Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, мотивуючи вимоги наступним. У позовній заяві зазначено, що 30.01.2019 позивач уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. З серпня 2020 року фактичні шлюбнф відносини між сторонами по справі припинені. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує державну допомогу на утримання дитини, проте цих коштів катастрофічно не вистачає. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Однак, відповідач ухиляється від вказаного обов`язку по утриманню дружини, матеріальної допомоги не надає, не приймає участі у забезпеченні потреб дружини та дитини, хоча має таку можливість, є здоровою працездатною особою. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини, у розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином трьох років. 20 травня 2021 року на підставі ухвали суду з метою виконання вимог частини 1статті 189 Цивільного процесуального кодексу України розпочато підготовче провадження у справі, розгляд якої здійснюється у загальному порядку. 09 липня 2021 року на підставі ухвали суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву, в якій просила здійснити розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та наполягає на його задоволенні, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, але в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заперечення та відзив до суду не надав. У зв`язку з такими обставинами та зі згоди позивача судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до ст.ст. 279-281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наведені докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналіз вказаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15 та від 16 серпня 2017 року у справі №6-1111цс17. Оцінивши надані по справі докази, судом встановлено, що між сторонами по справі було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 30.01.2019. Разом із тим, як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.12.2020, від шлюбу сторони мають сина, [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №1038. Дитина проживає разом з позивачем по справі та перебуває на її утриманні, що підтверджується відповідними довідками. Позивач не працює, не має прибутку, оскільки доглядає дитину, потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Тоді як відповідач є працездатною особою, фізично здоровий, тому має можливість надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення аліментів суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини майнового і сімейного стану відповідача, а також положення ч. 1 ст. 80 СК України, згідно з якими аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі, і визначає аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, тобто з 18 березня 2021 року. Відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 141 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дружини за один місяць згідно із положеннями статті 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved