Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON]. на її користь аліменти на утриманнясина [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 03.06.2006 року. 03.04.2007 року у них народився син [PERSON], який на цей час проживає з позивачкою. Рішенням суду від 11.02.2009 року шлюб між ними було розірвано. 05.07.2012 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та взяла прізвища «Лесів». З моменту розірвання шлюбу з відповідачем, він не надає коштів на утримання сина [PERSON], з сином не спілкується. Позивач утримує сина [PERSON] на кошти її другого чоловіка та її батьків. Вона одна не зможе забезпечити матеріальне утримання сина, оскільки не працює. Відповідач офіційно не працює, але у витратах себе не обмежує. Вона вважає, що він повинен сплачувати аліменти на утримання сина у сумі 1000 грн., чим забезпечується їхня рівність при виконанні обовязку утримання дитини. Вказана сума не набагато перевищує мінімальний розмір зі сплати аліментів. Позивач інших утриманців не має, працездатний, його стан здоровя дозволяє працювати, а тому вона вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі доручення про надання безоплатної правової допомоги від 14.07.2017р., уточнила позовні вимоги, та просить стягувати з відповідача аліменти у твердій сумі в розмірі 1000 грн. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися. [PERSON] подала до суду заяву, у якій просить справу розглянути у їхній відсутності, позовні вимогу підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності у суд від відповідача не надійшло, тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Правовідносини між сторонами регулюються ст. ст. 180, 181 ч. 3, 182, 184 ч. 1 Сімейного кодексу України, відповідно до яких: батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.06.2006. Вони мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем [PERSON] Шлюб між сторонами розірвано 17 березня 2009 року. 05.07.2012 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], змінивши прізвище на «Лесів». Наведені обставини стверджуються копією свідоцтва про народження серії 1-СГ №105493 від 24.04.2007 р., виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області; довідкою від 29.06.2017 про склад сімї [PERSON], згідно з якою [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем; копією свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] та копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] Відповідач не надає у добровільному порядку належної матеріальної допомоги на утримання дитини. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч. 8 ст. 7 СК України), а також справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст. 7 СК України). Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня 2017 року становить 1777 грн. З урахуванням вищенаведених обставин, враховуючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку з утримання дитини, чим порушує права позивача та дитини, то на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1000 грн., починаючи з дня звернення позивача до суду (29.06.2017) і до повноліття дитини. Такий розмір стягування аліментів не суперечитиме інтересам дитини та відповідача. У відповідності до ч.1 та ч.3 ст.88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені повністю, тому необхідно стягнути з відповідача в дохід держави 640 грн. 00 коп. судового збору, а також з відповідача підлягають стягненню в користь позивача 100 грн. оплачених витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved