Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON]звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи Малиновський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в одеській області, приватний нотаріус [PERSON], [PERSON], [PERSON] та просила зняти заборону, реєстраційний номер обтяження 2394557, зареєстровану Одеським міським приватним нотаріусом [PERSON], на підставі іпотечного договору 3126 від 15 вересня 2005 року на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Волоколамська, 41-а; зняти арешт, накладений постановою АА № 627046 від 14 березня 2006 року Другої виконавчої служби у Малиновському районі м. Одеси, зареєстрований під № 3110026 П'ятою Одеською державною нотаріальною конторою, на будівлю, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Волоколамська, 41-а; зняти арешт, накладений постановою АА № 627046 від 14 березня 2006 року Другої виконавчої служби у Малиновському районі м. Одеси, зареєстрований під № 3110035 П'ятою Одеською державною нотаріальною конторою, на будівлю, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Волоколамська, 41-а; зняти арешт, накладений постановою АА № 627046 від 14 березня 2006 року Другої виконавчої служби у Малиновському районі м. Одеси, зареєстрований під № 3110040 П'ятою Одеською державною нотаріальною конторою, на будівлю, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Волоколамська, 41-а; зняти арешт, накладений постановою АА № 612033 від 19 грудня 2006 року Другої виконавчої служби у Малиновському районі м. Одеси, зареєстрований під № 4299244 П'ятою Одеською державною нотаріальною конторою, на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Волоколамська, 41-а; зняти арешт, накладений постановою АА № 612926 від 28 травня 2008 року Другим відділом ДВС Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, зареєстрований під № 7327075 Пятою Одеською державкою нотаріальною конторою, на будинок, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Волоколамська, 41-а. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що 25 червня 2012 року Малиновським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про затвердженням мирової угоди між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], згідно якої [PERSON], [PERSON] визнають за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою; м. Одеса, вул. Волоколамська, 41-а, який в цілому складається з одного цегляного житлового будинку під літ. «А», загальною площею - 118,2 кв. м, житловою площею - 63,3 кв. м., та дворових будівель: «Б» - гараж, 1,2, - огорожа, І мостіння. [PERSON] відмовилась на користь [PERSON] від вищезгаданого житлового будинку з дворовими будівлями, який належав їй на праві приватної власності на підставі договору про задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом позасудового врегулювання звернення стягнення на майно, серія ВСМ № 782447, зареєстрований приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], в реєстрі за №3126. Внаслідок відмови попереднього власника від свого майна, передання йому коштів та визнання за [PERSON], права власності на будинок та отримання останньою відповідного судового рішення, позивач звернулась до відповідних органів з метою реєстрації правовстановлюючого документу в порядку ст. 182 ЦК України. 26 липня 2013 року рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області № 4412774, було відмовлено [PERSON] у державній реєстрації житлового будинку, що розташований: м. Одеса, вул. Волоколамська, 41-а, з підстав того, що на вказаному об'єкті нерухомості зареєстровані обтяження. Внаслідок не знятих заборони та арештів на будинок [PERSON], порушуються її право на розпорядження своєю власністю, яке в порядку ст. 391 ЦК України, підлягає захисту в вигляді усунення перешкод у здійсненні позивачем свого права користування та розпоряджання своїм майном, тобто зняття відповідних арештів. Позивач не є учасником тих процесів/процедур, внаслідок яких були накладені арешти, а тому згідно чинного законодавства України, не може звернутись до тих органів із відповідними заявами про зняття арештів. Підстави, які стали причиною накладення арештів та заборони були ліквідовані. Виконання належним чином зобов'язань передбачених договором позики та договором про задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом позасудового врегулювання звернення стягнення на майно, а отже і безпідставність наявності в реєстрі заборони на обтяження 2394557, зареєстрованої Одеським міським приватним нотаріусом [PERSON], на підставі іпотечного договору 3126 від 15 вересня 2005 року, а також відсутність правових підстав перебування в реєстрі запису про арешт майва накладений постановами Другої виконавчої служби у Малиновському районі м. Одеси. Тому, позивач, вимушена звернутися з цим позовом за захистом своїх законних прав та інтересів. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили. Суд у звязку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, що не зявилися, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів. Судом встановлено, що 25 червня 2012 року Малиновським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про затвердженням мирової угоди між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], згідно якої [PERSON], [PERSON], визнають за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою; м. Одеса, вул. Волоколамська, 41-а, який в цілому складається з одного цегляного житлового будинку під літ. «А», загальною площею - 118,2 кв. м, житловою площею - 63,3 кв. м., та дворових будівель: «Б» - гараж, 1,2, - огорожа, І мостіння. Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як зазначено в ухвалі про затвердженням мирової угоди від 25 червня 2012 року [PERSON] відмовилась на користь [PERSON], від вищезгаданого житлового будинку з дворовими будівлями, який належав їй на праві приватної власності на підставі договору про задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом позасудового врегулювання звернення стягнення на майно, серія ВСМ № 782447, зареєстрований приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], в реєстрі за №3126. Відповідно до ст. 347 ЦК України, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Внаслідок відмови попереднього власника від свого майна, передання йому коштів та визнання за [PERSON], права власності на будинок та отримання останньою відповідного судового рішення, позивач звернулась до відповідних органів з метою реєстрації правовстановлюючого документу в порядку ст. 182 ЦК України. 10 серпня 2012 року КП «ОМБТІ та РОН» був виготовлений технічний паспорт на житловий_будинок_розташований за адресою: м. Одеса, вул. Волоколамська, 41-а, на ім'я [PERSON]. 26 липня 2013 року рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області № 4412774, було відмовлено [PERSON] у державній реєстрації житлового будинку, що розташований: м. Одеса, вул. Волоколамська, 41-а, з підстав того, що на вказаному об'єкті нерухомості зареєстровані обтяження. Згідно витягу із інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, було виявлено, що на будинок, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Волоколамська, 41-а накладено: -заборону, реєстраційний номер обтяження 2394557, зареєстровану Одеським міським приватним нотаріусом [PERSON], на підставі іпотечного договору 3126 від 15 вересня 2005 року; -арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси бн від 21 листопада 2005 року, зареєстрований під №2887556 Першою Одеською державною нотаріальною конторою; -арешт, накладений постановою АА № 627046 від 14 березня 2006 року Другої виконавчої служби у Малиновському районі м. Одеси, зареєстрований під № 3110026 П'ятою Одеською державною нотаріальною конторою; -арешт, накладений постановою АА № 627046 від 14 березня 2006 року Другої виконавчої служби у Малиновському районі м. Одеси, зареєстрований під № 3110035 П'ятою Одеською державною нотаріальною конторою; -арешт, накладений постановою АА № 627046 від 14 березня 2006 року Другої виконавчої служби у Малиновському районі м. Одеси, зареєстрований під № 3110040 П'ятою Одеською державною нотаріальною конторою; -арешт, накладений постановою АА № 612033 від 19 грудня 2006 року Другої виконавчої служби у Малиновському районі м. Одеси, зареєстрований під № 4299244 П'ятою Одеською державною нотаріальною конторою; -Арешт, накладений постановою АА № 612926 від 28 травня 2008 року Другим відділом ДВС Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, державний виконавець Моргун О.В., зареєстрований під № 7327075 Пятою Одеською державкою нотаріальною конторою. Згідно з ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Внаслідок не знятих заборони та арештів на будинок [PERSON] порушуються її права на розпорядження своєю власністю, яке в порядку ст. 391 ЦК України підлягає захисту в вигляді усунення перешкод у здійсненні позивачем свого права користування та розпоряджання своїм майном, тобто зняття відповідних арештів. Позивач [PERSON] не є учасником тих процесів/процедур, внаслідок яких були накладені арешти, а тому згідно чинного законодавства України, не може звернутись до тих органів із відповідними заявами про зняття арештів. Підстави, які стали причиною накладення арештів та заборони були ліквідовані, про що свідчить те, що 15 вересня 2005 року між [PERSON], від імені та в інтересах [PERSON] (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) був укладений договір позики грошової суми в розмірі 174528,0 гривень. Для забезпечення вказаного договору позики, 15 вересня 2005 року між [PERSON] (Іпотекодавець) та [PERSON], від імені та в інтересах [PERSON] (Іпотекодежатель) був, укладений іпотечний договір серія ВСМ № 782445, зареєстрований приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], в реєстрі за № 3126, а також була зареєстрована відповідна Заборона в реєстрі за №88. Також, 15 вересня 2005 року між [PERSON] (Іпотекодавець) та [PERSON], від імені та в інтересах [PERSON] (Іпотекодежатель) був укладений договір про задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом позасудового врегулювання звернення стягнення на майно, серія ВСМ № 782448, зареєстрований приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], в реєстрі за №127. Згідно ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 25 червня 2012 року про затвердження мирової угоди, позивач [PERSON] погасила зі згоди [PERSON], борг останньої перед [PERSON], в повному обсязі, внаслідок чого [PERSON], відмовилась на користь [PERSON], від вищезгаданого житлового будинку з дворовими будівлями, який належав їй на праві приватної власності, на підставі Договору про задоволення вимог іпотеко утримувача, серія ВСМ № 782447 від 15 вересня 2005 року, укладеного між нею та [PERSON], для забезпечення виконання зобов'язань за Договором позики від 15 вересня 2005 року. З наведеного вбачається виконання належним чином зобов'язань передбачених договором позики та договором про задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом позасудового врегулювання звернення стягнення на майно, а отже і безпідставність наявності в реєстрі заборони на обтяження 2394557, зареєстрованої Одеським міським приватним нотаріусом [PERSON], на підставі іпотечного договору 3126 від 15 вересня 2005 року. Що стосується арештів будинку розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Волоколамська, 41-а, накладених постановами Другої виконавчої служби у Малиновському районі м. Одеси, то вбачається, що між Стягувачем ([PERSON]) та Боржником ([PERSON]) була укладена угода про припинення зобов'язань переданням і відступного від 25 червня 2012 року, згідно умов якої у зв'язку із припиненням зобов'язання, [PERSON] зобов'язався не подавати до виконання виконавчі листи, видані Приморським районним судом м. Одеси за рішенням постійно діючого третейського суду Асоціації «МІАР-ТС» від 02 листопада 2006 року у справі № ТС-43-Р/2006 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, а у випадку якщо виконавче провадження за такими виконавчими листами відкрито, подати до відповідного відділу державної виконавчої служби заяву про повернення виконавчих листів без виконання. [PERSON] до Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції подав заяву із вимогою на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернути без виконання виконавчі листи, видані Приморським районним судом м. Одеси за рішенням постійно діючого третейського суду Асоціації «МІАР-ТС» від 02 листопада 2006 року у справі № ТС-43-Р/2006 м. Одеси. Тобто, вказане свідчить про відсутність правових підстав перебування в реєстрі запису про арешт майна, накладеного постановами Другої виконавчої служби у Малиновському районі м. Одеси. Завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», на відміну від статей 48 та 49 цього Закону, не передбачає зняття арешту з майна боржника за ініціативою органу державної виконавчої служби під час завершення виконавчого провадження. Проте, частиною 2 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Частиною 3 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено порядок зняття арешту за постановою відповідного відділу ДВС. Разом з тим, за змістом ч. 5 даної статті у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий лише за рішенням суду. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що заборона та накладені арешти, порушують права позивача, як власника майна, а тому підлягає скасуванню. Таким чином, суд вважає за необхідне звільнити з-під арешту, зняти заборону на відчуження майна в повному обсязі заявлених вимог.

Outcome: approved