Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просить зобовязати відповідача ПАТ «СК «Мега-Гарант» сплатити їй загальну суму остаточного розрахунку, що складається з: компенсації за дні невикористаної відпустки в розмірі 547,49 грн.; заробітної плати за період 16.03.2015 25.03.2015 р. в розмірі 1447,62 грн., загалом в розмірі 1995,11 грн. Відповідно до уточнених позовних вимог просила зобовязати відповідача сплатити їй загальну суму остаточного розрахунку, що складається з компенсації за дні невикористаної відпустки в розмірі 683,16 грн.; заробітної плати за період 16.03.2015 25.03.2015 р. в розмірі 1292,72 грн., загалом в розмірі 1839,82 грн. Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила розглядати за її відсутності. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав в обсязі уточненої позовної заяви, просив її задовольнити,зобовязати відповідача виплатити остаточний розрахунок при звільненні. Представник відповідача в судовому засідання позов не визнав, пояснив, що, відповідно до чинного законодавства, з позивачем в день звільнення 25.03.2015 р. проведено остаточний розрахунок, перераховано на користь позивача 1453,49 грн. компенсацію за невикористану відпустку, 661,17 грн. лікарняні, а загалом 2114,66 грн. Розмір остаточного розрахунку при звільненні був обрахований з урахуванням вже отриманих позивачем виплат за березень 2015 р. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та заперечення сторін в обґрунтування їх вимог та заперечень, приходить до висновку про те, що в задоволенні позову необхідно відмовити з огляду на наступне. Позивач була звільнена на підставі наказу № 21-К від 25.03.2015 року за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. В день звільнення з нею проведено розрахунок, що підтверджується матеріалами справи. Так, відповідач за вирахуванням податків і зборів перерахував позивачу наступні грошові суми: 5974,05 грн., 661,17 грн., 1453,49 грн. З 24.02.2015 по 05.03.2015 року позивач перебувала на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності. Загальна сума нарахованих виплат за вісім днів тимчасової непрацездатності склала 1616,56 грн., із якої за рахунок відповідача ПАТ «СК «Мега-Гарант» було нараховано 808,28 грн. і за рахунок Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності нараховано 808,28 грн. Відповідна сума коштів в розмірі 808,28 грн. надійшла від Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на рахунок відповідача ПАТ «СК «Мега-Гарант» 25.03.2015, що підтверджується платіжним дорученням № 1782 від 17.03.2015 р. Наказом № 20/1-К від 24.03.2015 позивач [PERSON] була премійована за результатами роботи за першу другу декаду березня 2015 року, розмір винагороди склав 3043,80 грн. У звязку з перебуванням позивача [PERSON] на лікарняному, в березні фактично відпрацювала 13 днів. 16.03.2015 року позивачу за вирахуванням податків і зборів була виплачена сума 5974,05 грн. Відповідна сума була розрахована як попередня оцінка грошових коштів на які позивач [PERSON] буде мати право за результатами роботи в березні 2015 року. Зазначена виплати мала характер авансової виплати. Відповідно до ч. 3 ст. 115 КЗпП України розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представником, обраним і уповноваженим трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Приписами ч. 1 ст. 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно поданих розрахунків відповідача та доказів на їх підтвердження позивачу були здійсненні наступні нарахування: заробітної плати за березень 2015 року 2352,38 грн., лікарняних, що виплачуються за рахунок ПАТ «СК «Мега-Гарант» - 808,28 грн., лікарняних, що виплачуються за рахунок Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 808,28 грн., компенсацію за невикористану відпустку 2656,20 грн., премію 3043,80 грн., індексацію 359,312 грн. Усього нараховано відповідачем ПАТ «СК «Мега-Гарант» на користь відповідача [PERSON] 10028,25 грн. Разом з тим, відповідач ПАТ «СК «Мега-Гарант» відповідно до чинного законодавства здійснило відповідні утримання з нарахувань позивача [PERSON], а саме: податку на доходи фізичних осіб в розмірі 1453,97 грн., єдиного соціального внеску в розмірі 335,15 грн., військового збору в розмірі 150,42 грн., всього утримано 1939,54 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 127 КЗпП України відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть проводитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу: для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати. На підставі цього, з урахуванням фактично відпрацьованого часу відповідачем в березні 2015 року та з урахуванням вже здійснених відповідачем ПАТ «СК «Мега-Гарант» виплат на її користь й була перерахована сума остаточного розрахунку при звільнені за вирахуванням податків та зборів, а саме: 1453,49 грн. компенсація за невикористану відпустку, 661,17 грн. лікарняних, а загалом 2114,66 грн. Остаточний розрахунок було проведено в день звільненні позивача 25.03.2015 р. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача, відсутність підстав для їх задоволення, у звязку з чим позов задоволенню не підлягає. Питання про розподіл понесених позивачем судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed