Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON], в якій, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить стягнути з відповідача на її користь суму боргу за договором позики від 22.09.2009р. в загальній сумі 866\~367,51 грн. В обґрунтування позову зазначає, що між нею та відповідачем 22.09.2009р. було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав у неї 37500 дол. США, що на той час було еквівалентно 300000 грн. на придбання автомобілю HondaPilotElegance 2008 року випуску у ТОВ «Альфа Моторз», які [PERSON] зобовязувався повернутидо 01.01.2014р. В установлений строк відповідач суму коштів не повернув, тому позивач звернулася до суду з метою повернення грошових коштів. \~В судовому засідання представник позивача [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, надав пояснення відповідні вищезазначеному та наголошував на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, надав до суду заперечення проти позову в яких частково визнав позов, а саме у розмірі 300000 грн., а також надав заяву про розгляд справи за його відсутності. В своїх запереченнях відповідач зазначає, що дійсно 22.09.2009 року отримав від [PERSON]В.в борг грошові кошти для придбання автомобіля HondaPilotElegance 2008 року випуску у ТОВ «Альфа Моторз», однак в сумі 300\~000 грн., що на момент отримання було еквівалентно 37\~500 дол. США.Вказав, що зазначити в розписці суму позики у доларах США з еквівалентом до гривні його умовила [PERSON] Також зазначив, що той факт, що він отримував в позику саме 300000 грн., а не 37500 доларів США підтверджується договором купівлі-продажу автомобіля №145/09А від 22.09.2009р., укладеного між ним та ТОВ «Альфа Моторз», а саме пунктом 3.1 Договору в якому визначена вартість автомобіля у розмірі 297360 грн., а тому майже всю суму яку він отримав в борг, була витрачена ним на придбання зазначеного автомобіля. Таким чином, оскільки він брав в борг суму у розмірі 300000 грн, а не 37500 доларів США, то і повертати він повинен 300 000 грн., а не 866367 грн., як просить [PERSON] у своєму позові. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 22.09.2009 року [PERSON] взяв у [PERSON] в борг грошові кошти у розмірі 37\~500 доларів США, що було еквівалентно 300\~000 грн. для придбання автомобіля Honda Pilot Elegance 2008 року випускуу ТОВ «Альфа Моторз», які [PERSON] зобовязувався повернути [PERSON] в строк до 01.01.2014р., що підтверджується відповідною письмовою розпискою від 22.09.2009р. Відповідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, суд приходить до висновку, що між [PERSON] та [PERSON] 22.09.2009р. було укладено договір позики. Відповідно до ст. ст.\~526,\~527 ЦК України, зобов'язання взяті сторонами за договором повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно ч.1\~ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Згідно\~ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У відповідності з ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, оскільки [PERSON] у своїх запереченнях визнав факт не повернення грошових коштів в строк, визначений у договорі позики, зазначивши, що він повинен повертати кошти, які були ним отримані в борг, а саме суму у розмірі 300000 грн., то суд приходить до висновку, що факт порушення [PERSON] умов договору позики, а саме не повернення [PERSON] грошових коштів у строк визначений у договорі позики,не підлягає доказуванню. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, у ч. 4 ст. 60 ЦПК України визначено, що доказування (а, отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач, [PERSON], не надав жодного доказу на підтвердження отримання позики у сумі 300\~000 грн. Отжесуд приходить до висновку, що [PERSON] не довів факту отримання позики в національній валюті України. Згідно офіційного курсу долара США щодо гривні, встановленого Національним банком України на 28 липня 2015 року 100 доларів США складають 2206,2278 грн., при цьому 37 500 доларів США складають 827335,42 грн. Таким чином, оскільки згідно укладеного договору позики [PERSON] отримав в борг грошові кошти у розмірі 37500 доларів США, то суд приходить до висновку, що розмір заборгованості [PERSON] в еквіваленті до національної валюти України за договором позики від 22.09.2009 р. станом на 28.07.2015р. складає 827335,42 грн. Відповідно до ч.1\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. Згідно до ч. 1\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно\~ст. 625 ч. 2 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Оскільки [PERSON] прострочив виконання грошового зобовязання, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] в частині стягнення боргу з урахуванням 3% річних від простроченої суми, розмір яких складає 39032,09 грн. (за 574 дні за період з 01.01.2014р. по 28.07.2015р.) З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що загальна сума боргу [PERSON] перед [PERSON] за договором позики від 22.09.2009р. з урахуванням 3% річних складає 866367,51 грн., а тому суд задовольняє позов [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, то з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] також підлягають стягненню понесені [PERSON] судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 3654 грн.

Outcome: approved