Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 17 вересня 2015 року між нею та [PERSON] укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №5001, відповідно до якого вона після своєї смерті передає у власність відповідачу належну їй квартиру №9 у будинку №29, розташовану по вул.. Латишева в м. Маріуполі. Згідно п. 7 даного договору [PERSON] зобовязався здійснювати догляд за [PERSON], а саме забезпечувати її потреби у продуктах харчування, необхідному одязі, забезпечувати, згідно з рецептами лікарів, лікувальними засобами, незалежно від їх вартості, на вимогу позивача виконувати господарсько-хатні роботи ( приготування їжі, прибирання в квартирі, надання прально-банних послуг) відвідувати її, у випадку влаштування до лікарні). Як зазначає позивач,\~після укладення спадкового договору, жоден з пунктів відповідачем не виконується, він не цікавиться взагалі її життям, за нею доглядають сторонні особи, тому позивач вирішила розірвати спадковий договір. Представник позивача за довіреністю через якого позивач приймав участь у розгляді справи [PERSON] у судове засідання не зявилася , проте надала письмову заяву в якій позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи було повідомлено належним чином, про причини неявки суд не повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Третя особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надав до суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, при прийнятті рішення по суті позовних вимог, покладалася на розсуд суду.\~\~ Дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. 17 вересня 2015 року, між [PERSON] та [PERSON] було укладено спадковий договір ( далі Договір) згідно п. 1 якого [PERSON] передає після свої смерті у власність [PERSON] належну їй на праві приватної власності квартиру №9 у будинку №29, розташованому по вулиці Латишева в місті Маріуполі Донецької області. Квартира складається з двох жилих кімнат. Загальна площа квартири становить 41,21 кв. м, житлова площа 26,2 кв. м. ( а.с. 6-7). Згідно п. 7 Договору, на [PERSON] покладені обовязки а саме: а)\~\~\~\~ забезпечувати потреби [PERSON] у продуктах харчування, необхідному одязі; б) забезпечувати, згідно з рецептами лікарів, лікувальними засобами, незалежно від їх вартості; в) на вимогу [PERSON] виконувати господарсько-хатню роботу ( приготування їжі, прибирання в квартирі, надання прально-банних послуг); г) відвідувати [PERSON], у випадку влаштування її до лікарні; д) поховати [PERSON]. Як вбачається з замітки, яка міститься в газеті «Приазовський робочий» №88 сусідка [PERSON] по будинку ( вул. Латишева, 29) повідомили в редакцію «ПР» що опікун [PERSON] рідко відвідує свою підопічну [PERSON]. Жінка практично недієздатна, потребує допомоги та догляду. Опікун зявляється вкрай рідко, останній раз мешканці дома бачили його приблизно три тижні назад. Звернення до поліції та до опікуна результатів не дав ( а.с. 8). Згідно квитанцій на оплату комунальних послуг, послуги сплачуються не в повному обсязі( а.с. 9). Згідно доданих письмових пояснень [PERSON] та [PERSON], позивач живе у брудному приміщенні, продуктів харчування не мається, на звернення до [PERSON] з проханням розірвання договору той погодився це зробити добровільно в обмін на гроші. Відповідно до\~\~ч.1\~ст. 11\~\~ЦПК України\~\~суд\~\~розглядає цивільні справи\~\~не інакше як за зверненням фізичних\~\~чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть\~\~участь у справі.\~\~ Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~\~кожна сторона\~\~зобов'язана довести\~\~ті обставини,\~\~на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ч. 1\~ст. 1302 ЦК України\~встановлено, що за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Згідно ч. 2\~ст. 1303 ЦК України, набувачем у спадковому договорі може бути фізична або юридична особа. Відповідно до\~ст. 1304 ЦК України\~,\~спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. В силу ч. 1\~ст. 1308 ЦК України,\~\~спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Відповідно до\~ст 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.10 вказаного договору відповідно до\~ст. 1308 ЦК України\~спадковий договір може бути розірваний судом на вимогу Відчужувача у разі невиконання Набувачем його розпоряджень або на вимогу Набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень Відчужувача. Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає встановленим, що до часу звернення позивача до суду з позовом, відповідачем не виконуються умови укладеного з позивачем спадкового договору. Враховуючи викладене, позовні вимоги про розірвання вищевказаного спадкового договору суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позов задоволено з відповідача підлягають стягненню на підставі ст.. 88 ЦПК України судові витрати в дохід держави в розмірі 640,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved