Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що від спільного життя сторін у них народилася одна дитина: [PERSON], [INFO], яка в даний час знаходяться на утриманні матері. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 червня 2011 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн., але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.04.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що в даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для належного утримання дитини у зв'язку із зміною прожиткового мінімуму, постійним зростанням цін на продукти харчування та одяг. Крім того, вказує, що її фінансовий стан погіршився, вона немає постійного місця роботи. Просить суд, змінити розмір аліментів, визначений рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 червня 2011 року та стягнути щомісячно з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. з дня набрання законної сили рішенням суду до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала з підстав в ній зазначених, просила позов задовольнити. Також позивач суду пояснила, що 450 грн. на місяць, які сплачує відповідач не вистачає для повноцінного утримання сина, оскільки на теперішній час підвищилися споживчі ціни на продукти харчування одяг, у зв'язку з чим законодавчо підвищено прожитковий мінімум. Іншої допомоги [PERSON] не надає. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, надала пояснення аналогічні до викладених у письмових запереченнях, просила змінити розмір стягуваних аліментів в розмірі не більше ніж 600 грн. Суду пояснила, що відповідач не має регулярного доходу та на його утриманні знаходиться мати - пенсіонер. Відповідач працює не офіційно з місячним доходом в розмірі 4000 грн. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 червня 2011 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн., але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.04.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, працює неофіційно. Отримує дохід у розмірі близько 4000 грн. на місяць. На обліку у лікарів відповідач не перебуває, інших неповнолітніх дітей, утриманців відповідач [PERSON] не має. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 грн., з 1 травня - 1777 грн., з 1 грудня - 1860 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд вважає доведеним, що у зв'язку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача не відповідає звичайним потребам неповнолітньої дитини, а тому позовні вимоги позивача [PERSON] щодо збільшення розміру аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення. Враховуючи зазначені обставини, матеріальний стан як відповідача, так і позивача, а також те, що обов'язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини в розмірі - 900 грн. щомісячно, що приблизно дорівнює ? частині прожиткового мінімуму, встановленого для дитини віком від 6 до 18 років. Визначаючи саме такий розмір аліментів, суд враховує ті обставини, що відповідач є працездатним і доказів, які б підтверджували його незадовільний стан здоров'я та неможливість офіційно працевлаштування для отримання більших доходів в судовому засіданні не здобуто. Доводи представника відповідача про те, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки на його утриманні знаходиться мати похилого віку, яка також є інвалідом третьої групи, суд до уваги не приймає, оскільки в судовому засідання з пояснень представника відповідача встановлено, що відповідач проживає з матір'ю окремо, в різних населених пунктах Волинської області, мати відповідача - - [PERSON] отримує пенсію за віком. Жодних доказів на підтвердження того, що відповідач надає матері матеріальну допомогу ані відповідачем, ані його представником суду не надано. Суд вважає безпідставними доводи представника відповідача про те, що аліменти на утримання сина [PERSON] слід визначити у розмірі 600 грн., оскільки в тому випадку дитині не буде забезпечено належного утримання з боку батька. Одночасно з цим позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідач отримує дохід у значно більшому розмірі, ніж зазначено ним і відповідно має можливість сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, змінити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини, встановлений рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 червня 2011 р. в справі за заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментівз 450 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття на - 900 грн. на місяць до досягнення ним повноліття. Як слідує з роз'яснень Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (п. 23) відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], у зміненому розмірі підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки з моменту набранням даним рішенням законної сили. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. На підставі ст.ст. 182-184, 192 СК України,

Outcome: partial