Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась із вищевказаним позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Не піклується про фізичний та психічний стан здоров`я дитини, не створює належних умов для її проживання, не здійснює обов`язок щодо сплати аліментів у присудженому судом розмірі. Ухвалою суду від 18.03.2020 позовна заява прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 10.09.2020 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні 17.12.2020 судом постановлено ухвалу про заочний порядок розгляду справи. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, пояснила суду, що позивач з відповідачем перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчук від 06.06.2013 року. Відповідач має заборгованість зі сплати аліментів. Дитину не відвідує, допомоги жодної не надає та не піклується про стан її здоров`я. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом установлено, що 11.02.2011 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №57 було зареєстровано шлюб між сторонами. Від цього шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. 06.06.2013 року рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука, яке набрало законної сили 18.06.2019 року, шлюб між сторонами було розірвано, місце проживання дитини визначено з матір`ю. Дитина, разом із позивачем проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, батько дитини за вказаною вище адресою не проживає та не приймає участі у вихованні дитини з 2012 року, що підтверджується актом, складеним за участю сусідів позивача. Дитина перебуває на утриманні позивача, вона займається його розумовим, фізичним, духовним та інтелектуальним розвитком. Суд зазначає, що згідно з довідкою-розрахунком від 05.12.2019 № 99255, наданою Автозаводським ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області, [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів, розмір якої станом на 01.12.2019 становить 27 376 грн. 67 коп. Згідно з інформацією від 27.11.2019 Кременчуцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №12, [PERSON] , 2011 року народження навчається в 2-Г класі. Батько [PERSON] жодного разу не відвідував батьківські збори, з класним керівником не спілкувався, навчанням та поведінкою доньки особисто не цікавився. Батьківські збори відвідує мати [PERSON] . Відповідно до інформації на ученицю 2-Г загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №12 [PERSON] виданої 02.12.2019 року, дівчинку виховує мама. Вона приділяє належну увагу вихованню доньки, цікавиться навчанням, допомагає досягти успіху, приймає активну участь у житті класу та школи. Відповідно до інформації КНМП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» м. Кременчука від 28.12.2019 року, дитина [PERSON] знаходиться на обліку в КНМП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» м. Кременчука. Декларація про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу заключено з лікарем-педіатром дільничним [PERSON] , під час останнього відвідування дитина знаходилась разом з матір`ю. Відповідно до довідки про тимчасову непрацездатність студента навчального закладу І-ІV рівнів акредитації, про хворобу, карантин і інші причини відсутності дитини, яка відвідує загальноосвітній навчальний заклад, дошкільний навчальний заклад [PERSON] , проводилось видалення аденоїдів. Лікуванням дочки повністю займалась лише матір. Згідно відповіді від 15.01.2020 року дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу №80 Кременчуцької міської ради Полтавської області за №01-14/№19 від 22.01.2020 року [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідувала даний дитячий садок у період з 01.09.2013 по 31.05.2018 та дитина проявила себе як добра, життєрадісна дівчинка. В дошкільний заклад приводили і забирали дитину мама, бабуся та дідусь. З батьком [PERSON] , [PERSON] , ніхто в дошкільному закладі не знайомий. Жодного разу він не відвідував дошкільного закладу. З висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, затвердженого Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 24.07.2020 №1057, яким встановлено доцільність позбавлення батьківських прав, вбачається, що при обстеженні житлово-побутових умов проживання сім`ї комісією встановлено: що родина проживає в двокімнатній квартирі. Сім`я складається із 4 осіб: мати, дитина, бабуся, дідусь. В помешканні створені належні та безпечні житлово-побутові умови для виховання, навчання та повноцінного розвитку малолітньої дитини. Крім того, у висновку зазначено, що, орган опіки та піклування Кременчуцької міської ради Полтавської області, враховуючи думку комісії з питань захисту прав дитини дійшов висновку, визначив доцільним позбавлення [PERSON] , 1980 р.н., батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , 2011 р.н. Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, сім`ї. За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд вказує, що у відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ст.150 СК України.). За змістом ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини ( ст.166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд наголошує, що у судовому засіданні підтверджені факти свідомого нехтування [PERSON] , своїх обов`язків по відношенню до свої доньки [PERSON] . Відповідач не піклується про фізичний, духовний розвиток неповнолітньої доньки вже тривалий час, не надає матеріальної підтримки дитині. Маючи реальну можливість змінити своє ставлення до дитини та почати виконувати свої батьківські обов`язки, нехтує ними. Відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, без поважних причин залишивши її без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно малолітньої дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У силу вимог ст. 77, 78 ЦПК України інших належних і допустимих доказів сторони суду не надали. Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що у ході розгляду справи встановлено беззаперечні докази свідомого, повного відсторонення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, а тому, суд вважає встановленим факт ухилення відповідача по справі [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї малолітньої доньки, що є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , а позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, а тому суд у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840 грн 80 коп.

Outcome: approved