Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області позовом до [PERSON], [PERSON], КП «Солоницівське підприємство теплових мереж», треті особи: КП «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради», [PERSON], [PERSON], про визнання за нею права користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS], визнання недійсними розпоряджень органів приватизації, визнання свідоцтв про право власності [PERSON] та [PERSON] на спірну квартиру недійсними. В обґрунтування позовних вимог позивач та представник позивача посилаються на те,що спірна двокімнатна квартира [ADDRESS] була надана в 1982 році Виконавчим комітетом Дергачівської ради депутатів трудящих вітчиму позивачки - [PERSON] За цією адресою позивачка мешкала з 1982 року, там отримала реєстрацію в 1989 році. В 1992 році позивачка уклала шлюб з [PERSON], з того часу мешкала та була зареєстрована за місцем проживання чоловіка. Після розірвання шлюбу з [PERSON] в 2003 році позивачку було знято з реєстрації за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. З того часу позивачка мешкала у зйомник квартирах. В 2004 році позивачка звернулася до матері - [PERSON] та брата - [PERSON] з проханням поселитися в спірній квартирі [ADDRESS]. 31 жовтня 2008 року Дергачівським районним судом Харківської області було ухвалено рішення, яким [PERSON] - головного наймача спірної квартири, було визнано особою, яка втратила право на проживання. Після зазначеного рішення [PERSON] змогла зареєструватися у спірній квартирі. Повторно позивачка зареєструвалася в спірній квартирі 07 травня 2009 року. Пізніше 12 червня 2009 року братом позивачки [PERSON] спірну квартиру було одноособово приватизовано на підставі розпорядження органу приватизації № 3115 від 12.06.2009 року. Позивачка вважає, що проживаючи на момент приватизації в спірній квартирі, отримала право на участь у приватизації. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 28.07.2011року у справі № 2010/2-276/11 приватизацію спірної квартири на [PERSON] було визнано недійсною в 1/2 частині квартири. Про рішення позивачці стало відомо лише в 2013 році. Внаслідок ухвалення рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 28.07.2011року у справі № 2010/2-276/11, [PERSON] звернувся з заявою до органу приватизації із заявою про приватизацію, в якій вказав лише себе. За розпорядженням № 3375 від 14.01.2012 р. [PERSON] приватизував 1/2 частину спірної квартири на себе і отримав свідоцтво про право власності. Позивапчака вважає, що приватизація квартири [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] незаконною, такою, що порушує її права. Просила суд визнати за нею, [PERSON] право користування квартирою [ADDRESS], визнати недійсним та скасувати розпорядження комісії по приватизації державного житлового фонду КП «Солоницівське підприємство теплових мереж» № 3115 від 12.06.2009 року, на підставі якого було видане свідоцтво про приватизацію [PERSON] квартири [ADDRESS]. Також просила визнати недійсним розпорядження органу приватизації КП «Солоницівське підприємство теплових мереж» № 3375 від 14.01.2012 року, на підставі якого було видане свідоцтво про приватизацію [PERSON] ? частини квартири [ADDRESS]. В судовомиу засіданні представник позивача [PERSON]- [PERSON] підтримав позов, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання з'явилися, проти позову заперечували, просили в задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі. Відповідач КП «Солоницівське підприємство теплових мереж» про розгляд справи повідомлялося неодноразово, в судові засідання представник відповідача КП «Солоницівське підприємство теплових мереж» не з'явився, про причини неявки не повідомив. Третя особа КП «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» надало у справу заяву, в якій просило розглядати справу без участі представника третьої особи. Треті особи [PERSON] та [PERSON] неодноразово належним чином повідомлялися про розгляд справи, однак жодного разу не з'явилися, заяв щодо причин неявки не надавали. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновкущо позов не підлягає задоволенню., з огляду на наступне. На підставі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин. Доказами, відповідно до ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, згідно ст. 61 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З представлених доказів, наявних у матеріалах справи, вбачається, що спірну квартира [ADDRESS] було надано Виконавчим комітетом Дергачівської Ради депутатів трудящих [PERSON], як основному наймачеві та його родині, яка складалася на той момент з його дружини - [PERSON], доньки [PERSON] від першого шлюбу -- [PERSON]., та спільного сина [PERSON] та [PERSON]- [PERSON] Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами - ордером № 001057. Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 31 жовтня 2008 року в цивільній справі за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа: Солоницівська селищна рада Дергачівського району Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] визнано [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. На підставі цього рішення [PERSON] було знято з реєстрації в спірній квартирі 06.12.2008 року. В січні 2009 року [PERSON] приватизував спірну квартиру в цілому одноособово на своє ім'я. Позивачка [PERSON] зареєструвалася в спірній квартирі 07.05.2009 року. В березні 2009 року [PERSON] стало відомо, що 31.10.2008 року заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області його було визнано особою, що втратила право на проживання у спірній квартирі і що його знято з реєстрації в спірній квартирі. За заявою [PERSON] 11.03.2010 року заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області було скасовано. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 28.07.11р. у справі № 2010/2-276/11 в позовних вимогах [PERSON] та [PERSON] про визнання [PERSON] особою, що втратила право на проживання, було відмовлено. Зустрічні вимоги відповідача [PERSON] в частині щодо визнання свідоцтва про право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] в 1/2 частині - було задоволено. На підставі вищевказаного рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 28.07.2011року [PERSON] зареєструвався у спірній квартирі та ним було здійснено приватизацію належної йому 1/2 частини квартири [ADDRESS] та отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 3375 від 14.01.2012 року, зареєстроване в КП «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» за № 36159392 від 06.03.2012 року. Під час розгляду цивільної справи № 2010/2-276/11 Дергачівським районним судом було з'ясовано, що на момент приватизації спірної квартири у січні 2009 року в спірній квартирі було зареєстровано двоє осіб - [PERSON] та [PERSON] Приватизація квартири мала місце у грудні 2008 року - січні 2009 року. Виходячи з наданих позивачкою доказів, [PERSON] зареєструвалася в квартирі пізніше цих подій. Не погодившись з рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 28.07.2011року в цивільній справі № 2010/2-276/11, [PERSON] в серпні 2013 року звернулася до Апеляційного суду Харківської області з апеляційною скаргою на зазначене рішення, в якій просила його скасувати в частині задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання недійсним в 1/2 частині свідоцтва про право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та ухвалити нове рішення, яким відмовити [PERSON] в задоволенні цих позовних вимог. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17.10.2013 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою [PERSON] було закрито. Ухвала оскаржена [PERSON] не була. В травні 2012 року [PERSON] зверталася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON], КП «Солоницівське підприємство теплових мереж», 3-ті особи: [PERSON], КП «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської міської ради» про визнання незаконною приватизації 1/2 частини квартири [ADDRESS] [PERSON] та визнання недійсним свідоцтва про право власності [PERSON] на 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Під час розгляду справи Дергачівським районним судом Харківської області було встановлено такі факти: під час приватизації квартири [ADDRESS] в квартирі були зареєстровані лише [PERSON] та [PERSON], тому у інших осіб, які зареєструвалися в квартирі після приватизації, тим більше під час існування спору та розгляду цивільної справи № 2010/2-276/11 Дергачівським районним судом Харківської області, прав на участь в приватизації не було, відповідно, і їх згода не була потрібна. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 08.01.2013року в цивільній справі № 2010/3368/2012 в задоволенні позову було відмовлено повністю. Ухвалою від 28.03.2013 року Апеляційний суд Харківської області залишив рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 08.01.13р. в цивільній справі № 2010/3368/2012 без змін. З заявами про перегляд зазначених рішень в касаційному порядку [PERSON] не зверталася. Також, на час розгляду справи Дергачівським районним судом Харківської області розглянуто цивільну справу № 2010/2593/12 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], 3-ті особи: Дергачівський РВ ГУ ДМС України в Харківській області, Служба у справах дітей Дергачівської райдержадміністрації про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, вселення до житлового приміщення, визначення порядку користування житловим приміщенням, виселення відповідачів з житлового приміщення та скасування реєстрації відповідачів в житловому приміщенні, в якій винесено заочне рішення від 17.01.2014 року, яким всі позовні вимоги [PERSON] задоволені повністю, [PERSON] визнано особою, яка підлягає виселенню, а її реєстрація в спірній квартирі - скасуванню. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 09.09.2014 року в частині виселення [PERSON] зі спірної квартири та скасування її реєстрації в спірній квартирі заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 17.01.2014 року було залишено без змін. Ухвалою від 17.12.2014 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Апеляційного суду Харківської області від 09.09.2014 року залишено без змін. Вищевказані рішення набули законної сили. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав,а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Outcome: dismissed