Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору дарування дійсним, визнання права власності на будинок та земельну ділянку, посилаючись на те, що 22.12.1992 [PERSON] та [PERSON] уклали між собою договір дарування житлового будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Біленьке, вул. Радянська, буд. 65 на земельній ділянці площею 0,22 га. Зазначений житловий будинок належить [PERSON] на праві особистої приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу № 232 від 26.12.1990. Нотаріально договір дарування не складався та не був зареєстрований у ЗМБТІ. Угода посвідчувалася секретарем виконкому Біленьківської сільської ради народних депутатів Запорізького району Запорізької області [PERSON], зареєстрована в реєстрі за № 301. На підставі рішення виконавчого комітету Біленьківської сільської ради народних депутатів № 156 від 21.08.1995 позивачу була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,225 га, яка розташована на території Біленьківської сільської ради в с. Біленьке по вул. Радянській, буд. 65. Зазначені дії сторін свідчать про те, що вони домовилися щодо усіх істотних умов договору, вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, але у повному обсязі не виконали умови договору дарування. У звязку з вищевикладеним, позивач був вимушений звернутися до суду з позовом, в якому прохає суд визнати договір дарування житлового будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Біленьке, вул. Ремесляна (колишня Радянська), буд. 65, укладений 22.12.1992 між [PERSON] та [PERSON] та земельну ділянку площею 0,225 га, посвідчену державним актом серія І-ЗП № 006817 на право приватної власності на імя [PERSON], виданим на підставі рішення виконавчого комітету Біленьківської сільської ради народних депутатів № 156 від 21.08.1995 для обслуговування присадибної ділянки - виконаним і дійсним та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Біленьке, вул. Ремесляна (колишня Радянська), буд. 65, земельну ділянку площею 0,225 га, посвідчену державним актом серія І-ЗП № 006817 на право приватної власності на землю, виданим на підставі рішення виконавчого комітету Біленьківської сільської ради народних депутатів № 156 від 21.08.1995. У судове засідання сторони не зявились, надали заяви в яких позивач позов підтримала, просила задовольнити та розглянути справу за її відсутності у підготовчому засіданні, а відповідач позов визнала, також просила розглянути справу за її відсутності у підготовчому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. До матеріалів справи додано договір дарування житлового будинку, укладений 22.12.1992 між [PERSON] та [PERSON], відповідно до якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар житловий будинок № 65 по вул. Радянській в с. Біленьке, Запорізького району, Запорізької області, який розташований на земельній ділянці площею 0,22 га. Договір 22.12.1992 посвідчений секретарем виконкому Біленьківської сільської ради народних депутатів Запорізького району Запорізької області, зареєстровано в реєстрі за № 301. Згідно технічного паспорта на житловий будинок № 65 по вул. Ремесляна (колишня Радянська) в с. Біленьке, Запорізького району, Запорізької області, складеному станом на 27.11.1992 ЗМ БТІ, власником будинку зазначено [PERSON] Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю І-ЗП № 006817, виданого виконкомом Біленьківської сільської ради, [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Біленьківської сільської ради № 156 від 21.08.1995 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,225 га для обслуговування присадибної ділянки, яка розташована на території Біленьківської сільської ради в с. Біленьке по вул. Радянська, буд. 65. Згідно рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 11.10.2016, винесеного державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок № 65 по вул. Ремесляна в с. Біленьке, Запорізького району, Запорізької області, оскільки договір від 22.12.1992 посвідчений секретарем виконкому Біленьківської сільської ради народних депутатів не був нотаріально посвідчений та не пройшов державну реєстрацію до 01.01.2013 у ЗМ БТІ. Всі викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, ніким не заперечуються. Суд не піддає сумніву достовірність документів, наданих позивачем як докази. Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа ( фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Статтею 16 ЦК України передбачено, що звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Враховуючи те, що правовідносини по справі відкрились в 1992 році, то при розгляді справи слід керуватись нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 41 ЦК УРСР в редакції 1963 року, угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків. Угоди можуть бути односторонніми і дво- або багатосторонніми (договори). Статтею 42 ЦК УРСР в редакції 1963 року, передбачено, що угоди можуть укладатись усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній). Угода, для якої законом не встановлена певна форма, вважається також укладеною, якщо з поведінки особи видно її волю укласти угоду. Мовчання визнається виявом волі укласти угоду у випадках, передбачених законодавством. Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР в редакції 1963 року, нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. За приписами ст. 206 ЦПК України позивач може\~відмовитися від\~позову,\~а відповідач\~ визнати\~позов на\~будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. У\~разі визнання\~відповідачем позову\~суд за\~наявності для\~того законних\~підстав ухвалює\~рішення про\~задоволення позову.\~Якщо визнання\~відповідачем позову\~суперечить закону\~або порушує\~права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб,\~суд постановляє\~ухвалу про\~відмову у\~прийнятті визнання\~відповідачем позову\~і продовжує\~судовий розгляд.\~ При цьому суд констатує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні, а тому суд приймає визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved