Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що Комсомольським районним судом м.Херсона видано виконавчий лист від 12.08.2010 року №2-3727 на користь [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів заробітку, щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23..06.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач ухиляється від сплати аліментів внаслідок якого утворилась заборгованість. Згідно довідки-розрахунку, наданої Корабельним відділенням державної виконавчої служби м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області, в якому на примусовому виконанні перебуває вказаний виконавчий лист від 21.03.2017 року за №23670 заборгованість станом на 15.02.2018 року складає 62557,15 грн. Неустойка складає 18618,22 грн. Просить стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплати аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 18618,22 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.06.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Надали згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації відповідача. Відповідно до ч.1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, щозгідно актового запису про шлюб №73, складеного 27.08.2016 року Білозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, між [PERSON] та [PERSON] 27.08.2016 року укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно довідки-розрахунку, наданої Корабельним відділенням державної виконавчої служби м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області, в якому на примусовому виконанні перебуває вказаний виконавчий лист від 21.03.2017 року за №23670 заборгованість станом на 15.02.2018 року складає 62557,15 грн. Згідно вимог ч.1 ст.196 СК України разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1- нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2- нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі №14-37цс18, яка в силу вимогч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні таких норм права. Позивачем додано до позовної заяви розрахунок неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, згідно якої загальна сума неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення з серпня 2010 року по лютий 2018 року становить 18618,22 грн. Враховуючи вище наведене суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, з відповідача слід стягнути розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 18618,22 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved