Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який в процесі розгляду справи був уточнений, до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи вимоги тим, що 08.10.2010 помер її синМакаренко [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина наквартиру № 34 в буд. 13 по вул. С.Палія в м.Фастові, житловий будинок № 44 по вул. Соборна в с. Соснівка Макарівського району Київської області, грошові вклади та автомобіль марки Форд-Фієста. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є позивач, відповідач, а також його сини [PERSON] та [PERSON], які своїми заяви відмовилися від своєї частки в спадщини на користь відповідача. Позивач звернулась до нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтво їй було відмовлено, оскільки нею не були подані оригінали правовстановлюючих документів. Як зазначає позивач, вказане відбувається через те, що оригінали документів знаходяться у відповідачки, яка навмисно ухиляється від надання оригіналів правовстановлюючих документів. На підставі зазначеного просила визнати за нею право власностіна спадкове майно: на 1/12 частину квартири [ADDRESS], на ? частину житлового будинку № 44 по вул. Соборній в с.Соснівка, Макарівського району Київської області та на 1/8 частину автомобіля марки Форд-Фієста, 1991 року випуску, д.н.з Х4179 КХ. Відповідач [PERSON] за первісним позовом звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.10.2010 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на жилий будинок № 44 по вул. Соборній в с. Соснівка Макарівського району Київської області, на 1/3 частину квартири № 34 по вул. С.Палія в м. Фастові та на ? частину автомобіля марки Форд-Фієста, що входить до складу спадщини як частка в спільному майні подружжя, придбаному під час шлюбу. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом є вона, як дружина, двоє синів [PERSON] та [PERSON], а також його мати [PERSON] В передбачений законом строк мати спадкодавця та [PERSON] подали заяви про прийняття спадщини, а діти спадкодавця про відмову від спадщини на користь матері. Проте, вона не може отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. На підставі зазначеного просила визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS], на ? частин житлового будинку № 44 по вул. Соборній в с. Соснівка, Макарівського району Київської області та на ? частину автомобіля марки Форд-Фієста, 1991 року випуску, д.н.з Х4179 КХ як частку в спільному майні подружжя та на 3/8 частин цього автомобіля в порядку спадкування за законом. Представник позивачкив судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява, відповідно до якої просить справу слухати у його відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, через канцелярію суду надійшла заява, просить розглядати\~ справу без їхучасті. Зустрічний позов підтримали, просили його задовольнити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно зясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження (запис поновлено повторно) серії І-ОК № 348801 [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO]. (а.с.7) Відповідно до свідоцтво про одруження серії ІІІ-УР № 645212 [PERSON] є дружиною [PERSON], шлюб укладений 25.08.1963 року. Як вбачається з доданих до матеріалів справи свідоцтв про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є синами [PERSON]. 11 жовтня 2010 року помер [PERSON], про що Фастівським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис № 553 (а.с.6). За життя [PERSON] належав житловий будинок № 44 по вул. Леніна в селі Соснівка Макарівського району Київської області, що підтверджується копією договору дарування від 04.06.2004 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.06.2004 року. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24.10.2000 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Згідно технічного паспорта на автомобіль серії ГИ № 455433 [PERSON] належав автомобіль Форд-Фієста, 1991 року випуску. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно вимогам ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. Згідно ч.2ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 ЦК України. Заповіту за своє життя [PERSON] не склав, тому спадкування на майно повинно здійснюватись за законом. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за його життя і народжені після його смерті, той з подружжя, що його пережив, і батьки. Згідно ч. 1ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом є рівними. Серед спадкоємців першої черги за законом на день смерті [PERSON] є його мати [PERSON], його дружина [PERSON] та сини [PERSON] та [PERSON] Із витребуваної під час судового розгляду спадкової справи вбачається, що із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулись [PERSON], як дружина спадкодавця та [PERSON], як мати спадкодавця (а.с.24, 26). Діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] відмовилися від належної їм частки спадщини на користь дружини померлого та своєї матері [PERSON] (а.с.25). Позивач за первісним позовом звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сина, проте листом від 01.07.2016 року за № 652/02/14 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не були предявленні правовстановлюючі документи на спадкове майна (а.с. 10). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 60 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та вимоги за зустрічним позовом [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Обєктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обовязки (ст.179 ЦК України). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Як було встановлено під час розгляду справи [PERSON] належав житловий будинок № 44 по вул. Леніна в селі Соснівка Макарівського району Київської області та квартира [ADDRESS]. З розяснення, наданого у п. 1 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013, вбачається, що відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із\~ ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п.3.3 цього Узагальнення, підлягають задоволенню вимоги спадкоємців про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках відсутності правовстановлюючих документів у звязку з їх втратою та/або відсутності реєстрації обєкта нерухомості за спадкодавцем (на імя спадкодавця). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Стаття 328 ЦК України встановлює, що\~ право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Системний аналіз наданих позивачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом доказів, дає змогу суду достовірно встановити, що житловий будинок та квартира належали спадкодавцю. Суд вважає доведеним, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом, тому мають право на спадкування квартири та житлового будинку, саме тому у суду, з урахуванням відмови дітей спадкодавця від своїх часток у спадковому майні на користь [PERSON], є всі підстави для визнання за ними права власності в порядку спадкування з урахуванням відповідних часток в спадковому майні. Вирішуючи вимогу про визнання права власності на частину автомобіля, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.\~ Отже, вказаною нормою права та нормами статті 60 Сімейного Кодексу України передбачено презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя. Приймає до уваги, що згідно зі\~ст. 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне визнати за позивачкою за зустрічним позовом право власності на 1/2 частину спірного автомобіля марки Форд-Фієста, 1991 року випуску, д.н.з Х4179 КХ, як частку у спільній сумісній власності подружжя. При вирішенні питання про розподіл іншої частини спадкового майна, яка складає 1/2\~ автомобіля Форд-Фієста, суд зазначає, як було вказано раніше, спадкоємцями після смерті [PERSON] є його мати, дружина та діти, які відмовилися від свої частки спадщини на користь матері. Тому, враховуючи ч. 1 ст. 1267 ЦК України, за [PERSON] слід визнати право власності на 1/8 частину автомобіля марки Форд-Фієста, 1991 року випуску, за [PERSON] на ? частину. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що первинний та зустрічний позови підлягаю задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved