Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог вказує, що її мачусі належала земельна ділянка, яка призначена для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,2399 га, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради. Вона є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON]. На даний час вона не має можливості оформити право власності на майно через відсутність реєстрації Державного акту на право власності на земельну ділянку, які [PERSON] отримала згідно свідоцтва про право на спадщину за законом. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 31.05.2010 року встановлено, що інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка призначена для ведення селянського господарства площею 2,2399 га та знаходиться на території [PERSON] сільської ради Волинської області. В судове засідання представник позивач [PERSON] не зявилася, суду надана заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності та не заперечують проти визнання за позивачем права власності на земельну ділянку, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Рожищенського району. Тому суд ухвалив провести судовий розгляд справи у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Про те, що позивач [PERSON] проживала однією сімєю із спадкодавцем [PERSON] більше пяти років до дня її смерті підтверджується рішенням Луцького міськрайонного суду від 31.05.2010 року. З матеріалів справи, зокрема довідки [PERSON] сільської ради судом встановлено, що земельна ділянка, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради, Рожищенського району, Волинської області, призначена для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,2399 га, належала на праві власності [PERSON], яка померла 24.09.2009 року, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.29-30). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. З довідки, виданої [PERSON] сільською радою вбачається, що право на земельну частку (пай) Державний акт на земельну ділянку частку (пай) серії ВЛ 0004460, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради, Рожищенського району, згідно запису по господарської книги значиться за померлою [PERSON]. Заповіт на вище перераховане майно в [PERSON] сільській раді не посвідчувався. Спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину шляхом проживання у спадковій квартирі. Крім [PERSON] інших спадкоємців немає. (а.с.7). Згідно Рішення Луцького міськрайонного суду вбачається, що за позивачем [PERSON] визнано право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], а саме на ? частину квартири в м.Луцьку по проспекті Перемоги,15/13 та на грошовий вклад, що знаходиться у тириторіальному фінансовому відділенні м.Луцька ВАТ «Державний ощадний банк України» (а.с.5). Позивач є пасербицею [PERSON]. Спадщину після смерті мачухи прийняла шляхом подачі заяви у визначений судом термін. На основі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за [PERSON], як спадкоємцем за законом, право власності на земельну ділянку площею 2,2399 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території [PERSON] сільської ради Рожищенського району, Волинської області, як на спадкове майно після смерті [PERSON], яка померла 24.09.2009 року. На підставі ст.ст.1217, 1264, 1269 ЦК України,

Outcome: approved