Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом, який згодом уточнила, до відповідачів [PERSON] , Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, а саме, на 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , посилаючись на те, що після смерті її батька відкрилась спадщина за заповітом на частину даного житлового будинку. Однак, постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки було виявлено, що відсутній правовстановлюючий документ на даний житловий будинок та державна реєстрація права власності на житловий будинок. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, однак від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Представник відповідача Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, однак про місце та час розгляду даної справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Тернопільської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без участі їх представника. Перевіривши, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 07.07.2011 р. Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 38. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема, на 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 20 травня 2006 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області та зареєстровано в реєстрі за № 84, згідно якого все своє майно, з чого б воно не складалося і де б не знаходилося і все те на що він за законом матиме право, заповів позивачу [PERSON] . Згідно довідки № 118 від 29.01.2020 р., виданої виконкомом Великогаївської сільської ради вбачається, що спірне будинковолодіння станом на 01.07.1990 р. мало статус колгоспного двору, членами якого були померлий [PERSON] та його дружина [PERSON] . У довідці № 120 від 29.01.2020 р., виданої виконкомом Великогаївської сільської ради вказано, що спірне будинковолодіння, яке знаходиться по [ADDRESS] , належало померлому [PERSON] . На день його смерті та по даний час там зареєстровані його дружина [PERSON] , дочка - [PERSON] та внук - [PERSON] . За померлим також зареєстрована і земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 08.07.2019 р. на замовлення позивача [PERSON] , Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , де загальна площа становить 72,3 кв. м., житлова - 35,2 кв. м. У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 798/2011 року після смерті [PERSON] за заявою дочки померлого [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом № 1359 від 03.11.2011 р. та за заявою дружини померлого [PERSON] про відмову від одержання обов`язкової частки у спадщині № 1360 від 03.11.2011 р. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Позивач звернулася до Тернопільської районної державної нотаріальної контори з питання оформлення своїх спадкових прав за заповітом на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] , яке залишилось після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , однак, отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.07.2019 р. за вих. № 1978/02-14, оскільки було виявлено, що відсутній правовстановлюючий документ на даний житловий будинок та державна реєстрація права власності на житловий будинок. У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991р.). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 р. мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні: б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних: г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України - Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Оскільки вищевказаний житловий будинок побудовано до 15.04.1991 р. (до введення в дію Закону України «Про власність») спадкодавець як член колишнього колгоспного двору набув на нього право сумісної власності, причому це право збереглося за ним і після припинення колгоспного двору в результаті введення вдію вказаного Закону. Статус майна колгоспного двору був врегульований ст.ст. 120-126 ЦК УРСР 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин. Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Із наведеного випливає, що будинковолодіння, яке знаходиться по [ADDRESS] належало померлому [PERSON] та його дружині [PERSON] в рівних частках. Тому у склад спадщини входить 1/2 частини зазначеного будинковолодіння так як 1/2 його частини належить відповідачу [PERSON] . Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавець не отримав за життя правовстановлюючих документів на належне майно, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . На підставі наведеного,

Outcome: approved