Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку у розмірі 1/4 частини з усіх видів зарплати (прибутку) відповідача, щомісяця, строком до [INFO]. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Подав через канцелярію суду заперечення, В позові просить відмовити в повному обсязі у зв'язку з тим, що він сплачує аліменти на утримання дитини, та вважає, що цих коштів достатньо на утримання і дружини. Зазначив, що розмір його заробітної плати складає 15 000 грн., а отже 25 % відсотків достатньо і на дружину, до того ж вона мешкає з іншим чоловіком, не пускає його до дитини, та заволоділа його майном. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому 08 травня 2015 року шлюбі (а.с.2), від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.3), яка мешкає разом з позивачкою, та знаходиться на її утриманні, відповідач є батьком дитини. Добровільну матеріальну допомогу на утримання дружини відповідач не надає, чим ставить позивачку у скрутний матеріальний стан. Позивачка знаходиться в даний час у декретній відпустці по догляду за донькою [PERSON] до 3-річного віку. Відповідно до частини 2 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.2 ст.75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 4 статті 84 Сімейного Кодексу України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з правилами статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд, разом з тим, відповідно до статті 182 СК України, ураховуючи матеріальне положення платника аліментів, робить висновок про те, що відповідач є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання позивача. Встановлені в справі обставини дозволяють суду зробити висновок, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача потрібно стягнути аліменти на утримання дружини до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO], в розмірі 1/6 частини з усіх видів зарплати (прибутку) відповідача, щомісяця, строком до [INFO], починаючи стягнення з 15.04.2016 року (моменту подання позовної заяви). Посилання позивача, що він сплачує аліменти на дитину враховуються судом при визначенні розміру аліментів, проте не можуть бути підставою для відмови в задоволені позовних вимог, оскільки відповідач працює та має змогу надавати матеріальну допомогу позивачці. Посилання на заволодіння позивачкою його майном та перешкодами для спілкування з дитиною, не є підставою відмови в праві на утримання. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial