Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним вище позовом посилаючись на те що, вона зареєстрована в [INFO]. Дана квартира не приватизована. У 2004 році після смерті її батька на неї був переоформлений особовий рахунок та з нею, як з основним квартиронаймачем, укладений договір найму жилого приміщення. У 2007 році відповідач звернувся до неї з проханням зареєструвати його тимчасово в зазначеній квартирі. З 2015 року відповідач вибув з квартири, у звязку з розпадом сімї та відповідно до рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 15.02.2016 року шлюб з ним було розірвано, при цьому, відповідач жодного разу не приймав участі в ремонті квартири та її утриманні як і до теперішнього часу. У звязку з чим вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Відомостей про звернення [PERSON] до суду з аналогічним позовом немає. 23.02.2018 року суддею направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації відповідача. Отримавши відповідь 14.03.2018 року, ухвалою судді від 15.03.2018 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання на 16.04.2018 року. 16.04.2018 року судове засідання було відкладене до 03.05.2018 року через неявку відповідача. Позивач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд даної справи у її відсутності та за участю представника - адвоката [PERSON] Позов підтримала у повному обсязі і просила задовольнити у повному обсязі ( а.с.28,29). Представник позивача - адвокат [PERSON] також надала суду заяву про розгляд справи без її часті, позовні вимоги в інтересах [PERSON] підтримала і просила суд задовольнити. Представник 3-ї особи - Курилівської сільської ради Купянського району Харківської області заступник Курилівського сільського голови [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи у відсутності представника сільради, позов підтримують у повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, хоча повідомлявся про час і місце проведення судових засідань, про що свідчать поштові конверти, які повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання», «інші причини», так як адресат не проживає за в [INFO]. Частина ч.7 ст. 128 ЦПК України передбачає, що у разі ненадання учасниками справи іншої адреси судова повістка надсилається фізичній особі, яка не має статусу підприємця, за адресою місця її проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно вимог ч.1 ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не значиться. За таких обставин, виходячи з вищевказаних вимог закону, відповідач вважається повідомленим про судові засідання. Враховуючі неявку у судове засідання всіх учасників справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася. На підставі викладеного, з письмової згоди представника позивача, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України. З'ясувавши позиції учасників справи та перевіривши матеріали справи, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У ході розгляду справи судом встановлено, що 09.01.1979 року на імя батька позивачки [PERSON] був виданий ордер за № 4495 на право зайняття родиною з 3 осіб двокімнатної квартири №5 у будинку № 10 с. Новоосинове Купянського району Харківської області (а.с.4). [PERSON] 08.02.2004 року помер (а.с.5). Позивач зареєстрована за вказаною вище адресою та на теперішній час особові рахунки оформлені на її імя, оскільки вона є головним квартиронаймачем після смерті батька [PERSON], що підтверджується, зокрема, довідкою КП «Новоосинівське виробниче управління житлово-комунального господарства» Купянського району Харківської області (а.с.12,13). 12.03.2012 року з [PERSON], як головним квартиронаймачем помешкання за адресою: [ADDRESS], був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за № 251 (а.с.6-8). 15.02.2016 року шлюб між сторонами був розірваний, що вбачається з копії рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області, яке 26.02.2016 року набрало законної сили (а.с.11). Згідно довідки Курилівської сільської ради Купянського району Харківської області від 29.01.2018 року за № 174 у зазначеній вище квартирі, яка не приватизована, значаться зареєстрованими: [PERSON], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5,9), який там фактично не проживає з листопада місяця 2015 року, що вбачається з комісійного акту б/н від 29.01.2018 року (а.с.10). Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України особа може бути визнана у судовому порядку такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад строки, встановлені ст. 71 ЖК України (у випадку тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї протягом 6 місяців) та ст. 405 ЦК України (щодо членів сімї власника житла понад рік). У даному випадку, відповідач не є членом сімї позивачки, яка є основним квартиронаймачем помешкання, та будь-яких відомостей про існування підстав збереження за ним житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], суду наведено не було. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Наявні у справі докази свідчать, що відомості про можливі перепони для проживання відповідача у квартирі позивачки відсутні, він добровільно виїхав і там не проживає з листопада місяця 2015 року, про що свідчить акт, але з реєстраційного обліку до теперішнього часу у добровільному порядку не знімається, а також відсутні підстави для збереження за ним житла. У звязку з чим, суд вважає, що права позивачки підлягають захисту, оскільки вона має право користуватись нерухомістю, однак реєстрація місця проживання відповідача у квартирі перешкоджає цьому, що призводить до порушення її прав. На підставі цього, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених [PERSON] вимог та можливість задоволення її позовної заяви. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved