Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Старобільської районної державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька. В обґрунтування свого позову посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], шлюб між ними розірвано 18.12.2007р. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. У звязку з тимчасовою окупацією території України вона була змушена виїхати з м.Красний Луч Луганської області. На теперішній час вона має ще одного сина [PERSON], 20.09.2014р.н. Її син [PERSON], 21.06.2006р.н. проживає разом з нею у м.Суми, вона матеріально утримує його та належним чином піклується про його здоровя, духовний, фізичний та моральний розвиток. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні дитини не приймав, розвитком дитини не цікавиться, матеріальну допомогу надавав у вигляді аліментів до серпня 2014 року, безпідставно чинить перешкоди у виїзду дитини за кордон, відмовляється надавати дозвіл для виїзду до РФ, де проживає її теперішній чоловік, та для відпочинку та оздоровлення дитини. Син часто хворіє застудними захворюваннями, має потребу у періодичному перебуванні на морі, виїзд дитини за кордон сприятиме розширенню його світогляду та добре позначиться на його розвитку. Не зважаючи на це відповідач безпідставно не надає дозвіл на виїзд дитини за кордон, вимагає за це нотаріально засвідченої відмови від аліментів. У звязку з чим просила надати їй дозвіл на виїзд [PERSON], 21.06.2006р.н., за кордон без дозволу батька [PERSON], до повноліття дитини, та дозволити їй або її офіційному представникові без згоди [PERSON] оформлювати документи для виїзду [PERSON] за кордон. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся через оголошення у пресі відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, до початку судового засідання надала заяву, у якій у повному обсязі підтримувала позовні вимоги, просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представники третіх осіб служби у справах дітей Сумської обласної державної адміністрації, служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації, залучені до участі у справі з ініціативи суду, у судове засіданні не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. У звязку з чим відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивачки, представників третіх осіб служби у справах дітей Сумської обласної державної адміністрації, служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації. 18 червня 2015 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У судовому засіданні представник третьої особи служби у справах дітей Старобільської районної державної адміністрації [PERSON] вважала за необхідне прийняти рішення відповідно до вимог закону. Вислухавши представника 3-ї особи [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.8) [PERSON] народився 21 червня 2006 року та його батьком є [PERSON], а матірю [PERSON]. Відповідно до копії нотаріально засвідченої заяви (а.с.11) [PERSON] надавав згоду на тимчасовий виїзд за кордон його малолітнього сина [PERSON], 21.06.2006р.н.. на період з 19.06.2014р. до 31.12.2014р. у супроводі його матері [PERSON] Згідно копії довідки від 15.10.2014р. про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України (а.с.12) [PERSON], 21.09.1983р.н., яка раніше проживала у [INFO], перемістилась разом з [PERSON], 21.06.2006р.н., та [PERSON], 20.09.2014р. у м.Суми. Згідно копії акту про обстеження умов проживання від 04.06.2015р. (а.с.31-32) службою у справах дітей Сумської ОДА проведено обстеження умов проживання [PERSON], [PERSON], 21.06.2006р.н. та [PERSON], 20.09.2014р.н., які проживають у м.Суми, квартира має центральне опалення, газову колонку, водопостачання та водовідведення, добрі умови для проживання та відпочинку, для виховання та розвитку дитини створено умови дитяче ліжко, колиска, диван, стіл, компютер, дитячі приналежності, холодильник, мультиварка, пральна машина, стосунки у сімї доброзичливі, нарікань від сусідів немає, [PERSON] належним чином виконує батьківські обовязки, на час обстеження діти були за вказаною адресою, у доброму стані, доглянуті, чисті, у доброму настрої. На підставі п. 2 ст. 4 Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», № 57 від 27 січня 1995 року, виїзд з України громадян, які не досягли 16- річного віку, в супроводі одного з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків здійснюється у разі предявлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу другого з батьків. Згідно із п.п. 2-4 п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду із України та вїзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ дитині видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки, або до досягнення нею 18-річного віку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, а тому на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Крім того, згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи викладене, з метою повного захисту прав і інтересів малолітнього [PERSON], 21.06.2006р.н., суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. При постановленні цього рішення суд також враховує, що відповідачем не було надано жодних заперечень проти позову, а так само і доказів, які б унеможливлювали надання малолітньому [PERSON] дозволу на виїзд за кордон. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60грн., сплачений нею при поданні позову, а також понесені позивачкою витрати на правову допомогу у сумі 300грн., а всього у розмірі 543 гривні 60 копійок. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути витрати на розміщення у пресі оголошення про судовий виклик у сумі 420 гривень. Підстав для допущення рішення до негайного виконання суд не вбачає.

Outcome: approved