Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину до відповідача [PERSON] , посилаючись на те, що 01.09.2017 року сторони зареєстрували шлюб у Подільському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №703. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою. Вказує, що сімейні стосунки склалися невдало. Впродовж тривалого часу між ними виникали суперечки та непорозуміння. Постійні сімейні конфлікти, які виникали на побутовому ґрунті, негативно впливали на неї та відповідача, вони перестали розуміти один одного. З часом вони перестали підтримувати подружні стосунки. Наразі вони ведуть особистий спосіб життя та не цікавляться один одним. Зазначає, що дії, які вона приймали для збереження сім`ї, результату не дали, у неї пройшло почуття любові до відповідача. Їх шлюб існує формально, поновити подружні стосунки вони вже не зможуть, примирення між ними не можливе. Стверджує, що з вересня 2019 року вони з відповідачем не проживають, спільного побуту не ведуть. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам дитини. Позивач вказує, що спільна дитина сторін проживає разом з нею, а відповідач зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Крім цього, зазначає, що відповідач з жовтня 2019 року не виконує своїх батьківських обов`язків щодо участі у вихованні дитини, матеріально їй та спільній дитині не допомагає, участі у її вихованні не приймає, внаслідок чого вона не має можливості сама утримувати спільну дитину. Доходу у неї немає, на даний час вона ніде не працює. Дитина періодично хворіє, потребує нормального харчування, придбання одягу, лікування та додаткових витрат. Добровільно відповідач допомоги матеріального характеру для утримання дитини не надає. Їй відомо, що відповідач працює неофіційно, по найму. Він немає іншої родини, неповнолітніх чи малолітніх дітей та інших осіб на утриманні, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов`язкового утримання з його боку. Зважаючи на те, що вона здійснює догляд за неповнолітньою дитиною, а відповідач є працездатною особою, вважає, що розмір аліментів повинен складати 2500 гривень на місяць. На основі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісяця. Позивач в судове засідання не з`явилась, проте до початку судового засідання від неї надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час, дату і місце розгляду справи у суді, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву відповідач не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та постановити заочне рішення. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України\~- у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, в яких достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.3, п.4 ч.1 ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247, ст.280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 01 вересня 2017 року сторони зареєстрували шлюб у Подільському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №703, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9). Від спільного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.19). Як вбачається з довідки КЖРЕП-6 за №723 від 31.03.2021 року (а.с.13) позивач по справі зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , а також син [PERSON] проживає за вказаною адресою, без реєстрації. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають окремо з вересня 2019 року. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та заявою позивачки. \~ \~ \~ \~ \~ Беручи\~до уваги\~вище викладене,\~суд вважає,\~що подальше\~спільне проживання\~ подружжя\~і збереження\~шлюбу суперечило\~б інтересам\~подружжя та неповнолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній. Стосовно позовних вимог з приводу стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України відповідач [PERSON] , як батько неповнолітнього [PERSON] ,\~ зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення ним повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 ч. 1 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім того, статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік»\~установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. При цьому, судом встановлено, що відповідач на даний час є працездатною особою, інших утриманців не має. За наведених обставин суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню, а саме у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно на дитину. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дитини, при цьому не порушить права відповідача. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів в повному об`ємі, саме в розмірі 2500 гривень щомісяця, суд також виходить з того, що письмових заперечень від повідомленого про дату та місце розгляду справи відповідача до суду не надходило. Ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На\~ підставі\~вищевикладеного,\~суд вважає,\~що відповідач [PERSON] , як батько неповнолітнього [PERSON] ,\~ зобов`язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі по 2500,00 гривень щомісячно, починаючи з 27 квітня 2021 року до настання повноліття дитини. Також згідно вимог статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 908,00 грн.

Outcome: approved