Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась із зазначеним позовом до суду та 10 жовтня 2018 року уточнила свої позовні вимоги та загалом просила суд усунути їй перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] , шляхом безперешкодного доступу до квартири [ADDRESS] , для обслуговування та проведення ремонтних робіт приватної власності та користування земельною ділянкою. Вимоги позову обґрунтовано тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 24.09.2005 року посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Сажневою Т. А. за реєстровим №2-481, їй, [PERSON] , на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Як зазначила позивачка, приблизно наприкінці липня початку серпня 2017 року до сусідньої квартири поселилася невідома особа. На неодноразові звернення до правоохоронних органів з приводу проживання невідомих осіб, ніяких результатів не дали. З цього приводу виникають сварки, оскільки сусідня квартира під [ADDRESS] перебувала у позивачки у користуванні з дозволу керівника ТОВ «Агрофірма ім. С. М. Кірова» та зазначені вище квартири перебувають під одним дахом та стінами. Зазначений будинок перебуває у незадовільному стані та потребує постійного ремонту та оскілкьи відповідач [PERSON] (як зазначає позивач) незаконно опинилася в квартирі [ADDRESS] , вона викинула з зазначеної квартири речі позивачки, змінила замки, тому позивачка позбавлена можливості обслуговувати квартиру [ADDRESS] . Окрім того, позивачка не може вільно користуатись земельною ділянкою на котрій перебуває туалет та літній душ, у зв`язку із чим постійно виникають сварки. Враховуючи зазначене в позові та уточненому позові, [PERSON] просила зазначений позов задовольнити в повному обсязі та усунути їй перешкоди у користуванні власністю. На адресу суду зазначена цивільна справа надійшла 05 березня 2018 року. Ухвалою суду від 07 березня 2018 року відкрито загальне позовне провадження по справі. (а.с. 19). Ухвалою суду від 08 квітня 2019 року закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд по суті позову. (а.с. 146,147). Позивач в сужовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з мотивів, що викладені в позові та уточненому позові. Відповідач в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, підтримав поданий 02 квітня 2018 року відзив на позовну заяву (а.с. 37-41). Просила відмовити за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог. Представник третьої особи ТОВ «Агрофірма Усатове» (раніше назва «Агрофірма ім. С. М. Кірова») Назарчук А. Є. просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, підтримав подані 30 березня 2018 року пояснення щодо позову (а.с. 30-32). В поясненнях зазначено, що [PERSON] отримала згоду ТОВ «Агрофірма ім. С. М. Кірова» на користування спірною квартирою ще у 1998 році. У вересні 1999 року, після проведення капітального ремонту вселилася до помешкання спільно із своїм сином - [PERSON] . Позивач по справі - [PERSON] не отримувала дозволу на вселення до квартири [ADDRESS] і, відповідно, вона та члени її сім,ї цією квартирою ніколи не користувались . Для свого проживання використовують квартиру [ADDRESS] . Одноповерховий будинок [ADDRESS] складається з чотирьох квартир, кожна з яких обладнана окремими входом, що забезпечує кожному, хто проживає в них, незалежний від сусідів по будинку, безперешкодний доступ до них. А отже і можливість так само безперешкодно, обслуговувати свої помешкання. Таким чином матеріали справи не містять доказів створення відповідачем передкод позивачу у користуванні її власністю - квартирою [ADDRESS] . Також, як зазначив представник третої особи, не підлягає захисту і право користування земельною ділянкою, оскільки прилегла територія до квартири позивачки їй на праві користування не передавалась. Представник третої особи Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Одеській області в судове зсідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причин неявкуи суду не сповістив та з заявою про відкладення розгляду справи не звертався. Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності представника третої особи Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Одеській області. З`ясував обставини справи, вислухав позивача, відповідача, представника третьої особи ТОВ «Агрофірма Усатове» за довіреністю Назарук А.Є. (раніше назва «Агрофірма ім. С. М. Кірова»), дослідив та проаналізував матеріали справи, встановив факти та відповідні до них правовідносини, суд дійшов до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 24.09.2005 року посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Сажневою Т. А. за реєстровим №2-481, їй, [PERSON] , на праві власності належить квартира [ADDRESS] . (а.с. 5,6). По сусідству з нею в квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON] . Одноповерховий будинок [ADDRESS] складається з чотирьох квартир, кожна з яких обладнана окремими входом, що забезпечує кожному, хто проживає в них, незалежний від сусідів по будинку, безперешкодний доступ до них. Доказів протилежного матеріали справи не містять та протилежного за час розгляду справи судом не здобуто та сторонами не надано. Відповідно до положень ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як роз`яснено в п. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із того, що відповідно до положень статей 391,396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Позивачем жодними належними та допустими доказами не доведено, що відповідач [PERSON] створює їй перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] , для обслуговування та проведення ремонтних робіт приватної власності та користування земельною ділянкою, тому її позовні вимоги не підлягають до задоволення, тому суд відмовляє у їх задоволенні за недоведеністю та безпідставністю.

Outcome: dismissed