Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача та просить розірвати шлюб між сторонами який був укладений 26.02.2016р. у відділі ДРАЦС Сокальського РУЮ у Львівській області а також стягнути з відповідача у її користь аліменти на ї утримання у розмірі 1/5 частки всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно і до досягнення сином трьох річного віку. Свої вимоги мотивує тим, що їхнє подружнє життя не склалося через постійні непорозуміння та різні погляди на життя. Все це призвело до втрати взаємних почуттів любові та поваги, вони не підтримують шлюбних відносин, за таких обставин не бажає зберігати шлюб. За час сімейних відносин у них народився син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, а на даний момент вона звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утриманні дітей. Оскільки позивач на даний момент немає можливості працювати, оскільки здійснює догляд за дітьми, а соціальних виплат від держави є недостатньо для належнього догляду та забезпечення дітей, вона невзмозі самотужки належним чином матеріально забезпечити своїх дітей, а тому змушена звернутися з даним позовом в суд. В судове засідання позивач не прибула, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, однак на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, відповідач позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнає повністю, а щодо стягнення аліментів на утримання дружини заперечує, оскільки остання є працездатного віку. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає часткове визнання позову відповідачем у справі, якщо його дії не суперечать інтересам інших осіб. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] встановлено, що 26.02.2016 року у відділі ДРАЦС Сокальського РУЮ у Львівській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після чого прізвище дружини « [PERSON] », про що зроблено відповідний актовий запис №27. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття. Тривалий час сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Між сторонами втрачено любов та взаємоповагу. Сім`я розпалася остаточно, зберегти її - неможливо. З наведених підстав у суду не виникає сумніву, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. Також судом встановлено, що за час перебування у шлюбних відносинах у сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] та № [NUMBER] . Із копії судового наказу №454/2694/19 від 10.10.2019р. виданого Сокальським районним судом, встановлено, що [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання синів у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу (заробітку) щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Також із довідки №591 від 16.09.2019р. виданої Бишівським старостинським округом Радехівської міської ради встановлено, що [PERSON] проживає у с. Бишів, Радехівського району, її сини [PERSON] та [PERSON] знаходяться на її утримані. У відповідності до ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та беручи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Спроможність батька дитини надавати допомогу на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, з урахуванням його матеріального, сімейного становища, стану здоров`я є однією з обов`язкових умов стягнення аліментів на утримання дружини. Згідно ст. 81 ч. 1, 6 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем, відповідно до вимог цивільного законодавства України суду не надано доказів, неспроможності сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Таким чином, позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими та правомірними і підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору з відповідача в дохід держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Проте в матеріалах справи наявна квитанція №ПН2299 від 11.11.2019р. на суму 768,40 сплачена [PERSON] при зверненні до суду із заним позовом за вимогою про розірвання шлюбу. Враховуючи, що позивач просить стягнути із відповідача сплачений судовий збір, суд приходить до висновку про задоволення цієї вимоги.

Outcome: approved