Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася в суд з позовом уточненим в ході розгляду справи, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 800 грн. 50 коп. щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26.02.2016 року уклала шлюб із відповідачем. Від спільного проживання у них народилась дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не дає кошти на утримання дитини, тому звернулась в суд з даним позовом. До початку судового засідання представник позивача [PERSON], адвокат Вуйцік О.Б. подала заяву за вх. №3318 від 26.07.2017 року, згідно якої просить справу слухати без її участі, та участі її довірителя, уточнений позов підтримує, просить задоволити. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце засідання суду, в судове засідання не з'явився. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 26.02.2016 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Крушельницькою сільською радою Сколівського району Львівської області 18.08.2016 року, актовий запис № 10. Із довідок № 287 та № 284 від 30.05.2017 року, виданих Крушельницькою сільською радою Сколівського району Львівської області від 30.05.2017 року, вбачається, що [PERSON], не працює та здійснює догляд за своєю дочкою [PERSON], яка знаходиться на її утриманні. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнень по іншим аліментним зобов'язанням відповідач немає. Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства також передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх змінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частини 2 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а на підставі частини 3 статті 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно частини 1 статті 184 Сімейного кодексу України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Нормою частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України (із змінами і доповненнями), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України присуджуються за рішенням суду з дня пред?явлення позову. Відповідно частини 1 пункту 1 статті 367 Цивільно - процесуального кодексу України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Судом встановлено та знайдено підставність задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) грн, 50 коп., яка у свою чергу є виважена, розумна, справедлива і об'єктивна, щомісячно і до досягнення нею повноліття, оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що діти у будь-якому випадку повинні бути захищені та отримувати належне утримання від батьків, яке гарантоване як частиною 2 статті 51 Конституції України, як Сімейним кодексом України, так і частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, це зокрема, виявляється в забезпеченні малолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для їй життя та виховання. Тому, обов'язок відповідача [PERSON] як батька, утримувати та надавати їй матеріальну допомогу. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved