Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки над малолітніми дітьми та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 2003 року відповідач [PERSON] зареєстрував шлюб з її донькою [PERSON], який було розірвано 2011 року. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають двох сумісних дітей: [PERSON] та [PERSON]. Рішенням суду від 01.11.2017 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Позивач вказує, що відповідач [PERSON] фактично покинув двох своїх малолітніх дітей, оскільки вихованням та їх утриманням не займається, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умови для отримання освіти, аліменти не сплачує. З 2011 року по теперішній час мешкає окремо від дітей з другою жінкою. Крім того, позивач звертає увагу суду, що вона та [PERSON] призначені опікунами відносно третього самого меншого онука [PERSON]. Ухвалою суду від 14 травня 2018 року по справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 23 листопада 2018 року відповідачем було подано пояснення на позовну заяву в якому відповідач зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, оскільки позивачем у позовній заяві не доведено жодного доказу, який би свідчив про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо своїх малолітніх дітей та про те, що поведінка відповідача є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов'язками. Відповідач вважає, що твердження позивача про те, що він не виконує свої батьківські обов'язки та не піклується про своїх дітей не відповідає дійсності, оскільки, після розірвання шлюбу у 2011 році він постійно спілкувався з дітьми, відвідував їх, ввозив на відпочинок, купував необхідні речі, іграшки і ні яким чином не нехтував і не нехтує своїми батьківськими обов'язками, знає які здібності притаманні його дітям та чим вони цікавляться. В 2015 році його малолітні діти мешкали разом як з ним, так і з матір'ю та бабусею у [ADDRESS]. Також, відповідач вказує, що ним сплачувались аліменти у розмірі 1/3 з усіх видів доходів згідно виконавчого листа 2/1875/09 виданого Мар'їнським районним судом Донецької області та, окрім примусового стягнення з нього аліментів, він також добровільно надавав і надає грошові кошти дітям. Крім того, відповідач вказує, що він ніколи не притягувався до будь-якої відповідальності за невиконання своїх батьківських обов'язків. Ухвалою суду від 23 травня 2018 року було закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, що наведені в позовній заяві. Позивач [PERSON] допитана в судовому засіданні в порядку допита свідка під присягою пояснила, що діти мешкали з нею з 2011 року. Після війни вона з дітьми переїхала до [ADDRESS] внаслідок бойових дій. Протягом всього часу відповідач не цікавився особистим життям дітей, матеріальної допомоги не надавав. Раніше діти на вихідних їздили в гості до батька, але повертались знервованими та засмученими, але останнім часом діти не хочуть їздити до батька взагалі. Влітку 2018 року [PERSON] мешкав у батька постійно та почав ходити до Максиміл'янівської школи, але в вересні [PERSON] зателефонував позивачу та попросив його забрати, оскільки йому не подобається мешкати з батьком, плакав. Позивач забрала [PERSON] жити знову до себе, після чого [PERSON] не хоче спілкуватись з батьком. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнали, просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач пояснив, що в нього добрі стосунки з дітьми, його цікавить їх життя та розвиток, він і надалі хоче бути їх батьком. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює шкільним психологом в школі, де навчаються [PERSON] та [PERSON]. Пояснила, що батько не приймає участі у шкільному житті [PERSON] та [PERSON]. Всіма шкільними питаннями займається бабуся [PERSON], але в останній час, [PERSON] та [PERSON] після початку судового процесу поводяться скритно, про батька розмовляти не хочуть. Свідок зміг загадати один випадок, коли члени батьківського комітету зв'язались з відповідачем щодо грошових внесків, а відповідач сплатив необхідну суму грошових коштів. Щодо особистого життя дітей свідку нічого не відомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є класним керівником [PERSON], пояснила, що батько не приймає участі у шкільному житті [PERSON] та [PERSON]. Всіма шкільними питаннями займається бабуся [PERSON], з якою діти тривалий час мешкають. [PERSON] повністю забезпечує дітей всіх необхідним для навчання дітей. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з 2014 року разом і дітьми та [PERSON] мешкає в [ADDRESS]. Свідок разом з дружиною повністю забезпечують дітей матеріально, займаються їх вихованням та розвитком. За останні 4 роки відповідач не турбується дітьми, матеріальної допомоги не надає. В той же час, свідок визнав, що діти з певною регулярністю їздили до батька в гості. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є матір'ю [PERSON] та [PERSON] від спільного шлюбу з відповідачем. Після припинення фактичних шлюбних відносин, відповідач дітьми не цікавився, їх вихованням та розвитком не займався. Аліменти сплачував лише за рішенням суду, додаткової допомоги не надавав. З 2014 року діти фактично мешкають у її матері - [PERSON], оскільки свідок самостійно виконувати батьківські обов'язки не здатна, за що її у 2017 році позбавили батьківських прав щодо всіх її дітей. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є батьком відповідача та дідом [PERSON] та [PERSON]. Підтвердив, що діти залишились мешкати у [PERSON] з 2011 року. Свідок пояснив, що [PERSON] та [PERSON] регулярно приїздили в гості до нього та його дружини, а відповідач мешкає в сусідньому будинку. [PERSON] та [PERSON] коли приїздили грались на вулиці, грались з іншими дітьми, проводили час за їх бажанням. Відповідач завжди допомагав грошима, речами дітям, але останнім часом діти не хочуть спілкуватись з відповідачем. На думку свідка, дітей налаштовує негативно до родини [PERSON] позивачка [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є дружиною [PERSON]. Підтвердила, що діти залишились мешкати у [PERSON] з 2011 року. Свідок пояснив, що [PERSON] та [PERSON] регулярно приїздили в гості до неї та її чоловіка, а відповідач мешкає в сусідньому будинку зі своєю родиною - дружиною та двома іншими дітьми. [PERSON] та [PERSON] коли приїздили грались на вулиці, грались з іншими дітьми, проводили час за їх бажанням. Відповідач завжди допомагав грошима, речами дітям, але останнім часом діти не хочуть спілкуватись з відповідачем. На думку свідка, дітей налаштовує негативно до родини [PERSON] позивачка [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що є цивільної дружиною відповідача, мешкає з ним разом, мають на вихованні спільну дитину, та дитину свідка від попереднього шлюбу. Свідку відомо, що у відповідача є сини - [PERSON] та [PERSON] від попереднього шлюбу, які раніше до 2018 року регулярно приїздили до батьків відповідача, відповідач особисто привозив дітей, діти були задоволені часом перебування, [PERSON] займався з дітьми спортом, читав, їздили на велосипеді, але шкільними уроками займалась з дітьми лише [PERSON]. Коли дітей забирали від [PERSON] діти були брудні, неохайні. Відносини погіршились з початку 2018 року після початку судового спору щодо позбавлення батьківських прав. Свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що є сусідкою родини [PERSON]. Регулярно бачила, що [PERSON] та [PERSON] приїздили в гості до [PERSON]. Свідок пояснила, що також має маленьких онуків, з якими [PERSON] та [PERSON] підтримували дружні стосунки, коли діти приїздили до [PERSON], на думку свідка нормальне спілкування у відповідача з дітьми було до осені 2018 року, жодних проблем не відбувалось. Допитаний в судовому засіданні за участі двох психологів, представника служби у справах дітей в порядку ст. 232 ЦПК України, малолітній свідок [PERSON] пояснив, що мешкати у батька йому не подобається. Батько регулярно привозив їх в гості до дідуся та бабусі - [PERSON], [PERSON], де він з братом мешкали, а в будинку батька не мешкали. Протягом таких перебувань батько змушував його з братом працювати на городі, міг ображати словами або вдарити, інколи примушував вживати алкогольні напої. Вцілому пояснив, що мешкати у батька не хоче, не подобається, вважає, що необхідно позбавити батька батьківських прав, оскільки в іншому випадку батько його забере, але свідок хоче й далі мешкати з бабусею. Допитаний в судовому засіданні за участі двох психологів, представника служби у справах дітей в порядку ст. 232 ЦПК України, малолітній свідок [PERSON] пояснив, що мешкати у батька йому не подобається. Батько регулярно привозив їх в гості до дідуся та бабусі - [PERSON], [PERSON], де він з братом мешкали, а в будинку батька не мешкали. Протягом таких перебувань батько змушував його з братом працювати на городі, міг ображати словами або вдарити, інколи примушував вживати алкогольні напої. Вцілому пояснив, що мешкати у батька не хоче, не подобається, вважає, що необхідно позбавити батька батьківських прав, оскільки в іншому випадку батько його забере, але свідок хоче й далі мешкати з бабусею. Підтвердив, що в вересні зателефонував бабусі [PERSON] щоб вона його забрала до себе. Заслухавши доводи та пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази з точки зору їх допустимості, належності, достовірності, кожен окремо та у сукупності, судом встановлено наступне. Відповідно до частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно вимог частин 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 лютого 2015 року [INFO] року народився [PERSON], батьками вказано: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 лютого 2015 року [INFO] року народився [PERSON], батьками вказано: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Рішенням Мар'їнського районного суду Донецької області від 01 листопада 2017 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7). Згідно довідки про склад сім'ї від 26 лютого 2018 року за адресою [ADDRESS], до складу сім'ї входять: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Відповідно акту обстеження проживання сім'ї [PERSON] від 09 січня 2018 року в ході огляду встановлено, що в будинку, розташованому за адресою [ADDRESS], проживають: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], водночас [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS], а [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб за номерами [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] від 17 січня 2018 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] фактично проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15-17). Згідно висновку органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав № 01-33/40 від 10.07.2018 року орган опіки та піклування Мар'їнської райдержадміністраці вважає недоцільним позбавлення баткьівских прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] року . Висновок обґрунтований тим, що [PERSON] характеризується позитивно за місцем мешкання та роботи, окрім цього має бажання спільно проживати, займатись вихованням та утриманням дітей. (а.с. 73-74). Згідно довідки від 22 листопада 2018 року, вих. № 560, [PERSON], [INFO], дійсно навчався в Максимільянівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів у 4 класі з 01.09.2018 року по 27.09.2018 року (а.с. 78). Відповідно до довідки 15 від 12 липня 2018 року [PERSON], [INFO], дійсно відвідував ДНЗ №27 «Катруся» села Максимільянівка з 11.02.2014 року по 17.04.2014 року. Батько дитини, [PERSON] займався вихованням дитини, брав активну участь у житті дитини (а.с. 79). Як вбачається з довідки №2391/02-21 від 22.11.2018 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], має наступний склад сім'ї: цивільна дружина [PERSON], донька [PERSON] (а.с. 80). Згідно довідки від 21 листопада 2018 року [PERSON] на обліку у нарколога Мар'їнського ЦРЛ не перебуває та раніше не знаходився (а.с. 81). Відповідно до виробничої характеристики з ДП «Шахта ім. Н.С. Сургая» [PERSON] зарекомендував себе з позитивного боку, наряди на здійснення робіт виконував добросовісно, доброзичливий, користується повагою серед товаришів, порушень трудової дисципліни не має (а.с. 83). Згідно довідки № 125/2/505/07-2018 від 14 листопада 2018 року [PERSON] значиться за обліками ІПНП «Адмінпрактика» як особа, яка вчинила правопорушення за ст. 173 КУпАП (а.с. 87). Згідно довідки ОДК № 221-22022019-14058 від 22 лютого 2019 року ОСК ГУНП України в Донецькій області та ОСК МВС України відомостями про [PERSON] [INFO] не володіють. Як вбачається з характеристики [PERSON], [INFO], учня 5 класу Дачненської ЗОШ І-ІІІ ступенів батько не приділяє належну увагу вихованню сина, нехтує вихованням, хлопчик живе разом з бабусею і дідусем, які займаються його вихованням (а.с. 124). Як вбачається з характеристики [PERSON], [INFO], учня 3 класу Дачненської ЗОШ І-ІІІ ступенів батько не приділяє належну увагу вихованню сина, нехтує вихованням, хлопчик живе разом з бабусею і дідусем, які займаються його вихованням (а.с. 125). Згідно листа Вугледарського міського відділу державної виконавчої служби від 16 листопада 2018 року № 14.24-7-5973/16153 на виконанні у відділу перебувало виконавче провадження № 41027802 за виконавчим листом №2-1875/2009 про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 26 березня 2018 року у зв'язку з отриманням рішення Мар'їнського районного суду Донецької області № 237/35/17 від 01.11.2017 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с. 128). Відповідно до довідки з ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» від 04.12.2018 року за № 22-36 з заробітної плати [PERSON] в період з 01.06.2012 року по 28.02.2018 рік стягувались аліменти згідно виконавчої постанови № 32560467 від 24.05.2012 року в розмірі 33,33% на користь [PERSON]. Утримаання аліментів припинені 01.03.2018 року та станом на 01.03.2018 року заборгованості по аліментам не було (а.с. 130). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] 20 листопада 2018 року було проведено перевірку матеріально-побутових умов проживання родини [PERSON] в приватному будинку за адресою: [ADDRESS]. Склад сім'ї: [PERSON] (чоловік), [PERSON] (дружина), [PERSON] (донька дружини), [PERSON] (донька), [PERSON] (бабуся). Будинок з пічним опаленням, водопостачанням, складається з трьох жилих кімнат, кухні, коридору. В наявності всі необхідні меблі, побутова техніка, продукти харчування, записи палива. Санітарно-гігієнічні норми проживання родини задовільні. Для дітей створено усі необхідні умови для повноцінного проживання та утримання. Облаштоване місце для сну і відпочинку, в наявності одяг відповідного віку та сезону. В кімнатах чисто, тепло (а.с. 132). Згідно характеристики з місця проживання [PERSON] від 14 січня 2019 року за № 77/02-21 останній зарекомендував себе за місцем проживання посередньо (а.с. 133). Відповідно до висновку спеціаліста психолога за результатами психодіагностичного обстеження неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] за № 01-09/141 від 27.02.2019 року відсутність систематичного спілкування з батьком призводить до порушення гармонійного розвитку дітей та до ускладнення формування соціально компетентної особистості. [PERSON] та [PERSON] потребують доброзичливої та тактовної підтримки з боку батька (а.с. 174). Кожна дитина відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частинами 8, 9 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя, зобов'язані поважати дітей. Передача дітей на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч. 4 статті 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дітей. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. У відповідності до пункту 2 частини 1 ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За змістом статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має особа, в сім'ї якої проживає дитина. Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини. У відповідності з ч.1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989р. (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.91 р. No789-ХІІ) та ч.ч.7 та 8 ст. 7 СК України, усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин має здійснюватися з урахуванням інтересів дитини. Оцінюючи встановлені судом обставини, суд зазначає, що відповідачем не подано суду доказів на підтвердження того факту, що відповідач здійснював належним чином свої батьківські обов'язки, турбувався про фізичний та духовний розвиток дітей протягом 2011 - 2017 років до початку судового процесу, оскільки діти фактично з 2011 року мешкали у родині позивачки - [PERSON]. До пояснень свідка [PERSON] суд ставиться критично, оскільки свідок перебуває з відповідачем у близьких відносинах і є його цивільною дружиною. Суд приймає до уваги регулярні поїздки дітей до родини [PERSON], але судом встановлено, що здебільшого діти перебували у батьків відповідача та проводили час на власний розсуд, що свідками [PERSON], [PERSON] не спростовувалось, що в свою чергу, не свідчить про участь батька у вихованні та розвитку дітей. Судом також встановлено, що батько не приділяв уваги шкільному життю свої дітей, не цікавився їх шкільними успіхами, що підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні. Суд ставиться з певною критичністю до показів дітей - [PERSON] та [PERSON], в частині фактичних обставин, однак, психолог Відділу освіти Мар'їньскої РДА [PERSON] та психолог Дачненської школи [PERSON] в судовому засіданні запевнили суд, що негативне ставлення дітей до батька та бажання жити саме з бабусею, а не з батьком, а також про суб'єктивне негативне ставлення до батька, є беззаперечно щирим, що також знайшло своє відображення у висновку спеціаліста психолога за результатами психодіагностичного обстеження дітей. Суд вважає наданий органом опіки та піклування висновок недостатньо обґрунтованим в розумінні ст. 19 СК України в частині недоцільності позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки органом опіки та піклування не досліджувались обставини 2011 - 2017 років та не прийнято до уваги негативні стосунки дітей та батька, що склались на момент розгляду справи. Твердження представника органу опіки та піклування про негативний вплив [PERSON] на дітей суд не приймає до уваги, оскільки такі твердження не підтверджені доказами та мають характер припущень. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає встановленим факт ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, а відтак, позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав такими, що підлягають задоволенню. Суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. У такому разі, судом буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч. 4 ст. 169 Сімейного кодексу України). Вирішуючи позовну вимогу про призначення [PERSON] та [PERSON] опікунами над [PERSON] та [PERSON] суд виходить з наступного. Згідно вимог ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Положеннями ч. 2, 4 ст. 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Приписами ч. 2 ст. 244 ЦК України визначено, що при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З огляду на те, що батько [PERSON] та [PERSON] даним рішенням суду позбавляється батьківських прав відносно останніх та діти набувають статусу дітей, позбавлених батьківського піклування оскільки, їх мати [PERSON] вже була позбавлена батьківських прав відносно дітей 01 листопада 2017 року суд приходить до переконання, що з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх дітей позовні вимоги про призначення опікуна підлягають частковому задоволенню та вважає за необхідне призначити опікуном малолітніх [PERSON] та [PERSON] їх бабусю [PERSON] з якою останні проживають протягом тривалого часу та продовжують проживати станом на момент розгляду справи, оскільки це повністю відповідатиме інтересам дітей і дасть можливість забезпечити їм стабільні та гармонійні умови життя. Водночас, оскільки [PERSON] помер в ході судового розгляду, що сторонами не оспорювалось, що згідно вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України має своїм наслідком припинення цивільної дієздатності останнього, суд приходить до переконання про відсутність правових підстав для призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] та [PERSON]. З приводу вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON] та [PERSON] суд виходить з наступного. Під час вирішення спору суд враховує вимоги ст. 180 СК України, якою передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Приписами ч. 2, 3 ст. 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина інші обставини, які мають значення для справи. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох дітей: неповнолітнього [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 26 квітня 2018 року. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 150, 155, 180-183, 243-244 СК України, ст.ст. 55, 58, 60, 63, 64 ЦК України, суд, -

Outcome: partial