Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON]. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що з 17 грудня 2006 року по 05 листопада 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, який виявився невдалим, а тому рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 05 листопада 2013 року шлюб було розірвано. За час подружнього життя 12 грудня 2007 року в них народилася донька [PERSON], яка після розірвання шлюбу проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Так як відповідач, знаючи що дочка навчається в школі і потребує постійної допомоги, фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, позаяк ніякої участі в утриманні доньки не приймає, вона, працюючи на посаді медичної сестри в Скалатській КРЛ, одержує мінімальну заробітну плату, їй одній важко утримувати і забезпечувати дитину всім необхідним, змушена звернутися з даним позовом в суд. Просила врахувати, що відповідач працює неофіційно, отримує досить високий дохід, який повністю витрачає на свої потреби, а тому просила стягувати з відповідача кошти на утримання доньки в твердій грошовій сумі 700 ( сімсот ) гривень в місяць. В судовому засіданні позивач позов підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач позов заперечив і пояснив, що після розірвання шлюбу з позивачем, він дійсно дуже рідко давав невеликі кошти на утримання доньки. При цьому повідомив, що він в даний час не працює, в центрі зайнятості не зареєстрований, а тому відмовляється платити аліменти на утримання доньки. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з таких міркувань. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 05 листопада 2013 року (справа № 2/604/326/13 ). Рішення вступило в законну силу. За час перебування в шлюбі 12 грудня 2007 року в них народилася донька [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-ИД № 064561, видане 11 січня 2008 року Колодіївською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З акту обстеження матеріально побутових умов сімї [PERSON] №840 від 26 серпня 2015 року та довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні будинку, осіб №839 від 28 серпня 2015 року видно, що позивач проживає в [INFO], разом з донькою - [PERSON] , в будинку власником якого являється [PERSON], площею 102.8 кв.м., житловою площею 55.7 кв.м. Крім того, в цьому будинку також зареєстрована [PERSON] сестра позивача. З довідок №1207 від 10 липня 2015 року Управління праці та соціального захисту населення Підволочиської РДА вбачається, що позивач знаходиться на обліку РУСЗН, та їй нараховується компенсаційна виплата працездатній особі, що не працює/не вчиться за період з січня по червень 2015 року загальним розміром 91, 24 грн. Інших видів допомоги позивач не отримує. Таким чином, судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Статтею 181 частиною 2 Сімейного Кодексу України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить із вимог ст.181-184 СК України, згідно яких, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років, відповідно до Закону України Про державний бюджет України на 2015 рік з 01 січня 2015 року по 01 грудня 2015 року становить 1032 ( одна тисяча тридцять дві ) гривні, а з 01.12. 2015 року 1167 ( одна тисяча сто шістдесят сім ) гривень. Відповідно до ст. 182 СК України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом не встановлено, що відповідач за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обовязків по утриманню неповнолітньої дитини. З огляду на вказане, відповідно до ст. ст. 180, 183 Сімейного кодексу України позов [PERSON] підлягає до задоволення частково, тому в її користь із відповідача [PERSON] підлягають до стягнення кошти на утримання дитини (аліменти) [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, у розмірі 500 ( пятсот ) гривень, яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial