Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON] , посилаючись на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 24.10.2019 року було розірвано. Під час перебування сторін у шлюбі у сторін народились діти: син [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Позивачка стверджує, що відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча має таку можливість, оскільки є самозайнятою особою і має мінливий, нестабільний заробіток, професійно надаючи послуги населенню у здійсненні будівництва різноманітних будівель та ремонтів житлових приміщень, отримуючи за це достойну винагороду. Зазначає, що у власності відповідача перебуває квартира та автомобіль марки «Mercedes Benz». Таким чином, зважаючи на те, що відповідач по справі матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, свій матеріальний стан приховує, позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. Вказує, що відповідач по справі є працездатним, має відмінний стан здоров`я, фізично розвинений добре, інших утриманців не має, являється самозайнятою особою, а тому, на її думку, має можливість сплачувати аліменти в сумі по 11000 гривень на кожну дитину щомісячно. Звертає увагу суду на те, що згідно положень ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього, позивач вказує, що оскільки відповідач працює неофіційно, то з нього слід стягувати аліменти саме в твердій грошовій сумі. На основі викладеного, позивач просить суд стягувати з відповідача [PERSON] , на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 11000 гривень щомісяця на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов в повному об`ємі. Позивач вказала суду, що як їй відомо відповідач по справі працює по найму у громадян та робить ремонти. На утримання двох дітей щомісячно мінімально потрібні кошти в сумі близько 4000 тисяч гривень. При цьому, звернула увагу суду на те, що відповідач у нічний час ходить відпочивати у престижні нічні заклади, зокрема ресторан «Бартка», як їй відомо, одного разу він сплатив адміністративний штраф в сумі біля 20000 гривень. Їй відповідач на утримання дітей дає кошти в сумі біля 2000 гривень, однак ці 2000 гривень на місяць їй обходяться лише навчання та гуртки. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Відповідач зазначив суду, що на даний час офіційно не працює, у нього проблеми зі здоров`ям, зокрема зі спиною, у зв`язку з чим він лікується. Дітям він допомагає добровільно, також скидає кошти позивачці на банківську картку, десь по 1500 гривень на кожну дитину. Вказав суду, що на даний час він взагалі не працює, йому потрібно оплачувати комунальні послуги. Не заперечував і того, що одного разу на нього наклали штраф за керування автомобілем в нетверезому стані, який він сплатив. Однак, зазначив, що систематично він розважальні заклади не відвідує. Також підтвердив, що має у власності автомобіль марки «Mercedes Benz» 2002 року випуску та двохкімнатну квартиру. Просив врахувати його стан здоров`я та підтримав подані ним письмові заперечення на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст.11, 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 24.10.2019 року було розірвано (а.с.9). Під час перебування сторін у шлюбі у сторін народились діти: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7) та син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). На даний час неповнолітні діти проживають разом з позивачкою, що підтверджується довідкою ЖК «Водограй» від 16.01.2020 року (а.с.18). А також, ця обставина не заперечується сторонами. Крім цього, як вбачається з відповіді Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області №31/24/08-406 від 10.02.2020 року (а.с.37), згідно облікових даних Єдиного державного реєстру МВС та регіонального масиву баз даних, станом на 05.02.2020 року за громадянином [PERSON] , [INFO] , зареєстрований транспортний засіб марки «Mercedes Benz E270CDI», 2002 року випуску. Так, згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України відповідач [PERSON] , як батько неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , зобов`язаний утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, то в цій частині необхідно відмовити за безпідставністю, оскільки стаття 184 СК України такого розміру стягнення не передбачає. Окрім того, згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Враховуючи всі вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дітей забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дітей, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дітей та відповідатиме потребам дітей, при цьому не порушить права відповідача. Разом з тим, суд вважає, що твердження позивачки про те, що відповідач отримує достойну винагороду за свою роботу та зловживає вартісними алкогольними напоями в судовому засіданні не підтверджені належними доказами. А заявлений позивачкою до стягнення розмір аліментів в сумі по 11000 гривень щомісяця на кожну дитину на думку суду, не підлягає задоволенню, порушуватиме права відповідача; спроможність оплати відповідачем саме такої суми аліментів позивачкою не доведено та, відповідно, не підтверджується належними та допустимими доказами по справі. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів частково, в зазначеному розмірі, суд також виходить з того, що відповідач на даний час є здоровою працездатною особою, інших утриманців не має, а також сам відповідач не заперечував в судовому засіданні, що має у власності рухоме та нерухоме майно, що, на думку суду, свідчить про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину. На\~ підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] , як батько неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , зобов`язаний сплачувати на користь [PERSON] на утримання дітей аліменти в розмірі в розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення повноліття дітей, починаючи з 08.01.2020 року. Також згідно вимог статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн. у зв`язку з частковим задоволенням позовної вимоги про стягнення аліментів.

Outcome: partial