Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до Енергодарського міського суду 03 квітня 2017 року з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем - [PERSON], зареєстрований 10 листопада 2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 482, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Завіновська». У судове засідання сторони не зявились. Позивачка надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.14). Відповідач також надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.15). На підставі з ч.2 ст.197 ЦПК України, звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків: Відповідно до ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Суд при постановленні рішення керується також вимогами ч.8\~ст.235 ЦПК України, відповідно до якої у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що сім`я остаточно розпалася та примирення між сторонами не можливе, оскільки сторони не бажають зберігати сім`ю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної зі сторін, вимоги позивача визнаються відповідачем і підтверджуються наданими доказами та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушують прав, свобод чи інтересів інших осіб, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved