Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини посилаючись на те, що 06 грудня 2013 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу у подружжя є дочка [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між ними не склалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Протягом останніх трьох років з відповідачем разом не проживають. Дитина знаходяться на утриманні позивачки, а відповідач в добровільному порядку не надає їй належної матеріальної допомоги. Позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки визначені в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму, встановленого законодавством на дитину відповідного віку з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить позов задовольнити, відповідач [PERSON] позов визнав частково, а саме просить суд стягувати аліменти на утримання дитини в мінімальному розмірі. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.12.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД № 104323, виданого 06 грудня 2013 року Коцюбинською сільською радою Гусятинського району, Тернопільської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 09 (а.с. 2). Судом встановлено, що у сторін по справі від шлюбу є дочка [PERSON], [INFO].(а.с.3). Як вбачається із змісту позовних вимог, пояснень сторін та матеріалів справи, відповідач [PERSON] на утриманні непрацездатних батьків, малолітніх дітей не має, матеріальне становище його задовільне, стан здоровя задовільний. Судом також встановлено, що починаючи з 02.10.2017 року і по теперішній час між позивачем та відповідачем не досягнуто домовленості щодо способів виконання обовязку утримувати дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд вважає, що розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки доказів про те, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі по 1500 грн. щомісячно не представлено, а судом не здобуто. Твердження [PERSON] про те, що відповідач може їй надавати аліменти на утримання дитини в розмірі по 1500 грн. щомісячно не ґрунтуються на матеріалах справи. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти визначені в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 02 жовтня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] в дохід держави (одержувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача: Головне управління державної казначейської служби України у м.Києві, код отримувача 820019, рахунок отримувача 31215256700001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Outcome: partial