Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Канівський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, мотивуючи свій позов тим, що відповідач є батьком її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день шлюб між ними розірвано, визначено режим окремого проживання. Їхня малолітня дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивачу одній важко утримувати сина. Батько дитини є працездатним, занятий тимчасовими заробітками, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина, інших аліментних зобовязань він не має. Просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця і жителя [INFO] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 25% від всіх видів заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання, не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло, а тому суд вважає за можливе відповідно до п.4 ст. 169 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СР № 215507 виданого 10.07.2015 року відділом ДРАЦС по м. Каневу реєстраційної служби Канівського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області (а.с.3). Позивач сама не може утримувати сина та нести одноособово витрати пов'язані з його вихованням, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] має задовільний стан здоровя, інвалідом не являється, малолітніх дітей або осіб похилого віку на його утриманні не має, а тому суд приходить до висновку, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 25% від всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до його повноліття. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, її повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Суд вважає, що у відповідності до ст. 88 ЦПК на відповідача [PERSON] необхідно покласти сплату судового збору у розмірі 487,20 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved