Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Шевченківський районний суд м. Чернівці з позовом до [PERSON] про визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] , вона звернулася з заявою про прийняття спадщини до Першої чернівецької державної нотаріальної контори та за її заявою було відкрито спадкову справу. Після смерті батька відкрилася спадщина на належне йому майно. Зокрема, на автомобіль, який є спадковим майном їй видане свідоцтво про право на спадщину. Що стосується частки батька у квартир і [ADDRESS] , то державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.01.2020 року, оскільки неможливо встановити частку померлого [PERSON] у майні, яке є спільною сумісною власністю. Вказує, що відповідно до договору обміну квартир від 06.01.1995 року квартира [ADDRESS] , перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] , [PERSON] та її. Зазначає, що оскільки один із співвласників квартири [ADDRESS] помер, то в позасудовому порядку відсутня можливість визначити частки співвласників, що є перешкодою для оформлення спадкових прав. Просить визначити частки кожного із співвласників у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] , а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , померлого [INFO] , що складають по 1/3 ідеальної частки за кожним та припинити право спільної сумісної власності на квартиру. Ухвалою суду від 28 лютого 2019 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 27 березня 2020 року витребувано з Першої чернівецької державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 24 квітня 2020 року задоволено клопотання позивача. Замінено у даній справі неналежного відповідача Чернівецьку міську раду належним [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 29 квітня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позов визнає повністю. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до вимог ч. 3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених ст.206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області 21 січня 2019 року, серії [NUMBER] (а.с.12). Відповідно до договору обміну квартир від 06 січня 1995 року, зареєстрованого у Чернівецькому обласному бюро технічної інвентаризації 07.02.1995 року в реєстровій книзі №66, стор. 562, за реєстровим №7175, [PERSON] , [PERSON] , який діяв від свого імені та від імені неповнолітньої доньки [PERSON] , та [PERSON] зробили обмін належних їм на праві власності квартир та в користування [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] перейшла квартира [ADDRESS] (а.с.7). З реєстру прав власності на нерухоме майно (витяг № 3721960) від 01.06.2004 року встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за договором міни від 06.01.1995 року (а.с.8). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 207492897, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на підставі договору міни, б/н, посвідченого 06.01.1995 року в Першій чернівецькій державній нотаріальній конторі за реєстровим №3дс-15 (а.с. 79). Статті 1216, 1217 ЦК України, визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.ст.\~1258,\~1261,\~1262\~ЦК України\~спадкоємці за\~законом одержують\~право на\~спадкування почергово.\~У першу\~чергу право\~на спадкування\~за законом\~мають діти\~спадкодавця,\~у тому\~числі зачаті\~за життя\~спадкодавця та\~народжені після\~його смерті,\~той з\~подружжя,\~який його\~пережив,\~та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 22.07.2014 року, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 10) Спадкоємцем першої черги за законом є позивач [PERSON] , яка є донькою померлого [PERSON] , що встановлено зі свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.48). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців. Позивач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину, що підтверджується поданою нею до нотаріальної контори заявою про прийняття спадщини від 22.02.2019 року (а.с.43). Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На виконання вимоги даної статті позивач звернулася до нотаріуса із відповідною заявою від 03.09.2019 року (а.с.53). Проте, як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.01.2020 року №26/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] , у зв`язку з неможливістю встановити частку померлого [PERSON] у майні, яке є спільною сумісною власністю (а.с.70). Відповідно до\~ч.1\~ст.355\~ЦК України,\~майно,\~що є\~у власності\~двох або\~більше осіб\~(співвласників),\~належить їм\~на праві\~спільної власності\~(спільне\~майно). Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У відповідності до вимог ч.ч.1,2 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що частки [PERSON] у праві спільної сумісної власності є рівними, та складають по 1/3 ідеальній частці квартири [ADDRESS] , а визначення часток співвласників вказаної квартири є необхідним позивачу для реалізації її спадкових прав. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та їх слід задовольнити.

Outcome: approved