Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Веселівського районного суду Запорізької області з позовом до ТОВ «Фінфорс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню де зазначила, що на початку березня 2021 року за місцем її проживання поштою надійшла Постанова про відкриття виконавчого провадження від 09.03.2021 року, постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 09.03.2021 року та постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 09.03.2021 року винесені приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Юрієм Анатолійовичем в рамках виконавчого провадження №64749390, відповідно до якої, на підставі Виконавчого напису №2501 виданого 23.02.2021р. приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною, з позивача належить стягнути на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованість в розмірі 15 422,40 гривень в порядку примусового виконання. Також 26\~березня 2021\~року за\~місцем роботи\~позивача до\~Комунального закладу\~«Новоолександрівський навчально\~-\~виховний комплекс\~«загальноосвітня школа\~І-ІІ\~ступенів -\~дошкільний навчальний\~заклад» Веселівської\~селищної ради\~(72205,\~Запорізька область,\~с. Новоолександрівка, пров. Шкільний, буд. 2) поштою надійшла Постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 15.03.2021 р. винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Юрієм Анатолійовичем в рамках виконавчого провадження № 64749390, відповідно до якої на підставі Виконавчого напису № 2501 виданого 23.02.2021р. приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною з позивача належить стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованість в розмірі 15422,40 гривень, для подальшого утримання боргу із заробітної плати. Враховуючи примусовий характер виконання згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження», постанова прийнята до примусового виконання за місцем роботи позивача, а тому місцем примусового виконання виконавчого напису є с. Новоолександрівка, Веселівського району Запорізької області. Як зазначив позивач, таким чином йому стало відомо про наявність вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною у відношенні нього 23.02.2021 р. виконавчого напису № 2501. Враховуючи ту обставину що у позивача відсутні будь які боргові зобов`язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» в тому числі такі які носять безспірний характер, то позивач вважає що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства і відповідно наявні підстави для визнання його таким що не підлягає виконанню. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач та треті особи у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомляли. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням положень ст.280 ЦПК України та думки представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення. У відповідності до ст. 281 ЦПК України судом винесена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною винесено у відношенні позивача 23.02.2021 р. виконавчий напис № 2501. Відповідно до якого з нього належить стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованість в розмірі 15422,40 гривень, для подальшого утримання боргу з його заробітної плати. Враховуючи примусовий характер виконання згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження», постанова прийнята до примусового виконання за місцем роботи позивача, а тому місцем примусового виконання виконавчого напису є смт с. Новоолександрівка, Веселівського району Запорізької області. Відповідно до ч.12 ст. 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання. \~ \~ \~ \~ Правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріуса регулюються Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання банком письмової вимоги боржнику про усунення порушень. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17. В свою чергу, в частині доведення суду доводів позивача щодо недотримання приватним нотаріусом умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, суд бере до уваги висновки Верховного Суду викладені у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) у якій суд дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічний правовий висновок містить постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати від 15.04.2020 р. у цивільній справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18). Отже, наявність чи відсутність безспірного боргу та порушення порядку вчинення виконавчого напису нотаріусом може бути встановлена на підставі документів, яких вчинявся виконавчий напис, що є предметом спору за цим позовом. Ці документи знаходяться у приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Головкіної Яни Вікторівни і особистий доступ позивача до них є обмеженим, а відтак ним в рамках підготовчого засідання у справі було заявлено клопотання про витребування копій цих документів судом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні докази: - Копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.03.2021 р. із супровідним листом, копія постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 09.03.2021 р. із супровідним листом, копія постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 09.03.2021 р. із супровідним листом та копія постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 15.03.2021 р винесені приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Юрієм Анатолійовичем в рамках виконавчого провадження № 64749390. Оригінали постанов знаходяться в матеріалах виконавчого провадження № 64749390, які знаходиться у провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Юрія Анатолійовича (02094 м. Київ вул. Юрія Поправки, буд. 6 оф.16). - Копії документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 2501 від 23.02.2021 р.., що видав приватний нотаріус ОРНО Головкіна Я.В. (дані письмові докази наявні у приватного нотаріуса ОРНО Головкіної Я.В. ( [ADDRESS] ). На виконання вимог п.10 ч.3 ст. 175 ЦПК України Позивач, підтвердив, що у провадженні судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спори, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору, що є предметом розгляду у даній справі. Як встановлено в судовому засіданні, що ніякої письмової вимоги від відповідача щодо сплати заборгованості за кредитним договором позивач взагалі не отримував. Вищенаведене підтверджує про відсутність безспірності при вчиненні виконавчого напису нотаріусом. На підставі викладеного,

Outcome: approved