Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який було зареєстровано 17 листопада 2016 року у Консульському відділі Посольства України в Державі Ізраїль, актовий запис №16. Крім того, з метою виправлення помилки, яка була допущена у вищезазначеному свідоцтві Державної реєстрації шлюбу, 5 квітня 2017 року Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, повторно видано свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 5 квітня 2017 року, актовий запис №16. Позивач у судове засідання не з'явилася. Про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву ним подано не було. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення повісток на електронну поштову адресу. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних, доказів та постановити заочне рішення. Суд, всебічно та неупереджено дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного висновку. Встановлено, що згідно повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], Консульським відділом Посольства України в Державі Ізраїль 17.11.2016 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис за №16. Від спільного життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.04.2017 року. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони не проживають разом більше 16 місяців, позивач, перебуваючи в стані вагітності повернулась до України для постійного проживання, де народила дитину. Отже шлюбні відносини подружжя є фактично розірваними, так як вони разом не проживають, примирення є неможливим. Згідно із ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову У відповідності до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved