Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 14.06.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 14.06.2008 року зроблено відповідний актовий запис за №946. Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони разом не проживають понад три роки, не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, тому позивач вирішила звернутись до суду з даним позовом. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. В підготовчому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення останніх, своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). А тому, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в підготовчому засіданні достовірно встановлено, що 14.06.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 14.06.2008 року зроблено відповідний актовий запис за №946, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 14.06.2008 року (а.с.5). Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 19.11.2008 року (а.с.4). З пояснень сторін вбачається, що спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони разом не проживають понад три роки, не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини. Примирення між сторонами не можливе. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання останнього. А тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище, яким вона користувалась після реєстрації цього шлюбу - « [PERSON] ». В силу ст.141 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн., згідно квитанції №ПН1903632 від 21.10.2019 року (а.с.1), а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 750,00 грн., згідно квитанції адвоката Павлової В.Є. №398 від 21.10.2019 року (а.с.6). На підставі викладеного,

Outcome: approved