Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Кролевецького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 жовтня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 133. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Вони втратили любов та повагу одне до одного, мають різні погляди на шлюб та ведення спільного господарства. Шлюбні відносини між ними припинені з 09 серпня 2018 року, поновлювати їх наміру не мають, з цього часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюб існує лише формально, оскільки вона проживає з іншим чоловіком та вагітна від нього. Батьківство до народження дитини визнано [PERSON] і підтверджується його нотаріально посвідченою заявою від 12 лютого 2020 року. Син проживає разом з нею, спору щодо його місця проживання у них з відповідачем немає. Між нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо розміру коштів, необхідних для утримання дитини. Відповідач [PERSON] періодично приймає участь в утриманні дитини, але не щомісячно. Вона працює і самостійно утримує дитину, однак цих коштів недостатньо, щоб забезпечити її всім необхідним. Відповідач працює в м.Конотоп, точне місце його роботи та розмір заробітної плати їй не відомі. Інших осіб, крім їх дитини на утриманні відповідач не має, він працездатний, його стан здоров`я та матеріальне становище дозволяють надавати дитині матеріальну допомогу. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам дітей, а тому посилаючись на викладене, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, на примирення не згодна. Просить суд стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в підготовче засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 20). Відповідач відзив на позовну заяву не подав, в підготовче засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 21). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи, суд вирішив можливим розглянути справу в їх відсутність. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Відповідно до ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Перевіряючи наявність підстав для задоволення позову, судом досліджені такі докази. З 01 жовтня 2011 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 133. Дошлюбне прізвище позивача [PERSON] (а.с. 8). Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9). Сторони не підтримують подружніх відносин з 09 серпня 2018 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Причинами розірвання шлюбу є втрата любові та поваги одне до одного, різні погляди на шлюб та ведення спільного господарства, що вбачається зі змісту позовної заяви. Крім того, позивач проживає з іншим чоловіком та вагітна від нього. Батьківство до народження дитини визнано [PERSON] відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 12 лютого 2020 року. Від відповідача не надійшло заперечень та спростувань щодо вказаних обставин, позовні вимоги він визнає, про що зазначив у своїй заяві (а.с. 21). Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Між сторонами відсутня домовленість щодо участі відповідача в утриманні дитини. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Сторони не мають наміру поновлювати шлюбні стосунки. Згідно з ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу відповідає положенням ст.110 СК України. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду з вказаним позовом, суд вважає, що є достатньо підстав для розірвання шлюбу відповідно до ст. 112 СК України. За клопотанням позивача відповідно до ст.113 СК України можливо залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 5 ст. 150 СК України передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Стаття 141 СК України передбачає, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно п.2, 3, 4 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, за змістом позову інших осіб на утриманні не має, повинен влаштовувати своє життя так, щоб забезпечувати свою дитину. За таких обставин, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини, розмір яких суд визначає 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати по справі в розмірі 840 грн. 80 грн., які складаються з судового збору, сплаченого при подачі позову до суду (а.с. 1). Відповідно до ст. ст. 110, 112, 113, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved