Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обгронтування позову зазначила, що згідно виконавчого листа Тарутинського районного суду Одеської області від 18.03.2014 року з відповідача [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 800 гривень щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 16.12.2013 року і до досягнення дітьми повноліття. Позивач просить в судовому порядку збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1500 гривень щомісячно на кожну дитину, оскільки 800 гривень, які були за рішенням суду стягнуто з відповідача у 2014 році, в порівнянні з ринковими цінами на сьогоднішній день є замалою грошовою сумою, оскільки діти ростуть і потребують більших витрат. Позивач в судове засідання не з’явилась, просить розглянути справу за її відсутності про що надала відповідну заяву. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з’явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнав частково. Згоден сплачувати аліменти в розмірі 1000 гривень на кожну дитину. У зв’язку з цим, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, сторони є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 13, 15). Відповідно довідки наданою Красненською сільською радою Тарутинського району Одеської області № 249 від 05.02.2018 року діти мешкають з позивачем та знаходяться на її утриманні (а.с. 21). Згідно виконавчого листа Тарутинського районного суду Одеської області виданого 18.03.2014 року з відповідача [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 800 гривень щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 16.12.2013 року і до досятнення дітьми повноліття (а.с. 11). Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров’я та матеріальне становище дитини; стан здоров’я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров’я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв’язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів, за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров’я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов’язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Така правова позиція сформульована ВСУ у постанові від 05.02.2014 року по справі № 143цс13. Суд враховує, що прожитковий мінімум для дітей, віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 грн., с 01 липня - 2118 грн., з 01 грудня - 2218 грн. Вирішуючи спір, суд враховує обставини, які змінилися після встановлення розміру аліментів рішенням суду та вимогу закону про мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв’язку із зазначеним, суд погоджується з доводами позивача та вважає доцільним змінити розмір аліментів до 1500 гривень на кожну дитину, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення, суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно до ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судовий збір по справі становить 704,80 грн., які слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved