Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] ,третя особа Долинський районний відділ державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, в якому просила стягнути з відповідача на її (позивача) користь неустойку (пеню) по несплаті аліментів за період з 01.12.2014 по 01.11.2020, які стягуються на підставі виконавчого листа № 388/1728/14-ц, виданого 03.12.2014 Долинським районним судом Кіровоградської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона з 02.04.2013 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Вона та відповідач мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду з [PERSON] на її користь на утримання доньки було стягнено аліменти у розмірі 1/4 частини всіх його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.08.2014 і до досягнення дитиною повноліття. У ході примусового виконання зазначеного судового рішення утворилась заборгованість в розмірі 26617,79 грн. Ухвалою від 23.11.2020 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Копія зазначеної ухвали була надіслана в порядку ст. 272 ЦПК України позивачу за їх зареєстрованим місцем проживання (перебування), зазначеним у позові та відповідачу за його останньою відомою адресою місця проживання (перебування), встановленою судом у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 187 ЦПК України. Заперечення від відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Клопотання від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходили. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Письмові пояснення від третьої особи до суду не надходили. У судовому засіданні позивач просила позов задовольнити обґрунтовуючи свою позицію аналогічно викладеному у позовній заяві. Додатково пояснила, що позивач сплачував їй аліменти не в повному обсязі у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Пояснила, що додана до позову довідка про заборгованість є довідкою виданою їй у виконавчій службі в межах виконання рішенням суду про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь, про яке йде мова у позові, і оригінал якого (рішення суду) зберігається у Долинському районному суді Кіровоградської області. Враховуючи неявку відповідача, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, який про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином засобами поштового зв`язку за його останньою відомою адресою місця проживання (перебування), а також через оголошення,розміщене на офіційному веб-порталі судової влади України за десять днів до дати судового засідання,- у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від відповідача до суду не надходило. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Долинський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), звернулась до суду із заявою, зареєстрованою в суді 04.02.2021 за вх. № ЕП-270/21, в якій просив розглянути справу за відсутності її представника за наявними матеріалами. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, зокрема тих, за якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, - суд дійшов висновку про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у суду матеріалів справи. Заслухавши позивача, дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, за відсутності заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , яка народилась [INFO] , про що Молодіжненською сільською радою Долинського району Кіровоградської області 04.06.2014 складено відповідний актовий запис № 01, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 04.06.2014, в якому батьками дитини зазначені: батько « [PERSON] » та мати « [PERSON] ». Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 21.11.2014 (справа № 388/1728/14-ц), крім іншого, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця та жителя м. Долинська Кіровоградської області на користь [PERSON] , аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.08.2014 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, наданим Долинським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (державний виконавець Мироненко А.А.), - заборгованість по аліментах станом на 01.11.2020 становить 26617,79 грн. Положеннями ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Як роз`яснив пленум Верховного Суду України у п. 22 постанови від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Таким чином, для стягнення неустойки (пені), необхідно встановити вину особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, у виникненні заборгованості, а також встановити факти, які об`єктивно впливають на розмір неустойки (пені). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 81 ЦК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, слід відзначити, що положеннями ч. 1 ст. 3, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи викладене судом відзначається, що відповідачем не доведена наявність об`єктивних обставин, які вплинули на його можливість сплачувати аліменти, та призвели до утворення заборгованості по аліментам з поважних причин, про застосування щодо нього заходів примусового виконання, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»та не надано доказів на підтвердження перебування у такому матеріальному та сімейному становищі, які б об`єктивно свідчили про необхідність зменшення граничного розміру неустойки (пені) в порядку передбаченому ч. 1 ст. 196 СК України. Крім того, станом на день проведення судового засідання у даній справі відповідачем не надано доказів на підтвердження повного чи часткового погашення заборгованості по аліментам, окрім часткової їх сплати, про що зазначено у довідці про заборгованість по аліментам. Щодо визначення розміру пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів, судом відзначається, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25.04.2018 (справа № 572/1762/15-ц) визначено таке. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+…(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума несплачених аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума несплачених аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума несплачених аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Враховуючи наведений порядок розрахунку неустойки (пені) та дані довідкиоргану виконавчої служби, суд констатує, що неустойка (пеня) за заборгованістю відповідача по сплаті аліментів на користь позивача за рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 21.11.2014 (справа № 388/1728/14-ц), із застосуванням 100% обмеження, передбаченого ч. 1 ст. 196 СК України,станом на 01.11.2020, з урахуванням переплати за 2020 рік, яку слід зарахувати як погашення заборгованості починаючи з грудня 2014, - становить 23095,81 грн. виходячи з розрахунку: - за грудень 2014 року - 673,25х1%х1825=12286,81 - 673,25; - за січень 2015 року -169,50х1%х1794=3040,83 - 169,50; - за лютий 2015 року - 41,50х1%х1766=732,89 - 41,50; - за березень 2015 року - 41,50х1%х1735=720,03 - 41,50; - за квітень 2015 року - 41,50х1%х1705=707,58 - 41,50; - за травень 2015 року - 41,50х1%х1674=694,71 - 41,50; - за червень 2015 року - 41,50х1%х1644=682,26 - 41,50; - за липень 2015 року - 41,50х1%х1613=669,40 - 41,50; - за серпень 2015 року - 41,50х1%х1582=656,53 - 41,50; - за вересень 2015 року - 109,00х1%х1581=1723,29 - 109,00; - за жовтень 2015 року - 109,00х1%х1550=1689,50 - 109,00; - за листопад 2015 року - 109,00х1%х1520=1656,80 - 109,00; - за грудень 2015 року - 46,50х1%х1489=692,39 - 46,50; - за січень 2016 року - 46,50х1%х1458=677,97 - 46,50; - за лютий 2016 року - 46,50х1%х1460=678,90 - 46,50; - за березень 2016 року - 46,50х1%х1429=664,49 - 46,50; - за квітень 2016 року - 46,50х1%х1399=650,54 - 46,50; - за травень 2016 року - 381,76х1%х1368=5222,48 - 381,76; - за червень 2016 року - 426,20х1%х1367=5826,15 - 426,20; - за липень 2016 року - 426,20х1%х1368=5830,42 - 426,20; - за серпень 2016 року - 426,20х1%х1368=5830,42 - 426,20; - за вересень 2016 року - 426,20х1%х1369=5834,68 - 426,20 - за жовтень 2016 року - 426,20х1%х1369=5834,68 - 426,20; - за листопад 2016 року - 426,20х1%х1369=5834,68 - 426,20; - за грудень 2016 року - 430,57х1%х1399=6023,67 - 430,57; - за січень 2017 року - 430,57х1%х1368=5890,20 - 430,57; - за лютий 2017 року - 430,57х1%х1340=5769,64 - 430,57; - за березень 2017 року - 430,57х1%х1309=5636,16 - 430,57; - за квітень 2017 року - 430,57х1%х1279=5506,99 - 430,57; - за травень 2017 року - 1232,87х1%х1248=15386,22 - 1232,87; - за червень 2017 року - 432,87х1%х1218=5272,36 - 432,87; - за липень 2017 року - 432,87х1%х1187=5138,17 - 432,87; - за серпень 2017 року - 432,87х1%х1126=4874,12 - 432,87; - за вересень 2017 року - 432,87х1%х1095=4739,93 - 432,87; - за жовтень 2017 року - 551,81х1%х1064=5871,26 - 551,81; - за листопад 2017 року - 551,81х1%х1034=5705,72 - 551,81; - за грудень 2017 року - 532,01х1%х1003=5336,06 - 532,01; - за січень 2018 року - 1032,01х1%х927=9566,73 - 1032,01; - за лютий 2018 року - 532,01х1%х899=4782,77 - 532,01; - за березень 2018 року - 1457,01х1%х868=12646,85 - 1457,01; - за квітень 2018 року - 532,01х1%х838=4458,24 - 532,01; - за травень 2018 року - 532,01х1%х807=4293,32 - 532,01; - за червень 2018 року - 532,01х1%х777=4133,72 - 532,01; - за липень 2018 року - 511,91х1%х746=3818,85 - 511,91; - за серпень 2018 року - 511,91х1%х715=3660,16 - 511,91; - за вересень 2018 року - 511,91х1%х685=3506,58 - 511,91; - за жовтень 2018 року - 511,91х1%х654=3347,89 - 511,91; - за листопад 2018 року - 511,91х1%х624=3194,32 - 511,91; - за грудень 2018 року - 508,14х1%х593=3013,27 - 508,14; - за січень 2019 року - 247,44х1%х562=1390,61 - 247,44; - за лютий 2019 року - 251,86х1%х534=1344,93 - 251,86; - за березень 2019 року - 328,36х1%х503=1651,65 - 328,36; - за квітень 2019 року - 328,36х1%х473=1553,14 - 328,36; - за травень 2019 року - 328,36х1%х442=1451,35 - 328,36; - за червень 2019 року - 328,36х1%х412=1352,84 - 328,36; - за липень 2019 року - 319,16х1%х381=1216,00 - 319,16; - за серпень 2019 року - 319,16х1%х350=1117,06 - 319,16; - за вересень 2019 року - 319,16х1%х320=1021,31 - 319,16; - за жовтень 2019 року - 319,16х1%х289=922,37 - 319,16; - за листопад 2019 року - 319,16х1%х259=826,62 - 319,16; - за грудень 2019 року - 308,99х1%х228=704,50 - 308,99; - за січень 2020 року - 308,99х1%х197=608,71 - 308,99. На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позивачем позовних вимог про стягнення з відповідача за заборгованістю по аліментах за період з 01.01.2015 по 31.01.2020 включно, - неустойки (пені) у розмірі, який на час,на який вказує позивач - 01.11.2020 становить - 23095,81 грн. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, на підставі чого, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору та позов задоволено повністю, - суд дійшов висновку, що судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 840,80 грн., слід стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved