Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 12 липня 2008 року по 2 червня 2010 року перебувала в шлюбу з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 18 травня 2010 року з відповідача [PERSON] на її користь стягнуті аліменти на сина [PERSON] у розмірі 250 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття. Відповідач сплачує аліменти на сина не регулярно та із затримками, іншої допомоги на утримання дитини не надає. З часу призначення аліментів у 2010 році в розмірі 250 грн. значно підвищилась вартість життя - зросли ціна на одяг, продукти харчування, шкільні канцтовари, комунальні послуги. Дитині вже 10 років, він школяр, у зв`язку з чим потребує значно більших витрат на своє утримання. Окрім того, визначений за рішенням суду розмір аліментів 250 грн. на даний час є значно меншим, ніж мінімальний розмір аліментів, гарантований державою, і не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини. Вона тимчасово не працює і тому не має можливості самостійно забезпечити дитину у повному обсязі всім необхідним. Участь відповідача в утриманні сина є недостатньою та не забезпечує потреби дитини. Відповідач є працездатним, інших утриманців не має, наскільки їй відомо, він працює за кордоном та отримує стабільний дохід, що дає йому можливість приймати належну участь в утриманні сина. Враховуючи викладене, позивач просить суд змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, стягнутих з відповідача на її користь за рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 18 травня 2010 року та стягувати з відповідача на її користь аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.26). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивача суд вирішив можливим розглянути справу у її відсутність. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (а.с. 25), в судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, заяв, клопотань чи відзиву суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). Дитина народилася у шлюбі, в якому сторони перебували з 12 липня 2008 року (а.с.7). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №44 від 2 червня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.9). Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 18 травня 2010 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 250 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття, з індексацією відповідно до закону (а.с. 10-11). Місце проживання позивача [PERSON] та дитини [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області №1133 від 20.08.2019 року (а.с.12). Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У статті 19 та частинах 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб. При цьому, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. У відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» з 1 грудня 2019 року розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років становить 2218 грн., тому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину повинен становити не менше 1109 грн. (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). За таких умов, зважаючи на законодавчо змінений мінімальний розмір аліментів на дитину, підвищення вартості продуктів харчування, одягу, товарів першої необхідності, житлово-комунальних послуг, розмір аліментів 250 грн. не може задовольнити необхідні потреби дитини. Крім того, вказаний розмір аліментів не відповідає вимогам ст.141 СК України стосовно рівності обов`язків батьків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За заявленими вимогами позивач просить змінити спосіб стягнення та збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів 1/4 частину його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст.183 СК України). Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. Відповідач заперечень проти позову та доказів не надав. У відповідності до ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру, які будуться стягуватись на дитину, суд враховує стан здоров`я дитини, про який є підстави вважати, що він є задовільним, оскільки позивач не зазначила і не довела протилежного; матеріальне становище дитини, яке на сьогодні переважно залежить від доходів матері, яка, за змістом позову, тимчасово не працює. Також суд враховує, що відповідач є працездатним, за змістом позову працює та має стабільний дохід, про незадовільний стан здоров`я суду не повідомив, і він повинен влаштовувати своє життя так, щоб утримувати себе та виконувати свої батьківські обов`язки стосовно дитини, в тому числі утримувати її, і розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, положення ст.ст.180-183, 192 СК України, суд приходить до висновку, що слід змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, встановлених рішенням Кролевецького районного суду від 18 травня 2010 року і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Статтею 185 СК України предбачений обов`язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач не позбавлена можливості за погодженням з відповідачем чи шляхом звернення до суду ставити питання щодо участі відповідача у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи наведені роз`яснення, суд вважає за необхідне стягнути аліменти у зміненому розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили. Крім того, суд вважає за необхідне, після вступу даного рішення в законну силу, відкликати виконавчий лист, виданий на підставі рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 18 травня 2010 року по справі №2-230/10 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені нею на надання правничої допомоги в розмірі 800 грн., оскільки вказаний розмір витрат на правову допомогу адвоката співмірний і містить всі складові, передбачені ч.4 ст.137 ЦПК України, послуги обумовлені договором виконані у повному обсязі, а позивачем сплачена сума гонорару, що підтверджується відповідними документами (а.с.13, 14, 15, 16). Відповідно до ст. ст. 180-183, 192 СК України,

Outcome: approved