Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до територіальної громади села Гологори в особі Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області та просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,1698 га, яка складається із трьох земельних ділянок площею 1,3818га, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,4032га, кадастровий номер [NUMBER], та площею 0,3848 га,кадастровий номер [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті[PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] померла [PERSON], мати позивача. За життя спадкодавець [PERSON], зробила розпорядженням своїм майном, склавши заповіт, що посвідчений16.12.1999 року, Гологірською сільською радою, Золочівського району, Львівської області , та зареєстрований за №9 , згідно якого все своє майно заповіла на користь позивача . Спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця становить земельна ділянка площею 2,1698 га, яка складається із трьох земельних ділянок площею 1,3818га, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,4032га, кадастровий номер [NUMBER], та площею 0,3848 га,кадастровий номер [NUMBER] які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області і які належали спадкодавцю, [PERSON], згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 02.04.2004 року Золочівською РДА на підставі розпорядження голови Золочівської РДА №50 від 16.02.2004 року і зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:04:452:03241. Прийнявши спадщину за заповітом після смерті[PERSON], внаслідок проживання на момент її смерті разом із нею, та маючи намір оформити свої права на спадкове майно , позивач звернуласядо Золочівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус не може вчинити нотаріальні дії, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а саме державного акту на право приватної власності на землю, від так державний нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснив це в усній формі, та рекомендовано звернутися з позовом в суд. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач - Гологірська сільська рада Золочівського району Львівської області в судове засідання не з'явилися, подала до суду листа в якому просять розгляд справи проводити без участі представника. Позов визнають повністю. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, ознайомившись із заявою відповідача про визнання позову, суд вважає за можливе ухвалити судове рішення у справі у підготовчому провадженні, з огляду на таке. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] в м. Золочів Львівської області. Родинні відносини, підтверджуються свідоцтвом про народження ,та одруження позивача. Судом встановлено, що [PERSON] була власником земельної ділянки загальною площею 2,1698 га, яка складається із трьох земельних ділянок площею 1,3818га, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,4032га, кадастровий номер [NUMBER], та площею 0,3848 га,кадастровий номер [NUMBER] які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області і які належали спадкодавцю, [PERSON], згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 02.04.2004 року Золочівською РДА на підставі розпорядження голови Золочівської РДА №50 від 16.02.2004 року і зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:04:452:03241. Згідно копії заповіту, що посвідчений16.12.1999 року, Гологірською сільською радою, Золочівського району, Львівської області , та зареєстрований за №9, вбачається, що [PERSON] все своє майно заповіла своїй дочці [PERSON]. Як вбачається з довідки Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області від 04.01.2018 року № 13, останнім постійним місцем проживання померлої [INFO] [PERSON] було с. Гологори Золочівського району Львівської області. Заповіт від її імені посвідчувався у Гологірській сільській раді 17 липня 2007 року за реєстраційним номером 9 в користь доньки - [PERSON]. Заборон та арештів на земельну ділянку загальною площею 2,1698 га, яка виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області, власником якої є [PERSON] немає. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла її донька - [PERSON]. Відповідно до листа приватного нотаріуса Золочівського районного нотаріального округу Плотиці Г.Д. від 25.09.2018 року № 756/01-16, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно із ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вказано у ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Положення ст.ст. 81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. З огляду на те, що [PERSON] дійсно належала на праві власності вищевказана земельна ділянка, позивач спадщину після її смерті прийняла, що підтверджується в повній мірі матеріалами справи, інших спадкоємців майна, які б спадщину прийняли, судом не встановлено, а через відсутність належних правовстановлюючих документів позивач позбавлена можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане вище спадкове майно.

Outcome: approved