Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася в суд з даним позовом, в якому просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь: аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до її повноліття та аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі, в розмірі 2000 грн. до досягнення дитиною трьох років, а саме до [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] у сторін народилась дочка [PERSON] . Батьки дитини проживають окремо. Дочка проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, а батько, будучи працездатним, матеріальної підтримки для утримання дочки та її матері не надає. Дана позовна заява надійшла до суду 20.01.2020 та відповідно до автоматизованої системи документообігу була передана для розгляду судді Хмель Р.В. 20.01.2020 року було направлено запит на уточнення місця реєстрації відповідача, відповідь на який надійшла до суду 31.01.2020 року. Ухвалою від 03.02.2020 року відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої вказано [PERSON] та [PERSON] . Згідно інформації, яка міститься у довідках Яланецької сільської ради №40, 41 від 10.01.2020 року, [PERSON] разом з дочкою [PERSON] проживає в с. Яланець Бершадського району Вінницької області. У цих же довідках вказано, що позивачка не працює, здійснює самостійно догляд за дочкою. Зі змісту позову вбачається, що сторони у добровільному порядку не можуть дійти згоди щодо утримання їх дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1, 2 ст. 182 цього ж кодексу говорить про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Ч.3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладені обставини справи та зазначені вимоги сімейного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки обов`язок по утримання дитини лежить на обох батьках. Крім того, вимоги законодавства визначають право матері на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому судом критично оцінено невизнання відповідачем позовних вимог в частині утримання матері дитини, оскільки з наданих доказів вбачається, що він будучи працездатним та отримуючи регулярний дохід має можливість на надання матеріальної допомоги на утримання у виді сплати аліментів. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду та з урахуванням того, що питання про стягнення аліментів судом вирішено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved