Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до Солоницівської селищної ради Дергачівського району області про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 12.04.1974 року, виданого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1171, спадкоємцем майна [PERSON], померлої 22.08.1973 року, розташованого по вулиці Кірова № 18 смт.Солоницівка Дергачівського району Харківської області стала її донька [PERSON]. 29.05.1975 року було видане свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований по вулиці Комарова (колишня Кірова) № 18 смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області на імя [PERSON], на підставі рішення виконкому Солоницівської селищної ради № 76 від 27.05.1975 року взамін свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Дергачівською державною нотаріальною конторою 12.04.1974 року за реєстровим № 1171, яке зареєстроване в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації 30.05.1975 року за реєстровим № 473 в реєстрову книгу № 3. [PERSON] (її бабуся) померла 05.04.1980 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія II-ВЛ № 323084 виданим Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області 10.04.1980 року за актовим записом № 50. [PERSON] (чоловік [PERSON]- дід позивачки) помер 08.02.1975 року. Актовий запис про смерть № 86. У [PERSON] та [PERSON] був син [PERSON] (батько позивачки).- [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія ГД № 583540, виданим Гаврилівською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 31. [PERSON] помер 18.01.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ВЛ № 255349, виданим виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 23. Спадщину після його смерті прийняла його дружина та її мати [PERSON], фактично , шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та шляхом вступу в фактичне управління спадковим майном. Згідно ст. 529 ЦК України 1963 року ( який діяв на той час), при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги в рівних частинах є діти, подружжя та батьки померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON] померла 02.12.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ВЛ № 466830, виданим 10.12.2014 року виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 229. Спадкове майно, після смерті [PERSON] складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими по вулиці Комарова № 18 смт.Солоницівка Дергачівського району Харківської області. 10.01.2017 року Комунальне підприємство « Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» провело інвентаризацію житлового будинку , розташованого по вулиці Комарова № 18 смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області (інвентаризаційна справа № 1476). Згідно проведеної інвентаризації встановлено, що за вищевказаною адресою розташований житловий будинок літ. « А-1» з верандою літ. «а» загальною площею 72,50 кв.м., житловою площею 34,80 кв.м., надвірні будівлі: погріб літ. «Б», літня кухня літ. «Г», сарай літ. «Д», хвіртка №1, забор №2, колонка №3, вигрібна яма №4. Згідно відповіді Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» 14/1 від 13.01.2017 року житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований вулиці Комарова № 18 смт.Солоницівка Дергачівського району Харківської області, в бюро зареєстрований за [PERSON], на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок. Самочинне будівництво по даній адресі відсутнє. Будівництво, виконане до 5 серпня 1992 року не є самовільним, згідно наказу № 404 від 09.08.2012 року Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового-комунального господарства. Акт депутата Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 12.01.2017 року підтверджує факт того, що я-позивач у справ поховала свою матір [PERSON], померлу 02.12.2014 року та батька [PERSON], який помер 18.01.2010 року та на день смерті батьків проживала разом з ними за адресою : вул.Комарова № 18 смт.Солоницівка , вела з ними спільне господарство, мала спільний бюджет надавала їм матеріальну допомогу. Вона звернулася до нотаріуса з заявою про оформлення права на спадщину за законом, однак, їй було відмовлено у звязку з тим, що нею не підтверджено факт спільного проживання разом зі спадкодавцем. У звязку з цим їй необхідно встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що вона-позивач у справі проживала разом зі спадкодавцем [PERSON], померлою 02.12.2014 року в смт.Солоницівка вул.Комарова № 18 Дергачівського району Харківської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в поданій до суду позовні вимоги підтримала повністю, просила справу по суті проводити в її відсутність та без фіксації судового засідання технічними засобами, що суд вважає за можливе. Представник Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області в поданій до суду заяві позовні вимоги [PERSON] визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення,розгляд справи просив проводити у відсутність представника відповідача, що суд вважає за можливе. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного. На підставі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачемвимог та зазначених і доведених сторонами обставин. Доказами, відповідно до ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, згідно ст. 61 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про право на спадщину від 12.04.1974 року, виданого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1171, спадкоємцем майна [PERSON], померлої 22.08.1973 року, розташованого по вулиці Кірова № 18 смт.Солоницівка Дергачівського району Харківської області стала її донька [PERSON]. 29.05.1975 року було видане свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований по вулиці Комарова (колишня Кірова) № 18 смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області на імя [PERSON], на підставі рішення виконкому Солоницівської селищної ради № 76 від 27.05.1975 року взамін свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Дергачівською державною нотаріальною конторою 12.04.1974 року за реєстровим № 1171, яке зареєстроване в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації 30.05.1975 року за реєстровим № 473 в реєстрову книгу № 3. [PERSON] (бабуся позивача) померла 05.04.1980 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія II-ВЛ № 323084 виданим Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області 10.04.1980 року за актовим записом № 50. [PERSON] (чоловік [PERSON]- дід позивача) помер 08.02.1975 року. Актовий запис про смерть № 86. У [PERSON] та [PERSON] був син [PERSON] (батько позивача).- [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія ГД № 583540, виданим Гаврилівською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 31. [PERSON] помер 18.01.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ВЛ № 255349, виданим виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 23. Спадщину після його смерті прийняла його дружина [PERSON], фактично, шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та шляхом вступу в фактичне управління спадковим майном. Згідно ст. 529 ЦК України 1963 року ( який діяв на той час), при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги в рівних частинах є діти, подружжя та батьки померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON] померла 02.12.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ВЛ № 466830, виданим 10.12.2014 року виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 229. Спадкове майно, після смерті [PERSON] складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими по вулиці Комарова № 18 смт.Солоницівка Дергачівського району Харківської області. 10.01.2017 року Комунальне підприємство « Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» провело інвентаризацію житлового будинку, розташованого по вулиці Комарова № 18 смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області (інвентаризаційна справа № 1476). Згідно проведеної інвентаризації встановлено, що за вищевказаною адресою розташований житловий будинок літ. « А-1» з верандою літ. «а» загальною площею 72,50 кв.м., житловою площею 34,80 кв.м., надвірні будівлі: погріб літ. «Б», літня кухня літ. «Г», сарай літ. «Д», хвіртка №1, забор №2, колонка №3, вигрібна яма №4. Згідно відповіді Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» 14/1 від 13.01.2017 року житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований вулиці Комарова № 18 смт.Солоницівка Дергачівського району Харківської області, в бюро зареєстрований за [PERSON], на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок. Самочинне будівництво по даній адресі відсутнє. Будівництво, виконане до 5 серпня 1992 року не є самовільним, згідно наказу № 404 від 09.08.2012 року Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового-комунального господарства. Акт депутата Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 12.01.2017 року підтверджує факт того, що я-позивач у справ поховала свою матір [PERSON], померлу 02.12.2014 року та батька [PERSON], який помер 18.01.2010 року та на день смерті батьків проживала разом з ними за адресою : вул.Комарова № 18 смт.Солоницівка , вела з ними спільне господарство, мала спільний бюджет надавала їм матеріальну допомогу. Позивач звернулася до нотаріуса з заявою про оформлення права на спадщину за законом, однак, їй було відмовлено у звязку з тим, що нею не підтверджено факт спільного проживання разом зі спадкодавцем. У звязку з цим позивачу необхідно встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що позивач у справі проживала разом зі спадкодавцем [PERSON], померлою 02.12.2014 року в смт.Солоницівка вул.Комарова № 18 Дергачівського району Харківської області. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Встановлення факту не має бути пов'язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду. Якщо при розгляді справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право, підвідомчий суду, або суд сам дійде висновку, що у даній справі встановлення факту пов'язано з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах (ч. З ст. 255 ЦПК України). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Тому мною відразу подається позовна заява про встановлення факту та визнання права власності, так як встановлення вищевказаного факту повязане зі спором про право. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. ст. 16, 1216-1218, 1220-1223,1233,1261,1268, 1270 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved