Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 25.02.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки вони мають різні характери та погляди на життя, ведення спільного господарства, сімейний уклад, на ґрунті чого почали виникати непорозуміння, конфлікти. В сімї створилась несприятлива психологічна атмосфера і сімейне життя стало недоречним. Півтора роки тому сторони припинили подружні відносини. Позивач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. Відповідач в судове не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність із зазначенням про визнання позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). А тому, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в підготовчому засіданні достовірно встановлено, що 25.02.2011 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що 25.02.2011 року складено відповідний актовий запис за № 322, згідно свідоцтва про шлюб серії 1-АМ № 094825, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 25.02.2011 року. (а.с. 4) Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії І-АМ № 246037, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 13.12.2012 року. (а.с. 5) Судом встановлено що сімейне життя у сторін не склалось, оскільки вони мають різні характери та погляди на життя, ведення спільного господарства, сімейний уклад, на ґрунті чого почали виникати непорозуміння, конфлікти. В сімї створилась несприятлива психологічна атмосфера і сімейне життя стало недоречним. Півтора роки тому сторони припинили подружні відносини. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання останнього. А тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище, яким вона користувалась після реєстрації цього шлюбу «Борисюк». Судові витрати залишити за позивачем, як на тому наполягала остання. На підставі викладеного,

Outcome: approved