Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась із позовом про припинення стягнення аліментів на дитину до відповідача [PERSON], посилається на те, що проживала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від якого вони мають дочку [PERSON], [INFO], на яку вона сплачує аліменти на користь відповідача щомісячно в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В даний час неповнолітня дочка проживає біля неї, виявивши бажання постійно проживати з матір'ю, а тому з листопада 2015 року дочка перебуває на її утриманні, а тому просить ухвалити рішення, яким припинити стягнення з неї аліментів та стягувати аліменти на утримання дочки із відповідача щомісячно в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., оскільки він має достатні щомісячні доходи від здійснення підприємницької діяльності, а тому в змозі сплачувати аліменти в такому розмірі. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, посилаються на обставини, викладені у позовній заяві, пояснили, що з листопада 2015 року дочка проживає біля позивачки та знаходиться на її утриманні, проте з неї продовжують стягувати аліменти на утримання дочки в користь відповідача. Дочка змінила своє місце проживання добровільно, раніше вона проживала із відповідачко, але бажає надалі проживати разом із нею, таке рішення дочка прийняла добровільно, про що відомо відповідачеві. Вона змушена вирішувати спір у судовому порядку, у зв'язку з чим просить припинити стягнення з неї аліментів та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки в сумі 1500 грн. щомісяця, оскільки відповідач спроможний надавати дочці матеріальну допомогу в такому розмірі. Відповідач [PERSON] позов не визнав, пояснив, що дочка перейшла проживати до позивачки під тиском матері, до цього часу вона проживала з ним, із його батьками, він забезпечує їй навчання в ПТУ, щомісяця він витрачав на дочку понад 2 000 грн., купував їй продукти харчування під час її стаціонарного навчання, надавав через своїх батьків їй готівкові кошти на кишенькові витрати, вважає, що позивачка налаштувала дитину проти нього, щоб не сплачувати аліменти, просить відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, а тому судом було ухвалено про розгляд справи у відсутності представника Новоукраїнського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області. В судовому засіданні було з'ясовано думку неповнолітньої дитини [PERSON] щодо місця її проживання, яка повідомила, що з січня 2016 року вона у вільний від навчання час постійно проживання із позивачкою - своєю матір'ю та має намір із ним проживати й надалі, жодного тиску на неї не чинилось, та її вибір є добровільним. Вирішуючи даний позов, суд виходить із принципу рівності прав та обовязків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст.141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р. Згідно ч.3 ст.160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Сторони визнали обставини, що вони перебували у шлюбі, який на даний час розірваний і вони проживають окремо, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] на час розгляду справи неповнолітня дочка проживає з позивачкою за адресою с. Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області, вул. Кірова, 121/3. Ці обставини також підтверджуються дослідженими письмовими доказами, в т.ч. актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 07.07.2016 року (а.с.9,10). Згідно рішення Новоукраїнського районного суду від 12.10.2015 р. у справі №396/1927/15-ц, із позивачки на користь відповідача щомісячно стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с.6-7). Підставою стягнення аліментів був факт проживання дитини разом із відповідачем [PERSON] та її перебування на його утриманні. Оскільки в даний час неповнолітня [PERSON], [INFO], добровільно змінила місце свого проживання, проживає разом із матір'ю, виявляє бажання надалі постійно проживати з нею, дитина знаходиться на утриманні позивачки, то стягнення аліментів слід припинити, згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, зважаючи на істотну зміну обставин, які стали підставою для ухвалення рішення про стягнення аліментів. Згідно ст.180 СК України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1\~ст.181 СК України). Частиною 1\~ст.189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у\~ст.182 СК України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3\~ст.181 СК України\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Домовленість щодо утримання дитини між батьками відсутня, позивач не погоджується із порядком та розміром матеріальної допомоги, яка періодично надається відповідачем, а тому позивач має право на стягнення аліментів з відповідача в судовому порядку. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК України). При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, той факт, що відповідач є працездатним, а відтак зобовязаний сплачувати аліменти на утримання своєї дитини. Суд погоджується із доводами позивачки про необхідність стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач, з його слів, займається підприємницькою діяльністю, має мінливий дохід, надавав матеріальну допомогу дочці близько 2000 грн. під час її проживання разом із ним, а тому суд приходить до висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу у запропонованому позивачкою розмірі, виходячи із передбаченого законом обовязку відповідача поряд із позивачкою брати рівну участь у матеріальному забезпеченні своєї дитини. Також, згідно ст.88 ЦПК України, із відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн. по позовній вимозі щодо стягнення аліментів, а судові витрати по позовній вимозі щодо припинення стягнення аліментів слід залишити за позивачкою.

Outcome: approved