Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] . Відповідно до ст. 1220 Цивільного Кодексу України після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 28/100 частини домоволодіння, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем за законом після померлого є його дружина - [PERSON] , то підтверджується свідоцтвом про одруження Серія [NUMBER] . Інші спадкоємці за законом - діти [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини, а саме у встановленому законодавством порядку подали заяви про відмову від прийняття спадщини за законом приватному нотаріусу Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьову І.С.. Інших спадкоємців немає. Заповіт відсутній. Позивач спадщину в установленному законодавством порядку прийняла, оскільки на час відкриття спадщини проживала та була зареєстрована разом з спадкодавцем на день його смерті за однією адресою, що підтверджується довідкою виконкому Горенської сільської ради від 02.07.2018 р. № 767/7. 15 грудня 2018 року Позивач звернулася до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьова І.С. із заявою про свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак нотаріус своєю постановою відмовив Позивачу у видачі свідоцтва право на спадщину за законом на спадкове майно: 28/100 частин зазначеного вище домоволодіння, аргументуючи відсутністю правовстановлюючих документі в щодо належності цього майна спадкодавцю та відсутністю зареєстрованого права власності за останнім, відповідно до ст. 182 Цивільного Кодексу України. Зважаючи на вищевикладене Позивач просила визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на 28/100 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та складається з: житлового будинку А, загальною площею 274,9 кв.м., житловою 183,7 кв.м.; майстерні Д; гаражу Е,Ж; навісу З,Л,М; альтанки К; навісу Н,О; вбиральні П,Р; вигрібної ями І-ІV; колодязю інженерних мереж V; огорожі № 2-16. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце слухання справи. Представником позивача подана до суду заява про слухання справи без його участі. Позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Представником відповідача подана до суду заява про слухання справи без його участі. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] . Відповідно до ст. 1220 Цивільного Кодексу України приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Леденьовим І.С. була заведена спадкова справа № 55/2018. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з 28/100 частини домоволодіння, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем за законом після померлого є його дружина - [PERSON] , то підтверджується свідоцтвом про одруження Серія [NUMBER] . Інші спадкоємці за законом - діти [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини, а саме у встановленому законодавством порядку подали заяви про відмову від прийняття спадщини за законом приватному нотаріусу Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьову І.С.. Інших спадкоємців немає. Заповіт відсутній. Позивач спадщину в установленому законодавством порядку прийняла, оскільки на час відкриття спадщини проживала та була зареєстрована разом з спадкодавцем на день його смерті за однією адресою, що підтверджується довідкою виконкому Горенської сільської ради від 02.07.2018 р. № 767/7. 15 грудня 2018 року Позивач звернулася до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьова І.С. із заявою про свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак нотаріус своєю постановою відмовив Позивачу у видачі свідоцтва право на спадщину за законом на спадкове майно: 28/100 частин зазначеного вище домоволодіння, аргументуючи відсутністю правовстановлюючих документі в щодо належності цього майна спадкодавцю та відсутністю зареєстрованого права власності за останнім, відповідно до ст. 182 Цивільного Кодексу України. Право власності спадкодавця на зазначені вище 28/100 частин домоволодіння, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] підтверджується: Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 03.07.1973 року, Договором дарування від 23.05.1981 року,Рішенням виконкому Горенської сільської ради №29/9 від 16.03.2006 року. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексуУкраїни передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 Цивільного кодексу України, передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання. У випадках, встановленими актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду (частина 5 статті 11 Цивільного кодексу України). Частиною 1 статті 5 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved