Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначив, що відповідач [PERSON] є її батьком, який проживає окремо, матеріальної допомоги не надає, позивач проживає разом із матер'ю [PERSON] тетяною Семенівною, яка є інвалідом 3ї групи. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів відповідача щомісячно, на період навчання у навчальному закладі, починаючи з дня подачі позову до суду, але не енше 30 % прожиткового мінімуму. Позивач у судовове засідання не з'явилася, надала суду заву про розгляд справи у її відсутність, на задоволення позову наполягала, не заперечувала проти ухвалення судо заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином, про причини неявки суду не повідомлено, клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права та обов'язки сторін, справа розглянута у відсутності відповідача при заочному розгляді, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають часковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим повторно 18 липня 2006 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. Згідно довідки №48-2 від 24.09.2015 року, виданої Маріупольським електромеханічним технікумом, [PERSON] є студенткою 4 курсу денного відділення, срок навчання 01.09.2012 по 30.06.2016 року та відповідно додовідки про доходи від 29.09.2015 року [PERSON] отримує стипендію, за період з квітня по вересень 2015 року загальна сума якої склала 4304,10 грн. Згідно довідки УПФУ в Жовтневому районі м.Маріуполя від 06.10.2015 року відповідач [PERSON] отримує пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або профзахворювання інваліда 3ї групи у розмірі 949 грн. За довідкою МСЕК від 20.05.2010 року матері позивача [PERSON] остання є інвалідом третьої групи. Добровільно матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини відповідач не надає. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як роз'яснено Пленумом Верховного Суду України в п.20 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до вимог ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних рідних, інші обставини, що мають істотне значення. У зв'язку із вищевикладеним, та тим, що повнолітня [PERSON] навчається у навчальному закладі за денною формою навчання, суд вважає необхідним задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частини зі всіх видів доходів відповідача щомісячно, на період навчання у Маріупольському електротехнічному технікумі, але не більше ніж до досягнення 23 річного віку, починаючи з моменту звернення до суду, а саме з 31.07.2015 року. Задовольняючі позовні вимоги частково та визначаючі розмір аліментів у частці, суд виходить з того, що позивач є вже повнолітньою особою, отримує стипендію, відповідач є інвалідом 3ї групи. Крім того, відповідно до наведених норм законодавства обидва батьки зобов'язані утримувати дітей, які продовжують навчання, до досягнення двадцяти трьох років, тому окрім батька, мати також повинна утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Разом з тим, главою 16 Сімейного кодексу України не передбачено обов'язкового мінімального розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому у цій частині позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243,6 грн., оскільки позов подано до суду до 01.09.2015 року. На підставі ст.ст. 191, 199, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved