Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] вона знаходиться в юридичному шлюбі з 26 листопада 2005 року. Під час спільного подружнього життя у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. З вересня 2008 року позивач припинила сімейні відносини з відповідачем. З вказаного часу разом не проживають, сімейних стосунків не підтримують, сумісного домашнього господарства не ведуть. Причиною розірвання сімейних відносин слугувало те, що відповідач відмовлявся працювати та утримувати дитину, також було відсутнє взаємне порозуміння. З цих підстав постійно виникали суперечки, які закінчувалися особистими образами, свідками цих подій іноді ставала їхня донька. Відновлення сімейних стосунків є неможливим, позивач просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати, та залишити їй прізвище «Олійник». Сторони в судове засідання не з*явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач надала суду заяви з проханням розглянути справу за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог, вважає, що збереження її шлюбу неможливе також через створення нею нової родини, не заперечує проти розгляду справу у заочному порядку. Враховуючи, що відповідач двічі повідомлений належним чином про час та місце розгляду стосовно нього цивільної справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надавав, суд вважає необхідним розглянути справу заочно за відсутності відповідача. Суд вважає, що в справі є дані про всі права і взаємовідносини сторін, тому немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з*явились до суду і розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.11.2005 року. Їх шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області за актовим записом № 367 (а.с. 6). Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. (а.с. 7). Жодна із сторін відновлювати сімейні стосунки та зберігати шлюб не бажає. І позивачка, і відповідач вважають, що їх сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя неможливе і що не розірваний шлюб буде порушувати їх особисті інтереси в подальшому. Згідно частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сімєю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений, питання про місце проживання дітей не порушувалось. Згідно статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач заявила про своє бажання надалі носити прізвище «Олійник», що є виключно її правом і не потребує згоди відповідача чи будь-якої іншої особи. У позові про розірвання шлюбу, між сторонами неможливо встановити ступінь винуватості будь-якої сторони, у звязку з чим, суд вважає необхідним залишити судові витрати на рахунку сторони, що звернулась з позовом про розірвання шлюбу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved