Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування вимог вказав, що вона є власником житла, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. 26 січня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON]. 19 травня 2008 року, за її згодою, вона як власник квартири, зареєструвала в квартирі свого чоловіка. Від сумісного життя, у них 20 червня 2007 року народилась донька [PERSON], яка також була зареєстрована в вказаній квартирі. Сімейно шлюбні відносини з відповідачем не склалось,08 грудня 2014 року він забрав свої особисті речі, пішов з сімї, переїхав на постійне місце мешкання в м. Павлоград. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27 липня 2015 року, шлюб між ними був розірвано. З вказаного часу відповідача в квартирі не проживає. На прохання позивача, приїхати в місто Кривий Ріг та знятися з реєстрації, відмовляється. Весь цей час позивач сплачує комунальні послуги в повному обсязі, відповідач ніякої матеріальної допомоги на оплату вказаних послуг не надає. Реєстрація відповідача унеможливує оформлення субсидії. Тому за захистом порушених прав власника вона змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності, про що подала заяву. Відповідач [PERSON] про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суду не повідомив. Представник третьої особи виконкому районної у місті ради [PERSON] просила розглядати справу за її відсутності, прийняти рішення згідно чинного законодавства, про що подала заяву. Суд вважає можливим розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 12 серпня 2005 року, який укладений між [PERSON] та [PERSON], та посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] і зареєстрований у реєстрі за №4597, [PERSON] на праві приватної власності належить трьохкімнатна квартира №33 загальною площею 80,7 кв.м. та житловою площею 45,6 кв.м., яка розташована на другому поверсі чотирьох пятиповерхового житлового будинку №1 по вул.. Симбірцева в м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Право власності зареєстровано 13 вересня 2005 року у КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» за реєстровим номером 11598898, номер запису 12750 в книзі 40-250, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 січня 2007 року в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №35. Відповідно довідки№4 від 08.09.2016 відповідач [PERSON] був зареєстрований за адресою [INFO], 19 травня 2008 року. Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.07.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно акту від 07.09.2016, [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає з 08 грудня 2014 року, вказаний акт підписаний трьома свідками [PERSON], [PERSON], [PERSON] та посвідчений технічним директором ТзОВ « Керуюча компанія ДОМ.КОМ» [PERSON] Відповідно до ст. 317 Цивільного Кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1,2 ст. 319 ЦК\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.\~\~Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Добровільно знятися з реєстраційного обліку у будинку 1, квартирі 33 по вул. Симбірцева м. Кривому Розі, відповідач не бажає, про що свідчить той факт, що він тривалий час ніяких засобів по даному питанню не прийняли, в квартирі не мешкає. Таким чином, відповідач не тільки перешкоджає володіти та розпоряджатися квартирою, але позивач ще повинен сплачувати за них комунальні платежі. Ніякого права на дану квартиру [PERSON] не має, тому що він не є власником квартири або її частки. Згідно\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~\~\~\~ На підставі\~ст. 150 ЖК України, громадяни які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом при відсутності члена сім'ї без поважної причини більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є законними та обґрунтованими, та такими що підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved