Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення додаткових витрат на лікування дитини, в обґрунтування якого посилається на те, що 29 листопада 2003 року між нею та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області 23.02.2007 року. Сімейне життя з відповідачем не склалося і 04 травня 2007 року шлюб між ними о розірвано. Згідно з рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області №2-355 26.04.2007 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 31.07.2007 року державним виконавцем Новоукраїнського районного відділу ДВС направлено виконавчий лист та постанову про звернення на заробітну плату відповідача в TOB «Степ-Агро». В грудні 2016 року спільний із відповідачем син [PERSON] отримав травму правого коліна. Лікування в Новоукраїнській ЦРЛ та у Кіровоградській обласній дитячій лікарні не дало бажаного результату. [PERSON] продовжував відчувати біль і у нього було порушено функцію ходи. У квітні 2017 року вона звернулася до клініки дитячої ортопедії ДУ «Інститут патології хребта та суглобів ім. професора М.І.Ситенка» Національної академії медичних наук України м. Харків, де [PERSON] було встановлено діагноз - застаріле пошкодження латерального меніска правого колінного суглоба, обмеження функції опори та ходи, больовий синдром, згинальна контрактура правого колінного суглоба. 13.04.2017 року [PERSON] було проведено оперативне лікування - артроскопію правого колінного суглоба, резекцію латерального меніска, що підтверджується випискою із історії хвороби від 14.04.2017 року. 14 квітня 2017 року [PERSON] було виписано на амбулаторне лікування по місцю проживання. На лікування сина [PERSON] мною було витрачено наступні кошти: - 14780,00 грн. на оплату набору артроскопічного для оперативного втручання + 147,80 грн. сума комісії, разом 14927,80 грн., що підтверджується квитанцією від 12.04.2017 року; 580,65 грн. на оплату ліків, що підтверджується товарним чеком №ЧК-0002555 від 11.04.2017 року; 1619,70 грн. на оплату медикаментів, що підтверджується товарним чеком № ЧК-0061242 від 14.04.2017 року; 1165,64 грн. на оплату медикаментів, що підтверджується товарним чеком № ЧК-0061537 від 14.04.2017 року. Разом за період з 10.04.2017 року по 14.04.2017 року нею витрачено на лікування сина [PERSON] кошти, які підтверджуються документально в сумі 18293,79 грн. На даний час вона проживає одна з неповнолітнім сином, її доходи складають - аліменти на утримання сина та заробітна плата в розмірі всього 1625 грн. нарахувань. Кошти, які були витрачені на лікування сина, вона взяла в борг, тому кожного місяця повинна певну суму віддавати в рахунок погашення позики. Просить стягнути із відповідача на її користь 1/2 частину фактично понесених додаткових витрат на сина [PERSON], у розмірі 9147,00 грн. Позивач і її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, [PERSON] повідомив, що відповідач фактично ухилявся від надання допомоги на лікування сина, не цікавився станом його здоров'я, а тому просить задовольнити позов у повному обсязі та стягнути на користь позивачки понесені судові витрати на правову допомогу, а також витрати на проїзд до м. Одеса для проведення судової генетичної біологічної експертизи. Представник відповідача [PERSON] позов визнав частково, пояснив, що його довіритель відповідач [PERSON] розуміє свій обов'язок по утриманню дитини, проте йому складно в повній мірі виконувати свої зобов'язання, зважаючи на недостатність отримуваних доходів і на необхідність сплачувати аліменти на двох дітей від другого шлюбу в розмірі 1500 грн., просить стягнути додаткові витрати у мінімальному розмірі, заперечує проти стягнення коштів на користь позивачки, понесені нею, нібито, на проїзд до м. Одеси, оскільки вони не підтверджені належними доказами, а необхідність придбання медикаментів не підтверджена листами призначень, виданих відповідними лікарями. Вирішуючи заявлений позов, суд виходить із наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], (а.с.4) має спільного із відповідачем [PERSON], [INFO], (а.с.30) сина [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Відповідач сплачує позивачці аліменти у розмірі 1/4 частини від своїх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину (а.с.7). Син [PERSON] у квітні 2017 року переніс лікування з приводу артроскопії правого колінного суглобу, резекції латерального меніску (а.с.8). на лікування кого було витрачено загалом 18293,79 грн., що підтверджується відповідними платіжними документами та товарними чеками (а.с.9-13). Позивач проживає із сином [PERSON] одна та отримує мінімальні доходи (а.с.14-15). Відповідно до ч.1 ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Виходячи з аналізу даної статті додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним із батьків на утримання дитини. У пункті 18 Постанови ПВСУ № 3 від 15.06.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Отже, враховуючи, що відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітнього [PERSON] та відповідно до ст.185 СК України зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (а саме лікування дитини), що є підставою для стягнення з відповідача 1/2 частини фактично понесених документально підтверджених додаткових витрат на лікування спільного сина [PERSON] в розмірі 9147,00 грн. Відсутність не вважає відсутність медичних листів призначення чи лікарських рецептів підставою для відмови у позові, оскільки із фіскальних чеків і товарних чеків вбачається, що вони придбавалися у м. Харкові, тобто у місці проведення лікування дитини, придбавалися у період, коли дитина перебувала на лікуванні, і сума, зазначена у фіскальних чеках, збігається із сумою товарних чеках, з яких вбачається найменування та асортимент придбаних медикаментів. Суд не вбачає підстав для відмови у позові або у частковому задоволенні позові факт наявності у відповідача двох дітей від іншого шлюбу, на яких останній добровільно сплачує аліменти, оскільки ним не представлено доказів, що стягнення з нього додаткових витрат на лікування дитини призведе до надмірного стягнення з нього аліментів у розмірі понад 50% від отримуваних ним доходів. Суд вважає за необхідне також задовольнити вимогу про стягнення понесених витрат за надання правової допомоги, згідно представленого акту прийому-передачі виконаних робіт по наданню правової допомоги від 29.09.2017 року, згідно якого представником [PERSON], який є адвокатом, надання правову допомогу у формі підготовки позову і представництва у суді першої інстанції в загальній сумі 1920 грн., вказана сума не перевищує граничний розмір відшкодування витрат за надання правової допомоги. В той же час, суд вважає за необхідне відмовити у стягненні витрат, пов'язаних із доїздом до м. Одеси для участі в судовій біологічній експертизі, оскільки представлені позивачкою фіскальні чеки не підтверджують оплату придбаних товарів із метою участі в проведенні судової експертизи.

Outcome: partial