Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Акціонерного товариства «Комерційного банку «ЕКСПОБАНК», в якому просила суд достроково розірвати укладений між сторонами договір банківського вкладу та стягнути з відповідача суму депозитного внеску у розмірі - 51 000 доларів США та заборгованість по виплаті відсотків в сумі - 1 335 доларів США 98 центів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 11.08.2014 року між [PERSON] (далі - Позивач) та АТ «КБ «ЕКСПОБАНК» (далі - Відповідач) було укладено договір банківського вкладу «Щедре літо» №8794/12930/2014 на суму - 51 000 доларів США, на якій повинна здійснюватись щомісячна виплата відсотків - 10,5% річних в кінці строку. При зверненні до банку за отриманням відсотків за користування коштами, вкладник отримав відмову. Відтак в діях банку наявні порушення вимог ст.ст.1060, 1058 ЦК України, що є наслідком прийняття судом рішення про дострокове розірвання договору банківського вкладу згідно ч.1 ст.611 ЦК України. З 11.11.2014р. по 15.01.2015р. позивач неодноразово звертався до банку із заявою про дострокове розірвання договору банківського вкладу та отримання коштів за договором банківського вкладу, але отримала відмову. Між тим, з врахуванням вимог ст.ст.526, 1060 ЦК України та вимог п.п.2.5 договору вкладник має право на дострокову вимогу вкладу та банк на його вимогу заобов»язаний повернути кошти вкладу та відсотків за користування коштами позивача. За таких обставини, позивач просив суд позов задовольнити. До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду заяву, в якому просила суд проводити розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позов. Також, просила залишити без розгляду заяву про витребування доказів. Відповідач про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суду не повідомив та не просив розглядати справу у його відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.08.2014 року між [PERSON] (далі - Позивач) та АТ «КБ «ЕКСПОБАНК» (далі - Відповідач) було укладено договір банківського вкладу «Щедре літо» №8794/12930/2014. За умовами п.п.1.3, 1.4, 1.5 вищезгаданого договору банківського вкладу даний договір є строковий та укладений на строк на три місяців під 10,5 % річних. Сума вкладу становить 51 000 доларів США. Відповідно до п.1.9 Договору № 8794/12930/2014 сторони погодили автоматичну пролонгацію цього вкладу на той же строк, необмежену кількість разів. Якщо після закінчення строку дії вкладу на настання терміну виплати Вкладу, Вкладник не повідомив банк про відмову від продовження Вкладу і Банк не заперечує проти продовження Вкладу на новий строк, цей вклад вважається продовженим на строк три місця (п. 1.4), а термін виплати змінюється відповідно до умов Договору. Пролонгація може здійснюватися без обмеження кількості разів, при цьому Вклад залишається строковим. Нарахування процентів у випадку пролонгації Вкладу здійснюється на умовах вкладу «Класичний», які діють на дату пролонгації Договору (п. 1.9). Згідно довідки № 1402/148 від 19.01.2015р. наданої уповноваженою особою Фонду гарантування Вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію АТ «КБ «Експобанк» Волощук І.Г. відповідач прийняв на депозит від позивача - 51 000 доларів США. За підтверджених представником позивача в суді обставин, відповідач всупереч вимогам Договорів банківського вкладу не виплатив суму банківського вкладу та проценти за банківським вкладом. З 11.11.2014р. до 15.01.2015р. позивач звернувся до відповідача з вимогою про дострокове розірвання Договору банківського вкладу та повернення грошових коштів, внесених на вклад, проте банк вказані вимоги не виконав. Правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем з приводу укладеного договору банківського вкладу є цивільно-правовими за своїм змістом. Частина 2 статті 1060 ЦК України містить імперативну норму про обов'язок банку видати вкладнику за його першою вимогою та не допускає іншого порядку регулювання даних відносин спеціальним законодавством чи договором. Частиною 3 ст. 1060 ЦК України передбачено, що якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. За ч. 1 ст. 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Як передбачено ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Крім того, право позивача на дострокову вимогу вкладу передбачено п.2.5 договору банківського вкладу від 11.08.2014 року за №8794/12930/2014. Грошові кошти згідно договору депозиту належать позивачеві на праві приватної власності. Згідно ст. 317 ЦК України змістом права власності є права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до вимог ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи наведене та те, що 11.08.2014 року між АТ «КБ «ЕКСПОБАНК» та позивачем було укладено договір строкового банківського вкладу №8794/12930/2014, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даного договору. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що дії Банку є незаконними та такими, що порушують право вільно розпоряджатися грошовими коштами позивачу, а тому сума внеску по вказаному договору підлягає поверненню позивачу у повному обсязі в розмірі суми вкладу - 51 000 доларів США 00 центів та проценти за банківським вкладом. При визначені розміру відсотків, що підлягають стягненню з відповідача суд враховує, зо вказаний договір банківського вкладу був укладений строком на 3 місяці з 11.08.2014 року по 11.11.2014 року, що вказано у п.1.4 вказаного договору. Між тим, за умовами п.1.9 вказаного договору передбачено пролонгацію договору, а тому зважаючи на те, що станом на день подачі позову до суду позивачу не було виплачено кошти депозитного внеску та вона не подала заяви про відмову від пролонгації, тому суд вважає, що вказаний договір був пролонгований з 11.11.2014 року. Згідно довідки №1402/148 від 19.01.2015р. наданої уповноваженою особою Фонду гарантування Вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію АТ «КБ «Експобанк» Волощук І.Г. залишок коштів на вказаному рахунку позивача станом на 13.01.2015 року становить - 51 000 доларів США та відсотків в сумі - 1134,80 доларів США. З врахуванням того, що позивач просила суд стягнути кошти нарахованих, але не сплачених відсотків по 15.01.2015 року та судом встановлено, що вона обрахувала їх вірно в розмірі - 1335,98 доларів США за період з 11.08.2014 року по 15.01.2015 року, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму відсотків. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, що передбачено ч.2 ст. 651 ЦК України. При цьому, правові наслідки порушення зобов'язання визначенні в ст. 611 ЦК України, якою передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановленні договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Судом встановлено, що позивач неодноразово 12.01.2015 року і 15.01.2015 року зверталась до банку з вимогою про повергнення вкладу, а банком кошти повернуті не були, а відтак відповідачем не було дотримано умови п.2.5 договору банківського вкладу від 11.08.2014 року за №8794/12930/2014, а також вимоги ст.ст.100, 1066 ЦК України щодо дострокового повернення депозитних коштів. Враховуючи викладене, правомірною є вимога позивача щодо дострокового розірвання Договору № 8794/12930/2014 банківського вкладу «Щедре літо» від 11.08.2014 року. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов є таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. При цьому, як роз'яснив Верховний суд України у постанові від 18 грудня 2009 року № 14 згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частиш рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на 05 березня 2015 року офіційний курс гривні до долару США становить: 1 дол. США - 23, 090564 грн. Таким чином, 51 000 доларів США (сума боргу) х 23, 090564 грн. = 1 177 618, 7 грн. 1 335 доларів США 98 центів (проценти за банківським вкладом) х 23, 090564 грн. = 30 848, 53 грн. Що стосується стягнення з відповідача на користь держави суми судового збору, то суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України стягнути з АТ «КБ «Експобанк» на користь держави судовий збір за позовні вимоги майнового характеру (стягнення грошових коштів) у сумі - 3 654 грн. та за позовні вимоги немайнового характеру (розірвання договору) у сумі - 243,60 грн., а всього - 3 897, 60 грн..

Outcome: approved