Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, служба у справах дітей Білгород - Дністровської міської ради, служба у справах дітей Окнянської районної Державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . На підставі судового наказу, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області від 14.08.2017 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/ щомісячно на утримання спільної доньки [PERSON] , [INFO] . Одразу після народження доньки відповідач поїхав на заробітки до РФ. Згодом, повернувшись до України, [PERSON] зателефонував їй та повідомив, що створив нову сім`ю і приймати участь у їх з донькою спільному житті не бажає. Тому, відповідач по справі постійно ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання доньки, не виявляв батьківського піклування відносно неї, не приймає участі в матеріальному забезпеченні життя доньки, не піклується про духовний та фізичний розвиток дитини, та взагалі зовсім не дбає про дитину. Згідно розрахунків заборгованості, складеного державним виконавцем ВДВС за [PERSON] рахується заборгованість по аліментам. На підставі усього вищевикладеного, вона вважає, що існують усі правові підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . 20 липня 2018 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та вона призначена до підготовчого судового розгляду. 18 грудня 2018 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду про витребування доказів, клопотання представника третьої особи було задоволено та витребувані докази. /л.с. 79-80/ 13 листопада 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду про витребування доказів було задоволено клопотання представника позивача та витребуваний зі служби у справах дітей Білгород - Дністровської міської ради висновок про доцільність або недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав. 29 квітня 2020 року на виконання ухвали суду був наданий висновок виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради. 09 червня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена досудового розгляду по сутті. Позивач в судове засідання не з`явилась, від її представника до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши нотаріально посвідчену заяву про визнання позовних вимог . Представник третьої особи - служба у справах дітей Окнянської районної Державної адміністрації в судове засідання не з`явився, згідно його заяв не заперечують проти задоволення позову та розгляду справи за їх відсутності. Представник третьої особи служби Білгород - дністровської міської ради в судове засідання не з`явився, про день та час судового розгляду справи повідомлений належним чином. Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Суд розглядає справу за відсутність сторін, належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, відповідно до наданих заяв, клопотань, за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного висновку. При розгляді справи суд враховує вимоги ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного Кодексу України про те, що регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Судом встановлено, що дійсно з 22.10.2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.04.2018 року. /л.с.10/. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . /л.с.8/. У відповідності до довідки про склад сім`ї, виданої Новосамарською сільською радою Окнянського району № 720 від 12.07.2018 року, [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] . До складу її сім`ї входять: бабуся - [PERSON] , дідусь [PERSON] , мати [PERSON] та дочка [PERSON] , 2016 року народження. /л.с.16/. У відповідності до судового наказу, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області по справі № 495/5622/17 від 14.08.2017 року, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , адреса реєстрації : [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , адреса реєстрації : [ADDRESS] аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи стягувати з дня подання вказаної заяви до суду, 28.07.2017 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] включно. /л.с.11/ Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 17.07.2019 року, складеного державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, встановлена заборгованість по аліментам боржника [PERSON] відповідно до вимог виконавчого листа № 495/5622/17 станом на 30.06.2019 року у розмірі 36 293,55 грн. Державним виконавцем Білгород - Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби 10.09.2018 року винесені постанови про встановлення тимчасових обмежень відносно боржника [PERSON] /л.с.60-63/. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги щодо неприйняття участі у житті доньки, не надання їй доступу до загальнооздоровчих заходів, приєднала копію заочного рішення суду від 15.03.208 по справі № 495/6663/17, з якого вбачається не надання останнім дозволу для виїзду дитини за кордон. /л.с.12-15/. Разом з тим, позивач вказувала на факті постійно перебування відповідача на території Російської Федерації та як наслідок ухилення від виконання його батьківських обов`язків. Як вбачається з відповіді на ухвалу суду про витребування доказів від 18.12.2018 року, за наявної у базі даних Адміністрації Державної прикордонної служби інформації щодо перетинання державного кордону [PERSON] в період з 01.01.2017 року по 01.12.2018 року повідомлено, що гр. [PERSON] 02.06.2018 рок перетнув кордон України шляхом виїзду у пункті пропуску Бачівськ. /л.с.87/ У зв`язку із неможливістю тривалий час з`ясувати місце знаходження батька [PERSON] , 27.07.2016 року, виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради як орган опіки та піклування, не мав можливості надати висновок про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Натомість в процесі розгляду справи, відповідач самостійно надав нотаріально посвідчену заяву з перекладом на українську мову про визнання позовних вимог та відсутності заперечень проти позбавлення його батьківських прав. У відповідності до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради № 02/15-29-6387/1150 від 28.04.2020 року, доцільно та в інтересах дитини позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Пунктами 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Матеріалами справи підтверджено свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками у відношенні до малолітньої [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладене, а саме те, що відповідач не бажає піклуватись про свою доньку, свідомо нехтує своїми батьківським обов`язками, ухиляється від їх виконання, не здійснив жодної дії направленої на фізичний і духовний розвиток дитини, фактично самоусунувся від виконання покладених на нього законом обов`язків по вихованню та догляду за дитиною, прийнявши до увагу і заяву [PERSON] про визнання позову та відсутність заперечень проти позбавлення його батьківських прав, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради, Служба у справах дітей Окнянської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача та звільненням її від сплати судового збору, у зв`язку з інвалідністю, також підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved