Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову позивач зазначила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 17 листопада 2018 року, зареєстрованого у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 139, згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , видане 17 листопада 2018 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Від спільного подружнього життя мають малолітню дитину, доньку [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Дитина проживає з нею та після розірвання шлюбу буде проживати з матір`ю. Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною розпаду сім`ї стали постійні сварки, що виникали через розходження характерів та різних поглядів на життєві ситуації. Проживши півроку однією сім`єю, чоловік переїхав жити до своїх батьків. В результаті чого, почуття, що зближують подружжя втрачені, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного бюджету не мають, спільне господарство не ведуть. Проживають окремо, вважає, що примирення між ними не можливе. Шлюб носить формальний характер. За таких обставин, вона змушена звернутися до суду про розірвання шлюбу. 25 травня 2021 року, після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено підготовче засідання на 08 годин 30 хвилин 23 червня 2021 року. Направлено відповідачеві копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позов в строк до 10 червня 2021 року. 23 червня 2021 року ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду на 09 годин 30 хвилин 23 липня 2021 року. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву, в якій позов підтримує повністю, просить його задовольнити та справу розглядати за її відсутності. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, з заявами про відкладення справи в суд не звертався, тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, то відповідно до ч. 2 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом було достовірно встановлено, що характер взаємовідносин між сторонами свідчить про остаточний розпад сім`ї, примирення між ними неможливе, шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть. Судом не встановлено якихось причин, які б давали надію на відновлення їх шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Outcome: approved