Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що від цивільного шлюбу з відповідачем мають сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із нею. Усі обов`язки щодо утримання та виховання сина позивач несе самостійно, проте відповідач ухиляється від участі у вихованні та утриманні спільної дитини, не надає матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої вимоги з підстав зазначених у позовній заяві, та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] , не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. А тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст.280 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.12.2007 року, Ажаж [PERSON] [INFO] , а відповідач [PERSON] записаний батьком дитини, а отже на нього покладено обов`язок, щодо утримання дитини. Судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання своєї дитини не надає. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з нормами ч.ч.8, 9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. В загальній декларації прав людини проголошено, що діти мають право на особливе піклування і допомогу. В Декларації прав людини проголошено, дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу. В конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 182 СК України, визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача [PERSON] має бути стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі 1500 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі встановленому Законом. Згідно ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial