Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Управління освіти Міської ради міста Кропивницького про стягнення розрахункових коштів. В обґрунтування позову вказала, що 31.10.2017 року наказом Управління освіти Кіровоградської міської ради (далі - Управління освіти) № 785-к від 31.10.2017 року вона була звільнена з посади директора КЗ НВО «Багатопрофільний ліцей-фізико-математична школа - ЗОШ І-ІІІ ступенів № 18 - центр дитячо-юнацької творчості «Надія» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області відповідно до ст. 45 КЗпП України. Постановою Кропивницького апеляційного суду від 29.01.2019 року даний наказ визнано незаконним та скасовано, змінено формулювання причин звільнення з ст. 45 КЗпП на п. 1 ст. 40 КЗпП та дату звільнення з 31.10.2017 року на 11.09.2018 року, стягнуто з Управління освіти Міської ради міста Кропивницького середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.11.2017 року по 11.09.2018 року. Дана постанова набрала законної сили з дня її проголошення. 22.03.2019 року та 15.04.2019 року позивач отримала кошти в сумі 22360,33 грн. При цьому, Управління освіти виплатило їй 22120,80 грн. грошової компенсації за невикористані дні відпустки за 48 календарних днів, хоча вона має право на 56 календарних днів. Також вказала, що виплачена їй в порядку ст. 44 КЗпП вихідна допомога у розмірі 5656 грн. є необґрунтованою та не відповідає її посадовому окладу, який становив на день її звільнення (11.09.2018 року) 13611,64 грн. Різниця у виплаті становить 13611,64-5656=7955,64 грн. Крім того, зазначила, що їй не була виплачена допомога на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу відповідно до поданої нею 30.10.2017 року заяви до Управління освіти про надання їй щорічної основної відпустки. На день її звільнення її посадовий оклад складав 6222 грн. Зазначила, що з вини відповідача з нею не проведено розрахунку у повному обсязі, у зв`язку з цим, з урахуванням поданої позивачем заяви про зменшення позовних вимог від 09.12.2019 року, просить стягнути з відповідача на її користь: невиплачену частину вихідної допомоги у розмірі 7955,64 грн., компенсацію за невикористані дні відпустки за період з 01.11.2017 року по 11.09.2018 року за 8 календарних днів у розмірі 3703,84 грн., гарантовану допомогу на оздоровлення за період з 04.01.2017 року по 03.01.2018 року у розмірі 6222 грн. та середній заробіток за весь час затримки виплати належних їй сум при звільненні за період з 12.09.2018 року по 03.09.2019 року в сумі 164553,60 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.09.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав, викладених у позовній заяві просила їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні надала письмові пояснення для долучення до матеріалів справи, в яких вказала, що Управління освіти провело всі виплати, які були стягнуті постановою Кропивницького апеляційного суду від 29.01.2019 року, а тому вимоги позивача щодо виплати вихідної допомоги є безпідставними. Також вказала, що кількість днів невикористаної відпустки [PERSON] за період з 01.11.2017 року по 11.09.2018 року складає 48 календарних днів з розрахунку 56 календарних днів/12 місяців х кількість місяців вимушеного прогулу (з 01.11.2017 року по 11.09.2018 року - 10 місяців 11 днів). Зазначила, що матеріальна допомога на оздоровлення виплачується лише при фактичному перебуванні працівника у відпустці, а тому при наданні компенсації за невикористану відпустку дана допомога не виплачується. За таких обставин, вважає позовні вимоги необґрунтованими. 06.02.2020 року представник відповідача у судове засідання не з`явивлася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надала, відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що постановою Кропивницького апеляційного суду від 29.01.2019 року у справі № 405/6662/17, яка набрала законної сили, апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 вересня 2018 року у справі за позовом [PERSON] до Профспілкового комітету первинної профспілкової організації профспілки працівників освіти і науки України КЗ НВО «Багатопрофільний ліцей фізико-математична школа І-ІІІ ступенів № 18 Кіровоградської міської ради Кіровоградської області», Управління освіти Кіровоградської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення виборного органу первинної профспілкової організації, визнання незаконним наказу про звільнення і його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов [PERSON] задоволено частково та: -визнано незаконним та скасовано рішення (вимогу) Виборного органу профспілкового комітету первинної профспілкової організації профспілки працівників освіти і науки України КЗ НВО «Багатопрофільний ліцей фізико-математична школа ЗОШ 1-ІІІ ступенів № 18 Кіровоградської міської ради Кіровоградської області за № 26 від 26 жовтня 2017 року про розірвання трудового договору з директором; -визнано незаконним та скасовано наказ Управління освіти Кіровоградської міської ради № 785-к від 31 жовтня 2017 року; -визнано звільнення [PERSON] на підставі ст. 45 КЗпП України незаконним та змінено формулювання причини звільнення [PERSON] з посади директора КЗ НВО «Багатопрофільний ліцей фізико-математична школа ЗОШ І-ІІІ ступенів № 18 центр дитячої юнацької творчості «Надія» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області за наказом №785-к від 31 жовтня 2017 року «Звільнена з посади на вимогу профспілкового органу за порушення законодавства про працю, про колективні договори і угоди відповідно до ст. 45 КЗпП України» на «Звільнена з 11 вересня 2018 року з посади директора у зв`язку з ліквідацією КЗ НВО «Багатопрофільний ліцей фізико-математична школа ЗОШ І-ІІІ ступенів № 18 центр дитячої юнацької творчості «Надія» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області за п. 1 ст. 40 КЗпП України»; -стягнуто з Управління освіти Міської ради міста Кропивницького на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 листопада 2017 року по 11 вересня 2018 року розмірі 140 837 грн. 20 коп. без урахування обов`язкових платежів та зборів (а.с. 6-20). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається зі змісту даної постанови суду [PERSON] на підставі наказу начальника Управління освіти Кіровоградської міської ради працювала на посаді директора КЗ НВО «Багатопрофільний ліцей - фізико-математична школа - ЗОШ І-ІІІ ст. № 18 дитячої юнацької творчості «Надія» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області». 31.10.2017 року начальником Управління освіти Кіровоградської міської ради видано наказ № 785-к, яким [PERSON] звільнено з посади директора на підставі ст. 45 КЗпП України у зв`язку з порушенням [PERSON] пунктів 3.3.,3.4, 3.8, 3.36, 3.37, 3.39, 3.41 колективного договору, укладеного між адміністрацією та профспілковою організацією комунального закладу НВО, статей 32, 153 КЗпП України, статей 5, 9 Закону України «Про колективні договори і угоди». Станом на 31.10.2017 року посадовий оклад [PERSON] становив 5136 грн., а на 01 січня 2018 року у зв`язку з підвищенням окладу за тарифною ставкою та підвищення тарифної ставки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2018 року № 22 «Про підвищення оплати праці педагогічних працівників» на 10 % склав 6222 грн. Коефіцієнт коригування визначається шляхом ділення 6222 грн.:5136 грн.=1,2. Середньоденний заробіток на день звільнення (31.10.2017 року) склав 562 грн. Згідно довідки Управління освіти від 21 листопада 2017 року № 1293/1-06-27 заробітна плата за вересень 2017 року склала 11694 грн. 49 коп., за жовтень 2017 року - 11909 грн. 41 коп., у вересні 2017 року - 21 робочий день, у жовтні 2017 року - 21 робочий день, всього 42 робочих дні; 11694 грн. 49 коп. + 11909 грн. 41 коп. = 23603 грн. 90 коп.: 42 р.дн.= 562 грн.00 коп. Середньоденний заробіток з 01 січня 2018 року склав 674 грн. 40 коп. (562 грн. 00 коп. х 1,2 = 674 грн. 40 коп. (середній заробіток коригується на коефіцієнт підвищення). Відтак, нарахована заробітна плата за листопад 2017 року по серпень 2018 року склала 562х43 р.д.+ 674,40х166 р.д.= 136116,40 грн. 22.03.2019 року [PERSON] подала заяву до Управління освіти, в якій просила здійснити перерахунок на картку Приватбанку належних їй виплат за постановою Кропивницького апеляційного суду від 29.01.2019 року (а.с. 22). Як вбачається з відповіді Управління освіти від 15.04.2019 року № 1240/1-01-09 відповідно до наказу від 22.02.2019 року № 43 про звільнення [PERSON] їй була нарахована компенсація за невикористану відпустку 48 к.д. в сумі 22120,80 грн. та вихідна допомога у розмірі 14836,80 грн. У зв`язку з технічною помилкою було утримано податки на загальну суму 34669,98 грн., а їй було перераховано 2287,62 грн. З метою виправлення технічної помилки [PERSON] проведено перерахунок та нараховано компенсацію за невикористану відпустку за 48 к.д. у розмірі 22120,80 грн. та вихідна допомога у розмірі 5656 грн., утримано податки на загальну суму 5416,47 грн. Сума коштів у розмірі 20072,71 грн. буде зарахована на картковий рахунок [PERSON] (а.с. 25). Згідно відповіді Управління освіти від 25.04.2019 року № 1363/1-01-09 у квітні 2019 року було проведено перерахунок усіх належних [PERSON] сум та було повернуто податки, які утримані при нарахуванні середньої заробітної плати за вимушений прогул загальною сумою 27463,24 грн. та з нарахованої вихідної допомоги загальною сумою 1790,27 грн. Утримана зайво нарахована вихідна допомога у сумі 9180,80 грн. Сума коштів у розмірі 20072,71 грн. перерахована на картковий рахунок [PERSON] (а.с. 26). 30.10.2017 року [PERSON] подала на ім`я начальника Управління освіти Кіровоградської міської ради Костенко Л.Д. заяву, в якій просила надати їй щорічну основну відпустку за 2016-2017 н.р. терміном на 14 календарних днів з 01.11.2017 року по 14.11.2017 року та виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення, однак Управління освіти своїм листом від 01.11.2017 року № 3827/1-01-09 повідомило її, що надати відпустку неможливо, оскільки вона звільнена 31.10.2017 року (а.с. 27, 28). Згідно відповіді Управління освіти Міської ради міста Кропивницького від 20.11.2019 року № 3526/1-01-09 за період з 01.11.2017 року по 11.09.2018 року кількість невикористаних днів відпусток склала 49 (9 - за 2017 рік, 40 - за 2018 рік), які були компенсовані 28.03.2019 року та 15.04.2019 року відповідно (а.с. 53-54). Згідно ст. 44 КЗпП при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 1 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Відповідно до абз. 4 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку, в якому вказано, що розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу. У період з листопада 2017 року по серпень 2018 року [PERSON] була нарахована заробітна плата у розмірі (562х43 р.д.)+(674.40х166 р.д.)=136116,40 грн. Відтак, середньомісячна заробітна плата [PERSON] на день звільнення (11.09.2018 року) складає 136116,40 грн./10 місяців=13611,64 грн. Оскільки відповідачем виплачена вихідна допомога лише у розмірі 5656 грн., то з нього підлягає стягненню різниця між розміром вихідної допомоги, на яку має право позивач, та фактично виплаченою вихідною допомогою, а саме 13611,64-5656=7955,64 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення керівних, педагогічних, наукових, науково-педагогічних працівників, спеціалістів навчальних закладів, які до звільнення пропрацювали не менш як 10 місяців, грошова компенсація виплачується за не використані ними дні щорічних відпусток з розрахунку повної їх тривалості. Згідно ч. 6 ст. 6 Закону України «Про відпустки» керівним працівникам навчальних закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічним, науково-педагогічним працівникам та науковим працівникам надається щорічна основна відпустка тривалістю до 56 календарних днів у порядку, затверджуваному Кабінетом Міністрів України. Як вбачається з п. 6 Порядку надання щорічної основної відпустки тривалістю до 56 календарних днів керівним працівникам навчальних закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічним, науково-педагогічним працівникам та науковим працівникам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 р. № 346 (у редакції на час спірних правовідносин) у разі звільнення керівних, педагогічних, наукових і науково-педагогічних працівників навчальних закладів та навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, які до звільнення пропрацювали не менш як 10 місяців, грошова компенсація виплачується за не використані ними дні щорічної основної відпустки з розрахунку повної її тривалості, а особам, які до звільнення пропрацювали менш як 10 місяців, - пропорційно до відпрацьованого ними часу (з розрахунку тривалості щорічної основної відпустки за кожний відпрацьований місяць 5,6; 4,2 і 2,8 календарних дня за тривалості щорічної основної відпустки відповідно 56, 42 і 28 календарних днів). Як вбачається з додатку до даного Порядку, тривалість щорічної основної відпустки для директора середнього навчального закладу складає 56 календарних днів. Позивач до звільнення 11.09.2019 року з посади директора КЗ НВО «Багатопрофільний ліцей - фізико-математична школа - ЗОШ І-ІІІ ст. № 18 дитячої юнацької творчості «Надія» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» працювала на цій посаді більше 10 місяців. Разом з тим, відповідач виплатив позивачу грошову компенсацію лише за невикористані 48 днів щорічної основної відпустки за 2018 рік, а не 56. Відповідно до абз. 1 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Таким чином, середньоденна заробітна плата [PERSON] за період з листопада 2017 року по серпень 2018 року складає 136116,40:294 к.д.=462,98 грн., а сума компенсації за невикористані відпустки за 2018 рік складає 462,98х56 к.д.=25926,88 грн. Відтак, недорахована компенсація за 8 календарних днів невикористаної [PERSON] щорічної основної відпустки складає 25926,88-22120,80=3806,08 грн. Разом з тим, позивач розпорядившись своїми правами щодо визначення розміру компенсації за невикористані відпустки за 2018 рік, визначивши її у розмірі 3703,84 грн., що є меншою за суму, яка визначена судом, а тому суд відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача суму даної компенсації у межах заявлених позивачем вимог, тобто у розмірі 3703,84 грн. Згідно ч. 1 ст. 57 Закону України «Про освіту» держава забезпечує педагогічним і науково-педагогічним працівникам виплату педагогічним і науково-педагогічним працівникам допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки. Враховуючи, що позивач 30.10.2017 року подала до Управління освіти заяву про надання щорічної основної відпустки та вказані норми закону, суд вважає, що позивач має право на допомогу на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки, а саме у розмірі 6222 грн. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Судом встановлено, що позивачу при звільненні 11.09.2018 року не було повністю здійснено відповідні виплати, що належать працівникові. Так, відповідачем не було виплачено частину вихідної допомоги у розмірі 7955,64 грн., компенсацію за невикористані дні відпустки за період з 01.11.2017 року по 11.09.2018 року за 8 календарних днів у розмірі 3703,84 грн. та гарантовану допомогу на оздоровлення за період з 04.01.2017 року по 03.01.2018 року у розмірі 6222 грн. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки виплати належних їй сум при звільненні за період з 12.09.2018 року по 03.09.2019 року, оскільки з 04.09.2019 року вона призначена на посаду директора ДНЗ (ясла-садок) № 3 «Незабудка», що підтверджується наказом начальника Управління освіти від 02.09.2019 року № 148-к (а.с. 49). Оскільки з вини роботодавця звільненому працівникові не виплачено належні їй суми у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за період затримки виплати належних їй сум при звільненні з 12.09.2018 року по 03.09.2019 року у розмірі 164553,60 грн. (674,40х244 р.д.). Таким чином, враховуючи, що з вини відповідача не виплачено позивачу частину вихідної допомоги, компенсацію за невикористані дні відпустки за період з 01.11.2017 року по 11.09.2018 року за 8 календарних днів, гарантовану допомогу на оздоровлення за період з 04.01.2017 року по 03.01.2018 року, позовні вимоги про стягнення вказаних виплат та середнього заробітку за весь час затримки виплати належних позивачу сум при звільненні за період з 12.09.2018 року по 03.09.2019 року підлягають задоволенню повністю. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1824,35 грн. за позовні вимоги майнового характеру.

Outcome: approved