Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 12.01.2017 року до суду з вищезгаданим позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 2009 року по 2015 рік проживала з відповідачем однією сімєю без шлюбу, шлюб зареєстровано 28 січня 2015 року. Мають з відповідачем дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дитини, однак добровільно матеріальну допомогу не надає , тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зменшила розмір позовних вимог, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) на утримання дочки. Відповідач у судове засідання також не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), зазначив, що має на утриманні дочку [PERSON] [INFO], на утримання якої сплачує аліменти на період її навчання. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.01.2015 (а.с.7). Мають малолітню доньку - [PERSON], 22 листопада 2010 року в свідоцтві про народження якої, відповідача записано батьком дитини /а.с. 8/. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Малолітня [PERSON] 22 листопада 2010 р. мешкає разом із позивачем, що не заперечується відповідачем. Згідно\~ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, отримує заробітну плату, на утриманні має на утриманні дочку [INFO], не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі 1/6 заробітку (доходу) на утримання дітей, тому суд задовольняє позовні вимоги позивача. Частинами 2,3 ст. 183 Сімейного кодексу України передбачено, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку ( доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181 СК України та

Outcome: approved