Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, уточнивши який просить постановити рішення, яким поділити в натурі між нею та [PERSON] належне їм на праві спільної часткової власності нежитлове приміщення на [ADDRESS], шляхом четвертого варіанту, запропонованого висновком судової інженерно-технічної експертизи №3384/3385 від 26.12.2013 року. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що спірне багатоповерхове приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] є нежитловим та використовується особисто нею у підприємницькій діяльності, яка полягає у торгівлі дешевим взуттям. На першому поверсі розташований магазин, а на інших - складські приміщення. Дане приміщення реконструйоване, внаслідок використання будівельних матеріалів, які поділені між ними рішенням апеляційного суду Львівської області від 23.01.2012 року, яке ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.04.2012 року залишено без змін. Стверджує, що з чотирьох варіантів, запропонованих експертом, поділу спірного приміщення найбільш реальним та справедливим є четвертий, з відповідною доплатою компенсації в користь позивача. Просить позивачу виділити у власність частину нежитлового приміщення на [ADDRESS] на першому поверсі: приміщення №3 площею 30,00 кв.м., приміщення №4 площею 64,60 кв.м., на другому поверсі: частину приміщення №7 площею 30,00 кв.м., на третьому поверсі: частину приміщення №12 площею 28,0 кв.м., загальною вартістю 1095629.00 грн. Відповідачу виділити у власність частину нежитлового приміщення на [ADDRESS] на першому поверсі; приміщення №1 площею 5,20 кв.м. та 11,70 кв.м., на другому поверсі: приміщення №5 площею 23,90 кв.м., приміщення №6 площею 12,20 кв.м., частину приміщення №7 площею 28,60 кв.м., приміщення №8 площею 5,30 кв.м., приміщення №9 площею 8,50 кв.м., приміщення №10 площею 1,20 кв.м., на третьому поверсі: приміщення №11 площею 12,0 кв.м., частину приміщення №12 площею 44,20 кв.м., приміщення №13 площею 8,10 кв.м., приміщення №14 площею 1,80 кв.м., приміщення №15 площею 5,30 кв.м., приміщення №16 площею 11,0 кв.м., на четвертому поверсі: приміщення №17 площею 36,80 кв.м. загальною вартістю 1150861.00 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 27616,00 грн. за відхилення від ідеальної частки. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, давши пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові. Просить позов задовольнити. Відповідач, та представник відповідача у судовому засіданні позов заперечили та пояснили, що дійсно у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] знаходиться спірне багатоповерхове нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], яким сторони володіють по ? ідеальній частині. Дане приміщення є реконструйованим, не введеним в експлуатацію, самочинним, не оформленим, як власність, тому відносно нього не можна вчиняти дій щодо поділу між співвласниками. Його специфічне розташування та планування не дають можливості розділити нежитлові приміщення на два окремих з дотриманням будівельним норм. За таких обставин вважає, що висновок №3384/3385 від 26.12.2013 року, на підставі якого позивач пропонує поділити нежитлове приміщення, є незаконним і неможливим. Просять у задоволенні позову відмовити за безпідставністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов належить задовольнити частково, з огляду на наступне. Судом встановлено, що спірне нежитлове приміщення на [ADDRESS] складається із чотирьох поверхів. На першому поверсі розташований магазин (торговий зал). Другий-четвертий поверхи містять офісно-побутові приміщення. Самочинно проведено реконструкцію з добудовою та надбудовою (інвентаризаційна справа 1-4 арк.) Рішенням апеляційного суду Львівської області від 23.01.2012 року, залишеним ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.04.2012 року без змін, спірне нежитлове приміщення та будівельні матеріали, які були використані в ході його реконструкції на [ADDRESS] визнано об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON], проведено їх поділ по ? ідеальній частині кожному. (а.с. 48). З наданої представником позивача копії свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 05.11.1999 року, з подальшою його заміною 06.06.2007 року встановлено, що [PERSON], у встановленому законом порядку, зареєстрована фізичною особою-підприємцем. (а.с. 152,153). Встановлено судом, що згідно свідоцтва платника єдиного податку, серії [NUMBER], виданого Державною податковою службою України, [PERSON] провадить господарську діяльність з роздрібної торгівлі уживаними товарами в магазинах, зокрема, і за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 154). Довідкою №Ю/67, виданою 14.02.2014 року Обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» встановлено, що на підставі рішення апеляційного суду Львівської області від 23.01.2012 року [PERSON] зареєструвала право приватної спільної часткової власності на 1/2 частину нежитлових приміщень на [ADDRESS], про що свідчить запис в реєстрі за №11298999 від 04.07.2012 року. Реєстрація іншої ? частини нежитлових приміщень за [PERSON] в бюро не проводилась. (а.с. 159). Встановлено, що сторони не дійшли згоди щодо поділу спірного нежитлового приміщення. З метою встановлення можливих варіантів поділу вказаного приміщення судом було призначено судову інженерно-технічну експертизу, на вирішення якої постановлено питання щодо можливих варіантів поділу в натурі спірного приміщення на дві частини. Так, висновком судової інженерно-технічної експертизи №3384/3385 від 26.12.2013 року встановлено, що специфіка місця розташування об'єкта оцінки, його об'ємно-планувальні і конструктивні рішення не дають технічної можливості розділити нежитлове приміщення на [ADDRESS] порівну між двома співвласниками. Однак, експертом, на розсуд суду запропоновано чотири можливі варіанти поділу нежитлового приміщення, з виплатою грошової компенсації, співвласнику, частка якого буде меншою. Враховуючи інтереси кожної із сторін, зокрема, зацікавленість [PERSON] у виділенні в натурі першого поверху нежитлового приміщення, в цілому, саме їй, для здійснення (продовження провадження) господарської діяльності, якою займається протягом тривалого проміжку часу, з 05.11.1999 року, на підтвердження чого надала суду допустимі докази, та категоричне відношення [PERSON] щодо поділу в натурі спірного приміщення, мотивуючи неможливістю його поділу на два самостійних об'єкти, з дотриманням будівельних норм, суд розглянув кожен із запропонованих експертом можливих варіантів поділу. Допитана у судовому засіданні, старший судовий експерт відділу будівельно-технічних досліджень лабораторії інженерно-технічних досліджень Львівського НДІ судових експертиз [PERSON] висновок №3384/3385 від 26.12.2013 року підтримала. Вказала на можливість поділу в натурі спірного нежитлового приміщення в чотирьох запропонованих варіантах. Спростувала твердження [PERSON] про те, що висновок суперечить висновкам попередніх експертиз щодо ринкової вартості нежитлових приміщень у 2009 і 2013 році, мотивуючи тим, що зважаючи на економічну ситуацію, в країні спостерігається спад купівельної активності населення та падіння цін на нерухомість. Вирішуючи питання про порядок поділу майна подружжя, суд враховує, що відповідно до ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Зважаючи на те, що кожен із запропонованих експертом варіантів поділу майна передбачає доплату тому співвласнику, якому виділяється приміщення першого поверху, то на переконання суду, найбільш справедливим, враховуючи характер правовідносин та професійних занять сторін, є четвертий варіант поділу приміщення, оскільки в цьому варіанті розмір доплати є найменшим, а площі часток в приміщенні, та вартість часток будівельних матеріалів, які були використані в ході його реконструкції, є найбільш наближеними одна до одної, що безумовно сприяє принципу рівності часток співвласників, є технічно можливим, обґрунтованим та дозволеним. Крім того, за правилами ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути в користь позивача понесені нею судові витрати.

Outcome: partial