Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 15.06.2012, між нею та відповідачем [PERSON], було укладено договір позики. На підтвердження укладення зазначеного договору, відповідачем [PERSON], того ж дня, було написано розписку про отримання грошової суми у розмірі 4200,00 доларів США, що на момент написання розписки еквівалентно 39720,00 грн. Проте, відповідач своїх зобов'язань, за договором позики не виконує, та гроші, в передбаченому договором порядку, не повертає, що змусило її звернутись до суду. В ході судового розгляду, позивач [PERSON] уточнила свої позовні вимоги, просила стягнути з відповідача 54451,00 грн. В свою чергу, відповідач [PERSON], в ході судового розгляду справи, подав зустрічний позов до [PERSON], [PERSON] про визнання договору позики та розписки недійсними, переведення прав та обов'язків. Свої вимоги позовні мотивував тим, що за спірним договором позики від 15.06.2012 [PERSON] від позивача [PERSON] гроші не отримував, особисто з нею не знайомий. Оформлення вказаного договору відбулось за проханням відповідача [PERSON], який є сином [PERSON], та звернувся до [PERSON] за допомогою в отриманні коштів у розмірі 4000 доларів США для погашення існуючої в нього заборгованості за договором позики від 24.04.2011 перед [PERSON] в розмірі 32895,45 грн. При оформленні договору позики та розписок [PERSON] навіть не бачив [PERSON], гроші нею фактично були передані синові [PERSON], якими він, в свою чергу, погасив борг перед [PERSON] Ухвалою від 17.12.2013 до участі у справі було притягнуто в якості третьої особи [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги первісної позовної заяви, просила задовольнити її з наведених у позові підстав, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання договору та розписки недійсним, переведення прав та обов'язків не визнала, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, просила відмовити в його задоволенні. Представник [PERSON] - [PERSON], в судовому засіданні підтримав зустрічний позов, а позов [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення боргу не визнала, з підстав, викладених у зустрічному позові. [PERSON] (третя особа по первісному позову) в судовому засіданні підтримав вимоги первісної позовної заяви, просив задовольнити її з наведених підстав, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання договору та розписки недійсним, переведення прав та обов'язків не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення первісного позову та про відмову в задоволенні зустрічного позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.06.2012 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики.(а.с. 8) На підтвердження укладення зазначеного договору, відповідачем [PERSON], того ж дня, було написано розписку про отримання грошової суми у розмірі 4200,00 доларів США. (а.с. 9) Проте, відповідач своїх зобов'язань, за договором позики не виконує, та гроші, в передбаченому договором порядку, не повертає, що змусило її звернутись до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 36312,00 грн., неустойку у розмірі 14003,00 грн. та проценти у розмірі 4136,00 грн., що разом становить 54451,00 грн. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики на суму приблизно 4000 доларів США. Свої зобов'язання [PERSON] виконував нерегулярно, у зв'язку з чим були нараховані штрафні санкції, які, за [PERSON], сплачував [PERSON] [PERSON] сплачував за [PERSON] лише штрафні санкції. [PERSON] не має відношення до договору укладеного між [PERSON] та [PERSON] [PERSON] особисто погасив заборгованість перед [PERSON], після чого було складено нотаріально завірену заяву. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Крім того, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Поруч з наведеним, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 4.2 договору позики передбачено, що за несвоєчасне повернення позики, позичальник сплачує позикодавцю неустойку у розмірі 0,1 % від суми заборгованості за кожний календарний день прострочення заборгованості. Загальна кількість днів прострочення заборгованості за період з 15.07.2012 по 18.02.2014 складає 584 дні. У зв'язку з чим, розмір неустойки складає 14003,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи, розміри облікової ставки НБУ за час прострочення, позивач правомірно визначив розмір заборгованості по процентам за договором позики, що складає 4136,58 грн. В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини, на які посилався представник [PERSON] - [PERSON] в зустрічній позовній заяві, а саме, що: [PERSON] не отримував гроші від [PERSON]; оформлення вказаного договору відбулось за проханням відповідача [PERSON], який звернувся до [PERSON] за допомогою в отриманні коштів у розмірі 4000 доларів США для погашення існуючої в нього заборгованості за договором позики від 24.04.2011 перед [PERSON] в розмірі 32895,45 грн.; саме грошима, які передані [PERSON] за договором позики [PERSON], [PERSON] погасив власний борг перед [PERSON] та й інші обставини на які посилався представник [PERSON] - [PERSON] в зустрічній позовній заяві, повністю та беззаперечно спростовуються матеріалами справи. Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем порушено порядок виконання зобов'язань, тому позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 36312,00 грн., неустойки у розмірі 14003,00 грн., проценти у розмірі 4136,00 грн. підлягають задоволенню та, відповідно, підстав для задоволення зустрічного позову суд не вбачає. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення первісного позову, то судові витрати, понесені позивачем [PERSON] у розмірі 544,51 грн., підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved