Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 28.08.2014 року, від якого мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що протягом останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до припинення між ними шлюбних відносин, оскільки вони є різними людьми. З вини відповідача між ними постійно виникають сварки. Крім того 02.01.2019 року під час суперечки відповідач спричинив їй тілесні ушкодження і за даним фактом Ємільчинським відділенням поліції відкрито кримінальне провадження. З червня 2018 року вони проживають окремо та не підтримують шлюбних відносин. Позивач вважає спільне проживання неможливим, оскільки у них виникла неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. В позові позивач просила постановити рішення про розірвання їхнього з відповідачем шлюбу, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Сорока», а також стягнути з відповідача на її користь всі витрати по даній справі. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також просила справу розглянути без її участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила. В судове засідання відповідач не зявився, про дату час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. З-за таких обставин та враховуючи те, що у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає тому шлюб між ними має бути розірваний. 28.08.2014 року виконавчим комітетом Кальнянської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 148915 від 12.07.2017 року, актовий запис № 3 (а.с. 11). Перебуваючи у шлюбі сторони не змогли створити міцної сімї. Сторони мають спільну малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НМ № 269370 від 04.11.2014 року, виданого виконавчим комітетом Кальнянської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області (а.с. 12). Згідно ксерокопії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 02.01.2019 року Ємільчинським ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області зареєстроване кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України по факту нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень [PERSON] (а.с. 14). За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею при подачі позовної заяви судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved