Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою № 109 в будинку 46 по вулиці Ватутіна в м. Вінниці. В позовній заяві зазначено, що позивачу, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 02 липня 1998 року на праві приватної власності належить однокімнатна квартира за адресою: м. Вінниця, вул. Ватутіна 46/109. 17 листопада 2009 року на [PERSON], на підставі договору довічного утримання, передала вищезазначену квартиру своїй дочці [PERSON], після чого відповідач зі своїм сином [PERSON], [INFO], зареєструвались у даній квартирі. У 2009 році відповідач зі своїм неповнолітнім сином виїхала за кордон до Республіки Італії і до цього часу в Україну не поверталась. У звязку з порушенням [PERSON] умов договору довічного утримання, позивач звернулась до суду з позовом до своєї дочки про розірвання зазначеного договору довічного утримання. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 листопада 2014 року, до якого було внесено виправлення ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 лютого 2015 року, договір довічного утримання укладений між сторонами було розірвано. Оскільки [PERSON] у зазначеній вище квартирі не проживає більше шести місяців, не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участі у спільному побуті, тому позивач була змушена звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. Однак, на адресу суду від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшла заява, у якій просить суд розгляд даної справи проводити за відсутності позивача та її представника та зазначає, що позовні вимого підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась через оголошення в пресі: а саме: газета «Урядовий курєр» від 04 серпня 2015 року № 140 (5514). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечила проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали цивільної справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, суд дійшов до переконливого висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено судом, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 02 липня 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON], [PERSON], діюча від свого імені та від імені неповнолітньої дочки [PERSON] продали, а [PERSON] купила квартиру під номером 109, що знаходиться в м. Вінниці, по вулиці Ватутіна в будинку під номером 46 (а.с. 5). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, сформованого 16 листопада 2009 року КП «ВМ БТІ», [PERSON] на праві приватної власності належить квартира № 109, що розташована в м. Вінниці по вул. Ватутіна в буд. № 46 (а.с. 6). 17 листопада 2009 року між сторонами було укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до умов якого, [PERSON] передає у власність, а [PERSON] приймає у власність квартиру під № 109, яка знаходиться в житловому будинку під № 46, розташованому по вул. Ватутіна в м. Вінниці, взамін чого [PERSON] зобовязується забезпечувати [PERSON] довічним утриманням (а.с. 9). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 листопада 2014 року, до якого було внесено виправлення ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 лютого 2015 року, розірвано договір довічного утримання укладений між [PERSON] та [PERSON] 17 листопада 2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 4012 (а.с. 11-12). Згідно довідки з місця проживання про склад сімї та реєстрацію № 594 від 05 травня 2015 року, виданої ПП «Бокуд», у квартирі № 109, яка розташована в будинку № 46 по вул. Ватутіна у м. Вінниці, зареєстровані [PERSON], [INFO] (внук), [PERSON], [INFO] (дочка), [PERSON], [INFO] (власник) (а.с. 7). Як вбачається з акту № 605 від 30 квітня 2015 року, складеного комісією в складі паспортистів [PERSON] та [PERSON], про те, що [PERSON] та [PERSON] з березня 2009 року і по теперішній час за адресою: [ADDRESS] не проживають, даний факт підтверджують сусіди, які проживають в [INFO], а саме: квартира № 107 [PERSON], серія паспорта АА № 352652[ADDRESS] [PERSON], паспорт серії АВ № 663622 (а.с. 8). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає з 2009 року, не сплачує плату за комунальні послуги, які нараховуються на неї, як на особу, яка зареєстрована в даній квартирі, не несе інших витрат по утриманню квартири, суд приходить до переконливого висновку, що вимоги позовної заяви про визнання [PERSON], такою, що втратила право користування жилим приміщенням вище зазначеної квартири, підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а саме судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved