overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 13.08.2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось у зв'язку з різними поглядами на шлюб та сім'ю. Разом сторони не проживають і не ведуть спільного господарства з 03 березня 2014 р. Між сторонами досягнуто згоду про місце проживання дитини разом із матір'ю, також відсутній спір щодо поділу майна подружжя. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала повністю та просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13 серпня 2010 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації зроблений запис № 797 (а.с. 8). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 14 жовтня 2004 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони спільно не проживають більше двох років. У позивача утворилась нова сім'я з іншим чоловіком, від якого у неї є малолітня донька. Спір між сторонами щодо поділу спільного майна подружжя та встановлення місця проживання дитини відсутній. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала повністю та просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 жовтня 2004 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації зроблений актовий запис № 1461 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків понад два роки, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 14 серпня 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Через постійні конфлікти, суперечки спільне життя стало неможливим та нестерпним. Кожна із сторін має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв'язку з цим шлюбні відносини фактично були припинені. З кінця 2014 року шлюбні стосунки не підтримуються. Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. Спору щодо спільного майна подружжя у сторін немає. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовою заявою про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала повністю та просила задовольнити, а відповідач позов про розірвання шлюбу визнав, просив шлюб розірвати. Вивчивши заяву сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 серпня 2013 року, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації зроблений актовий запис № 1403 (а.с. 3). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків з кінця 2014 року, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 15 вересня 2007 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось через несхожість характерів та особистих переконань, у тому числі, в самому розумінні сім'ї, взаємних прав та обов'язків. З 12.08.2013 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим між ними не відсутні шлюбно-сімейні відносини. Спір між сторонами щодо поділу спільного майна подружжя та встановлення місця проживання дитини відсутній. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовим заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала повністю та просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 вересня 2007 року, зареєстрованому Виконкомом Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області, про що в книзі реєстрації зроблений актовий запис № 16 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 21 жовтня 2004 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось через різні погляди на відносини у сім'ї, відсутність спільних інтересів, а тому подальше сумісне подружнє життя і збереження шлюбу є неможливим. З жовтня 2007 року сторони спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим між ними не відсутні шлюбно-сімейні відносини. Спір між сторонами щодо поділу спільного майна подружжя та встановлення місця проживання дитини відсутній. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовим заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала повністю та просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 жовтня 2004 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації зроблений актовий запис № 1503 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 22.12.2000 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через різні характери, погляди на життя та майбутнє. З січня 2015 року сторони не проживають спільно та не ведуть спільного господарства. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовою заявою про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала повністю та просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Вивчивши заяву сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22.12.2000 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений актовий запис № 1309 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків з січня 2015р., що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 24 вересня 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось через відсутність порозуміння, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. З грудня 2014 року сторони не проживають спільно та не ведуть спільного господарства. Між сторонами відсутній спір стосовно місця проживання дітей і розподілу спільного майна подружжя. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала повністю та просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 вересня 2010 року, зареєстрованому Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації зроблений запис № 2813 (а.с. 6). Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 26 березня 1994 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, а саме: сина - [PERSON], [INFO] та дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось через відсутність порозуміння з різних питань, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. З 16 серпня 2012 року сторони не проживають спільно та не ведуть спільного господарства. Між сторонами наразі відсутній спір стосовно місця проживання дітей і розподілу спільного майна подружжя. З вищенаведених підстав позивач просить задовольнити її позов, розірвавши наявний шлюб. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала повністю та просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 березня 1994 року, зареєстрованому Лівобережним міжрайонним управлінням реєстрації шлюбів м. Києва, про що в книзі реєстрації зроблений запис № 484 (а.с. 3). Від шлюбу мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO] та дочку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 6). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я наразі фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків з 16.08.2012 року, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 27 липня 2007 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Між сторонами почали виникати сварки та суперечки, що впливало на їх сімейне життя, у зв'язку з чим останній рік сторони проживали окремо. За цей час сторони переконались, що сім'я остаточно розпалась, підтвердженням чого є створення фактично нової сім'ї у відповідача, а також наявністю планів на майбутнє у позивача. Спір між сторонами щодо поділу спільного майна подружжя та встановлення місця проживання дитини відсутній. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала повністю та просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 липня 2007 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації зроблений актовий запис № 994 (а.с. 2). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків протягом останнього року, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 28 квітня 2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось, оскільки між сторонами втрачено взаєморозуміння, повагу та любов, внаслідок чого мають місце постійні сварки та суперечки, які відбуваються на очах дитини. На даний момент сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Між сторонами досягнута згода про місце проживання дитини, а також відсутнє бажання зберігати існуючий шлюб. Після розірвання шлюбу позивач просила поновити її дівоче прізвище. До початку судового засідання сторони звернулися до суду зі спільною письмовою заявою, в якій позивач позов підтримала повністю та просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Вивчивши заяву сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 квітня 2007 року, зареєстрованому Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації вчинено актовий запис № 405 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню, а враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, які не бажають його збереження, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved