Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Мотивує заявлені вимоги тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було розірвано 26.03.2013 року на підставі рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області. Посилається на те, що [INFO] року, в період її спільного проживання з відповідачем народилася дитина - син [PERSON], який після розлучення з [PERSON] і по даний час проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Вказує, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, його вихованням не займається, незважаючи на те, що є дієздатною, працездатною особою, має дохід від заробітку по найму ремонтних робіт, інших дітей, непрацездатних батьків на утриманні своєму не має, є фізично здоровою особою, не являється інвалідом; будь - яких боргових зобов»язань чи зобов»язань по виконавчих документах не має. Зазначає, що вона працює вихователем в дитячому навчальному закладі; її заробітної плати, яка в середньому на місяць становить - 2272 грн. не вистачає на утримання дитини, а спроби з відповідачем в добровільному порядку вирішити питання надання матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] було залишено без реагування. Посилаючись на вимоги чинного закону (ст.ст. 182, 184 СК України), просить, заявлені нею позовні вимоги про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання їх сина - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі, у розмірі 1000 грн. щомісячно, до повноліття задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, які просить задовольнити; у наданих суду поясненнях посилалася на обставини аналогічно викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково; не заперечував обставин викладених в позовній заяві, підтримав повністю доводи викладені в письмових запереченнях наданих суду 06.04. 2015 року; повністю заперечив суму стягнення визначену позивачем на утримання малолітньої дитини в розмірі 1000 грн. та вважає, що спроможний сплачувати щомісячно аліменти на утримання сина в розмірі 200 грн. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно перевіривши фактичні обставини, викладені в позовній заяві, обставини викладені в запереченнях на позов, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, заслухавши пояснення відповідно позивача, якою підтримано позовні вимоги, пояснення відповідача який заперечував проти позовних вимог, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 4 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Частина 1 ст. 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно частини 1 статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який рішенням Сторожинецького районного суду м. Чернівці було розірвано 26.03.2013 року (а.с.4). Перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] у позивача [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №38 (а.с.3). Місцем реєстрації та проживання позивача [PERSON] значиться адреса - [ADDRESS] (а.с.7,10). Згідно довідки про заробітну плату (а.с. 5) позивач [PERSON] працює, її середньомісячний дохід становить 2246,05 грн. Судом також установлено, що позивачем здійснюється оплата за перебування малолітньої дитини в дитячому садку та комунальні платежі (а.с. 6, 11 - 13) Відповідно до вимог ст.60 ч.1, ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, ураховуючи стан здоров»я дитини, матеріальне становище, відповідно як позивача, яка працює, має постійний заробіток, здійснення оплати позивачем самостійно за дитячий садок, комунальні платежі, що сторонами фактично не заперечувалося, а також матеріальне становище відповідача, який як було установлено в судовому засіданні і останнім визнано тривалий період часу не надає матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини; з врахуванням того, що у [PERSON] інших дітей не має, стягнень за виконавчими документами не проводиться, останній в обґрунтування обставин викладених в запереченнях не надав доказів свого незадовільного стану здоров»я і не спроможності надавати матеріальну допомоги на утримання дитини, в тому, що він ніде не працює, а також не надано доказів відповідачем відносно здійснення ним матеріального утримання своїх батьків - пенсіонерів, з якими [PERSON] проживає в [ADDRESS], про що свідчить довідка від 01.04. 2015 року № 641, на обліку в центрі зайнятості [PERSON] не перебуває, що вбачається з даних Чернівецького МЦЗ від 01.04. 2015р. № 1445, тому, оскільки відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільну порядку не надає, є працездатним, однак має не регулярний дохід і як пояснив [PERSON] спроможній надавати допомогу дитині лише в сумі 200 грн. на місяць при цьому не заперечував, що може і не позбавлений можливості працевлаштування, не отримує дохід від здійснення підприємницької діяльності, його стан здоров»я, не впливає на розмір витрат на утримання себе; при цьому суд критично відноситься до доводів відповідача про захворювання пальців правої руки, так як з досліджених даних травмпункту [PERSON] був направлений лише на рентгенографію, в даних відсутній діагноз і заключення лікаря та його дата; крім цього судом установлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивачки на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення в суд із позовом, тобто - 17.03. 2015 року і до досягнення повноліття дитиною, допустивши в силу вимог ст. 367 ч.1 ЦПК України негайне виконання цього рішення у межах суми платежу за один місяць. В порядку, визначеному ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави.

Outcome: partial