Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності після смерті [PERSON], який помер [INFO], право власності на 1/6 частку квартири за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], який помер [INFO], право власності на 5/12 часток вказаної кварти, всього визнати право власності на 7/12 часток. В обґрунтування вимог посилається на те, що з 06.01.2000 року була приватизована двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS]. Свідоцтво про право власності видане громадянам: [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті належну їй ? частку квартири успадкував чоловік [PERSON]. 28.04.2006 року П'ятою Київською державною нотаріальною конторою було видане свідоцтво про право на спадщину за законом. [INFO] помер [PERSON]. Після смерті належну йому ? частку квартири успадкували, дружина [PERSON], батько [PERSON] і дочка [PERSON], позивачка по справі. Дружина померлого [PERSON] відмовилась від своєї 1/12 частки на користь позивачки. Позивачка спадщину в розмірі 1/6 частки квартири, з урахуванням частки матері, прийняла, але свідоцтво про право на спадщину не отримала. Батько [PERSON], який помер [INFO], [PERSON] 07.02.2008 року отримав в П'ятій Київській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на 1/12 частку квартири. 14.05.2008 року [PERSON] подарував належні йому 7/12 часток квартири своєму сину - [PERSON]. Договір дарування посвідчив державний нотаріус П'ятої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Р. С, в реєстрі зареєстровано за № 5-1234. [PERSON] право власності на 7/12 часток квартири не зареєстрував. [INFO] помер [PERSON]. В шестимісячний строк спадкова справа після його смерті не заводилася. На день смерті [PERSON] проживав разом зі своїм сином [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, [PERSON] успадкував 7/12 часток квартири після смерті сина [PERSON], оскільки він фактично прийняв спадщину, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, в силу того, що проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але свідоцтва про право на спадщину не оформив. Позивачка стверджує, що [PERSON] став власником 5/6 часток квартири (7/12 + 1/4). [INFO] помер [PERSON]. Спадкоємцями після його смерті є його онуки [PERSON] та [PERSON], вони подали заяви про прийняття спадщини до П'ятої Київської державної нотаріальної контори. Позивачка вважає, що їй та відповідачці після смерті діда [PERSON] належить по 5/12 часток квартири (5/6 : 2). Також, після смерті свого батька [PERSON] позивачка успадкувала 1/6 частки квартири. П'ята Київська державна нотаріальна контора постановою від 02.03.2016 № 594/02-31 відмовила у видачі свідоцтва, оскільки відсутня державна реєстрація права власності на спадкове майно. У зв'язку з вказаними обставинами, позивачка позбавлена можливості оформити свої права на квартиру в нотаріальному порядку. Представник позивача, повідомлений про час та місце судового засідання, в судове засідання не з'явився. Подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій викладена згода на розгляд справи в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд до відома не поставила, з заявою про розгляд справи у її відсутності до суду не зверталася. Третя особа Головне територіальне управління юстиції у м. Києві просить розглядати справу у відсутності свого представника. З урахуванням положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, а також того, що позивач не заперечує проти вирішення справи у порядку передбаченому статтею 224 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідача на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. 06.01.2000 року орган приватизації Жовтневої районної державної адміністрації в м. Києві видав свідоцтво про право власності на двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва власниками квартири в рівних частках по ? були [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с. 51). [INFO] померла [PERSON], якій належала ? частка квартири. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.10.2005 [NUMBER] видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 45). П'ята Київська державна нотаріальна контора відкрила спадкову справу № 171. 28.04.2006 року П'ята Київська державна нотаріальна контора видала чоловікові померлої [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку квартири (а.с. 53). Обставина, що [PERSON] приходиться чоловіком [PERSON] підтверджується свідоцтво одруження від 16.08.1996 року [NUMBER] (а.с. 47). [INFO] помер [PERSON], якому належала ? частка квартири. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть від 30.01.2007 [NUMBER] видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 60). П'ята Київська державна нотаріальна контора відкрила спадкову справу № 553/2007. Заповіту на випадок смерті померлий не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є: дружина [PERSON], батько [PERSON] і дочка [PERSON]. Дружина померлого [PERSON] відмовилась від своєї 1/12 частки на користь дочки [PERSON] позивачки, що підтверджується заявою від 22.06.2007 року (а.с. 59). [PERSON] спадщину в розмірі 1/6 частки квартири, з урахуванням частки матері, прийняла, але свідоцтво про право на спадщину не отримала, що підтверджується заявою про прийняття спадщини від 22.06.2007 року ( а.с. 60). П'ята Київська державна нотаріальна контора 07.02.2008 року видала батькові померлого [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на 1/12 частку квартири (а.с. 78). Обставина, що [PERSON] є дочкою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження від 20.06.1989 [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу від 25.08.2012 [NUMBER] (а.с. 93). Обставина, що [PERSON] є батьком [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження від 04.08.1961 [NUMBER] (а.с. 74). Обставина, що [PERSON] є дружиною [PERSON] підтверджується свідоцтва про укладення шлюбу від 28.08.1987 [NUMBER] (а.с. 63). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується актовим записом про смерть №18175 від 01.11.2013, копія якого надана на запит суду Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с. 106). Спадкова справа після його смерті в шестимісячний строк не заводилася. Спадщина складається з ? частки квартири. На день смерті [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS], разом з померлим був зареєстрований його батько [PERSON]. Ця обставина підтверджується довідкою ЖЄД № 905 від 15.07.2015 № 4175, довідкою ЖЄД № 905 від 15.07.2015 № 4176 (а.с. 84, 86). Таким чином, батько померлого [PERSON] фактично прийняв спадщину, яка складається з ? частку квартири, після смерті сина, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свідоцтва про право на спадщину [PERSON] не оформив. Заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO] подала його дочка [PERSON]. Заява подана 25.01.2016 року, тобто з пропуском шестимісячного строку визначеного ст. 1270 ЦК України. [PERSON] не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], тому не вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Рішення суду про надання додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] не надала. Таким чином, [PERSON] не прийняла спадщину після смерті батька [PERSON]. 14.05.2008 року між [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] (обдарований) був укладений договір дарування 7/12 часток квартири за адресою: [ADDRESS]. Договір посвідчив державний нотаріус П'ятої Київської державної нотаріальної контор [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 5-1234 (а.с. 89). Відповідно до вказаного договору [PERSON] подарував синові [PERSON] 7/12 часток зазначеної квартири. [PERSON] право на 7/12 часток квартири не зареєстрував відповідно до закону, що підтверджується інформаційною довідкою КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» від 14.08.2015 року № КВ-2015 № 24161. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Суд приходить до висновку, що [PERSON] не набув права власності на 7/12 часток квартири за адресою: [ADDRESS] відповідно до договору дарування від 14.05.2008 року. Суд встановив, що частка [PERSON], на час відкриття спадщини, в квартирі за адресою: [ADDRESS] складає 5/6 часток: 1/4 - відповідно до свідоцтва про право власності від 06.01.2000 року; 1/4 - відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.04.2006 року; 1/12 - відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.02.2008 року; ? - після смерті сина [PERSON], на яку не отримане свідоцтво. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві [INFO] (а.с. 89). Спадкоємцями після смерті [PERSON] є його онуки [PERSON] та [PERSON], які подали заяви про прийняття спадщини до П'ятої Київської державної нотаріальної контори (а.с. 81, 91). Згідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини П'ята Київська державна нотаріальна контора завела спадкову справу № 501/2015 після смерті [PERSON]. [PERSON] заповіту на випадок свої смерті не залишив. Інших спадкоємців за законом окрім позивачки та відповідачки не має. Обставина, що [PERSON] є онукою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] від 26.01.1980 року [NUMBER], свідоцтвом про народження [PERSON] від 08.07.1954 року [NUMBER], свідоцтвом про шлюб [PERSON] від 18.08.2007 року [NUMBER], (а.с. 88). Таким чином, з урахуванням указаних обставин, правовідносини сторін щодо спадкування позивачем квартири після смерті [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], який помер [INFO] підпадають під регулювання глав 84, 86-87, 89 книги шостої Цивільного кодексу України (ЦК). Відповідно до положень ст. 1216 Цивільного кодексу України (ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1223 ЦК, право на спадкування мають особи визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 Цивільного кодексу України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За змістом ч. 1 ст. 1220 ЦК, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1258 ЦК визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1262 ЦК, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із статтею 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків відмови від спадщини у встановленому законодавством України порядку. Разом з тим, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] позивачка набула права на спадкування за законом 1/6 частки спірної квартири, та після смерті [PERSON], який помер [INFO] позивачка набула права на спадкування за законом на 5/12 часток спірної квартири П'ята Київська державна нотаріальна контора постановою від 02.03.2016 № 594/02-31 відмовила у видачі свідоцтва, оскільки відсутня державна реєстрація права власності на спадкове майно. Статтею 15 ЦК визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 386 ЦК, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. За змістом ст. 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи обставини наведені вище, суд вважає, що вимоги позивачки [PERSON] про визнання за нею права власності на 1/6 частку квартири за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO], та вимога про визнання права власності на 5/12 частки квартири за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті діда [PERSON], який помер [INFO] знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді і підлягають задоволенню, оскільки останньою було прийнято спадщину у встановлений законом спосіб, а наданими суду доказами підтверджено її право на спадкування за законом зазначеного майна та відповідні права спадкодавця. На підставі викладеного та

Outcome: approved