Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON]Свої вимоги мотивує тим, що 07 серпня 2003 року зареєструвала шлюб із відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області. В шлюбі народився двоє дітей: донька Христина, [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем склалось невдало. Протягом останніх семи років відповідач постійно перебував на заробітках у м.Київ. Додому повертався періодично на декілька днів. Протягом останніх пяти років, відповідач приїжджав додому на декілька днів, зловживав алкоголем, безпідставно влаштовував сварки та скандали, ображав позивача, застосовував до позивача фізичне та психологічне насильство. 25 червня 2015 року позивач дізналась, що відповідач зраджує їй у подружній вірності, оскільки застала відповідача з іншою жінкою у її квартирі у м.Трускавець. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, примирення між сторонами вважає неможливим. Категорично наполягає на розірванні шлюбу. Просить позов задоволити. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі довіренності від 16 липня 2015 року в судовому засідання позов визнав повністю, пояснив, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши представленні по справі докази та враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних мотивів. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 серпня 2003 року, зареєстрованому в відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції, зроблено запис №122, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.3).В шлюбі у сторін народилось двоє дітей донька Христина, [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопіями свідоцтв про народження (а.с. 4,5). Спільне господарство сторонами не ведеться. Шлюб носить формальний характер. Подружжя втратило почуття любові та поваги одне до одного. Причиною розпаду сім`ї є подружня зрада зі сторони відповідача. Крім цього, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Спір про місце проживання неповнолітніх дітей між сторонами відсутній. У відповідності із положеннями ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем надано заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, позивачу слід залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається [PERSON].

Outcome: approved