Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення наслідків незаконного перепланування квартири, приведення території земельної ділянки в належний стан та стягнення моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно до ордера на приватизацію від 08.12.2000 року та свідоцтва на право власності від 18.12.2001 року [PERSON] є власницею квартири за адресою: [ADDRESS]. З квітня 2013 року відповідачкою [PERSON], в квартирі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], почалося незаконне перепланування, а саме, відповідачка демонтувала перегородку між вбиральнею та ванною кімнатою, яка є несучою. Також відповідачкою було закладено центральний вхід до своєї квартири і з іншої сторони будинку демонтовано перегородку яка є несучою, та зроблено центральний вхід до квартири під вікнами позивачки. Також відповідачкою було порушено ст.373-376 ЦК України, а саме: під вікнами будинку де раніше були зелені насадження, [PERSON] самовільно, без дозволу була заасфальтована частина земельної ділянки для більш комфортного підходу до незаконно створеного центрального входу, що викликало у позивачки певні незручності. В зв'язку зі своєю незгодою, а також тому, що позивач переймається за своє життя та здоров'я, вона вимушена була звертатись с запитами та скаргами до місцевих органів влади з приводу перепланування сусідньої квартири, але згідно наданих відповідей позивачці рекомендовано звернутися до суду, а також надано роз'яснення щодо відсутності у відповідачки жодних дозвільних документів на переобладнання квартири. За законом перепланування - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який проводиться на підставі спеціально затвердженої та погодженої проектної документації, при якому змінюються розміри і фізичні параметри приміщення. При цьому може бути здійснено демонтаж перегородок, які не є несучими, або облаштування у них прорізів і проходів раніше не передбачених. При цьому за законом дозволено: - збільшення площі житлових кімнат на рахунок площі коридорів і допоміжних приміщень; - об'єднання між собою суміжних приміщень, якщо це не зачіпає несучі конструкції. Під виглядом перепланування даної квартири відповідачка робе реконструкцію будинку, тобто зносяться стіни, що несуть. Зміни в конструкціях, що несуть, без попереднього огляду і розрахунків фахівців можуть привести конструкцію в негативний стан і спричинити обвалення всієї будівлі. Позивач вважає це не просто порушенням з боку відповідачки Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, а злочином проти життя, здоров'я людей і їх майна. Відповідно до ч.2 ст.383 ЦК України «Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку». Згідно до ст. 152 ЖК України «Переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів». Відповідно до п.1.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій №76 від 17.05.2005 року регулюються умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, житлових і нежитлових приміщень в житлових будинках. Так, відповідно до 1.4.1 Правил «Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства». Згідно до п.1.4.4 Правил «Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається». На підставі п.1.4.6 Правил «власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. У разі, якщо самовільне перепланування або переобладнання приводить до погіршення технічного стану жилого будинку в цілому та порушуються права інших споживачів, зазначені роботи виконуються виконавцем послуг, питання відшкодування вартості цих робіт власником, наймачем (орендарем) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення вирішується у судовому порядку». Відповідно до ч.3 ст.100 ЖК України та п.п. 1.4.6 Правил № 76 «Якщо перепланування здійснене з порушенням норм і правил, що може привести до загрози життю, здоров'я мешканців будинку, цілісності будинку і коммунікаций, то власник буде зобов'язаний відновити той стан, який існував до перепланування, за свій рахунок». У зв'язку із переліченими неправомірними діями зі сторони відповідачки позивач зазнала значної моральної шкоди, яка виразилася в емоційних та душевних стражданнях та хвилюваннях. Своїми неправомірними діями відповідачка змусила позивачку переживати і морально страждати. Внаслідок протиправної поведінки відповідачки позивач на деякий час була позбавлена можливості реалізувати свої уподобання та бажання, як звичайна людина, яка вела досить енергійний спосіб життя, що викликало у неї моральні страждання. У зв'язку з цією ситуацією позивач постійно відчуває небезпеку та хвилюється за своє життя та здоров'я, це негативно позначилося на її психічному стані, змушує її весь час сильно нервувати і переживати. Крім цього, протиправні дії відповідачки спричинили порушення звичного життєвого укладу позивача, тому, що у неї з'явилася необхідність відстоювати свої права у судовому порядку, витрачати на це багато свого часу. Відшкодування заподіяної моральної шкоди, позивач визначає у сумі 20000 гривень. Ця сума обумовлена глибиною душевних страждань, значним погіршенням внаслідок цих страждань стану здоров'я та необхідністю захищати позивачем свої права у судовому порядку. Вона була змушена прикладати додаткових зусиль для організації та налагодження звичайного режиму життя. На підставі вищевикладеного позивач [PERSON] просить зобов'язати [PERSON] яка мешкає за адресою: [ADDRESS], усунути наслідки незаконного перепланування квартири за адресою: [ADDRESS], а саме: закрити незаконний вхід до приміщення, відновити попереднє становище шляхом встановлення несучої стіни між вбиральнею та ванною кімнатою, зняти асфальтне покриття та озеленити земельну ділянку. А також позивач просить стягнути на свою користь, грошові кошти на відшкодування моральної шкоди у сумі 20000 гривень та судові витрати покласти на відповідача. Представник відповідача подав заперечення на позовну заяву в якому зазначив, що відповідно до Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про регулювання містобудівної діяльності» контроль за забудовою в населених пунктах покладено на органи місцевого самоврядування та Державну архітектурно - будівельну інспекцію України. Відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України затвердженого Указом Президента України від 8 квітня 2011 року N 439/2011 Держархбудінспекція України, окрім іншого проводить перевірки дотримання суб'єктами у сфері житлово-комунального господарства правил і норм технічної експлуатації житлових будинків, користування прибудинковими територіями та правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків. Перевіркою Інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю у Дніпропетровській області, яка була проведена за колективним зверненням від 16.07.2013 року, встановлено, що за вказаною адресою розпочаті будівельні роботи з реконструкції. На момент проведення перевірки виконано роботи з улаштування окремого виходу шляхом встановлення дверей з ролетою, замість віконного отвору з боку фасаду будинку, що виходить на вулицю Миру. Також закладено вхідні двері з боку під'їзду. Перевіркою встановлено, що зазначені роботи були виконані самовільно, у зв'язку з чим на власницю складені протоколи про адміністративне правопорушення та надано приписи про зупинення будівельних робіт і усунення даних порушень. Таким чином Держархбудінспекція в особі Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, у межах наданих їй законом повноважень, провела перевірку та не виявила у даній квартирі демонтажа несучої перегородки між вбиральнею та ванною кімнатою, про що стверджує позивач. Жодних доказів демонтажа будь-якої несучої стіни відповідачем позивач не надала і не могла надати, оскільки ніяких робіт окрім зазначених у відповіді Держархбудінспекції на колективне звернення від 16.07.2013 року у даній квартирі не виконувалось. Доречі вхідні двері з боку під'їзду «закладено» не цеглою, а лише закрито листом гіпсокартону. Тоді як позивач у якості одного з основних обгрунтувань позову посилається саме на знесення несучої перегородки. Встановлені двері з ролетою замість віконного отвору з боку фасаду будинку, жодним чином не зачіпають прав позивача, оскільки право потрапляти до власної квартири на свій вибір, через двері або навіть через віконний отвір є невід'ємним правом відповідача, як власника даної квартири. Крім того, відповідно до технічного висновку експерта з технічного обслуговування будівель і споруд ПП «Архітектурне бюро «Крамаров тектонік групп» (Державна ліцензія АВ №591084). а саме п. 7.2 переобладнання даної квартири можливе, оскільки внутрішні перегородки є не несучими; влаштування дверного отвору з віконного у зовнішній несучій стіні по осі Б можливе за умови демонтажу підвіконної частини і не перевищення його ширини, а також посилення його металічними конструкціями. Відповідно до висновку «Проектної пропозиції для переобладнання нежилого приміщення» даної квартири, розробленому ПП [PERSON] 25.03.2013 року і узгодженого для подальшої розробки Головним архітектором Спиедьниківської районного державної адміністрації, ця пропозиція є підставою для виконання проекту переобладнання даної квартири під магазин з облаштуванням вхідного тамбуру, крильця та пандусу з майданчиком. Проте на даний час за приписами Держархбудінспекції дані роботи відповідачем добровільно зупинені і не виконуються. Згідно Закону України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. Відповідно до положення Держархбудінспекція України також проводить перевірки дотримання суб'єктами у сфері житлово-комунального господарства державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою, за винятком контролю у сфері квітково-декоративного насінництва. Позивач, посилаючись на те. що [PERSON] заасфальтувала частину земельної ділянки під вікнами будинку просить суд зобов'язати її зняти асфальтне покриття та озеленити земельну ділянку. Проте тією ж перевіркою Держархбудінспекції встановлена відсутність будь-яких інших перепланувань та виконання робіт не зазначених у листі-відповіді. Таким чином, оскільки дані роботи не виконувались відповідачем [PERSON] і немає доказів що вони взагалі будь-ким виконувались, дана вимога позивача є безпідставною. Стягнення моральної шкоди у сумі 20 000 гривень є похідною вимогою від попередніх двох. Як вбачається з вищевикладеного [PERSON] не порушувала права позивача, тому і не завдавала своїми діями моральної шкоди останній. Доводи щодо спричинення моральної шкоди є надуманими, не підтверджені жодним доказом, а тому безпідставні. Окремий подив викликає сума заявленої моральної шкоди а також посилання на побоювання за своє життя і здоров'я та необхідність у зв'язку з цим захищати свої права у судовому порядку. Кожна звичайна людина переймається своїм життям та здоров'ям, включаючи і відповідача, проти якої позивач доречі неоднократно допускала погрози життю та здоров'ю зі свого боку, що підтверджено висновками дільничого інспектора Синельниківського МВ, копії яких були надані суду. Проте [PERSON] ніякими своїми діями не давала позивачу жодного приводу перейматися цими питаннями. На підставі вищевикладеного представник відповідача просить у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про усунення наслідків незаконного перепланування та стягнення моральної шкоди - відмовити повністю. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідачка в останнє судове засідання не з'явилася, але раніше пояснювала, що позовні вимоги не визнає. Також зазначила, що зараз в квартирі вона нічого не робить, оскільки має намір її продати. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та просив у їх задоволенні відмовити. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона також проживає в будинку за адресою: [ADDRESS], і їй відомо, що відповідачка вивела вихід із своєї квартири через вікно та заклала двері. Що було зроблено в середині квартири їй невідомо. Вона не бажає, щоб відповідачка переобладнувала свою квартиру під магазин, оскільки не хоче, щоб магазин був в будинку. Раніше вона надала згоду на переобладнання квартири, однак зараз цього не бажає. Можливо, що в будинку від дії відповідачки з'явиться тріщина. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала показання, які аналогічні показанням свідка [PERSON] Таким чином, суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести суду обставини, якими вони обґрунтовують свої вимоги чи заперечення проти позову. В порушення зазначених вимог позивачка не надала суду жодного доказу в обґрунтування своїх позовних вимог, що не дає суду можливості встановити обставини, викладені у позовній заяві та ухвалити судове рішення, спираючись лише на припущення. Так, позивачка посилається на те, що відповідачка у своїй квартирі відповідачка демонтувала перегородку між вбиральнею та ванною кімнатою, яка є несучою. Однак жодного доказу в обґрунтування своїх вимог та доведення цієї обставини позивачкою суду не надано, тоді як представником відповідача цей факт заперечується. Крім того, як вбачається з наданої представником відповідача копії технічного висновку експерта з технічного обслуговування будівель і споруд ПП «Архітектурне бюро «Крамаров тектонік групп» (Державна ліцензія АВ №591084) переобладнання даної квартири можливе, оскільки внутрішні перегородки є не несучими, що свідчить про недоведеність посилань позивачки на знесення відповідачкою несучої перегородки, що загрожує життю і здоров'ю громадян. Що стосується посилань позивачки на закладення відповідачкою центрального входу до своєї квартири та демонтування з іншої сторони будинку перегородки, яка є несучою, та створення центрального входу до квартири під вікнами позивачки, то згідно технічного висновку експерта з технічного обслуговування будівель і споруд ПП «Архітектурне бюро «Крамаров тектонік групп» (Державна ліцензія АВ №591084) влаштування дверного отвору з віконного у зовнішній несучій стіні по осі Б можливе за умови демонтажу підвіконної частини і не перевищення його ширини, а також посилення його металічними конструкціями. Із зазначеного випливає, що такими діями відповідачка не могла порушити цілісність несучої стіни житлового будинку та поставити під загрозу життя і здоров'я громадян. Факт самовільного заасфальтування відповідачкою частини земельної ділянки в суді не доведений, оскільки відповідачка та її представник проти даних обставин заперечували, а позивачка жодного доказу з цього приводу суду не надала. У відповідності до ч.2 ст.383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Отже, у разі звернення фізичної особи до суду з зазначеним позовом, остання повинна довести суду факт порушення її прав внаслідок здійснених змін у квартирі. Із показань позивачки та допитаних у судовому засіданні свідків вбачається, що вони не бажають, щоб в будинку був магазин, однак жодних їх прав діями відповідачки не порушено, у зв'язку з чим позовні вимоги є безпідставними. Таким чином, суд не вважає наявність фактів, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачкою судові витрати по справі стягненню з відповідачки не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed