Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 30 вересня 2000 року між нею та відповідачем - [PERSON], [INFO], було укладено шлюб. Вказує, що від даного шлюбу у них народилось двоє спільних дітей: син - [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя в них не склалося, більше ніж півроку вони не живуть разом і не мають спільного побуту. Вони переконалися, що є зовсім різними людьми і тому і їхніх інтересах та в інтересах їхніх дітей, вони вирішили розірвати шлюб. Матеріально чоловік не допомагає, постійно вчиняє сварки та не приймає участь у вихованні дітей. Вказує, що 08 вересня 2015 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було розглянуто цивільну справу № 308/7402/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов задоволено частково. Стверджує, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, а тому просить шлюб між нею та відповідачкою розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила суд його задовольнити. Відповідач в судовому засідання заперечив проти задоволення позову. 11.12.2015 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання відповідача [PERSON] про надання строку для примирення було задоволено та надано сторонам у справі строк для примирення до 14.01.2016 року, однак, відповідачем не вчинено жодних дій, спрямованих на примирення з позивачкою. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, приходить до наступного висновку. Так, як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали шлюб 30 вересня 2000 року у Холмківській сільській раді, Ужгородського району, Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 30 вересня 2000 року складено зроблено запис № 27, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 30 вересня 2000 року. У позивача з відповідачем є спільні діти: син [PERSON], який народився [INFO], про що 27.08.2001 року складено відповідний запис № 34, що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 27.08.2001 року Холмківською сільською радою, Ужгородського району, Закарпатської області та дочка [PERSON], яка народилася [INFO], про що 10.12.2010 року зроблено відповідний актовий запис № 92, що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 10.12.2010 року виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з положеннями ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, на даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, про що свідчить зміст позовної заяви, наданий судом строк для примирення не привів до збереження шлюбу. Враховуючи наведене, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їх малолітніх дітей, що має істотне значення, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню. Суд також вважає, що у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 48 7,20 грн. На підставі ч. 3 ст. 209 та ч. 1 ст. 218 ЦПК України 13 квітня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 18 квітня 2016 року. На підставі наведеного та

Outcome: approved