Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Ворошиловської районної у м. Донецьку ради, КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» про виділ в натурі частки майна та визнання права власності, посилаючись на наступне. На підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] 19.03.2013 року за реєстровим №792, [PERSON] на праві приватної власності належить 18/100 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до відомостей, що містяться у договорі, зазначене домоволодіння складається з житлового будинку літ. А-2, житловою площею 178,1 кв.м., загальною площею 310,5 кв.м., житлового будинку літ. Б-1, житловою площею 52,9 кв.м., загальною площею 75,6 кв.м., житлової прибудови Б' 1, житловою площею 14,1 кв.м., загальною площею 14,1 кв.м., сараю тес В, сараю тес Д, убиральні У, сараю З, сараю тес К, зливної ями С, воріт № 1. Відповідно до порядку користування домоволодінням, який склався між усіма співвласниками домоволодіння, фактично у власності позивачки перебувають приміщення, що входять до складу квартири № 3, та сарай літ. Д. Згідно із технічним паспортом, виконаним КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» 29.03.2013 року, житловий [ADDRESS] має загальну площу 45,9 кв.м., житлову площу 31,2 кв.м. та складається з кухні - 6,1 кв.м., житлових кімнат площею 11,5 кв.м., 7,3 кв.м., 12,4 кв.м., ванної 4,8 кв.м., коридору 3,8 кв.м. В зв'язку з тим, що коло усіх співвласників домоволодіння їй невідоме і зазначену інформацію вона не має змоги отримати, вона фактично позбавлена можливості користуватися належним їй нерухомим майном, оскільки без згоди усіх співвласників вона не може зареєструвати за зазначеною адресою свого чоловіка. Також зазначена обставина не дає їй можливості здійснити виділ належної їй частки домоволодіння в натурі у нотаріуса. Відповідно до експертного будівельно-технічного дослідження №19/14, виконаного 08.04.2014 року судовим експертом Вовк Є.Ю., існує технічна можливість виділу в натурі 18/100 частин домоволодіння [ADDRESS], до яких будуть входити: частини житлового будинку літ.А-2, а саме житлові кімнати площею 11,5 кв.м., 7,3 кв.м., 12,4 кв., ванна кімната 4,8 кв.м., частини підвалу: ? приміщення №1 - 4,3 кв.м., ? приміщення №1 - 6,0 кв.м.; прибудова літ. а - коридор 3,8 кв.м.; прибудова літ. а1- кухня 6,1 кв.м., сарай літ. Д, льох літ. д. Просила суд визнати за [PERSON] право власності на льох літ. д, ? частину приміщення 1 площею 4,3 кв.м., ? частину приміщення 2 площею 6,0 кв.м. які знаходяться у підвальному поверсі житлового будинку літ.А-2, розташовані в домоволодінні за адресою [ADDRESS], виділити позивачці [PERSON] в натурі 18/100 частин домоволодіння [ADDRESS], розташовані в житловому будинку літ. А-2 з прибудовами а, а1 загальною площею 45,9 кв.м, припинивши право спільної часткової власності на зазначене нерухоме майно. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, та просила їх задовольнити з підстав, які викладені у позовній заяві. Відповідачі в судове зсідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Згідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідачі були повідомлені про слухання справи, не сповістили суд про причини своєї відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини. На підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] 19.03.2013 року за реєстровим №792, [PERSON] на праві приватної власності належить 18/100 частин домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до відомостей, що містяться у договорі, зазначене домоволодіння складається з житлового будинку літ. А-2, житловою площею 178,1 кв.м., загальною площею 310,5 кв.м., житлового будинку літ. Б-1, житловою площею 52,9 кв.м., загальною площею 75,6 кв.м., житлової прибудови Б' 1, житловою площею 14,1 кв.м., загальною площею 14,1 кв.м., сараю тес В, сараю тес Д, убиральні У, сараю З, сараю тес К, зливної ями С, воріт № 1. Відповідно до порядку користування домоволодінням, який склався між усіма співвласниками домоволодіння, фактично у власності позивачки перебувають приміщення, що входять до складу квартири № 3, та сарай літ. Д. Згідно із технічним паспортом, виконаним КП «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» 29.03.2013 року, житловий [ADDRESS] має загальну площу 45,9 кв.м., житлову площу 31,2 кв.м. та складається з кухні - 6,1 кв.м., житлових кімнат площею 11,5 кв.м., 7,3 кв.м., 12,4 кв.м., ванної 4,8 кв.м., коридору 3,8 кв.м. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до ч. ч. 1, 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до експертного будівельно-технічного дослідження №19/14 виконаного 08.04.2014 року судовим експертом Вовк Є.Ю. було визначено, що на момент проведення експертизи, на підставі результатів обстеження домоволодіння, а саме 18/100 частин домоволодіння, що становить квартиру [ADDRESS], можна зробити висновок, що домоволодіння має окремий вхід, автономну систему життєзабезпечення і може функціонувати незалежно; санітарно-гігієнічні умови, об'ємно-планувальне рішення домоволодіння відповідає будівельним нормам і правилам; виділення домоволодіння в натурі не несе функціональних порушень і не погіршує умов проживання сусідніх мешканців; можливе виділення в натурі домоволодіння, а саме: частини житлового будинку літ. А-2, а саме житлові кімнати площею 11,5 кв.м., 7,3 кв.м., 12,4 кв., ванна кімната 4,8 кв.м., частини підвалу: ? приміщення №1 - 4,3 кв.м., ? приміщення №1 - 6,0 кв.м.; прибудова літ. а - коридор 3,8 кв.м.; прибудова літ. а1- кухня 6,1 кв.м.,(квартира № 3), сараю літ. Д, льоху літ. д. - як окремого об'єкта з присвоєнням поштової адреси. Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Справу розглянуто у межах заявлених позивачем позовних вимог з урахуванням обраного ним способу захисту права. На підставі ст. ст. 16, 392, 1218, 1261, 1298 ЦК України, та

Outcome: approved