Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог вказує, що з 22.07.2011 року по 26.12.2013 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач будь-якої участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на її утримання добровільно не надає, хоча зобов'язаний і має можливість її надавати. Разом з тим, зазначила, що на даний час вона не працює, підробляє випадковими заробітками, на утриманні має ще двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу, в сім'ї важке матеріальне становище, а тому просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, суду надана заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За положеннями ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 182 СК України закріплює мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами розірваний, що стверджується копією рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 26.12.2013 року (а.с.6). Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Судом встановлено також, що сторони проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, малолітній син [PERSON] проживає з матір'ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.8, 9) та перебуває на її повному утриманні, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. З довідок №2 та №3 від 06.03.2017 року вбачається, що відповідач [PERSON] працює водієм на ТзОВ МП «Агрообслуговування» та отримує заробітну плату (а.с.21, 22). Крім того встановлено, що на його утриманні є ще неповнолітня дочка [PERSON], яка на даний час навчається у Волинському коледжі Національного університету харчових технологій (а.с.23). Також встановлено, що домовленості між батьками щодо участі в утриманні малолітньої дитини не досягнуто, а позивач наполягає на стягненні аліментів в примусовому порядку. На підставі наведеного, враховуючи матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який працює та отримує регулярний дохід, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач дійсно ухиляється від обов'язку по утриманню малолітньої дитини, хоча зобов'язаний її утримувати до досягнення повноліття, є працездатним і це гарантує стабільне надходження коштів на повсякденні потреби дитини і відповідає її інтересам, а тому з [PERSON] слід стягнути в користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання. Крім того, суд приходить до висновку, що згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 640,00 грн. судового збору. На підставі ст.ст.180, 181, 184 СК України,

Outcome: approved