Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, в якому вказала, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 02.10.2015 року. Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні; сімейно-шлюбних стосунків сторони не підтримують. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 22.08.2017 року шлюб між подружжям було розірвано. Позивач в даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає, не працює, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1000 гривень щомісячно, та аліменти на її користь на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1000 гривень щомісячно. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити повністю. Пояснила, що вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі, отримує державну щомісячну допомогу у розмірі 860 гривень. Відповідач нерегулярно надавав грошову допомогу, тому вона вимушена була звернутися до суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що згоден платити аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 гривень щомісячно, але не бажає та не вважає необхідним сплачувати аліменти на дружину, оскільки позивач може йти працювати. Він працює неофіційно, його дохід складає приблизно 4000 гривень, інших утриманців немає, на обліку у лікарів не перебуває. Просив відмовити у задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Суд, заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.10.2015 року (а.с.2 ксерокопія свідоцтва про шлюб). Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 22.08.2017 року шлюб між подружжям було розірвано (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3). Дитина на даний час виховується матір'ю, батько дитини на її утримання матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Позивач [PERSON] не працює, отримує лише соціальну допомогу на утримання дитини. Відповідач[PERSON] є працездатним, але офіційно не працює, при цьому на обліку у центрі зайнятості не перебуває. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2\~ст. 84 Сімейного Кодексу України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно із ч. 4\~ст. 84 Сімейного Кодексу України\~право на утримання вагітна дружна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до\~ст. 181 Сімейного Кодексу України\~способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Статтею 182 СК України\~встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з вимогами\~ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.\~\~Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. За змістом вказаної норми, розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається у разі,\~\~якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, тобто не має постійного, стабільного заробітку (доходу), з якого було б можливо відраховувати\~\~аліменти у частковому співвідношенні, що підтверджується офіційними доказами. Приймаючи рішення та задовольняючи вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд виходить з положень\~ст. 51 Конституції України, та ст.180 СК України, згідно з якими батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до\~ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обовязки у сімейних відносинах, шлюбі та сімї. Відповідно обовязок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Визначаючи розмір аліментів,\~згідно з вимогами ст. 182 СК України суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів,\~а також те,\~що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,\~ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Суд роз'яснює,\~що згідно зі ст.\~185 СК України\~той з батьків,\~з кого присуджено стягнення аліментів на дитину,\~а також той з батьків,\~до кого вимога про стягнення аліментів не була подана,\~зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину,\~що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини,\~її хворобою,\~каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово,\~періодично або постійно. Згідно зі\~ ст.\~191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд роз'яснює,\~що згідно зі ст.\~192 СК України\~розмір аліментів,\~визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками,\~може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану,\~погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання сина та самої дружини, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання. Суд вважає визначити розмір аліментів 1000 гривень щомісячно на користь позивача на утримання сина, та 600 гривень щомісячно до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років, на користь позивача на утримання дружини. Суд вважає, що вказаний розмір\~\~аліментів\~\~буде відповідати інтересам дитини\~та не буде порушувати права відповідача. В задоволенні інших вимог позивачу слід відмовити за необґрунтованістю. Посилання відповідача на те, що він не бачить причин для сплати аліментів на дружину, він не має змоги її утримувати, спростовуються письмовими матеріалами справи, та поясненнями самого відповідача про його працездатність, отримання доходів в результаті неофіційного працевлаштування, відсутність інших утриманців. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial