Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який уточнила та в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 09 березня 2000 року Товарною біржею «Українська» та визнати за нею право власності на вказану квартиру. В обґрунтування позову зазначено, що 09 березня 2000 року позивачка придбала у [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] за письмовим договором купівлі продажу, який було укладено та зареєстровано Товарною біржею «Українська». Позивачка та відповідачка домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується зазначенням в тексті договору про те, що до підписання договору продавець одержав від покупця десять тисяч сімсот одинадцять гривень, за які була продана квартира, та записом її як власника до технічного паспорту квартири, який зроблено 09.03.2000 року бюро технічної інвентаризації КП «Абріс», що підтверджує прийняття нею у власність квартири. Таким чином позивачка набула право власності на спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 09 березня 2000 року, укладеного між нею та [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України від 10.12.1991 №1956-ХІІ «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню, однак на сьогоднішній день право власності позивачки на квартиру не визнається державними установами за відсутності належних правовстановлюючих документів, у зв'язку з чим позивачка звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання за нею права власності на квартиру. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача Токмацької міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, у прийнятті рішення поклався на розсуд суду. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, 09 березня 2000 року в м. Токмак сторони уклали письмовий договір купівлі-продажу нерухомості квартири [ADDRESS], який було зареєстровано на Товарній Біржі «Українська» за реєстраційним № 81204 від 09.03.2000 р., що підтверджується копією вказаного договору. Описані правовідносини є цивільно-правовими, тому, враховуючи час їх виникнення, слід застосувати Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року, ст.128 якого вказує на те, що право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором . За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно( товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. В даному випадку сторони виконали суттєві умови угоди купівлі -продажу квартири. Крім того, п. 11 умов договору визначено, що відповідно до ст.. 227 ЦК України, цей Договір підлягає реєстрації в Бюро Технічної Інвентаризації за місцем розташування Об'єкта нерухомості. Вказана умова була виконана покупцем, що підтверджується довідкою № 563 КП «Абрис» від 22 грудня 2017 року. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України (1963р.), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати останню дійсною. В цьому разі нотаріальне оформлення угоди у подальшому не вимагається. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність визнання спірного договору дійсним. Крім того, на час укладання спірного договору питання державної реєстрації об'єктів нерухомості регулювались Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 №121 (далі - Інструкція). Відповідно до п.9 Додатку №1 до Інструкції «Перелік правовстановлювальних документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна» одним з таких правовстановлюючих документів були договори купівлі-продажу, зареєстровані біржею. В теперішній час зазначена правова норма припинила свою дію, що визначено ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, позивачка позбавлена права державної реєстрації свого права власності на спірну квартиру, яке підлягає захисту відповідно до ст.392 ЦК України шляхом визнання за нею такого права власності. Також, при прийнятні рішення, суд враховує, що відповідно до розпорядження Запорізької обласної державної адміністрації № 275 від 19.05.2016 року вулиця Пролетарська в м. Токмак перейменована на вул. Перемоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved