Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому зазначила, що перебувала із відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 22.09.2007. Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 06.10.2014 шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають спільного малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12.03.2014 відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти у розмірі 1/4 часки з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач щомісячно сплачував аліменти у розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину, що на даний час складає приблизно 500 грн. на місяць. З часу винесення вказаного рішення змінилось матеріальне та сімейне становище позивача, вона уклала шлюб із [PERSON], у новому шлюбі у позивача народився син [PERSON], [INFO], позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, старший син [PERSON] навчається у 4 класі загальноосвітньої школи в м. Богодухів. Просить позов задовольнити, збільшити розмір аліментів, стягнутих рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12.03.2014 та стягнути на її користь на утримання сина 1500 грн. щомісяця з індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просили задовольнити. Відповідач в судовому засідання позов не визнав та пояснив, що він не працює, має на утриманні дружину, яка теж не працює, батьків пенсіонерів, вважав, що тієї суми, яку він сплачує позивачу на утримання сина достатньо для його утримання. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.09.2007, шлюб розірваний рішенням Богодухівського районного суду від 06.10.2014, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7,9). Малолітній [PERSON] мешкає разом із матір'ю (а.с. 11). Позивач 25.04.2015 уклала шлюб із [PERSON], від даного шлюбу у них народився спільний син [PERSON], [INFO] (а.с. 7,8). Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, за місцем роботи за період з 01.04.2017 по 30.09.2017 доходів не отримує (а.с. 15) Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12.03.2014 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання сина [PERSON] (а.с. 10). Відповідач має батьків пенсіонерів (а.с. 30-33), на виконання рішення суду про стягнення аліментів на дитину перераховував позивачу кошти у розмірі від 460 до 560 грн. щомісяця (а.с. 39-45), мешкає за місцем реєстрації з цивільною дружиною [PERSON] (а.с. 46). Згідно довідки Харківського міського центру зайнятості, [PERSON] перебуває на обліку як безробітна з 03.07.2017 (а.с. 47). Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Так, згідно правового висновку Верховного Суду України (постанова від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13), з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При встановленні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Як встановлено судом, у позивача змінився матеріальний стан, а саме: позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, доходу не отримує, розмір аліментів, які перераховує їй відповідач на утримання спільного сина менший мінімального розміру, встановленого ст. 182 СК України - 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який складав з 01.01.2017 по 30.04.2017 - 1689 грн. (тобто 50% 844,50 грн.), з 01.05.2017 по 30.11.2017 - 1777 грн. (тобто 50% 888,50 грн.), з 01.12.2017 - 1860 грн. (тобто 50% 930 грн.). Доказів, що відповідач офіційно працевлаштований або безробітній, суду не надано, тобто докази наявності у відповідача стабільного щомісячного заробітку відсутні, тому враховуючи положення ст.ст. 183, 184 СК України, аліменти повинні бути стягнуті в твердій грошовій сумі. Таким чином судом встановлена наявність обставин, передбачених ст. 192 СК України для зміни (збільшення) розміру аліментів, при цьому суд виходить не тільки зі зміни матеріального становища позивача, а зі зміни (збільшення) прожиткового мінімуму на дитину. Враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд задовольняє позов частково та змінює (збільшує) розмір аліментів з 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно на 1000 грн. щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд зазначає, що стягнута сума не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який на день ухвалення рішення складає 1860 грн. Доказів неможливості утримувати малолітню дитину через тяжкий стан здоров'я, наявності інших дітей або інших обставин, які мають істотне значення для вирішення справи, матеріали справи не містять. Таким чином, мінімальний розмір аліментів (50% від прожиткового мінімуму) враховується при визначенні судом аліментів у твердій грошовій сумі та не зазначається у резолютивній частині рішення. Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них… У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Рішення про зміну розміру аліментів підлягає виконанню в загальному порядку - з дня набрання рішенням законної сили. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, а саме: на час подання позову до суду мінімальний судовий збір за подання позову майнового характеру фізичною особою складав 640,00 грн., позивач у справах про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору, оскільки позов задоволено частково, а саме на 2/3 частки, суд стягує з відповідача відповідну частку судового збору, яка складає 426,67 грн.

Outcome: partial