Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у передачі позивачу земельної ділянки по [ADDRESS] у приватну власність. Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у передачі позивачу земельної ділянки по [ADDRESS] у приватну власність. Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у передачі позивачу земельної ділянки по [ADDRESS] у приватну власність. Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у передачі позивачу земельної ділянки по [ADDRESS] у приватну власність. Позивачі вважають, що рішення відповідача прямо суперечать Конституції України, Земельному кодексу України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки вони прийняті з порушенням вимог законодавства, є безпідставними та порушують права позивач ів. Відповідач у своїх рішеннях взагалі не вказав підстав для відмови. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12.09.2019 об`єднано в одне провадження цивільні справи: - ун. №756/5028/19 за позовом [PERSON] до Київської міської ради про визнання рішення протиправним та скасування рішення про відмову у передачі земельної ділянки у приватну власність; - ун. №756/5031/19 за позовом [PERSON] до Київської міської ради про визнання рішення протиправним та скасування рішення про відмову у передачі земельної ділянки у приватну власність; - ун. №756/5029/19 за позовом [PERSON] до Київської міської ради про визнання рішення протиправним та скасування рішення про відмову у передачі земельної ділянки у приватну власність; - ун. №756/5030/19 за позовом [PERSON] до Київської міської ради про визнання рішення протиправним та скасування рішення про відмову у передачі земельної ділянки у приватну власність, оскільки вони виникли з однорідних правовідносин та пред`явлені різними позивачами до одного й того самого відповідача. Позивачі просять суд визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської ради від 15.11.2016 №524/1528, №526/1530, №527/1531, №523/1527 в частині відмов у передачі земельної ділянки у приватну власність [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] , в частині відмови у передачі земельної ділянки у приватну власність [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] , в частині відмови у передачі земельної ділянки у приватну власність [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] , в частині відмови у передачі земельної ділянки у приватну власність [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] ; зобов`язати Київську міську раду розглянути проект землеустрою щодо передачі земельної ділянки у приватну власність [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] та прийняти відповідне рішення, [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] та прийняти відповідне рішення, [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] та прийняти відповідне рішення, [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] та прийняти відповідне рішення. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, подав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що земельні ділянки, які позивачі просять передати їм у приватну власність, належать до земель рекреаційного призначення, і рішення про відмову у передачі земельних ділянок у приватну власність дадуть змогу в подальшому відновити на земельних ділянках їх цільове призначення. Крім того, вказав, що позивачами не прозоро набуто у власність нерухоме майно, під яким позивачі просили передати земельні ділянки. Разом із цим вказував, що відповідач не звертався в установленому законом порядку для перевірки правомірності набуття позивачами права власності на нерухоме майно, і законом не передбачено можливості відмови у задоволенні заяв позивачів з підстав наявності підозри у непрозорому набутті особою права власності на нерухоме майно. Підтвердив той факт, що згідно наявними в матеріалах справи доказами, земельні ділянки, які розташовані під належним позивачам нерухомим майном, не відносяться до земель рекреаційного призначення. Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 12.09.2017 аналогічні позовні вимоги позивачів до відповідача були задоволені. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.09.2017 було скасовано, провадження у справі закрито. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 касаційні скарги позивачів було залишено без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2017 залишено без змін. У своїй постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що оспорювання рішення органу місцевого самоврядування у даному випадку поглинається спором про речове, приватне право, яке належить особі до звернення до органу місцевого самоврядування. Таке право виникає і в результаті реалізації рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, але його захист відбувається у порядку цивільного судочинства (стаття 15 ЦПК України) у спосіб, характерний для приватноправових відносин. Враховуючи вказані обставини, справа підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору міни житлових будинків від 09.12.2009, реєстраційний номер в реєстровій книзі №2348 від 09.12.2009 є власником житлового будинку на [ADDRESS] . [PERSON] на підставі договору дарування від 02.12.2009, реєстраційний номер в реєстровій книзі №45936 від 15.12.2009 є власником житлового будинку на [ADDRESS] . [PERSON] на підставі договору міни житлових будинків від 09.12.2009, реєстраційний номер в реєстровій книзі №2348 від 09.12.2009 є власником житлового будинку на [ADDRESS] . [PERSON] на підставі договору міни житлових будинків від 09.12.2009, реєстраційний номер в реєстровій книзі №2346 від 09.12.2009 є власником житлового будинку на [ADDRESS] . [PERSON] , звернулася до Київської міської ради з проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] , на погодження та передачу земельної ділянки у власність. [PERSON] звернувся до Київської міської ради з проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] , на погодження та передачу земельної ділянки у власність. [PERSON] звернувся до Київської міської ради з проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] , на погодження та передачу земельної ділянки у власність. [PERSON] звернувся до Київської міської ради з проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] , на погодження та передачу земельної ділянки у власність. Рішенням Київської міської ради від 15.11.2016 № 524/1528 відмовлено [PERSON] в передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,1 га (кадастровий номер 8000000000:85:045:0029), для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] (категорія земель - землі рекреаційного призначення, справа №А-18318). Рішенням Київської міської ради від 15.11.2016 № 526/1530 відмовлено [PERSON] в передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,1 га (кадастровий номер 8000000000:85:045:0027), для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] (категорія земель - землі рекреаційного призначення, справа №А-18319). Рішенням Київської міської ради від 15.11.2016 № 523/1527 відмовлено [PERSON] в передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,1 га (кадастровий номер 8000000000:85:045:0031), для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] (категорія земель - землі рекреаційного призначення, справа №А-18320). Рішенням Київської міської ради від 15.11.2016 № 527/1531 відмовлено [PERSON] в передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,1 га (кадастровий номер 8000000000:85:045:0030), для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] (категорія земель - землі рекреаційного призначення, справа №А-18320). Пунктом 2 вказаних рішень доручено Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) здійснити заходи, спрямовані на проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства, передбачених рішенням Київської міської ради від 25.09.2003 №16/890 «Про порядок здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м. Києві» (із змінами і доповненнями). Відповідно до пункту 3 зазначених рішень доручено виконавчому органу Київської міської ради (КМДА) здійснити організаційно-правові дії щодо створення на земельній ділянці, зазначеній у п. 1 цих рішень, реабілітаційно-рекреаційного центру для інвалідів та учасників бойових дій в зоні АТО. Як зазначено у вказаних рішеннях, під час їх ухвалення відповідач керувався ст.ст. 9,19,52,791,118,122 Земельного кодексу України, пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Про прийняті рішення позивачам стало відомо з публікації в газеті «Хрещатик», випуск №138 (1677) від 27.12.2016. У відповідності до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Згідно з частинами першою та другою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Відповідно до ст. 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї). Згідно з ст. 18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим. Статтею 19 ЗК України встановлено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, серед яких в окрему категорію виділені землі житлової та громадської забудови. Відповідно до ст.ст.38,39 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування. Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм. Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 1 листопада 2010 року за № 1011/18306 затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель. Зазначеною класифікацією визначено поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів, зокрема у складі категорії земель житлової та громадської забудови у підрозділі 02.01. передбачено вид цільового призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). За приписами ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Статтею 118 ЗК України врегульовано наступний порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст. 1861 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. Як убачається з матеріалів справи, позивачі, маючи погоджені з Державним агентством земельних ресурсів України, Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища, Київською міською санепідемстанцією, Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в м. Києві, Міністерством культури України, Головним управлінням охорони культурної спадщини, ДП «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпроміст», Головним управлінням земельних ресурсів, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] , звернулись до Київської міської ради з заявами про передачу земельних ділянок у приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруду за вказаними вище адресами. В матеріалах справи наявні копії витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, зокрема, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-8000163892015 від 19.03.2015 цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:85:045:0029, 0,1000г, за адресою: [ADDRESS] , - 02.01 (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)), категорія земель - землі житлової та громадської забудови, вид використання земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-8000163982015 від 19.03.2015 цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:85:045:0027, 0,1000г, за адресою: [ADDRESS], - 02.01 (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)), категорія земель - землі житлової та громадської забудови, вид використання земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-8000164022015 від 19.03.2015 цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:85:045:0031, 0,1000г, за адресою: [ADDRESS] , - 02.01 (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)), категорія земель - землі житлової та громадської забудови, вид використання земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-8000164032015 від 19.03.2015 цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:85:045:0030, 0,1000г, за адресою: [ADDRESS], - 02.01 (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)), категорія земель - землі житлової та громадської забудови, вид використання земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Крім того, згідно проектів землеустрою, висновків комісії з розгляду питань, пов`язаних з погодженням документації із землеустрою від 01.08.2012, висновків державної експертизи землевпорядної документації від 30.08.2012, висновків Головного управління земельних ресурсів КМДА від 25.10.2011 спірні земельні ділянки мають цільове призначення - землі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Таким чином, судом встановлено, що цільове призначення спірних земельних ділянок по [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] , - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Твердження представника відповідача, що зазначені земельні ділянки відносяться до земель рекреаційного призначення не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, доказів, що зазначені земельні ділянки відносяться до земель рекреаційного призначення, представником відповідача не надано. Щодо тверджень представника відповідача, що позивачами не прозоро набуто у власність нерухоме майно, що знаходиться за адресами: [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] , суд зазначає наступне. Як убачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету міської Ради депутатів трудящих від 02.07.1963 №921 земельна ділянка, площею 0,4 га по [ADDRESS] відведена Київському шкіркомбінату для розширення території піонерського табору, за рахунок земельного фонду і лишків садиби [ADDRESS]. З 1993 року зазначена земельні ділянка в складі майнового комплексу зареєстрована за Організацією орендарів орендного підприємства «Чинбар» на підставі договору купівлі-продажу. Від ЗАТ «Чинбар» право власності на нежилі будівлі площею 452,5кв.м., в тому числі будівлі за літерою «В» перейшло до ТОВ «Гельштальт Консалтинг Груп» на підставі договору купівлі - продажу від 14.11.2000 №74/00 та договору про поділ в натурі нерухомого майна, згідно якого сторони домовились, що частини становлять окреме майно загальною площею 452,5кв.м. В подальшому, на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при асоціації «Український правовий альянс» від 21.11.2007, наказу господарського суду міста Києва від 04.02.2008, ухвали Постійно діючого Третейського суду при асоціації «Український правовий альянс» від 09.06.2008, ухвали Фастівського міського районного суду Київської області від 22.12.2008 у справі №6-112/08, визнано право власності на нерухоме майно - жилі дачні будинки: жилий будинок площею 87,5 кв.м., жилий будинок площею 16,0 кв.м., за обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Проект-Житло». 09 березня 2009 року загальними зборами членів обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Проект-Житло» прийнято рішення, яке оформлено протоколом, яким задоволено заяви [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про вихід з членів кооперативу та вирішено питання про виплату вартості їхніх паїв у натуральному вигляді, майном - жилими (дачними) будинками. На підставі рішення Дарницького районного суду міста Києва від 11.06.2009 у справі №2-3601/09 здійснено первинну реєстрацію за [PERSON] права власності на жилий (дачний) будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , як на окремий об`єкт нерухомого майна. На підставі договору міни житлових будинків від 09.12.2009, реєстраційний номер в реєстровій книзі №2348 від 09.12.2009, зареєстровано право власності [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] ; на підставі договору дарування від 02.12.2009, реєстраційний номер в реєстровій книзі №45936 від 15.12.2009 зареєстровано право власності [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] ; на підставі договору міни житлових будинків від 09.12.2009, реєстраційний номер в реєстровій книзі №2348 від 09.12.2009 зареєстровано право власності [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] ; на підставі договору міни житлових будинків від 09.12.2009, реєстраційний номер в реєстровій книзі №2346 від 09.12.2009 зареєстровано право власності [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] . Представник відповідача зазначає, що під час прийняття оскаржуваних рішень Київською міською радою було враховано те, що, на її думку, внаслідок рішень третейських судів, приміщення тимчасового дерев`яного корпусу дитячого оздоровчого табору «Вогник» перетворилось в жилий будинок. До 2009 року (05.03.2009р. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності судів та виконання рішень третейських судів» №1076-VІ) законодавство не містило обмежень щодо розгляду третейськими судами спорів про нерухоме майно. Цим, на думку представника відповідача, скористався обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Проект-Житло», яким отримано протиправне, на думку Київської міської ради, рішення Третейського суду про визнання за ним права власності на тимчасові споруди дитячого оздоровчого табору «Вогник». Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Згідно зі статтею 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно зі статтею 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. У той же час, відповідно до п. «г» частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара. Крім того, згідно з частиною першою статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Таким чином, з аналізу зазначених норм чинного законодавства України слідує, що приватизація земельної ділянки на підставі права власності на житловий будинок є конституційним правом громадян. Доводи Київської міської ради про не прозоре набуття позивачами права власності на жилі приміщення за адресою: [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України. Відповідачем не надано доказів, що судові рішення, на підставі яких за позивачами визнано право власності на жилі приміщення за адресою [ADDRESS] , змінено чи скасовано за результатами апеляційного та касаційного перегляду. У той же час, при прийнятті оскаржуваних рішень Київською міською радою не було враховано правових висновків Управління правового забезпечення діяльності Київської міської ради до проектів зазначених рішень від 25.07.2016р. №08/230-1469, від 25.07.2016р. №08/230-1467, згідно яких повідомлено, що до повноважень Київської міської ради не віднесено вирішення питань щодо законності набуття права власності на об`єкти нерухомого майна та, відповідно, прийняття рішень про відмову у передачі земельних ділянок на тій підставі, що є інформація про не прозоре набуття права власності на майно, що знаходиться на земельній ділянці. Відповідачем не доведено суду, що рішення про відмову позивачам у передачі земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд по [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] , [ADDRESS] прийнято ним на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, а судом під час розгляду справи таких обставин встановлено не було. Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , постановляє визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської ради від 15.11.2016 №524/1528, №526/1530, №527/1531, №523/1527 в частині відмов у передачі земельної ділянки у приватну власність [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] , в частині відмови у передачі земельної ділянки у приватну власність [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] , в частині відмови у передачі земельної ділянки у приватну власність [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] , в частині відмови у передачі земельної ділянки у приватну власність [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] ; зобов`язати Київську міську раду розглянути проект землеустрою щодо передачі земельної ділянки у приватну власність [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] та прийняти відповідне рішення, [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] та прийняти відповідне рішення, [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] та прийняти відповідне рішення, [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] та прийняти відповідне рішення. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду також не спростовують. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved