overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача, аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходів), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття . В обґрунтування позовних вимог вказала, що 08 серпня 2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу народилась дитина - син [PERSON], [INFO]. Позивач не проживає з відповідачем з 2009 року, подружні стосунки не підтримують, мають різні бюджети та не ведуть спільне господарство. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходів), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку з чим змушена звернутися до суду. Відповідно до п.9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року, яка набрала чинності 15.12.2017 року), справи в суді першої інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Позивач в судове засідання не з'явилася, заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій свої позовні вимоги вона підтрима у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з'явився. В матеріалах справи маються поштові повідомлення, з «закінченням строків зберігання», заяв до суду не надавав. Інші процесуальні дії не вчинялись. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з чим фіксування судового засідання не здійснюється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача, аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходів) до досягнення дитиною трьох років . В обґрунтування позовних вимог вказала, що 24 квітня 2015 року зареєструвала шлюб. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]. Позивач не працює з 2015 року знаходиться у декретній відпустці по догляду за дітьми. Матеріальну допомогу на утримання дітей та її утримання відповідач не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку. У зв'язку з чим змушена звернутися до суду. Відповідно до п.9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року, яка набрала чинності 15.12.2017 року), справи в суді першої інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Позивач в судове засідання не з'явилася, заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій свої позовні вимоги вона підтрима у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій позовні вимоги він визнав у повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з чим фіксування судового засідання не здійснюється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача [PERSON], посилаючись на те, за рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 грудня 2007 року з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 300 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач аліменти нікому сплачує, стягнень за іншими виконавчими документами не має, інших неповнолітніх дітей відповідач не має. Виходячи з матеріального становища відповідача, враховуючи встановлений законодавством прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, просила збільшити розмір аліментів. Під час розгляду справи позивач неодноразово змінювала позовні вимоги та в остаточній редакції просила збільшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] з 300 гривень до 643 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засідання підтримала позовні вимога та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. З свідоцтва про народження серії І-ФП № 040247, виданого 16 жовтня 2006 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 717, вбачається, що [PERSON] народився 05 жовтня 2006 року, в графі «батьки» зазначено: батько [PERSON], мати [PERSON]. Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 грудня 2007 року з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 300 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] змінила прізвище на «Шепелєва», зареєструвавши 25 квітня 2014 року шлюб з [PERSON], [INFO]. Згідно довідки, наданої ПП «Альянс-Гіс» [PERSON] та [PERSON] мешкають разом з [PERSON] за адресою: м.Маріуполь, вул. Київська, 57-33. Згідно зі ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, передбачених ст. 192 СК України, суд вважає можливим змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів на користь позивача на утримання неповнолітнього сина з 300 гривень до 643 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, а тому задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що на підставі виконавчого листа № 2-7026/10, виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя 01 вересня 2010 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\6 частини від усіх видів доходу відповідача до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час матеріальне становище позивача змінилося, оскільки збільшились тарифи за комунальні послуги, заробіток відповідача дозволяє сплачувати аліменти у більшому розмірі. На підставі зазначеного просить збільшити розмірі стягуваних аліментів до 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів). Позивач до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява з проханням розглядати справу у його відсутність, в якій він визнав позовні вимоги у повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 28 січня 2010 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 83, [PERSON] народився [INFO], в графі «батьки» зазначено: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно виклнавчлого листа № 2-7026, виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області 01 вересня 2010 року з [PERSON] стягнуті аліменти у розмірі 1\\6 частини всіх видів доходів щомісячно на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи з 15 червня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевикладеного та з урахуванням того, що матеріальний стан позивача погіршився, суд вважає можливим збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 1/6 на 1/4 частину від всіх видів його заробітку та доходів щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, а тому задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідачів, в якому прохає визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], з 2000 року. Заявлені вимоги мотивує тим, що відповідач з 2000 року у житловому приміщенні не проживає без поважних причин, помешканням не користується, його особисті речі у квартирі відсутні, участь в утриманні житла він не бере. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони та представник третьої особи до суду не з'явились, звернувшись із відповідними клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Позивачем [PERSON] заявлені вимоги підтримані у повному обсязі. Відповідач [PERSON] не заперечуючи факту не проживання у спірному приміщенні, позов визнав. Комсомольський МС УДМС та ОСББ «Стімул» проти задоволення позову не заперечували. Дослідивши приєднані до справи письмові докази, судом встановлено, що на підставі ордеру №469 від 15.04.1983 року [PERSON] на сім'ю з чотирьох осіб ([PERSON], [PERSON], [PERSON]) було надано право на заняття квартири [ADDRESS] (а.с.5). За довідками, виданими ОСББ «Стімул» (а.с.32,38) за зазначеною вище адресою, станом на день розгляду справи, є зареєстрованими сторони у справі [PERSON] та [PERSON], який з 2000 року у помешканні не проживає, квартира перебуває у державному житловому фонді. Згідно з інформаційними довідками (а.с.29,30) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності відомості щодо права власності на квартиру [ADDRESS], відсутні. Встановивши всі обставини справи та виходячи із досліджених письмових доказів, суд вважає пред'явлений позов обґрунтованим, з огляду на наступне. Згідно із ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, відповідно по положень ст.72 ЖК України, провадиться в судовому порядку. За змістом ст.ст.10, 60, 61 ЦПК України, правосуддя у цивільних справах здійснюється на засадах змагальності сторін, тому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву або у письмовій заяві, адресованій суду. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, проаналізувавши надані письмові докази, та враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, дійшов висновку про те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт не проживання відповідачем у спірному жилому приміщенні понад встановлені ст.71 ЖК України строки без поважної причини, з огляду на що пред'явлений позов підлягає до задоволення повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що з відповідачем проживала однією сімєю у цивільному шлюбі з 2016 року до лютого 2018 року. Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказала, що в даний час сторони припинили сімейні відносини і проживають окремо один від одного. Відповідач не надає матеріальної допомоги, добровільної угоди про сплату аліментів між сторонами не досягнуто, тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини та на утримання дружини в твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років. \~ \~ \~ \~Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частини 1 і 2 статті 182 СК України). \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно до частини 2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідач [PERSON] записаний батьком неповнолітнього [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). \~ \~ \~ \~Малолітня дитина проживає разом з позивачем [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сімї (а.с. 8). \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (частина 1 статті 82 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Суд не має сумніву щодо добровільності визнання відповідачем обставин справи, тому для задоволення позову є законні підстави. \~ \~ \~ \~ \~Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача відповідно до вимог частини 1 статті 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що з відповідачем проживала однією сімєю у цивільному шлюбі з 28 травня 2016 року до 26 квітня 2018 року. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач вказала, що в даний час сторони припинили сімейні відносини і проживають окремо один від одного. Відповідач не надає матеріальної допомоги, добровільної угоди про сплату аліментів між сторонами не досягнуто, тому позивач просить стягнути з відповідача на утримання дружини в твердій грошовій сумі 1200 гривень, щомісячно до досягнення дитиною трьох років. \~ \~ \~ \~Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідач [PERSON] записаний батьком неповнолітньої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (частина 1 статті 82 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Суд не має сумніву щодо добровільності визнання відповідачем обставин справи, тому для задоволення позову є законні підстави. \~ \~ \~ \~ \~Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача відповідно до вимог частини 1 статті 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, 13 червня 2001 року вона придбала у громадянки [PERSON] жилий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований в с. Тарасівка Маловисківського району Кіровоградської області по вул. Верхній, 18. Позивач зазначила, що даний договір був укладений на Українській товарній біржі, між сторонами було досягнуто згоди по всім істотним умовам угоди. На теперішній час Олександрівською сільською радою Маловисківського району порушено законодавство з питань передачі земельної ділянки у приватну власність громадянину [PERSON], тому позивач вимагає визнати дійсним договір купівлі-продажу на підставі частини 2 статті 47 ЦК України (1963 року). У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов, посилаючись на вищевикладені обставини. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до статті 227 ЦК України (1963 року), яка діяла на час виникнення правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Судом встановлено, що 13 червня 2001 року між продавцем [PERSON] і покупцем [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нерухомості жилого будинку з надвірними будівлями і спорудами, який розташований в с. Тарасівка Маловисківського району Кіровоградської області по вул. Верхній, 18 (а.с. 9). Даний договір нотаріально посвідчений, що вбачається з копії правочину. За змістом статті 227 ЦК України (1963 року), у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до розяснень, наданих Верховним Судом України в постанові Пленуму від 6 листопада 2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» щодо застосування частини 2 статті 220 ЦК України, яка регулює подібні правовідносини після 01 січня 2004 року, вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК повязується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обовязків для сторін (пункт 13). Таким чином, позивач обрала спосіб захисту свого цивільних прав, який є помилковим на день розгляду справи, тому суд не має законних підстав для задоволення предявленого позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 02 серпня 2011 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. 31 жовтня 2011 року вони разом придбали трикімнатну квартиру [ADDRESS], договір купівлі-продажу посвідчено нотаріально. Позивач зазначила, що 04 грудня 2015 року помер її чоловік [PERSON], але у звязку з тим, що не було проведено реєстрацію договору купівлі-продажу, вона вимушена звернутись до суду за захистом порушеного права. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 статті 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, що 11 серпня 2002 року зареєстровано шлюб між громадянами [PERSON] і [PERSON] (а.с. 7). 31 жовтня 2011 року між громадянами [PERSON] і [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (а.с. 9-10). В порушення частини 1 статті 182 ЦК України покупцем [PERSON] не зареєстровано право власності на придбану квартиру (а.с. 11). 03 грудня 2015 року [PERSON] помер (а.с. 8). Відповідно до частин 1 і 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. У звязку з тим, що покупець за договором купівлі-продажу [PERSON] не зареєстровано право власності на придбану квартиру і помер 03 грудня 2015 року, право позивача на частку спільного майна подружжя підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності.

Outcome: approved