Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.07.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 19.07.2011 року зроблено відповідний актовий запис за №65. Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, тому позивач вирішила звернутись до суду з даним позовом. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] до підготовчого засідання не зявився, оскільки останній взятий під варту та утримується у ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції. Однак, від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення останніх. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). А тому, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в підготовчому засіданні достовірно встановлено, що 19.07.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 19.07.2011 року зроблено відповідний актовий запис за №65, згідно свідоцтва про шлюб серії 1-АМ №104010, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області 19.07.2011 року (а.с.8). Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії І-АМ №383524, виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 24.11.2017 року (а.с.11). З пояснень позивача в підготовчому засіданні вбачається, що спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не підтримують подружніх відносин. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання останнього. А тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище, яким вона користувалась після реєстрації цього шлюбу «Ратушняк». Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2018 року позивача було звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з даним позовом (а.с.17). А тому, в силу ч.6 ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 704,80 грн. в дохід держави. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved