Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором підряду в розмірі 114 137,30 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.01.2018 року відповідач взяв у неї 100 000,00 грн та 500 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на день звернення до суду становить 14 137,30 грн, на виконання ремонту квартири за адресою: [ADDRESS] , під ключ протягом 50 робочих днів, починаючи з 10.12.2017 року, про що власноруч написав розписку. Відтак між сторонами був укладений правочин, вчинений у письмові формі, за своєю природою як договір підряду. Після отримання грошових коштів за договором підряду відповідач до роботи більше не приступив, роботу не виконав, зник, змінив номери телефонів, на зв`язок більше не вийшов, у зв`язку з чим позивач, як сторона договору підряду, змушена звернутися до суду за захистом своїх прав, як споживача робіт (послуг). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.01.2021 року відкрито провадження у цій цивільній справі у порядку загального позовного провадження, справа призначена до підготовчого судового засідання, сторонам роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Відповідач копію вказаної ухвали суду разом із копією позовної заяви та додатками до неї не отримав, а конверт зі вказаними документами повернувся на адресу суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній». Відповідач не використав своє право на подання відзиву. Інших заяв по суті справи від сторін не надійшло. 09.03.2021 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва закрито підготовче провадження у цій справі, яку призначено до судового розгляду по суті та встановлено загальний порядок дослідження доказів у справі. У судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідач про причини своєї неявки суду не повідомив. Від представника позивача [PERSON] - [PERSON] суду надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, у якій не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача та винесення заочного рішення по справі, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, його представника і відповідача та за згодою сторони позивача ухвалити заочне рішення. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд доходить про задоволення позову, виходячи з наступного. 05 січня 2018 року [PERSON] , [INFO], отримав від [PERSON] суму у розмірі сто тисяч гривень та п`ятсот доларів на роботу, та у випадку невиконання умов договору, а саме, закінчити ремонт квартири за адресою: [ADDRESS] , під ключ протягом 50-ти робочих днів, починаючи з 10.12.2017 року, [PERSON] зобов`язався повернути суму грошей, про що власноруч склав розписку. У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За нормою ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. На підтвердження укладеного договору підряду відповідачем власноручно було складено розписку, зі змісту якої вбачається, що останній, 05 січня 2018 року отримав від позивача грошові кошти у розмірі сто тисяч гривень та п`ятсот доларів і, починаючи з 10 грудня 2017 року у строк протягом 50-ти робочих днів, зобов`язався повністю закінчити ремонт квартири за адресою: [ADDRESS] , а в протилежному випадку - повернути отриману суму грошей у розмірі сто тисяч гривень та п`ятсот доларів, що станом на день звернення до суду за офіційним курсом НБУ становить 14 137,30 грн. За приписами ст.ст. 525, 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами та одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За нормою ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповіді до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Приписами ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Убачається, що в порушення взятих на себе зобов`язань за договором підряду від 05 січня 2018 року, у визначений строк, відповідач роботи не виконав, а отримані грошові кошти позивачу не повернув. Докази на спростування таких обставин у матеріалах справи відсутні. За нормою ч. 2 ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. Згідно з ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За вказаних обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] , у зв`язку з порушенням ним виконання зобов`язання за договором підряду від 05 січня 2018 року, заборгованості у розмірі 114 137,30 грн. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, суд доходить висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів в порядку захисту прав споживача. Оскільки в силу ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач була звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову, що пов`язаний з порушенням її прав споживача, з урахуванням ч.6 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 141,37 грн (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу за позовну вимогу майнового характеру, що сплачується фізичною особою). На підставі викладеного,

Outcome: approved