Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2007 року по 2010 рік вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання мають дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею, спір між нею та відповідачем щодо місця проживання дитини відсутній. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з 2010 року та з цього часу вони з відповідачем разом не проживають. Весь цей час відповідач життям сина не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у його вихованні, батьківські обов`язки не виконує, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі. Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.12.2012 з відповідач на користь позивача стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/2 частини всіх доходів від його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 21.02.2012. Але жодних грошових коштів на утримання дитини від відповідача вона не отримувала. Ухвалою судді від 17.02.2020 провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 20.10.2020 судом постановлено ухвалу про звернення до компетентного суду Російської Федерації із судовим дорученням про проведення процесуальних дій, а саме, для вручення відповідачу [PERSON] , [INFO] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , копії позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, з доданими до неї документами, судового виклику відповідача [PERSON] в судове засідання та про допит відповідача [PERSON] . Провадження у справі зупинено до надходження відповіді від іноземного суду на судове доручення. 17.05.2021 до суду надійшло повідомлення Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про неможливість виконання доручення Московського районного суду м. Харкова щодо вручення документів і проведення окремих процесуальних дій відносно [PERSON] . Ухвалою судді від 18.05.2021 провадження у справі поновлено. Ухвалою суду від 23.06.2021 підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача адвокат Шеленін А.І. позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, розглянути справу без участі позивача та її представників та проти ухвалення заочного рішення не заперечував, про що зазначив у письмовій заяві. Третя особа - орган опіки та піклування Департамент служб у справах дітей просив розглянути справу без участі представника органу опіки та піклування, прийняти рішення з урахуванням наданого висновку, про що зазначив у письмовому клопотанні. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] є: батько [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.7). Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.12.2012 у справі № 2035/1834/2012 з [PERSON] , [INFO] присуджені до стягнення аліменти на користь [PERSON] , [INFO] на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.02.2012 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). Згідно інформації КНП «МДП №12» ХМР, [PERSON] , [INFO] мешкає за адресою: [ADDRESS] та перебуває під наглядом у фахівців поліклініки з народження, зі слів дільничного лікаря педіатра, на прийом у поліклініку для медичних оглядів та проведення профілактичних щеплень [PERSON] приводить мати та бабуся. Батько хлопчика ніколи не цікавився станом здоров`я сина, в поліклініку з дитиною не приходив. Згідно інформації ХЗОШ І-ІІІ ступенів № 19 ХМР, [PERSON] навчається у закладі з 01.09.2018. Мати, [PERSON] з повною відповідальністю ставиться до виховання та навчання дитини, батько дитини з сім`єю не проживає, ніколи не цікавився навчанням дитини у школі. Згідно висновку Департаменту служб у справах дітей ХМР Харківської області від 11.09.2020 № 466, вважено за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.. Як зазначено у п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін..) що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не приймає участі у житті дитини, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не забезпечує належний догляд, утримання та виховання. За таких обставин, судом встановлена наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Оскільки з відповідача за рішенням суду присуджені до сплати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , питання про стягнення аліментів при ухваленні рішення про позбавлення батьківських прав судом не вирішується. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР N 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved