Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Савка Володимир Ігорович про визнання особи такою, що прийняла спадщину. Позовні вимоги обґрунтував тим, що [INFO] померла її дочка [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно. За життя померла склала заповіт, яким заповіла усе своє майно [PERSON] . На момент смерті [PERSON] постійно проживала разом із нею за адресою [ADDRESS] . Її дочка була особою з інвалідністю (1 групи), вимушена пересуватися за допомогою інвалідного візка, та потребувала стороннього догляду. Відповідач протягом 4,5 років до смерті спадкодавця перебував за межами кордону України. За життя [PERSON] належала квартира [ADDRESS] , так і квартира [ADDRESS] . Вхід на прибудинкову квартиру та усе подвір`я є спільним. [PERSON] постійно перебувала та проживала разом з нею, вона її доглядала, а квартира №1 здавалася в оренду. 30.07.2019 вона звернулася із заявою про прийняття спадщини, оскільки має право на обов`язкову частку. Однак, нотаріус відмовив її, оскільки вважав, що вона пропустила строк для прийняття спадщини. У зв`язку з недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та визнати [PERSON] такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . У судовому засіданні позивач та його представник зміст позовних вимог підтримав з підстав та обґрунтувань, викладених у позові, та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, з невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не з`явився у судове засідання, а тому суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. У зв`язку з тим, суд вважає, що відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, не подав відзиву на позовну заяву, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України, постановив, справу вирішувати на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Савка Володимир Ігорович у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення позивача та свідків, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що померла [PERSON] являлася інвалідом 1 групи загального захворювання, згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] . Відповідно до довідки №69 від 13.08.2019, виданої ТзОВ «Комуненерго - Тернопіль 4», [PERSON] проживала і перебувала на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею на день смерті за вказаною адресою проживала без реєстрації: [PERSON] , 1934 року народження - мати. Згідно акту від 07.08.2019 та 12.08.2019, складеного працівниками ТзОВ «Комуненерго - Тернопіль 5», у житловому будинку [ADDRESS] знаходяться квартири №1 і 2 , де проживають [PERSON] та її онук [PERSON] без реєстрації. Як вбачається з договору купівлі-продажу 4/5 частини квартири від 06.04.2006 р. та реєстраційного посвідчення від 17.04.2006, [PERSON] була власником 4/5 частини квартири [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 04.10.2004 р. та реєстраційного посвідчення від 18.10.2004, [PERSON] була власником квартири [ADDRESS] . [PERSON] склала заповіт від 27.03.2015, яким заповіла [PERSON] належні їй на праві власності квартири №1 і 2 у житловому будинку [ADDRESS] , а також усе майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що мені належатиме на день смерті і на що за законом матиму право. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 23.07.2019. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема на квартири №1 і 2 у житловому будинку [ADDRESS] . [PERSON] 23.04.2018 звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Савки В. І. в якій вказав, що [PERSON] , яка являється матір`ю померлої, має право на обов`язкову частку у спадщині. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № [NUMBER] , [PERSON] являється матір`ю [PERSON] , як з`ясовано судом після одруження [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. [PERSON] , 1934 року народження, є непрацездатна і 30.07.2019 звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Савки В. І., однак нотаріус відмов у видачі їй свідоцтва, оскільки [PERSON] не прийняла спадщину. Відповідач заперечує факт прийняття позивачем спадщини після смерті дочки [PERSON] . Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Основні норми спадкового права України систематизовані у Книзі VI ЦК України. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на обов`язкову частку у спадщині врегульовано статтею 1241 ЦК України, частиною першою якої передбачено, що право на обов`язкову частку у спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатні вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Оскільки спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] (за заповітом) та мати спадкодавця [PERSON] , яка на момент смерті [PERSON] була непрацездатною особою, суд вважає про наявність у неї права, на підставі статті 1241 ЦК України, на обов`язкову частку в спадковому майні, яке залишилося після смерті [PERSON] . За змістом норм статей 1268-1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто (частина перша та друга статті 1269 ЦК України). Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. При цьому місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що [PERSON] проживала разом з дочкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Оскільки [PERSON] була інвалідом 1 групи, [PERSON] здійснювала за нею догляд. Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно із статями 80 і 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] являється спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] і має право на обов`язкову частку у спадщині, і враховуючи, що вона постійно проживала разом із [PERSON] на час відкриття спадщини і не заявила про відмову від неї, суд приходить до висновку, що права та інтереси позивача були порушенні відповідачем, і вказані порушенні права та інтереси підлягають захисту судом шляхом не визнання [PERSON] такою, що прийняла спадщину, а належним способом захисту буде встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини, яка відкрилася після смерті її дочки [PERSON] , померлої [INFO] На підставі наведеного,

Outcome: partial