Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Веселівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який складається з: житловий будинок літ «А», ганок - літ. «кр», літня кухня - гараж- сарай - літ. Б, погріб - літ «Вв», вбиральня - літ. «Г», прибудова - літ. «Д», прибудова - літ «Е», огорожа - літ. №1, 2, 3 в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO], помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на вищевказаний житловий будинок. Як спадкоємець першої черги, вона звернулась до приватного нотаріуса Кіровоградського районного нотаріального округу [PERSON], у встановлений законом строк, із заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Кіровоградського районного нотаріального округу [PERSON] від 12 лютого 2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право па спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями за номером [ADDRESS] у зв'язку з тим, що вказаний житловий будинок досі рахується за матір'ю спадкодавця [PERSON] - [PERSON], яка померла [INFO], отже відсутні правовстановлювальні документи на спадкове майно на ім'я спадкодавця. Позивач зазначає, що 25 жовтня 1989 року на підставі рішення Кіровоградської районної Ради народних депутатів районної Ради народних депутатів №166 від 20 квітня 1989 року Кіровоградським міжміським бюро технічної інвентаризації видано [PERSON] свідоцтво про право власності на вказане домоволодіння. Однак, [INFO] [PERSON] померла, а єдиним спадкоємець першої черги був її син [PERSON], який проживав з померлою за однією адресою та фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, проте не оформив спадщину належним чином. Отже, позивач стверджує, що спадкодавець - [PERSON], фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що залишилося після смерті його матері - [PERSON], однак за життя не отримав свідоцтва про право на спадщину за законом, що призвело до неможливості оформлення нею в позасудовому порядку права власності на спадкове майно. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов та визнати за позивачем право власності на спірний житловий будинок в порядку спадкування. Від відповідача Веселівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, позовну заяву отримали, ознайомились і заперечень проти позову не мають (а.с.134). В судовому засіданні допитана як свідок [PERSON], яка підтвердила факти викладені в позовній заяві та запевнила суд, що [PERSON] є рідним сином [PERSON], він переїхав до матері на початку 90-х років, піклувався та проживав разом з нею до дня смерті, а після її смерті залишився проживати в її будинку. Крім того, до нього переїхала проживати його дружина [PERSON] з дітьми, яка і до теперішнього часу проживає у цьому будинку. Заслухавши позивача та її представника, свідка, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] (спадкодавець) народився [INFO], в графі мати записано [PERSON], вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.14). [PERSON] (матері спадкодавця), яка померла [INFO] (а.с.13), належало домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на будівлю (а.с.12). Відповідно до копій довідок №123,124 виданих виконавчим комітетом Веселівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 01 квітня 2013 року, [PERSON], [INFO], з 1964 року і до дня смерті [INFO] проживала та була зареєстрована в житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], разом зі своїм сином [PERSON], [INFO], який проживав, але не був зареєстрований за вказаною адресою. Крім того, [PERSON] з 10 січня 1998 року був зареєстрований і проживав за вказаною адресою до дня смерті [INFO]. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Довідка, видана виконавчим комітетом Веселівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області за № 119 від 23.03.2012, зазначає, що [PERSON], який помер [INFO] дійсно до дня смерті постійно проживав із своєю дружиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Факт того, що позивач є дружиною спадкодавця [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06 вересня 1974 року, згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 06 вересня 1974 року, про що зроблено запис № 1682. Після укладення шлюбу присвоєнні прізвища [PERSON] і [PERSON] (а.с.10). Зазначені обставини свідчать про те, що чоловік позивача [PERSON] вступив у володіння спадковим майном, тобто прийняв спадщину відповідно до вимог ЦК України (1963 р.), які діяли на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON]. З копії спадкової справи №32/2012, яка заведена приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу [PERSON] вбачається, що 22 травня 2012 року позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а інші спадкоємці першої черги, тобто діти спадкодавця: [PERSON] та [PERSON] до нотаріальної контори з заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини не звертались, однак про те, що вони є спадкоємцями першої черги за законом були повідомлені належним чином (а.с. 58-132). Постановою приватного нотаріуса Кіровоградського районного нотаріального округу [PERSON] за №70/02-31 від 12.02.2014 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті [PERSON] у зв'язку з тим, що право власності на ім'я спадкодавця не зареєстровано (а.с.18-19). Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. В ст. 529 ЦК України (1963 р.) зазначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. За змістом статті 549 ЦК України (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON].(спадкодавець) фактично вступив у володіння спадковим майном (житловим будинком) після смерті своєї матері, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. В ст. 1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи вищевикладене, та те, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги, яка бажає прийняти спадщину, однак позбавлена можливості оформити своє право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку, її право підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права власності на спірний житловий будинок. Судові витрати слід покласти на позивача. На підставі ст.ст. 15, 16, 392, 1261 ЦК України, ст.ст. 529, 549 ЦК України (1963 р.),

Outcome: approved