Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначає, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . У належному на праві власності позивачу будинку зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які не є членом сім`ї позивача. Відповідачі не проживають за місцем реєстрації з жовтня 2018, особистих речей за місцем реєстрації не мають, проте добровільно з реєстрації місця проживання не знімаються., хоча при укладенні договору купівлі-продажу зобов`язались знятися з реєстрації, але не виконали своїх зобов`язань. Реєстрація відповідачів у належному їй житловому будинку чинить перешкоди у праві оформлення субсидії, тому позивач була вимушена звернутись до суду. Позивач до суду не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надала заяву про розгляд справи без їх участі та без фіксування процесу технічними засобами. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, відзиву на позов не подали. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Право власності [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] підтверджується Договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Щербиною Г.Ю. 22.12.2018, зареєстровано в реєстрі за № 1031; Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 150430618, сформованого 20.12.2018 приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Щербиною Г.Ю. З довідки № 3024/15-10 від 19.11.2019, виданої виконавчим комітетом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] . Як вбачається з Акту про обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї, складеного комісійно 25.11.2019, встановлено, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані, але не проживают з жовтня 2018 року: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] зареєстрована та проживає в будинку. Згідно із ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування власністю, що є адекватним змісту порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням у обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, враховуючи, що відповідачі не надали суду доказів наявності будь-яких договорів з приводу користування житловим будинком [ADDRESS] , відсутності об`єктивної можливості користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод з боку позивача, поважних причин для відсутності у спірному житловому приміщенні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved