Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] в просить суд стягнути аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення 23 років. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що відповідач є батьком їх спільної доньки [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та є студенткою Харківського національного педагогічного університету ім. Г.С.Сковороди, у зв'язку з чим потребує фінансової допомоги на проїзд в транспорті та інші потреби. Оскільки відповідач є працездатною людиною, працює та отримує дохід, тому може надавати матеріальну допомогу на період навчання доньки у вищому навчальному закладі. Позивач в судове засідання не з'явилась, але надала заяву відповідно до якої уточнила свої позовні вимоги в частині початку періоду стягнення аліментів з [PERSON], а саме починаючи з 23 березня 2017 року, тобто після повноліття дитини та просила суд їх задовольнити, розгляд справи провести за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, але через канцелярію суду надав заяву де зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає частково, оскільки не погоджується сплачувати аліменти з березня 2017 року, просить призначити йому розмір аліменти в твердій грошовій сумі , а саме 600,00 грн. щомісячно, так як має мінімальну заробітну плату та не може сплачувати більше. Відповідач просив суд розглянути справу без його участі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 09.04.1999 року Нововодолазьким відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] року. Батьком [PERSON] зазначено [PERSON]. Згідно довідки Харківського національного педагогічного університету ім. Г.С.Сковороди, [PERSON] є студенткою І курсу факультету дошкільної освіти денної форми навчання, наказ зарахування №83-С від 12.08.201116 року. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При цьому, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Згідно з вимогами ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Враховуючи вищевикладене та положення ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, відповідно до якого право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.. Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, а тому судові витрати слід покласти на відповідача в порядку ст. 88 ЦПК України. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. З огляду на вище викладене,

Outcome: approved