overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків по утриманню та вихованню сина. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги позивача підтримала із мотивів, викладених у позові. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення в пресі, однак до суду не зявився і не повідомив про причини своєї неявки. Прокурор Теребовлянського району позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позові, просить їх задовольнити. Третя особа служба у справах дітей Теребовлянської РДА у судовому засіданні позов про позбавлення відповідача батьківських прав підтримує із підстав, викладених у позові та у висновку органу опіки та піклування райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його сина [PERSON] Неповнолітня дитина [PERSON] у судовому засіданні висловив свою думку про позбавлення його батька [PERSON] батьківських прав, оскільки останній не займається його вихованням та не утримує його. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про його народження серії\~ І ИД № 007043,\~ виданого\~ 10 квітня 2001 року Могильницькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області. Відповідно до висновку органу опіки і піклування Теребовлянської районної державної адміністрації від 25 лютого 2015 року вказаний орган вважає за доцільне позбавити [PERSON], [INFO], його батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини [PERSON], оскільки він не займається вихованням дитини. Зі змісту довідки Старомогильницької ЗОШ І-ІІ ст. Теребовлянського району від 5 лютого 2015 року вбачається, що [PERSON], батько учня [INFO], дитину не відвідує, не цікавиться його успішністю, не приймає участі у його вихованні. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, ст.12 Закону України Про охорону дитинства батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови\~ для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України встановлено, що\~ мати, батько можуть бути позбавлені\~ судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. За наведених обставин, приймаючи до уваги інтереси неповнолітньої дитини, необхідність забезпечення умов для її нормального виховання та розвитку, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] до [PERSON] слід задовольнити повністю та позбавити останнього батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2002 року, актовий запис № 351, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає із позивачкою. З 15 серпня 2011 р. між сторонами припинено спільне проживання через несумісність характерів. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивач вважає, що зберегти їх сім*ю неможливо та просить розірвати шлюб з відповідачем, залишивши за нею право іменуватись шлюбним прізвищем. У судове засідання позивач [PERSON] не з*явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с. 17). Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 128, 130 ЦПК України, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 28, 34). За таких обставин зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З*ясувавши позицію позивача, дослідивши докази у справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 25 вересня 2002 року зареєстрували шлюб (а.с. 2), від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] Дар*ю Сергіївну, 14 лютого 2003 р.н (а.с.2), яка проживає із позивачкою. Шлюбно-сімейні відносини, спільне проживання та ведення спільного сумісного господарства між сторонами припинено з 15 серпня 2011 р. через несумісність характерів. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тривалість припинення шлюбно-сімейних відносин, думку позивачки про неможливість досягнення примирення, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї суперечить інтересам позивача, інтересам дитини сторін, що мають істотне значення. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору у сумі 704,80 грн. в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову покликається на те, що 26.11.2005 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Залізничному відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис за №320. В шлюбі в них народилась донька - [PERSON], [INFO], яка проживає із позивачкою. Спільне життя між ними не склалось, оскільки є різними людьми, з різними поглядами на життя, втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Спільного господарства не ведуть, оскільки з червня 2014 року проживають окремо. Враховуючи вищенаведене, просить позов задоволити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила позов задоволити. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Просив позов задоволити. Відповідач у судове засіданні не з'явився, однак подав до суду заяву про визнання позову та просив проводити розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 26 листопада 2005 року зареєстрували шлюб у Залізничному відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис за №320./а.с.4/. В шлюбі в них народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження./а.с.7/. Як з'ясовано у судовому засіданні з червня 2014 року [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, оскільки спільне життя між ними не склалось, відтак спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини фактично припинилися. Почуття поваги та любові між ними втрачені, примирення неможливе. Враховуючи вищевказане, та те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Крім того, у відповідності до ч.2 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просила розірвати шлюб, який зареєстрований між нею та відповідачем з підстав відсутності можливості подальшого спільного проживання та неможливості його збереження у зв'язку із тим, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння і вони мають різні погляди на життя. Позивач звернувся до суду із заявою про відмову від позовних вимог та закриття провадження у справі, вказала, що наслідки відмови від позову їй відомі та зрозумілі. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти відмови позивача від позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Пунктом 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. У відповідності до 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору. З огляду на викладене, зважаючи на те, що судом не встановлено, що дії позивача не суперечать його інтересам, суд вважає можливим задовольнити заяву про відмову від позовних вимог та закрити провадження у справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду із позовом до відповідача, [PERSON] , про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем з підстав припинення шлюбних відносин. В обґрунтування позову зазначає, що між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб 16.08.2008року, від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] . Спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Строк для примирення просить не надавати. Ухвалою суду від 06.12.2019 року провадження у справі було відкрито. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, представник позивача надавав заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, провести розгляд справи без участі позивача., Відповідач, в підготовче судове засідання не з`явився, повідомлявся судом належними чином, надав заяву, у якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає, зазначає, що строку для примирення не потрібен. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.08.2008 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON] [INFO] . Спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя та з урахуванням того, що відповідач визнав позов про розірвання шлюбу у повному обсязі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду із позовом до відповідача, [PERSON] , про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем з підстав припинення шлюбних відносин. В обґрунтування позову зазначає, що між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб 20.01.2012року, від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] . Спільне життя не склалось, шлбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 03.12..2019 року провадження у справі було відкрито. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, представник позивача надала заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, провести розгляд справи без участі позивача, зазначає, що строк для примирення їй не потрібен. Відповідач, в підготовче судове засідання не з`явився, повідомлявся судом належними чином, надав заяву, у якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає, зазначає, що строку для примирення не потрібен. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.01.2012 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON] [INFO] . Спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя та з урахуванням того, що відповідач визнав позов про розірвання шлюбу у повному обсязі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований між нею та відповідачем з підстав відсутності можливості подальшого спільного проживання та неможливості його збереження у зв'язку із тим, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння і вони мають різні погляди на життя. 26.09.2018 року позивач звернувся до суду із заявою про відмову від позовних вимог та закриття провадження у справі, вказала, що наслідки відмови від позову їй відомі та зрозумілі. Учасники в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи судом повідомлялись. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Пунктом 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Статтею 256 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору. З огляду на викладене, зважаючи на те, що судом не встановлено, що дії позивача не суперечать його інтересам, суд вважає можливим задовольнити заяву про відмову від позовних вимог та закрити провадження у справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 листопада 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 листопада 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому. Позов мотивує тим, що сімейні відносини між сторонами погіршились, вони спільного господарства не ведуть, сімейних відносин не підтримують. За час перебування в шлюбі в них народились діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Позивач вважає, що сім»я існує лише формально, тому просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним мотивам позову, просила позов задоволити. Відповідач у судове засідання не з'явився. суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. На підставі ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.4), шлюб позивача та відповідача був зареєстрований 08 листопада 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, про що було зроблено актовий запис №2448.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 жовтня 2005 року Личаківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 жовтня 2005 року Личаківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Позов мотивує тим, що сімейні відносини між сторонами погіршились ,спільного господарства не ведуть, сімейних відносин не підтримують. Всі спроби зберегти сім'ю не примирили подружжя. Позивач стверджує, що сім'я існує лише формально, тому вважає, що шлюб слід розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала із аналогічних мотивів, просила суд такий задоволити. Відповідач [PERSON] позов заперечив та пояснив, що збереження сім'ї є можливим, незважаючи на непорозуміння, які виникають в сім»ї. Просив в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. На підставі ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.4) шлюб позивача та відповідача був зареєстрований 22.10.2005 року Личаківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. В шлюбу в позивач та відповідача народились діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які на даний час є неповнолітніми. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд повинен з'ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взяти до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд прийшов до висновку, що причин для пред'явлення позову про розірвання шлюбу немає, оскільки розлади між сторонами мають тимчасовий характер, мають на утриманні двох неповнолітніх дітей а тому немає підстав вважати, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них. У зв'язку з цим, у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.03.1990 року він уклав шлюб з відповідачем зареєстрований у РАГС Новотроїцького району Херсонської області. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сім'ї є те, що він з відповідачем мають різні погляди на життя, часто виникають сварки, непорозуміння, втратили почуття любові та поваги, сім'я фактично розпалась, і існує формально. Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просить суд задовольнити позовні вимоги та слухати справу у його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву в якій просить слухати справу у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дані правовідносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст. 105 ч. 3, 110 ч. 1, 112, 115 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких за заявою одного із подружжя за наявності підстав, шлюб може бути розірваний у судовому порядку. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, відповідача суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач категорично вказує, що подальше спільне життя неможливе, сім'я фактично розпалась. Збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сукупність наведених доказів приводить суд до висновку що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, згідно ст. 110-112, 115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved