Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до Обухівського районного суду з позовом до [PERSON] , уточнивши який остаточно просить стягнути з відповідача на її користь стягнути з відповідача заборгованість за аліментами у розмірі 148 918 грн. 61коп., неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 44 380 грн. 40 коп. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначила, що за рішенням Обухівського районного суду Київської області від 17.11.2010 року по виконавчому листу № 2-2257/10 від 17.11.2010 року з відповідача примусово стягувались аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] і доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку, щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дітьми. Однак, відповідач оплату аліментів не здійснював. У зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання рішення суду, позивач просить стягнути з нього вищезазначені кошти в судовому порядку. Ухвалою судді від 29.01.2019 року відкрито спрощене позовне провадження в справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, будучи присутніми в минулих судових засіданнях уточнені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про день, час і місце слухання справи були повідомлені належним чином. Представник відповідача будучи присутнім в судових засіданнях проти позову запечерував, подав письмовий відзив на позовну заяву, в якому просив стягнути з відповідача пеню неустойку в сумі 10 000,00 гривень, а в задоволенні іншої частини позовних вимог просив відмовити, посилаючись на безпідставність вимог про стягнення заборгованості по аліментах, а розмір неустойки (пені) просив зменшити з урахуванням матеріального стану платника аліментів та значного перевищення суми неустойки від розміру збитків. Також подав вкотре клопотання про відкладення розгляду справи, при цьому не долучив до них належних доказів про поважність неявки до суду, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, 12.10.2010 року сторони розірвали шлюб, що підтверджується рішенням Обухівського районного суду Київської області № 2-147-10 (а.с. 6). Згідно копії виконавчого листа, виданого Обухівським районним судом Київської області на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 17.11.2010 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] і доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку, щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дітьми, починаючи з 01.11.2010 року. [PERSON] допустив заборгованість зі сплати аліментів, яка за період з листопада 2010 року по січень 2019 року становить 146 520 грн. 78 коп., що підтверджується довідкою-розрахунком, виданою старшим державним виконавцем Обухівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області (а.с. 58-59). Відповідно до довідки № 8644 від 19.12.2018 року, позивач проживає за адресою своєї реєстрації: [ADDRESS] , зі своїми дітьми.(а.с.35). Вирішуючи питання про стягнення заборгованості зі сплати аліментів суд виходить з такого. Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, суд наголошує, що законодавством України передбачено відповідальність за прострочення сплати аліментів у вигляді стягнення неустойки (пені), а відповідно до ч. 3 ст. 194 СК України, стягнення за рішенням суду заборгованості за аліментами здійснюється лише у випадку стягнення аліментів за нормами ст. 187 СК України (особа, на користь якої присуджено аліменти на дитину, може самостійно подати заяву з виконавчим листом про відрахування аліментів із заробітної плати, пенсії, стипендії або іншого доходу платника аліментів безпосередньо за місцем виплати платникові аліментів заробітної плати, пенсії, стипендії або іншого доходу). Однак, позивач не надала суду жодних доказів подання нею відповідної заяви з виконавчим листом та факту стягнення з відповідача аліментів із заробітної плати, пенсії, стипендії або іншого доходу. Стягнення заборгованості за аліментами за рішенням суду сімейне законодавство (ч. 3 ст. 194 СК України) передбачає лише у випадку відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника (ст. 187 СК України).У даному випадку стягнення аліментів на утримання дитини відбувалося за рішенням суду. Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються за рішенням суду, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів. Окрім того, суд вирішуючи спір в частині стягнення заборгованості по аліментам у розмірі 148 918 грн. 61 коп., вважає таку вимогу безпідставною, оскільки стягнення заборгованості по аліментам боржника відноситься до компетенції державного/приватного виконавця на підставі розрахунку заборгованості й у тому ж виконавчому провадженні по виконання виконавчого листа по стягненню аліментів на утримання дитини. Так, у разі можливого задоволення цієї вимоги, матиме місце подвійне стягнення, що є неприпустимим. Окрім того, згідно довідки-розрахунку заборгованість відповідача по виконавчому листу № 2-2257/10 від 17.11.2010 року станом на 01.02.2019 року складає 146 520,78 грн., належних доказів заборгованості за лютий місяць позивачем суду не надано. Таким чином позовна вимога в цій частині не підлягає до задоволення. Вирішуючи питання про стягнення розміру пені суд виходить з такого. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року зазначено,що, передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів. З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Позивачем надано розрахунок заборгованості пені відповідно до Постанови ВП ВС від 25.04.2018 №572/1762/15-ц за формулою заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Відповідно до наданого розрахунку сума пені по заборгованості по сплаті аліментів за період з листопада 2010 року по лютий 2019 року становить 44380,40 грн. Разом з тим, ВП ВС у своїй постанові від 03.04.2019 справа № 333/6020/16-ц змінила формулу нарахування пені та зазначила, що пеня за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), проте помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів. Таким чином, наданий позивачем розрахунок не відповідає вказаним положенням, а розмір пені перераховується за вказаною вище формулою. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментах наданих Обухівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби ГУЮ у Київської області за період з листопада 2010 року по січень 2019 року становить 146520,78 грн. Таким чином, з урахуванням вищенаведеного розрахунку розмір пені за період з листопада 2010 року по вересень 2019 року буде становити 2214160,26 грн. Частиною першою статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Враховуючи, що наданий розмір заборгованості відповідача по сплаті аліментів становить 146520,78 грн., то сума пені по їх не сплаті не може бути більшої ніж сума у розмірі 146520,78 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки (пені) може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до копії довідки про заробітну плату [PERSON] , останній за місцем своєї роботи в ТОВ «Алего Логістик» за період з липня 2018 року по грудень 2018 року отримав дохід в розмірі 22 800,00 гривень. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги матеріальний стан відповідача, який отримує доходи у формі офіційної заробітної плати, враховуючи подане клопотання в відзиві на позов зменшити розмір пені на підставі ч. 2 ст. 196 СК України, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей за період з листопада 2010 року по січень 2019 року у розмірі 100000 грн., зменшивши її з 146520,78 грн. Відтак позовні вимоги в частині стягнення неустойки пені від заборгованої суми аліментів до задоволення підлягають частково. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial