплачує аліменти, але дана обставина не звільняє відповідача, як батька повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, від обовязку її утримувати. Суд, даючи належну оцінку наявним у справі доказам, приходить до висновку про зменшення заявленої до стягнення суми аліментів та про часткове задоволення позову [PERSON] і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на повнолітню дитину в розмірі 1000 гривень щомісячно до закінчення терміну навчання, а саме до 30 червня 2018 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України та підпункту 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. на користь держави. Відповідно до ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial