Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду із позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 2000 грн. , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований тим, що рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 09.08.2016 присуджено стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання спільної дитини сторін- [PERSON] \~ у розмірі 800 гривень щомісяця, і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років, а також на [PERSON] аліменти у розмірі 600 гривень щомісяця починаючи з 08.06.2016 і до досягнення дитиною повноліття. На даний час розмір аліментів не задовольняє потреби дитини, мінімальний розмір яких у зв`язку зі змінами у законодавстві не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Тому позивач просить збільшити розмір раніше присуджених аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 2000 (дві тисячі) грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву у якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення судом. Відповідач в судові засідання не з`являється, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином за адресою, повідомленою Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області, однак конверти повернулись неврученими. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. Сторони у справі є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що видане 25.03.2010. Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 09 серпня 2016 року присуджено стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання спільної дитини сторін [PERSON] у розмірі 800 гривень щомісяця, починаючи з 08.06.2016 і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років, а на [PERSON] аліменти у розмірі 600 гривень щомісяця починаючи з 08.06.2016 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На підтвердження наявності підстав збільшення розміру аліментів, позивачем [PERSON] подано наступні докази, а саме: свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] від 25.03.2010), довідка про доходи № 01/30-2336 від 25.11.2019, а також акт ОСН № 58 від 02.12.2019, згідно якого [PERSON] проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Таким чином, суд дійшов висновку, що після ухвалення рішення Люботинським міським судом Харківської області про стягнення аліментів, матеріальне становище позивача змінилося. В позовній заяві, позивач просить збільшити аліменти та стягнути\~ відповідача аліменти на утримання дитини щомісячно з моменту звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 193 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Суд вважає, що ст. 193 СК України підлягає застосуванню при вирішенні вимог про стягнення аліментів, в той час як у даній справі розглядаються вимоги про збільшення розміру вже присуджених до стягнення аліментів. Висновок суду відповідає\~ правовій позиції Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3, а саме у п. 23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказано, що\~ у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на встановлені факти, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково. За змістом ч.1, 2, 6 ст.141 ЦПК України, а також враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору,суд дійшов висновку, що він підлягає стягненню з відповідача на користь\~ держави.

Outcome: partial