Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом (уточненим позовом) до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів та просить суд: -стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість по аліментах на утримання неповнолітніх дітей: сина, [PERSON] , [INFO] та доньки, [PERSON] , [INFO] в сумі - 57 690,50 гривень, та стягнути неустойку (пеню) за прострочку виплат заборгованості по аліментах станом на 30 листопада 2018 року в сумі 57 690,50 гривень. -стягнути з [PERSON] на її користь витрати пов`язані з наданням позивачу правової допомоги в розмірі 3700 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 грудня 2010 року по справі № 2-6082/2010 рік стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітніх дітей: сина, [PERSON] , [INFO] та доньки, [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн., тобто по 400 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з 19 листопада 2010 року і до повноліття [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] , потім у розмірі 400 грн. до повноліття [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] . Відповідач [PERSON] злісно ухиляється від сплати аліментів, постійно їх не сплачував в повному обсязі і тому має велику заборгованість. Так згідно розрахунку заборгованості від 19 листопада 2018 року, складеного старшим державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Березнюк А.В., згідно даних виконавчого провадження, а саме останнього розрахунку заборгованості по аліментам від 02 жовтня 2018 року, де борг по аліментам боржника, [PERSON] складає станом на 30.09.2018 року у сумі 57 690,50 грн. З огляду на положення статті 196 СК України розмір пені відповідача по несплаченим аліментам становить 593 091,74 грн. Незважаючи на те, що сума реальної неустойки (пені) складає 583 091,74 грн. відповідно до статті 196 СК України вона не може бути більше 100 відсотків заборгованості, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня просторочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, тобто у розмірі 57690, 50 грн. Звернула увагу суду на те, що відповідач має постійний дохід, має у власності нерухоме та рухоме майно, однак не має бажання допомагати позивачу утримувати виховувати неповнолітніх дітей, грубо порушуючи обов`язок утримувати дітей. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.12.2018 року по справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. 27.02.2019 року позивачем [PERSON] була надана уточнена позовна заява (а.с. 52-54). 04.03.2019 року відповідачем [PERSON] до суду був наданий відзив на позовну заяву (а.с. 55-56). 04.03.2019 року до суду представник позивача надав клопотання про витребування доказів (а.с. 62). Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.03.2019 року витребувано від старшого державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області розрахунок заборгованості по аліментам [PERSON] з урахуванням відповідних перерахувань відповідачем [PERSON] . На виконання ухвали суду про витребування доказів суду Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області був наданий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів. Представник позивача [PERSON] - адвокат Янков І.Д. підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов. Відповідач [PERSON] склав письмову заяву, відповідно до якої не заперечує проти задоволення позовних вимог відповідача. Справу просить розглянути за його відсутністю. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Матеріалами справи встановлено, що шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.09.2017 року № 495/6473/17. Після розірвання шлюбу відновлено дошлюбне прізвище - [PERSON] (а.с. 26). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] (а.с. 10,12). Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.12.2010 року стягнено з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн., тобто по 400 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з 19.11.2010 року і до повноліття [PERSON] , [INFO] року, тобто до [INFO] року, потім у розмірі 400 грн. до повноліття [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] року (а.с. 14-16). Відповідно до ч.1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином, фактично вказаною нормою права закріплено відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів і зі змісту цієї норми випливає, що визнання боржником наявності заборгованості зі сплати аліментів є визнанням неналежного виконання ним аліментних зобов`язань, що є підставою для стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. При цьому, передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. Відповідно до розрахунку заборгованості по виконанню виконавчого листа № 2-6082 від 08.02.2011 року, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 800 грн. щомісячно на утримання двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] здійсненого старшим державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] станом на 02.10.2018 року становить 57690,50 грн.(а.с. 28). Заборгованість по аліментам утворилась через несплату відповідачем своєчасно та в повному обсязі аліментів на утримання дітей. З урахуванням того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилося стягнення аліментів. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. З огляду на викладене сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів становить 583 091,74 грн., що відповідає розрахунку, який наданий представником позивача. Позивач [PERSON] із вказаним розрахунком погодилась, не заперечувала правильність його здійснення. Враховуючи те, що станом на 30.09.2018 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 57690,50 грн. та з огляду на положення статті 196 СК України, якою передбачено, що одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення неустройки (пені) за просторочення сплати аліментів є правомірними та такими, що підлягають задоволенню в цій частині. Суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині стягнення заборгованості з відповідача в сумі 57690,50 грн., з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів проводиться у Білгород-Дністровському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Позивач посилається на те, що відповідач не виконує рішення суду по сплаті аліментів, а тому просить стягнути з нього суму заборгованості по сплаті аліментів. Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що доводи позивача щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості по аліментам не відповідають обставинам справи та положенням закону. Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначається ст. 79-91, 194-197 СК України та статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження». У разі неможливості стягнення аліментів із заробітної плати чи інших доходів боржника протягом трьох місяців підряд, якщо боржник не працює і не одержує доходів, стягнення звертається на майно боржника. Розмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа повинен підрахувати розмір заборгованості по аліментах і повідомити про нього стягувача і боржника. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках. Спір щодо розміру заборгованості (не спір про стягнення заборгованості) із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 447 ЦПК). Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувались у зв`язку з розшуком платника аліментів, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. ( ч.2, 4 ст.194 СК України). Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а в разі спору - судом (ч.4 ст. 195 СК України). Виходячи зі змісту вищенаведених законодавчих норм, спір щодо розміру заборгованості за аліментами виникає між стороною виконавчого провадження (стягувачем та/чи боржником) і державним виконавцем, до компетенції якого законодавець відніс обчислення розміру заборгованості за аліментами. Стягнення заборгованості за аліментами за рішенням суду сімейне законодавство (ч.3 ст. 194 СК України) передбачає лише у випадку відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника (ст. 187 СК України). У даному випадку стягнення аліментів на утримання дитини відбувалося за рішенням суду. Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються за рішенням суду, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів. В рамках даної справи заявлені вимоги про стягнення заборгованості по сплаті аліментів. Дії державного виконавця, пов`язані із обчисленням розміру заборгованості із сплати аліментів та складенням відповідного розрахунку, в рамках даної справи не оскаржені. Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та Закону України «Про виконавче провадження» у контексті обставин даної справи, сам факт наявності у відповідача заборгованості по аліментам за вказаний період, обчисленої згідно з довідкою-розрахунком державного виконавця, розмір якої на час ухвалення цього рішення не оспорений ні стягувачем ні боржником у порядку, встановленому законом, не може бути прийнятий судом в якості підстав для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку за окремим рішенням суду. Адже права стягувача аліментів, в даному випадку це права [PERSON] , є захищеними в силу закону, оскільки виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у Білгород-Дністровському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області і обчислена державним виконавцем заборгованість підлягає стягненню у рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів, по сплаті яких і виникла ця заборгованість. За таких обставин, у суду немає підстав вважати порушеним право позивача на отримання заборгованості по аліментам у порядку, визначеному ст.194-195 СК України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», а тому правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні в цій частині. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн. У відповідності до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 3700 грн. (а.с. 22-23, 53). На підставі викладеного,

Outcome: partial