Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Канівський міськрайонний суд Черкаської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина на період навчання. Свій позов мотивує тим, що 09.08.1997 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, а 28.04.1999 року вони розлучилися. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживає з позивачем. З 01.09.2015 року син навчається в Національному медичному університеті імені О.О.Богомольця на комерційних засадах, потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Відповідач працює та може надавати допомогу, однак добровільно цього не робить, а тому позивач змушена звернутись до суду та просить суд стягувати з [PERSON], [INFO], ІПН-[NUMBER], проживаючого в [ADDRESS], працюючого на ПрАТ «Миронівський Хлібопродукт» на користь [PERSON], [INFO], проживаючої в [ADDRESS] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], на період його навчання в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.01.2016 року і до моменту закінчення навчання, але не пізніше досягнення ним 23-х річного віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до початку судового розгляду через канцелярію суду подав заперечення в якому зазначив, що наразі перебуває в шлюбі з [PERSON] та має двох неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні. Дружина отримує невелику заробітну плату, працюючи нянею в дитячому садочку, молодший син часто хворіє та потребує додаткових витрат на лікування. Позовні вимоги визнає частково, просить задовольнити їх в розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу). Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно ст. 199 СК України на батьків покладається обов'язок утримувати повнолітню дитину, що продовжує навчання. Вказана норма закону може застосовуватись лише за умови недосягнення дитиною 23 років; продовження навчання після досягнення повноліття; потреба дитини у матеріальній допомозі у зв'язку з навчання та наявність у батьків можливості надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження [NUMBER] від 06.05.2006р. в графі батько зазначено - [PERSON] (а.с.4). Згідно довідки № 461 від 22.01.2016р. виданої [PERSON], [INFO] підтверджено те, що він дійсно є студентом 1 курсу, денної форми навчання стоматологічного факультету Національного медичного університету імені О.О.Богомольця на комерційних засадах (а.с.5) При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України). Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як роз'яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. N 3, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Позивач сама не може утримувати сина та нести одноособово витрати пов'язані з його вихованням, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на сина. Таким чином, вивчивши обставини, які зазначені відповідачем в запереченні, а також пояснення позивача в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме: суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача, аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], на період його навчання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.01.2016 року і до моменту закінчення навчання, але не пізніше досягнення ним 23-х річного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України на відповідача слід покласти сплату судових витрат по справі у вигляді судового збору в сумі 551,20 грн. на користь держави.

Outcome: partial