Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Василевич О.О., Державне підприємство «СЕТАМ», приватний виконавець Бердар М.М., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Київ Кравцов О.О., [PERSON] , Приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір І.Т. про витребування від відповідача [PERSON] належне [PERSON] нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] , загальною площею 126,6 кв. м. (житлова площа 38,8 кв. м.) та скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 126,6 кв. м. (житлова площа 38,8 кв. м.); витребування належне [PERSON] нерухоме майно, а саме: 1/4 частки гаража IV, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 80,7 кв. м. та скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на 1/4 частки гаража IV, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 80,7 кв. м. В обґрунтування збільшених та уточнених позовних вимог вказують на наступні обставини. 21 червня 2019 року позивач придбала та отримала в дар нерухоме майно, що складається з квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 126,6 кв.м., вартістю 1\~890\~000,00 грн., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1611133761101 та 1/4 часки гаража IV за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 80,7 кв.м., вартістю 56\~862,50 грн., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1857099261101. 13 вересня 2019 року їй стало відомо, що 26 липня 2019 року власником набутого нею майна став [PERSON] . Право власності за відповідачем [PERSON] зареєстровано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Київ Кравцовим О.О. на підставі договору дарування квартири № 386 від 26 липня 2019 року та договору дарування № 389 від 26 липня 2019 року. Враховуючи вищенаведене просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою судді від 21 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 25 листопада 2019 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, у якому підтвердила, що 21 червня 2019 року в місті Тернополі вона уклала з позивачем договір купівлі-продажу квартири, який було посвідчено приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевич О.О. та зареєстровано за № 750. Предметом даного договору була двокімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 126,6 кв.м., ціна якої 1\~890\~000,00 грн. Від імені [PERSON] договір укладала її представник [PERSON] . Розрахунок по даному договору з нею проведено у повному обсязі. Представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Державного підприємства «СЕТАМ» Ганчуком Г.В. 04 грудня 2019 року подано письмові пояснення, у яких заперечує щодо задоволення позовних вимог та вказує на наступні обставини. ДП «СЕТАМ» проводяться електронні торги з реалізації арештованого майна двокімнатної квартири [ADDRESS] , за номером лоту 378732 (уцінено лот № 373121). Торги за вказаним лотом зупинено на підставі ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.09.2019 року по справі № 607/22208/19. Торги проводяться на підставі Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 283/5. Так, інформація про реалізацію вищевказаної квартири була внесена до Системи на підставі заяви приватного виконавця Бердара М.М. від 03 вересня 2019 року № 638. Дана заява була сформована у рамках виконавчого провадження № 59687365, у якому боржником є [PERSON] , а стягувачем [PERSON] . До заяви приватним виконавцем було додано копію договору дарування квартири від 26 липня 2019 року, відповідно до якого двокімнатна квартира [ADDRESS] , була подарована [PERSON] [PERSON] 28 лютого 2020 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Габрєвим В.В. подано відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. 26 липня 2019 року був укладений договір дарування квартири. Згідно умов договору [PERSON] , дарувальник, передав безоплатно у власність (подарував) [PERSON] , обдарований, прийняв у власність належну дарувальнику на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] , дарунок. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 386. Станом на 20 лютого 2020 року договір дарування від 26.07.2019 року не скасовано, право власності належить [PERSON] , який є добросовісним набувачем. Крім того, звертає увагу на те, що у позовній заяві жодним чином не зазначено, що відповідач [PERSON] набув право власності незаконно. На підставі ухвали суду від 16 грудня 2019 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, м. Київ Кравцова Олександра Олександровича (місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, 37/14, м. Київ, 01054) засвідчені в порядку, встановленому чинним законодавством копії нотаріальних справ, щодо вчинення наступних правочинів: договору дарування квартири №386 від 26.07.2019 року та договору дарування № 389 від 26.07.2019 року та ухвала суду направлена для виконання. Ухвалами суду від 05 лютого 2020 року, 09 червня 2020 року повторно витребувано вищезазначені докази. На виконання ухвали суду від 09 червня 2020 року про витребування доказів листом начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) за вих. від 31.08.2020 року №27499/6-20 повідомлено суд про неможливість надання доказів у зв`язку з тим, що діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравцова О.О. припинена з 15 червня 2020 року та документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса Кравцова О.О. до Київського Державного нотаріального архіву на відповідальне зберігання не передано. 09\~червня 2020\~року на\~підставі ухвали\~Тернопільського міськрайонного\~суду Тернопільської\~області залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . Ухвалою суду від 03 липня 2020 року було залучено до участі у справі співвідповідача [PERSON] та третю особу яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір Івана Теодоровича; витребувано у Приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір Івана Теодоровича належним чином засвідчену копію реєстраційної справи щодо реєстрації права власності 1/4 частки гаража, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] . 30 липня 2020 року на адресу суду від приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір Івана Теодоровича надішли докази на виконання ухвали суду від 03 липня 2020 року. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2019 року заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову задоволено частково та заборонено вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна квартири, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 126,6 м. кв., загальною вартістю 1\~890\~000,00 грн., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1611133761101. Ухвалою суду від 27 лютого 2020 року у задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову відмовлено. 02 липня 2020 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області заяву позивача про забезпечення позову задоволено частково та накладено арешт на 1/4 частку гаража, загальною площею 80,7 кв.м, гараж ІV, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна реєстраційний номер\~об`єкту\~нерухомого\~майна 1857099261101 та заборонено будь-яким особам здійснювати дії щодо його відчуження та проведення реєстраційних дії щодо даного майна. Ухвалою суду від 01 вересня 2020 року у задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову відмовлено. 15 березня 2021 року закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представники позивача [PERSON] адвокати Ізай Р.О. та Оленяк В.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, які наведені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] адвокат Боднарчук Т.Д. у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог поклався на думку суду. Представник відповідача [PERSON] адвокат Габрєв В.В. у судове засідання не з`явився, однак повторно подав клопотання про відкладення розгляду справи, яке було залишено без задоволення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився із невідомих суду на те причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Державного підприємства «СЕТАМ» Ганчук Г.В. у судове засідання не з`явився, однак у своїх письмових поясненнях просив розгляд справи проводити без його участі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Василевич О.О., приватний виконавець Бердар М.М., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Київ Кравцов О.О., [PERSON] , Приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір І.Т. у судове засідання не з`явились із невідомих суду на те причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Заслухавши сторони, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~21 червня 2019 року, між [PERSON] (продавцем) та [PERSON] (покупцем), від імені якої діяла [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу квартири, який посвідчений Приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевич О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 750. За цим договором Продавець передає у власність Покупцю (продає), а Покупець в особі представника приймає у власність (купує) належну Продавцю квартиру [ADDRESS] . Квартира, що відчужується за даним договором, має наступні характеристики, загальна площа 126,6 (сто двадцять шість цілих шість десятих) кв.м., житлова площа 38,8 (тридцять вісім цілих вісім десятих) кв.м., кількість кімнат 2 (дві). \~ \~ \~ \~Згідно п. 1.3 даного договору, відчужувана квартира належить Продавцю на праві особистої приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Денисюком І.Л. від 10.09.2011 року за реєстровим № 1632, право власності зареєстроване ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» (м. Тернопіль) 13.09.2011 року за реєстровим номером 34584990 за номером запису 1260 в книзі 53 (Витяг про державну реєстрацію права № 31288701, серії СЕВ № 090869). Відповідно до розділу 2 вищевказаного договору, продаж зазначеної квартири, за домовленістю Сторін, вчинено за суму 1890000,00 грн. Своїм підписом у даному договорі [PERSON] підтвердила проведення зі сторони [PERSON] повного розрахунку за продану квартиру та відсутність щодо Покупця претензій фінансового характеру. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 171329089 від 21 червня 2019 року, право приватної власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 126,6 кв.м., зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири серія та номер: 750, виданий 21.06.2019 року, видавник: Приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Василевич О.О. Як вбачається із технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , який виданий 22 червня 2020 року ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» [PERSON] , квартира знаходиться на другому поверсі, загальна площа квартири 126,6 кв.м., житлова площа 38,8 кв.м. 26 липня 2019 року між [PERSON] (дарувальником) та [PERSON] (обдаровуваним) укладено Договір дарування квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 386. Згідно даного договору Дарувальник передав безоплатно у власність (подарував), а Обдарований прийняв у власність належну Дарувальнику на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] (сім) у будинку [ADDRESS] . Відчужувана квартира двокімнатна, загальною площею 126,6 кв.м., житловою площею 38,8 кв.м. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 180954341 від 13 вересня 2019 року право приватної власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 126,6 кв.м., зареєстровано за [PERSON] на підставі договору дарування квартири серія та номер: 386, виданий 26.07.2019 року, видавник: ПН КМНО Кравцов О.О. Номер запису про право власності 32573532. Суд встановив, що 31.07.2019 року на вказану квартиру зареєстровано обтяження, яке здійснено Приватним виконавцем Бердар М.М. на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 59687365, виданої 31.07.2019 року Приватним виконавцем Бердар М.М. Особа, майно/права якої обтяжується [PERSON] . 03 вересня 2019 року Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Бердар Микола Миколайович звернувся до ДП «СЕТАМ» із заявою про реалізацію арештованого майна, а саме двокімнатної квартири [ADDRESS] . 21 червня 2019 року між [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] (обдаровувана) укладено договір дарування 1/4 частки гаража, згідно якого [PERSON] подарувала - безоплатно передала у власність [PERSON] , а [PERSON] в особі представника прийняла в дар належну Дарувальнику 1/4 частку гаража IV, що знаходиться в будинку [ADDRESS] . Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 171329791 від 21 червня 2019 року, право власності на 1/4 частку гаража, загальною площею 80.7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано 21 червня 2019 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевич О.О., на підставі договору дарування 1/4 частки гаража, серія та номер: 751, виданого 21 червня 2019 року, видавник: Приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Василевич О.О., за [PERSON] . Як вбачається із технічного паспорту на гараж [ADDRESS] , який виданий 22 червня 2020 року ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» [PERSON] , гараж знаходиться на цокольному поверсі, загальна площа квартири 80,7 кв.м. \~ \~ \~ \~Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 193112051 від 16 грудня 2019 року право власності на гараж, загальною площею 80.7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , гараж IV зареєстровано 26 липня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Київ Кравцов О.О. на підставі договору дарування гаражу, серія та номер: 389, виданий 26 липня 2019 року, видавник: ПН КМНО Кравцов О.О. за [PERSON] , частка у власності 1/1. 31.07.2019 року на вказаний гараж зареєстровано обтяження, яке здійснено Приватним виконавцем Бердар М.М. на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 59687365, виданої 31.07.2019 року Приватним виконавцем Бердар М.М. Особа, майно/права якої обтяжується [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 214192805 від 26 червня 2020 року право власності на гараж IV, загальною площею 80.7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано 09 червня 2020 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір І.Т., на підставі свідоцтва, серія та номер: 2063, виданий 09 червня 2020 року, видавник: Приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір І.Т., за [PERSON] , частка у власності 1/1. 10 грудня 2019 року приватний виконавцем виконавчого округу міста Києва Бердар М.М. при примусовому виконанні виконавчого листа № 370/775/19, виданого 06 квітня 2019 року суддею Макарівського районного суду Київської області Тандир О.В. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики № 14/11/18-п від 14 листопада 2018 року в розмірі 7000000 грн. та судових витрат 4802,50 грн., видано акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу у ВП № 59687365, згідно якого [PERSON] передається у власність наступне майно: гараж IV загальною площею 80,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1857099261101, номер запису про право власності: 32575283 на підставі договору дарування гаражу, серія та номер: 389, виданий 26.07.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. за ціною третіх електронних торгів, а саме - 737322 гривні 60 копійок, що належить боржнику [PERSON] . На підставі вказаного акту 10 грудня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Бердар М.М. винесено постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу. \~ \~ \~ \~За заявою [PERSON] від 09 червня 2020 року, 09 червня 2020 року нотаріусом видане свідоцтво на підставі акта про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, складеного Бердар М.М., приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва 10 грудня 2019 року, у якому посвідчено, що [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , належить на праві власності майно, що складається з гаража IV, загальною площею 80,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1857099261101, документ, що підтверджує право власності - договір дарування гаража, посвідчений Кравцовим О.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 26 липня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 389, оскільки торги не відбулися і стягувач [PERSON] виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало [PERSON] , на підставі договору дарування гаража, посвідченого Кравцовим О.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 26 липня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 389, право власності за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав, номер запису про право власності - 32575283. \~ \~ \~ \~Як вбачається з повідомлення Міністерства юстиції щодо проведення перевірки №39218/15215-26-20/19.2.1 від 03.09.2020 року, згідно відомостей Державного реєстру прав за заявою від 26.07.2019 року №35175273 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.07.2019 року № 47956216, на підставі якого внесено запис про право власності за [PERSON] № [NUMBER] щодо квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (номер об`єкта нерухомого майна 1611133761101). Аналогічні дії проведені приватним нотаріусом Головкіною Я.В. за заявою від 26.07.2019 року № 35175280 відносно гаража IV, який розташований за адресою: [ADDRESS] (номер об`єкта нерухомого майна 1857099261101). Реєстраційні дії щодо реєстрації переходу права власності приватним нотаріусом Головкіною Я.В. проведено на підставі рішення Керченського міського суду від 02.10.2012 року № 108/8506/12. Вказане рішення відсутнє в ЄДРСР. Разом з тим, за заявою від 26.07.2019 року № 35191665 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.07.2019 року №47973761, на підставі якого внесено запис про право власності за [PERSON] № [NUMBER] щодо квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (номер об`єкта нерухомого майна 1611133761101). Аналогічні дії проведені приватним нотаріусом Кравцовим О.О. за заявою від 26.07.2019 року № 35194044 відносно гаража IV, який розташований за адресою: [ADDRESS] (номер об`єкта нерухомого майна 1857099261101). Реєстраційні дії щодо зміни власника ОНМ проведено приватним нотаріусом Кравцовим О.О. в результаті вчинення нотаріальних дій, а саме посвідчення правочинів, договору дарування квартири від 26.07.2019 року № 386 та договору дарування гаражу від 26.07.2019 року № 389. Станом на 31 липня 2020 року приватна нотаріальна діяльність [PERSON] та [PERSON] не здійснюється. \~ \~ \~ \~Керченський міський суд Республіки Крим на запит про надання копій судових актів у цивільній справі № 108/8506/12 від 02.10.2012 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу, визнання купівлі-продажу та визнання права власності на нерухоме майно, направив лист № 60282п від 01 жовтня 2020 року, у якому повідомив, що згідно з електронною базою даних «Д-3» за 2012 рік, дана цивільна справа в Керченському міському суді не зареєстрована. \~ \~ \~ \~Згідно листа ДСА України № 15-14675/20 від 31 липня 2020 року, станом на 28 липня 2020 року електронної копії судового рішення Керченського міського суду АР Крим від 02.10.2012 року у судовій справі № 108/8506/12 в Реєстрі не знайдено. \~ \~ \~ \~Вказані докази суд вважає належимо та допустимими та такими, що підтверджують викладені у них обставини. Відтак, проаналізувавши вищенаведені документи, суд вважає, що до правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми процесуального та матеріального права. Відповідно до частин 1, 2\~статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. У\~статті 41 Конституції України,\~статті 321 ЦК України\~передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~статті 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з частиною 1\~статті 330 ЦК України\~якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до\~статті 388 цього Кодексу\~майно не може бути витребуване у нього. За змістом частини першої\~статті 387 ЦК України\~власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Як передбачено частинами першою-третьою\~статті 388 ЦК України\~якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Положення\~статті 388 ЦК України\~застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. \~Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14 захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями\~387\~та\~388 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18) надала правові висновки про те, що власник з дотриманням вимог статей\~387\~і\~388 ЦК України\~може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.\~Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої\~статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. Частиною 1 статті 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 статті 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Важливість етапу дослідження доказів для оцінки доказів полягає в тому, що забезпечується формування внутрішнього переконання суддів одразу з моменту надходження справи до суду і прийняття доказів, на етапі дослідження доказів, у процесі детального аналізу кожного з них у суду є можливість оцінити докази у своїй сукупності та порівняти їх, оскільки належна оцінка судом наявних у справі доказів є однією з гарантій права особи на справедливий судовий розгляд, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ст. 6) роль мотивувального судового рішення полягає в тому, що судом були досліджені всі надані докази і аргументи сторін. Таким чином,\~у судовому\~засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та 1/4 частки гаража IV, за адресою: [ADDRESS] згідно правовстановлюючих документів, наданих позивачем. Встановлено, що позивач [PERSON] не укладала жодних правочинів з приводу відчуження належного її нерухомого майна з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та спірне нерухоме майно вибуло з володіння власника [PERSON] не з її волі іншим шляхом. Відповідачами належних та допустимих доказів на спростування цих обставин не надано суду. Відповідач [PERSON] є добросовісним набувачем спірної квартири [ADDRESS] згідно безвідплатного договору дарування квартири від 26.07.2019 року, укладеного з [PERSON] . Крім того, відповідач [PERSON] є добросовісним набувачем 1/1 частки гаража IV, за адресою: [ADDRESS] згідно безвідплатного договору дарування гаража від 26.07.2019 року, укладеного з [PERSON] . Позивач стороною даних договорів не була, згоди на відчуження належного їй майна не надавала. Також, відповідач [PERSON] є добросовісним набувачем 1/1 частки гаража IV, за адресою: [ADDRESS] згідно свідоцтва на підставі акта про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, що мало місце у виконавчому провадженні. Встановлено, що позивач будь-якої згоди на відчуження в користь відповідача [PERSON] належної позивачу на праві спільної часткової власності 1/4 частки гаража не надавала. Також, в судовому засіданні встановлено відсутність рішень судів, що стосуються переходу прав власності на вказані об`єкти нерухомого майна, в яких позивач була б стороною у справі. Відтак, права особи, яка вважає себе власником майна, не можуть захищаються шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням статей\~215\~і\~216 ЦК України. Такий захист можливий шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені\~статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача. Таким чином,\~у судовому\~засіданні встановлено, що спірне нерухоме майно, а саме квартира та гараж вибуло з володіння позивача [PERSON] поза її волею, відповідачі [PERSON] та [PERSON] є добросовісними набувачами спірного майна, яке вибуло з володіння позивача поза її волею, а відтак право власності [PERSON] порушено та підлягає судовому захисту шляхом витребування від відповідачів спірного нерухомого майна. Відповідачі не подали суду належних та допустимих доказів на спростування доводів позовної зави та вимог позивача. Викладені у відзиві доводи представника відповідача адвоката Габрєва В.В. щодо того, що дані договори не визнані судом недійсними суд відкидає як необґрунтовані, оскільки ця обставина не є перешкодою для реалізацією позивачем права на витребування майно з чужого незаконного володіння відповідно до ст. 388 ЦК України та такий спосіб захисту права є належним. Тому, проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають задоволенню шляхом: витребування з незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] , загальною площею 126,6 кв. м.( житлова площа 38,8 кв. м.); скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 126,6 кв. м., номер запису про право власності 32573532; витребування з незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] нерухомого майна, а саме: 1/4 частки гаража IV, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 80,7 кв. м.; скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на 1/4 частки гаража IV, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 80,7 кв. м., номер запису про право власності 36802280. Питання про стягнення судового збору суд вирішує в порядку, передбаченому\~ст.\~141\~ЦПК України пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного та

Outcome: approved