Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезгаданим позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 03.07.2014 року державним виконавцем ВДВС Дрогобицького МРУЮ у Львівській області Баб»як Л.В. при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження про стягнення заборгованості з [PERSON] складено акт опису та накладено арешт на: автонавантажувач «САМЕL» 2,5 т жовтого кольору; автонавантажувач 1,5 т КМ «РЕКС» жовтого кольору; циркулярний станок; швелер металевий довжиною 8 м в кількості 2 шт.; бетонні вироби (жолоб 25 см., в кількості 1 палета); пиломатеріали об»ємом 2 куб.м; труби металеві (діаметром 300, довжиною 6 м); балони металеві (в кількості 7 штук), бочки металеві (в кількості 13 штук), каністру (об»єм 1000 л). Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 04.11.2014 року з вище переліченого майна знято арешт, відтак виникла необхідність забрати своє майно. Однак, відповідач повернути майно відмовляється в добровільному порядку. Вважає такі дії відповідача неправомірними, так як у відповідності до ч.1 ст.321 ЦК України, ніхто не можу бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Представник позивача [PERSON] в судовому засідання підтримав думку своєї довірительки, посилаючись на підстави, викладені в позовній заяві. Вказав, що майно його довірительки знаходиться в приміщенні відповідача. Рішення суду від 2014 року набрало законної сили і відповідач повинна віддати позивачу дане майно. Представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги своєї довірительки та просила їх задоволити. Також заперечила щодо задоволення клопотання представника відповідача щодо закриття провадження у справі, пославшись на його безпідставність. Відповідач [PERSON] заперечила щодо задоволення позову, пославшись на письмове заперечення, наявне в матеріалах справи. Вказала, що спірне майно дійсно знаходиться в її складі, однак його повинна забрати виконавча служба. Представник відповідача [PERSON] підтримав думку своєї довірительки. Просив відмовити в задоволенні позову. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що 03 липня 2014 року представником відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області в особі державного виконавця Баб»як Л.Вбуло складено акт опису й арешту майна, відповідно з яким накладено арешт на автонавантажувач «САМЕL» 2,5 т жовтого кольору; автонавантажувач 1,5 т КМ «РЕКС» жовтого кольору; циркулярний станок; швелер металевий довжиною 8 м в кількості 2 шт.; бетонні вироби (жолоб 25 см., в кількості 1 палета); пиломатеріали об»ємом 2 куб.м; труби металеві (діаметром 300, довжиною 6 м); балони металеві (в кількості 7 штук), бочки металеві (в кількості 13 штук), каністру (об»єм 1000 л). З оглянутого рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 04.11.2014 року у справі №442/5987/14-ц вбачається, що даним рішенням задоволено позов [PERSON] та знято арешт з вищезгаданого майна. Рішення суду набрало законної сили. З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово зверталася до відповідача з письмовими листами щодо повернення належного їй майна, яке знаходиться на складі у відповідача. Проте, вони залишилися поза увагою відповідача. Крім цього судом встановлено, що між сторонами існують неприязні відносини з приводу повернення спірного майна, що дає суду підстави вважати, що відповідачем чиняться перешкоди у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Таким чином, право витребування майна із чужого незаконного володіння належить тільки власнику. Відповідно до ст. 57-59 ЦПК України обставини справи, які згідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Аналіз доказів наданих в судовому засіданні підтверджує факт перешкоджання відповідачем позивачу у володінні, користуванні або ж розпорядженні належного їй майна, а доводи відповідача та її представників, щодо цих обставин, грунтуються лише на їх власних припущеннях та належними і допустими доказами не підтверджуються. Відтак, позовні вимоги [PERSON] щодо витребування у відповідача майна та повернення його позивачу як власнику, а також вимога щодо усунення перешкод у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном підлягають до задоволення. В процесі розгляду справи представником відповідача [PERSON] було подано клопотання про закриття провадження у справі з підстав, викладених в клопотанні, однак, суд вважає, що таке не підлягає до задоволення зважаючи на те, що останнім не надано суду доказів на підставність такого. Разом з тим, не підлягає до задоволення позовна вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, так як такі документально не підтвердженні позивачем.

Outcome: dismissed