Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON] посилаючись на те, що сторони зареєстрували шлюб 26 квітня 2012 року у ВРАЦС Новоселицького РУЮ. Від даного шлюбу у сторін народився син – [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачем. В позовній заяві позивач посилається на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, в зв’язку з чим позивач перебуває в скрутному матеріальному становищі. На підставі наведеного просить суд стягнути з відповідача аліменти, на її користь, на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 500 гривень щомісячно до його повноліття та аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох річного віку. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги позову, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав частково, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини, однак заперечував щодо стягнення з нього коштів на утримання позивача, оскільки він на даний час ніде не працює та не має такої фінансової можливості. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у сторін народився син – [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачем, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-МИ № 172403 та довідкою ПП «Регіон-Центр» № 3057 від 14.08.2014 року. Судом також встановлено, що відповідач офіційно не працює, а отримує нерегулярний, мінливий дохід, що в судовому засіданні підтвердив сам відповідач. Крім того судом встановлено, що стан здоров'я позивача та малолітньої дитини є також задовільним. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідач [PERSON], як батько неповнолітньої дитини, зобов’язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України – при визначенні розміру аліментів суд враховує також стан здоров’я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до суду. На підставі викладених обставин, беручи до уваги, що Відповідач на даний час офіційно не працює, суд вважає, що вимоги позову в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягають до задоволення, а саме відповідач – [PERSON] як батько неповнолітнього сина [PERSON] зобов’язаний сплачувати на користь Позивача на утримання неповнолітньої дитини аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 15 серпня 2014 року, до настання його повноліття. Що стосується вимог позову про стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох річного віку, суд вважає, що в даній частині позову слід відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно вимог ч. 2 ст. 75 Сімейного кодексу України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Аналогічні вимоги визначені в ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України згідно якої право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. На підставі викладеного в судовому засіданні позивачем не було доведено того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання позивача, та сам відповідач вказав, що він такої можливості не має, в зв’язку з чим в задоволенні вимог позову, щодо стягнення коштів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років слід відмовити. Крім цього, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial