Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому посилається на наступне. З 05.12.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, за актовим записом №197 між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб.Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 08.06.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №101. Починаючи з кінця березня 2019 року між позивачем та відповідачем шлюбні відносини фактично припинились, на теперішній час вони проживають окремо один від одного. За спільною згодою між ними, син [PERSON] проживає разом з матір`ю. Відповідач ухиляється від виконання обовязку щодо утримання дитини, матеріально дитині не допомагає, активної участі у вихованні не приймає. Син [PERSON] хворіє, потребує постійного відвідування лікарів, знаходиться під медичним наглядом. Позивач просить суд стягнути з відповідача - [PERSON] на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів,але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Крім того, просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання сина періодично, щомісяця по 1000,00 грн. для придбання ліків, оплати додаткових послуг репититора для навчання, духовного та культурного розвитку . Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 06.06.2019 року вказана справа була призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі. Відповідач надіслав суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що частково визнає позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі ј частки з усіх заробітків, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі позову і до повноліття дитини. Щодо вимог про стягнення з нього додаткових витрат на утримання сина незгоден, вважає їх необґрунтованим та такими що не відповідають дійсності. Позивач направила до суду відповідь на відзив відповідача згідно якого вона погоджується з відзивом [PERSON] . Дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотання щодо розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від позивача чи відповідача до суду не надходило. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з відповідачем з 05.12.2009 року перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на наведене, суд вважає, що визначений позивачкою розмір аліментів у частковому відношенні не перевищує засад розумності та виваженості, відповідає встановленим судом фактичним обставинам по справі, тому, враховуючи наведені обставини, суд встановлює аліменти на утримання неповнолітньої дітини у розмірі однієї четвертої частини від заробітку (доходу) їх батька [PERSON] . Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені докази, суд визнає, що [PERSON] не виконує в повному обсязі у відношенні свого неповнолітньої дитини передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки з його утримання, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 191 СК України, суд присуджує аліменти з дня подачі позову до суду, а саме з 23.04.2019 року. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Щодо вимоги позивача щодо стягнення додаткових витрат на дітей, суд зазначає наступне. Відповідно до вимогст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, до передбаченоїст. 185 Сімейного кодексу Україниучасті в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо) можна притягти лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначити в твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. З огляду на вказані вище вимоги Закону, позивачем мають бути доведені особливі обставини, які спонукали її до додаткових витрат на дитину. Слід зазначити, що наявність довідок, з яких вбачається наявність у дитини хронічних захворювань, не є доказом того, що вказані захворювання потребують щомісячного лікування на суму не менше 1000 грн. та суду не надано медичні висновки з цього приводу, перелік ліків, які постійно необхідні дитині та їх вартість. Враховуючи викладене, що в ході розгляду справи позивач не довела, що вона кожного місяця має нести додаткові витрати, пов`язані з особливими обставинами на утримання дитини в сумі 1000 грн., також беручи до уваги, що позивач погодилась з відзивом відповідача, суд вважає щодо у стягненні додаткових витрат щомісячно в сумі 1000 грн. необхідно відмовити. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що вона не позбавлена права повторно звернутись до суду з аналогічними вимогами з інших підстав, а саме: стягнення додаткових витрат на розвиток здібностей дитини, а також з приводу лікування хронічних захворювань, попередньо зібравши відповідні докази, які б доводили понесення нею додаткових витрат щомісячно на конкретну суму, або необхідності в майбутньому нести такі витрати.

Outcome: partial