Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] в якому просить: Виділити їй ? частину зі спільного з [PERSON] автомобіля марки «ГАЗ-31029», державний номер [NUMBER], 1994 року випуску, та ? частину мопеда марки «PARD XJ50T-10», державний номер [NUMBER], 2007 року випуску, у вигляді грошової компенсації у розмірі 11500,00 грн.; Стягнути з відповідача на користь [PERSON] понесені судові витрати по справі. Згодом позивач [PERSON] уточнила свої позовні вимоги, де просила: виділити їй ? частину зі спільного з [PERSON] майна - автомобіля марки «ГАЗ-31029», державний номер [NUMBER], 1994 року випуску, вартістю 20000,00 грн.; та ? частину мопеда марки «PARD XJ50T-10», державний номер [NUMBER], 2007 року випуску, вартістю 3000,00 грн., у вигляді грошової компенсації на загальну суму 11500,00 грн. Стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по справі. [PERSON] свої вимоги мотивує тим, що рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 05 березня 2014 року за нею визнано право власності на ? частину автомобіля марки «ГАЗ-31029», державний номер [NUMBER], 1994 року випуску, та ? частину мопеда марки «PARD XJ50T-10», державний номер [NUMBER], 2007 року випуску. Зазначає, що між нею та відповідачем виникають спори про порядок користування і володіння вказаним майном. Угоди про спосіб виділення частки із загального майна не досягнуто. Так як відповідач має посвідчення на право управління транспортними засобами, майно зареєстроване за відповідачем по справі, позивач вважає, що його доцільно залишити в користуванні відповідача зі сплатою їй компенсації ? частини їх вартості. Фактично, середня вартість автомобіля марки «ГАЗ-31029», 1994 року випуску складає на даний час 20000,00 грн., вартість мопеда марки «PARD XJ50T-10», 2007 року випуску - 3000,00 грн. На підставі вищевикладеного, позивачка була змушена звернутися до суду з даним позовом для вирішення спірного питання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала з вищевикладених підстав. Просила стягнути з відповідача грошову компенсацію за ? частину автомобіля марки «ГАЗ-31029», д. н. [NUMBER], та ? частину мопеда марки «PARD XJ50T-10», д.н. [NUMBER], з урахуванням їх вартості встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що частково згоден з позовними вимогами та згоден виплатити позивачці грошову компенсацію ? частину вартості мопеда марки «PARD XJ50T-10», державний номер [NUMBER], 2007 року випуску, який бажає залишити у своїй власності. Щодо позовних вимог в частині виплати позивачці грошової компенсації за ? частину автомобіля марки «ГАЗ-31029», державний номер [NUMBER], 1994 року випуску, - заперечував. Пояснив, що автомобілем він не користується, та не має змоги сплатити позивачці грошову компенсацію за ? частину автомобіля. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 05 березня 2014 року, визнано за [PERSON] право власності на ? частину автомобіля марки «ГАЗ-31029», державний номер [NUMBER], 1994 року випуску, та ? частину мопеда марки «PARD XJ50T-10», державний номер [NUMBER], 2007 року випуску. Відповідно до ст. ст. 355, 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Здійснення права спільної часткової власності регулюється статтею 358 ЦК України, згідно якої право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Верховний Суд України в пункті 25 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 № 11 роз'яснив, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Отже, якщо неподільна річ не може бути реально поділена між подружжям, а інший з подружжя не згідний отримати грошову компенсацію замість своєї частки, або інша сторона не бажає сплачувати таку компенсацію та, відповідно, попередньо не вносить на депозитний рахунок суду належну грошову суму, то суд визнає за кожним із подружжя право власності на належну їм частку в спільному майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Разом з тим, відповідно до ст. ст. 364, 365 ЦК України передбачено виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності та припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно частини 2 цієї ж статті, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом, або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Отже, якщо один із подружжя (із співвласників) бажає отримати замість своєї частки у неподільній нерухомій речі грошову компенсацію, а інша сторона не хоче її добровільно сплачувати, то такий заінтересований співвласник має право звернутися до суду із відповідним позовом (відповідною вимогою) у порядку статті 364 Цивільного кодексу України. Об'єктами спору є: автомобіль марки «ГАЗ-31029», державний номер [NUMBER], 1994 року випуску; та мопед марки «PARD XJ50T-10», державний номер [NUMBER], 2007 року випуску, які належать сторонам на праві спільної часткової власності в рівних частках по ? кожному на підставі рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 05 березня 2014 року, та є неподільною річчю. Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 6336 від 17.09.2015 року, ринкова вартість автомобіля «ГАЗ-31029», д.н. [NUMBER], на дату огляду 26.08.2015 року, складає: 35383,02 грн.; ринкова вартість мопеда «PARD XJ50T-10», д.н. [NUMBER], визначена по матеріалам справи, складає: 5905,5 грн. Частиною першою статті 365 ЦК України передбачено підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Тобто, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Отже, позивач [PERSON] просить припинити її право власності на 1/2 частку автомобіля та ? частку мопеда, таким чином суд вважає, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам позивача та членам його сім'ї. Крім того, судом враховано наступні факти: частки сторін не можуть бути виділені в натурі, тому що автомобіль та мопед є неподільними речами; спільне користування вказаними автомобілем та мопедом неможливе через неприязні стосунки між сторонами після розірвання шлюбу. Тому суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки «ГАЗ-31029», д.н. [NUMBER], в сумі 17691,51 грн. та 1/2 частини мопеда марки «PARD XJ50T-10», д.н. [NUMBER], в сумі 2952,75 грн., відповідно до їх вартості встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема і витрати на проведення судової автотоварозновчої експертизи. Однією з умов здійснення такої компенсації є документальне підтвердження того, що сторона, на користь якої ухвалено рішення, дійсно понесла ці судові витрати. Позивачкою [PERSON] надано до суду квитанції про сплату судового збору у сумі 243,00 грн. та квитанцію на оплату проведення судової автотоварознавчої експертизи № 6336 у сумі 1230,00 грн., що підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved