Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

\~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням і в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона є власником житлового будинку розташованого за адресою: вул. Челюскіна, б. 2 в м. Мирноград Донецької області. У зазначеному житловому будинку крім неї зареєстровані також її мати [PERSON], син [PERSON] та відповідач [PERSON], [INFO], яка позивачу доводиться племінницею. З серпня 2015 року до теперішнього часу [PERSON] фактично не мешкає за адресою реєстрації, а мешкає разом з сімєю у м.Перм Російської Федерації, де має власне житло і планує залишитися на постійне місце проживання. У розмовах за допомогою мережі «Інтернет» позивач неодноразово пропонувала відповідачу або особисто приїхати та знятися з реєстраційного обліку або надіслати нотаріально завірену заяву про це. Але відповідач приїжджати не збирається та заяву не надсилає. Оскільки позивач несе зайві витрати по сплаті за комунальні послуги, через реєстрацію відповідача у своєму будинку, вона вимушена звернутися до суду за захистом права власності. Посилаючись на ст.405 Цивільного кодексу, як на гарантію захисту своїх прав, просив суд визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком № 2 по вул.Челюскіна в м.Мирноград Донецької області. Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог,\~ не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] до суду не зявилась по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не зявилися до суду. Враховуючи позицію позивача, яка не заперечувала проти розгляду справи заочно, те, що відповідач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, суд дану справу розглядає у порядку заочного провадження. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що на праві приватної власності, на підставі договору дарування будинку від 01.03.2008 року, позивачу [PERSON] належить будинок, розташований за адресою: Донецька область м.Мирноград вул.Челюскіна, б. 2. В даному будинку, крім матері позивача [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], також зареєстрована відповідач [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 9). 25 січня 2018 року, представником комітету самоорганізації населення м.Мирнограда [PERSON], за участі сусідів [PERSON], [PERSON], складений акт, згідно з яким [PERSON], [INFO], не мешкає у будинку номер 2 по вул.Челюскіна в місті Мирноград Донецької області з серпня 2015 року\~ (а.с. 8). Вказані обставини та факт непроживання відповідача у спірному будинку без поважної причини понад один рік, був підтверджений в судовому засіданні поясненнями свідків. Свідок [PERSON] пояснив суду, що позивач це його сусідка. Відповідача [PERSON] знає, останній раз її бачив 2-3 роки тому. Відповідач не мешкає разом з позивачем. Чув, що відповідач мешкає десь у Росії. Свідок [PERSON] пояснила суду, що позивач це її сусідка, відповідача бачила декілька разів, знає, що це родичка позивача. Відповідач не мешкає разом з позивачем не менш 3-х років, вона за цей час її точно не бачила. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 150 Житлового кодексу України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімї та вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Згідно з частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 1 Першого протоколу\~ до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. При зясуванні причин відсутності відповідача у спірному будинку, понад встановлені законодавством строки, судом не виявлені поважні причини за яких відповідач не користувалась будинком та була відсутньою, як встановлено у судовому засіданні, принаймні з серпня 2015 року, даних про укладення угод між позивачем та відповідачем щодо порядку користування зазначеним будинком, суду не надано і у судовому засіданні не встановлено, тому суд вважає можливим визнати відповідача такою, що втратила право на користування будинком № 2 по вул.Челюскіна в місті Мирноград Донецької області. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 386, 405 ЦК України, 150 ЖК України,

Outcome: approved