Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила встановити факт прийняття спадщини за заповітом [PERSON] шляхом користування спадковим майном, житловим будинком з надвірними спорудами, який складається з літ. А - дім житловий площею 34,7 кв. м, літ. Б - літня кухня, літ. В - вбиральня, розташованого за адресою: [ADDRESS] та визнати за нею як спадкоємицею за заповітом право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, а саме літ. А дім житловий площею 34,7 кв. м, літ. Б - літня кухня, літ. В - вбиральня, що належав померлій [INFO] [PERSON], мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із тим, що позивач не прийняла спадщину у встановлений строк, а саме не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Одеської області в судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнала та заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивачем [PERSON] у передбачений строк заява про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не була подана, тому позивач вважається такою, що пропустила строк для прийняття спадщини, тому просила відмовити в задоволенні позову. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що в 1989 році вона переїхала жити до міста Ізмаїла та в спадковому будинку вже проживала позивач [PERSON], де і проживає по сьогоднішній день. З позивачем [PERSON] спілкується та добре її знає, позивач проживає в спадковому будинку здійснює ремонт в будинку, обробляє город. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона з 1980 року мешкає по [ADDRESS], де по сусідству із нею проживає позивача [PERSON] Спадкодавця [PERSON] знала добре, позивач [PERSON] стала проживати в спадковому будинку з 1981 року та доглядала за спадкодавцем [PERSON], ремонтувала будинок обробляла город. Позивач [PERSON] проживала в спадковому будинку з 1981 року по теперішній час. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 27.02.1990 року, зареєстрованого за № 2/348, [PERSON] належав житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Згодом було проведено перенумерацію адресного номера з [ADDRESS] на [ADDRESS] та 25.07.2014 року комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» було видано нову технічну документацію на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.01.1991 року, виданого Ізмаїльським міськвиконкомом відділу РАЦСу, [PERSON] померла [INFO]. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до заповіту від 13.03.1990 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори за № 2/464, [PERSON], все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, та взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, заповіла [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.11.1999 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області, [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]». Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту відповідно до ст. 535 ЦК УРСР (1963 року), після смерті [PERSON] немає. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Факт того, що позивач [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майно підтверджено поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] допитаними в судовому засідання, тобто [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року. Крім цього, доказом вступу [PERSON] у володіння спадковим майном є наявність у спадкоємця [PERSON] правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок, а саме свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 27.02.1990 року, зареєстрованого за № 2/348. Факт прийняття та користування позивачем спадщиною з моменту смерті спадкодавця [PERSON] до даного часу підтверджується тими фактами, що позивач [PERSON] постійно проживала в спадковому будинку після смерті спадкодавця утримувала його, обробляла земельну ділянку, робила ремонт, сплачувала комунальні послуги за воду, електроенергію та каналізацію. Таким чином, приймаючи до уваги те, що позивач [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, шляхом користування спадковим будинком, що підтверджено поясненнями свідків допитаними в судовому засіданні, то суд вважає за необхідне позов [PERSON] до Ізмаїльської міської ради Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved