Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1 / 3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до повноліття дітей. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місць. В обґрунтування вимог зазначила, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона перебувала з 03 червня 2009 року, який був зареєстрований Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від вказаного шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження останніх серії [NUMBER] , серії [NUMBER] . Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 11 квітня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Враховуючи вимоги ст. 141, 180, 181, 182, 183, 191 СК України позивач звернулась з вищевказаним позовом до суду. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 21 травня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання учасники справи не з`явились, про день, час та місце якого повідомлялись належним чином. Позивач [PERSON] надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи повести без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Коваленко М.В. надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи повести без участі відповідача та його представника, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 16 червня 2009 року Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 08 грудня 2010 року Виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 11 квітня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення суду набрало законної сили. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частини 1, 2 статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно частини 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1-3 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідач є працездатною особою молодого віку, не позбавлений можливості працювати, даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину суду не надано, а тому суд приходить до висновку що відповідач може сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей. Згідно статті 23 Конституції України кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов`язки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості. Кожна людина вільна в виборі способу життя і тому, відповідач повинен обрати корисний спосіб життя як для себе особисто, так і для своєї дитини і для суспільства в цілому. Відповідно до статтей 8 , 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позовна заява про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей подана до суду 17 квітня 2019 року. Відповідно до частини 1, 4 статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Отже, виходячи із того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для найкращого забезпечення інтересів дитини щодо її розвитку, освіти та навчання, враховуючи обов`язок батьків, щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття та визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та встановити розмір аліментів на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку ( доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 17 квітня 2019 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Статтею 179 СК України встановлено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, в зв`язку з чим з [PERSON] за вимогу про стягнення аліментів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved