overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом з тих підстав, що з 23.12.2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від спільного життя з яким мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивач, посилаючись ст. 180 Сімейного кодексу України, просила стягнути на її користь аліменти на дитину в розмірі 1/ 4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, слухати справу в її відсутність. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі 1/ 4 частки доходів. Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих особами, які брали участь у справі, доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. З 23.12.2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-НО № 153376, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 287. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №65вбачається, що відповідач є батьком, а позивач - матір»ю [PERSON], [INFO]. З довідки Петропавлівської сільської ради № 02-23/61 від 04.02.2014 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та має склад сім'ї: мати - [PERSON], донька - [PERSON], син - [PERSON] Добровільно сторони не дійшли згоди про участь відповідача в утриманні дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів визначається судом з урахуванням матеріального становища дитини та платника аліментів, а також з урахуванням стану здоров'я відповідача, наявності у нього інших осіб, яких він повинен утримувати. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/ 4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у зв'язку із тим, що позивачку, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом з тих підстав, що з 27.10.2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від спільного життя з яким мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивач, посилаючись ст. 180 Сімейного кодексу України, просила стягнути на її користь аліменти на доньку в розмірі 1/ 4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що не заперечує проти сплати аліментів, зауважив, що вони з позивачем на даний час мешкають однією родиною. Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих особами, які брали участь у справі, доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Сторони уклали шлюб 27.10.2006 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Шахтарську Шахтарського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 365. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шахтарську Шахтарського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №128 вбачається, що відповідач є батьком, а позивач - матір»ю [PERSON], [INFO]. З довідки ОСББ «Лада» № 14 від 03.02.2014 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] та має склад сім'ї: чоловік - [PERSON], донька - [PERSON], донька - [PERSON] Добровільно сторони не дійшли згоди про участь відповідача в утриманні дитини. Відповідач працездатний, на його утриманні немає інших осіб, яких він повинен утримувати за законом, фізично здоровий. Дитина також фізично здорова, її утримання не потребує значних додаткових матеріальних витрат. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів визначається судом з урахуванням матеріального становища дитини та платника аліментів, а також з урахуванням стану здоров'я відповідача, наявності у нього інших осіб, яких він повинен утримувати. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/ 4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у зв'язку із тим, що позивачку, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом і просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що їй на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 18.06.2009 року за № 222 належить житловий будинок за вищевказаною адресою. У будинку зареєстрована відповідач по справі [PERSON] , яка є її племінницею, але не проживає в ньому з 2016 року, не бере участі у його утриманні та не оплачує комунальні послуги, її особистих речей у будинку немає. У зв`язку з викладеним позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, але від неї надійшла заява, в якій вона вказала, що на задоволенні позовних вимог наполягає і просить справу розглянути без її участі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с.11). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином, а тому за згодою позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , про що свідчить свідоцтво про право власності на житловий будинок від 18.06.2009 року за № 222 (а.с. 8). Відповідно до довідки виконавчого комітету Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області № 1162 від 30.07.2018 року [PERSON] зареєстрована, але не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2016 року (а.с. 6). Викладене підтверджується актом про непроживання від 30.07.2018 року, складеним депутатом Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області (а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки відповідач [PERSON] не проживає у будинку з 2016 року без поважних причин, вона має бути визнаною такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 03 серпня 2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають малолітню дитину, [PERSON]. Позивач зазначає, що сторони мають різні характери та погляди на життя, через що, між ними постійно виникають непорозуміння. З листопада 2014 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Спір про поділ майна, а також про проживання дитини між ними відсутній. Враховуючи викладене, позивач просить суд розірвати вказаний шлюб, після чого залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи судом повідомлений належним чином. До суду подала заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи судом повідомлений належним чином. До суду подав заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримує. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] був укладений шлюб, що підтверджується актовим записом №1107 від 03 серпня 2007 року, виданого Лівобережним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї. Від цього шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, а з листопада 2014 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Спір про поділ майна, проживання дитини між ними відсутній. Після розірвання шлюбу, малолітня дитина,[PERSON] буде проживати з позивачем. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу по суті, на підставі досліджених судом доказів, їх оцінки та аналізу у сукупності, суд дійшов до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільної дитини, а тому є всі підстави для розірвання даного шлюбу. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у позовній заяві просила у разі розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Вказана вимога підлягає задоволенню. Враховуючи вищезазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] належав [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Позивач прийняла спадщину після його смерті, вступивши у володіння спадковим майном. В даний час [PERSON] не може отримати від Іваничівської держнотконтори свідоцтво про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документу про власність на житловий будинок спадкодавця. На підставі вищенаведеного просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав зазначених у позовній заяві, просить його задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про розгляд справи. В матеріалах справи від них місяться заяви про те, що відповідачі відмовляються від прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] на користь своєї сестри, позивача по справі. Представник відповідача Радовичівської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS]. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] належав [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], вступивши у володіння спадковим майном. Документів про те, що [PERSON] юридично являється власником даного будинку не виготовлено. Однак довідкою Радовичівської сільської ради від 29 квітня 2015 року стверджується, що [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS]. Таким чином, позов слід задовольнити і визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи свої тим, що вона є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], а батьком є [PERSON], з яким позивач не перебувала в зареєстрованому шлюбі. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] з 2015 року разом з нею не проживає, а малолітня донька [PERSON] проживає та перебуває на її утриманні. Позивач зазначає, що матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає. Таким чином, позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки його заробітку, а також аліменти на утримання дружини [PERSON] у розмірі 1/4 частки його заробітку. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи судом повідомлена належним чином. До суду подала заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи судом повідомлений належним чином. До суду подав заяву про слухання справи за його відсутності, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], а батьком є [PERSON], з яким позивач не перебувала в зареєстрованому шлюбі. Також встановлено, що [PERSON] з 2015 року не проживає разом з позивачем, матеріальної допомоги на малолітню доньку не надає. Із матеріалів справи вбачається, що малолітня [PERSON] проживає та перебуває на утриманні позивача. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позовні вимоги щодо стягнення аліментів на дитину, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Право дружини на утримання у разі проживання з нею дитини визначено статтею 84 Сімейного кодексу України. Так, частиною другою, четвертою вказаної статті встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Враховуючи вищезазначене, відповідно до статей 105, 110, 112,113, 180, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Вона та відповідач по справі [PERSON] є батьками [PERSON], яка народилася 19 грудня 2003 року під час перебування сторін у шлюбі. Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, з відповідача ж рішенням суду стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/5 частки його доходів. В той же час позивач зазначає, що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у кардіолога, ендокринолога, отоларинголога, ортопеда, кардіоревматолога, стоматолога та потребує курортно-санаторного лікування кардіологічного або ортопедичного профілю. Натомість мінімальна вартість відповідної путівки складає 3\~700 грн., а витрати на обстеження дитини, придбання ліків, спеціального взуття та навчання англійській мові за період з 2012 року по 12 березня 2018 року склали 26\~545 грн. 89 коп. [PERSON] зазначає, що оскільки відповідач добровільно відмовляється нести додаткові витрати на утримання дитини, вона,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 03 липня 2013 року помер її батько [PERSON]. За життя [PERSON], заповіт на чиюсь користь не склав. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла вона. До складу спадкового майна входить нерухоме майно, що знаходиться [ADDRESS]. Оформити спадкові права вона не може через невідповідність відомостей у свідоцтві про право власності відомостям, наявним у ДРПВНМ. Просить суд визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити і справу розглянути у її відсутності. В судове засідання представник відповідача [PERSON] селищної ради Глибоцького району Чернівецької області не зявився, проте сільська рада надала суду листа, в якому позовні вимоги визнає повністю і просить суд розглянути справу без участі їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що 03 липня 2013 року помер батько позивачки [PERSON]. За життя [PERSON], заповіт на чиюсь користь не склав. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла позивачка. До складу спадкового майна входить нерухоме майно квартира, що знаходиться [ADDRESS], та складається з: квартири [ADDRESS] всього загальною вартістю 77809 грн. Оформити спадкові права позивачка не може через невідповідність відомостей у свідоцтві про право власності відомостям, наявним у ДРПВНМ. Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного, ст.ст. 319, 328, 346, 1216-1223,1233-1235, 1268 ЦК України, ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] в с. Купка Глибоцького району Чернівецької області померла її матір [PERSON], внаслідок чого відкрилась спадщина за законом на все належне їй майно, яку вона прийняла з підстав ст. 1268 ЦК України оскільки постійно проживала з матір'ю, на час відкриття спадщини. До складу нерухомого майна входять житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS], а саме: житловий будинок літ. «А», загальна площа 61,8 кв.м., у т.ч. житлова площа 27,0 кв.м., сараїв літ. «Б», «В», «Г», колодязь № 1, воріт №2, огорожі № 3 загальною вартістю 131491 грн.. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно. В судове засідання позивачка - [PERSON] не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити і справу розглянути у її відсутності. В судове засідання представник відповідача Купської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області не з'явився, проте сільська рада надала суду листа, в якому позовні вимоги визнає повністю і просить суд розглянути справу без участі їх представника. Треті особи [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з'явились, проте направили суду заяви, в яких вказують, що позовні вимоги визнають повністю і просять суд розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [INFO] в с. Купка Глибоцького району Чернівецької області померла матір позивачки [PERSON], внаслідок чого відкрилась спадщина за законом на все належне їй майно, яку позивачка прийняла з підстав ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала з матір'ю, на час відкриття спадщини. До складу нерухомого майна входять житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS], а саме: житловий будинок літ. «А», загальна площа 61,8 кв.м., у т.ч. житлова площа 27,0 кв.м., сараїв літ. «Б», «В», «Г», колодязь № 1, воріт №2, огорожі № 3 загальною вартістю 131491 грн. Оформити спадкові права позивачка не може через відсутність правовстановлюючого документа. Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного, ст.ст. 319, 328, 346, 1216-1223,1233-1235, 1268 ЦК України, ,

Outcome: approved