Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], Коритненської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно . В позові вказує, [INFO] померла [PERSON], яка проживала у [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] вартістю 75 209 грн., 07.05.2003 року від імені [PERSON], [INFO], складено заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом буде мати право, заповіла доньці [PERSON] та онукові [PERSON] в рівних долях. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Коритненської сільської ради Вижницького району Чернівецької області Радуляк М.Г. від 07.05.2003 року та зареєстрований в реєстрі за №101. Згідно довідки виконавчого комітету Коритненської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №02-01-15/512 від 14 березня 2018 року спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] є донька [PERSON] та онук [PERSON], проте [PERSON] подав нотаріусу заяву про те, що не претендує на спадщину у зв'язку із пропущеним строком, на спадщину не претендує, у суд звертатися за продовженням строку про прийняття спадщини не буде. Зазначала, що як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину, оскільки звернулася до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Олійник Ю.М. з заявою про оформлення спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що залишилась після смерті матері. Однак не дивлячись на те, що спадщину прийняла, спору відносно спадкового майна немає, нотаріус своєю постановою від 14 березня 2018 року №145/02-31 відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок у зв'язку із тим, що не були надані належним чином оформлені документи, які посвідчують право власності [PERSON]. З даним позовом до суду раніше не зверталася. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно , а саме: на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS], яке належало [PERSON], померлій [INFO]. Позивач та його представник [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилися. В адресованій суду заяві просять справу розглядати у їх відсутність позовні вимоги підтримують . Представник Коритненської сільської ради в підготовче судове засідання не з'явився, хоча повідомлений про день, годину та місце слухання справи належним чином, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позов визнав, щодо визнання права власності на спадкове майно за позивачем не заперечував. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилися. В адресованій суду заяві позов визнали просили розглядати справу у їх відсутність. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка проживала у [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] вартістю 75 209 грн., що підтверджується копією технічного паспорту, виготовленого КП «Вижницьке районне бюро технічної інвентаризації», інвентарний №1/237 станом на 28.08.2015 року . 07.05.2003 року від імені [PERSON], [INFO], складено заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом буде мати право, заповіла доньці [PERSON] та онукові [PERSON] в рівних долях. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Коритненської сільської ради Вижницького району Чернівецької області Радуляк М.Г. від 07.05.2003 року та зареєстрований в реєстрі за №101. Згідно довідки виконавчого комітету Коритненської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №02-01-15/512 від 14 березня 2018 року спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] є донька [PERSON] та онук [PERSON], проте [PERSON] подав нотаріусу заяву про не претендування на спадщину у зв'язку із пропущеним строком, на спадщину не претендує, у суд звертатися за продовженням строку про прийняття спадщини не буде. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Олійник Ю.М. з заявою про оформлення спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що залишилась після смерті матері. Однак не дивлячись на те, що спадщину прийняла, спору відносно спадкового майна немає, нотаріус своєю постановою від 14 березня 2018 року №145/02-31 відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок у зв'язку із тим, що не були надані належним чином оформлені документи, які посвідчують право власності [PERSON]. Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Таким чином суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 182, 328, 392, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved