Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що [INFO] померлі її рідна сестра [PERSON], яка постійно мешкала за адресою [ADDRESS]. 14.03.2014 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, а саме двокімнатну квартиру [ADDRESS]. У вказаній квартирі з 26.05.2009 року зареєстрований відповідач, який за місцем прописки не мешкає з 01 грудня 2012 року і даний факт встановлено рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя. Таким чином, право користування жилим приміщенням відповідач втратив, коли перестав за місцем реєстрації та переїхав до м. Бердянськ, тому просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку. В подальшому позивач позовні вимоги в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку залишила без розгляду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON], діюча на підставі довіреності, в судове засідання не з'явились, подали заяви з проханням розглянути справу без їх участі, просили про задоволення позову, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач до судового засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. У зв'язку з наведеним, з урахуванням думки позивача, суд розглядає справу у заочному судовому засіданні на підставі доказів, які маються в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, пояснення позивача, вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], спадкоємицею квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], є [PERSON]. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON]. З копії особового рахунку [NUMBER], виданого ЖКП «Азовжитлокомплекс», вбачається, що квартиронаймачем квартири [ADDRESS] є [PERSON], яка померла та знята з реєстрації 10.01.2013 року. Також за даною адресою прописаний відповідач [PERSON] з 2009 року. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 27 грудня 2013 року, яке є чинним, встановлено факт не проживання [PERSON], [INFO] за місцем реєстрації разом з померлою [PERSON], померлою [INFO] за адресою [ADDRESS], з 01 грудня 2012 року. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Згідно до вимог ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або члена його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутніми з поважної причин більше шести місяців, цей строк по заяві відсутнього може бути продовжений наймодавцем, а у разі спору - судом. У відповідності до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналізуючи вищевикладені норми права, дослідивши матеріали справи, у зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] понад шість місяців без поважних причин, не використовує зазначене жиле приміщення за його призначенням, не сплачує комунальні платежі, суд вважає, що він може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], внаслідок чого задовольняє позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved