Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. З позовної заяви вбачається, що [PERSON] є власником 1/2 частини житлової квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], місто Кременець, Тернопільської області. У вказаній житловій квартирі, крім позивача ще зареєстрований її син - [PERSON], однак, він не проживає в даній квартирі з 2004 року, оскільки фактично постійно проживає у Великій Британії. З часу виїзду закордон відповідач у належній позивачу квартирі не проживав та жодного разу не приїжджав. В позовній заяві позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою за адресою: [ADDRESS], місто Кременець, Тернопільської області. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, а саме - на сайті Кременецького районного суду Тернопільської області. Оскільки, відповідач [PERSON] не з'явився в судове засідання без поважних причин, хоча належним чином повідомлявся про день слухання справи в суді, у відповідності до ст.281 ЦПК України, суд ухвалив винести заочне рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань. З свідоцтва про право власності на житло від 15 березня 1993 року зареєстрованого за реєстровим № 16/269 слідує, що квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], місто Кременець, Тернопільської області, належить на праві спільної приватної власності - 1/2 частина - [PERSON], 1/2 частина - [PERSON]. З витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Кременецьким районним комунальним бюро технічної інвентаризації від 26.10.2012 року слідує, що квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], місто Кременець, Тернопільської області, зареєстрована на праві спільної приватної власності за - 1/2 частина [PERSON], 1/2 частина - [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності від 15 березня 1993 року. З свідоцтва про смерть [NUMBER] слідує, що [PERSON] помер [INFO] року, актовий запис про смерть № 176. З свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 серпня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 399 вбачається, що [PERSON], [INFO], успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року, спадщину, а саме -1/2 частину житлової квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], місто Кременець, Тернопільської області. З Акту обстеження на встановлення фактично проживаючих осіб від 31 травня 2018 року слідує, що комісією в складі: депутата Кременецької міської ради [PERSON] проведено обстеження щодо фактично проживаючих осіб за адресою: [ADDRESS], місто Кременець, Тернопільської області. Згідно будинкової книги за даною адресою зареєстровані слідуючі особи: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. При обстеженні встановлено, що [PERSON] який є сином [PERSON] не проживає за даною адресою понад 21 рік, а проживає у Великобританії. Даний факт підтверджують сусіди [PERSON] та [PERSON] З будинкової книги для прописки громадян вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований [ADDRESS], Тернопільської області, з 24 червня 2004 року. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог статті 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно статті 150 ЖК України, статей 319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що реєстрація відповідача [PERSON] в належній позивачу [PERSON] квартирі, який не проживає за місцем реєстрації понад 21 рік, порушує її права, як власника квартири, в можливості розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved