Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 14.12.1996 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбу з відповідачем, який було розірвано рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28.11.2011 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання їхньої дитини не надає. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала заявлені нею позовні вимоги, пояснила, що неповнолітня дитина від їх спільного з відповідачем шлюбу проживає разом із нею та знаходиться на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно з копією рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28.11.2011 року шлюб між сторонами, який було зареєстровано відділом РАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області 27.12.1996 року, актовий запис № 784, розірвано. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 13 травня 1998 року Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, [PERSON] народився [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 331 від 13 травня 1998 року. Батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно з довідкою № 1111 від 05.05.2014 року, виданою КП «ЄРЦ м. Сєвєродонецька» [PERSON] [INFO] проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, крім того визнані відповідачем, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved