Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 05 лютого 2015 року помер [PERSON], після смерті якого 05 квітня 2016 року вона успадкувала земельну ділянку № 397 площею 5,0017 га, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. В 2016 році позивачеві стало відомо, що 14 липня 2015 року було зареєстровано договір оренди землі, який укладено від імені [PERSON] і ТОВ СТОВ «Авангард», який фізично не міг підписати спадкодавець. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року N 9 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Відповідно частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України). Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до частини 1 статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Судом встановлено, що 05 лютого 2015 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку № 397 площею 5,00 га, кадастровий номер 3523181600:02:000:0397, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. 05 квітня 2016 року державним нотаріусом Маловисківської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно якому [PERSON] після смерті [PERSON] успадкувала земельну ділянку № 397 площею 5,00 га, кадастровий номер 3523181600:02:000:0397, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Зазначені обставини підтверджуються копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 квітня 2016 року (а.с. 8). 14 липня 2015 року Реєстраційною службою Маловисківського районного управління юстиції Кіровоградської області зареєстровано договір оренди землі від 09 липня 2015 року, укладеного від імені орендодавця [PERSON] і орендаря ТОВ «СТОВ «Авангард» (а.с. 11-17). Враховуючи, що на дату укладання договору оренди землі власник земельної ділянки [PERSON] помер, він фізично не міг підписати спірний договір оренди земельної ділянки. Тому, даний договір не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. За таких обставин є законні підстави для задоволення предявленого позову. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved