Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Кам'янського районного суду із позовною заявою до [PERSON] про поділ майна подружжя, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з липня 2007 року вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. 21.03.2009 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина, [PERSON], [INFO]. Соснівським районним судом м. Черкаси 10.07.2014 року шлюбу між ними розірвано. В період фактичного та зареєстрованого шлюбу за спільні кошти придбали колісний екскаватор ЕТЦ-165А державний номер [NUMBER] та зернозбиральний комбайн SАМРО RОSЕNLEW 600 номер № [NUMBER], які зареєстровані на імя відповідача. [PERSON] не визнає її права на майно, що перебуває у його розпорядженні, а тому можливості вирішити питання поділу майна подружжя в добровільному порядку не існує. Просить суд визнати колісний екскаватор ЕТЦ-165А державний номер [NUMBER] та зернозбиральний комбайн SAMPO ROSENLEW 600 номер № [NUMBER] майном подружжя [PERSON] та [PERSON], залишити колісний екскаватор ЕТЦ-165А державний номер [NUMBER] та зернозбиральний комбайн SAMPO ROSENLEW 600 номер № [NUMBER] у власності [PERSON], стягнувши на її користь половину вартості цієї техніки в сумі 130000 грн. З урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути на її користь 40 000,00 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просив уточнені вимоги [PERSON] задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, до суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутністю. Також в заяві зазначила, що між нею і відповідачем досягнуто згоди, щодо розміру відшкодування частки майна, що підлягає розподілу. Просила задовольнити заяву відповідача про розподіл майна подружжя та ухвалити рішення, в якому затвердити розмір відшкодування частки майна, що підлягає розподілу, в розмірі 40\~000,00 грн. У судове засідання відповідач не з'явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, при розгляді справи просив врахувати, що згідно усної домовленості між ним та позивачем досягнуто згоди про добровільне відшкодування частки майна що підлягає розподілу в сумі 40\~000,00 грн., після чого позивачка не матиме більше майнових вимог. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовну заяву задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб сторін був зареєстрований 21 березня 2009 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сімї, актовий запис № 317, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 8). Сторони мають дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 6,7). 2 Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 березня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно дост. 60 СК України, майно, яке подружжя придбало у шлюбі, належить дружині й чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав через поважну причину (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Таким чином, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності, тобто ні дружина, ні чоловік не зобов'язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, відповідно до зазначеної статті воно вважається таким, що належить подружжю. Відповідно до п. 24, 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Вирішуючи спір між колишнім подружжям про майно, суд встановлює: 1) обсяг спільного майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства - ним є квартира та комплекс будівель та споруд; 2) з'ясовує джерело та час його придбання, - майно придбане в період наявних офіційно зареєстрованих шлюбних відносин. З урахуванням зазначеного, суд робить висновок, щодо належності спірного майна до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя, що підлягає поділу. Відповідно достатті 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч.1ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідност. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною 3ст. 368 ЦК Українипередбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідност. 372 ЦК України, зазначено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. З огляду на вищенаведене, суд доходить висновку, що оскільки майно набуто сторонами під час перебування в шлюбі, не відноситься до переліку, яке є приватної власністю чоловіка або дружини, оскільки придбане за договорами шляхом внесення спільних грошових коштів, воно є спільною сумісною власністю подружжя і частки кожного з них є рівними. Згідно ст. 70 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 р. Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК Українитаст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згодивиходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи питання 3 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Дослідивши надані суду матеріали справи суд приходить висновку про задоволення вимог позивача, а саме визнати колісний екскаватор ЕТЦ-165А державний номер [NUMBER] та зернозбиральний комбайн SAMPO ROSENLEW 600 номер № [NUMBER] майном подружжя [PERSON] та [PERSON] та зобовязати виплатити грошову компенсацію іншому співвласнику [PERSON] за частку у спільному майні у розмірі 40\~000,00 грн., оскільки відповідач визнав вимоги позивача щодо вартості компенсації за частку у спільному майні в такому розмірі.

Outcome: approved