Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини та просила призначити їй додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], яка померла 22 липня 2015 року в місті Севастополі АР Крим. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 22 липня 2015 року у місті Севастополі Автономної республіки Крим померла її мати, [PERSON]. [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала в [INFO], а на момент її смерті тимчасово перебувала у її родичів. На час смерті [PERSON] територія АР Крим є окупованою, українські органи влади на цій території не здійснюють свої повноваження. Позивач протягом тривалого часу проживає за межами України, в місті Новосибірськ Російської Федерації. Після смерті матері [PERSON] нею було зясовано, що для реєстрації смерті матері в порядку, передбаченому законодавством України, необхідно надати до органу реєстрації актів цивільного стану лікарське свідоцтво про смерть, складене за формою №106/о, затвердженою наказом Міністерства охорони здоровя України 08.08.2006 N545. Місце смерті знаходиться на тимчасово окупованій території України, на якій не здійснюють свої повноваження органи державної влади України, на тимчасово окупованій території України в звязку з фактом її окупації була відсутня можливість отримати на підтвердження смерті особи документи за формою та в порядку, встановлених законодавством України, при цьому це стосується і лікарського свідоцтва про смерть, яке має подаватися для державної реєстрації смерті і має бути складеним за формою №106/о, затвердженою наказом Міністерства охорони здоровя України 08.08.2006 N545. так і самого свідоцтва про смерть, яке видається органами реєстрації актів цивільного стану України. Після смерті [PERSON], оскільки необхідно було виконати формальності, повязані з похованням померлої, родичами позивачки в місті Севастополі були отримані посвідчені «окупаційними» незаконними органами влади в Криму свідоцтво про смерть [PERSON] та довідка про її смерть. Ці документи не відповідали українському законодавству, так як АР Крим є територією України, всупереч діючому законодавству України окупованою РФ, на підставі них засвідчити перед офіційними органами України (в тому числі органами реєстрації актів цивільного стану, та органами нотаріату) факт смерті [PERSON] було неможливо. Крім цього, на протязі другої половини 2015 року та, відповідно, до моменту народження доньки, яка народилася 4 лютого 2016 року, позивач була вагітна, що впливало на стан її здоров'я, відволікало від вирішення проблем, пов'язаних з належним оформленням (отриманням) документів в порядку, встановленому законодавством України, після смерті її матері. Місто Новосибірськ, в якому останні роки мешкає [PERSON]Ю територіально віддалене від Харківської області, а також в зв'язку з іншими причинами, в тому числі відсутністю необхідних юридичних знань, фактичною відсутністю в місті її проживання фахівців в галузі права, які б спеціалізувалися на законодавстві України, сама позивачка не могла займатись заходами щодо оформлення свідоцтва про смерть матері. Після народження нею дитини в лютому 2016 року, приблизно через місяць після народження доньки, позивач почала займатися цим питанням, оформила та передала в Україну нотаріально посвідчену довіреність на представників, які є її знайомими та довіреними особами, та попросила займатися оформленням документів про смерть її матері [PERSON] Після відмови 16.06.2016 року органом реєстрації актів цивільного стану (Харківським міським відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області) було подано заяву в порядку окремого провадження про встановлення факту смерті [PERSON] 22.07.2015 року у місті Севастополь, АР Крим. Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 04 жовтня 2016 року по справі №638/11528/16-ц в задоволенні заяви про встановлення факту смерті [PERSON] було відмовлено. На зазначене рішення Дзержинського районного суду була подана апеляційна скарга. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 21.12.2016 року рішення Дзержинського районного суду від 04.10.2016 було скасоване, та прийнято нове рішення, яким заяву [PERSON] про встановлення факту було задоволено, встановлено юридичний факт, що [PERSON], яка народилася 22 січня 1957 року, померла 22 липня 2015 року в місті Севастополі Автономної республіки Крим, Україна, від атеросклеротичного кардіосклерозу. На підставі рішення Апеляційного суду Харківської області від 21.12.2016 по справі №638/11528/16-ц Дзержинським районним у місті Харкові відділом реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області 17 січня 2017 року було видано свідоцтво про смерть спадкодавця [PERSON]. Після цього (тобто вже після отримання свідоцтва про смерть, як документа, що підтверджує факт смерті спадкодавця, яке було видано лише в січні 2017 року) позивач звернулась до [PERSON] державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з заявою про прийняття спадщини, яку направила поштою. [PERSON] державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 28.02.2017 року позивачці було надане роз'яснення щодо порядку оформлення спадкових справ, в якому її сповіщено те, що нею не надані документи, які підтверджують факт прийняття спадщини після смерті матері у встановлений законом шестимісячний строк з дня смерті. Вважає причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини поважними, і просить суд на підставі ст. 1272 ЦК України надати додатковий строк в три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду для звернення до [PERSON] державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], яка померла 22 липня 2015 року в місті Севастополі АР Крим. На підтвердження викладеного, посилається на додані до позовної заяви та подані в справу пізніше письмові докази, зокрема, рішення Апеляційного суду Харківської області від рішення Апеляційного суду Харківської області від 21.12.2016 по справі №638/11528/16-ц, свідоцтво про смерть [PERSON] від 17 січня 2017 року, видане Дзержинським районним у міста Харкові відділом РАЦС 17.01.2017 року, відмову в реєстрації смерті [PERSON], видану 16.06.2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області, свідоцтво про народження доньки [PERSON], листки непрацездатності [PERSON] за період з 19.11.2015 по 06.04.2016 та за період з 07.04.2016 по 22.04.2016 року, копію медичного свідоцтва про смерть [PERSON], копія паспорту [PERSON], копія домової книги по домоволодінню за адресою смт. Коротич, вул. Шевченка, 83, лист [PERSON] державної нотаріальної контори Харківського району від 11.05.2017 року. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої уточнив позовні вимоги, виклавши їх в такій редакції: «надати (визначити) позивачу [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) додатковий строк в три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON], [INFO], яка померла 22 липня 2015 року в місті Севастополі АР Крим» та просив справу розглянути за його відсутності та за відсутності позивача, уточнені вимоги підтримали. Представник відповідача - Коротичанська селищна рада Харківського району Харківської області, в судове засідання не зявились, надали письмовий відзив на позов, в якому зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, просять справу слухати без участі їх представника. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла 22 липня 2015 року в місті Севастополі. Цей факт підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] від 17.01.2017, рішенням Апеляційного суду Харківської області від Апеляційного суду Харківської області від 21.12.2016 року. [PERSON] проживає та працює в місті Новосибірську Російської Федерації, що випливає з листків непрацездатності (роботодавець ТОВ «Лексфомі»), там же 04.02.2016 року народила доньку [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], виданим 29.02.2016 року. Зверталась через представника за довіреністю до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області для реєстрації смерті матері [PERSON], та отримала в зазначеному відділі РАЦС відмову в реєстрації смерті [PERSON], видану 16.06.2016 року. Звернулася до Дзержинського районного суду міста Харкова з заявою про встановлення смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України (в місті Севастополі), рішенням Дзержинського районного суду Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 04 жовтня 2016 року по справі №638/11528/16-ц в задоволенні заяви про встановлення факту смерті [PERSON] було відмовлено, копія рішення суду наявна в матеріалах справи. На зазначене рішення Дзержинського районного суду представником [PERSON] в її інтересах була подана апеляційна скарга. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 21.12.2016 року рішення Дзержинського районного суду від 04.10.2016 було скасоване, та прийнято нове рішення, яким заяву [PERSON] про встановлення факту було задоволено, встановлено юридичний факт, що [PERSON], яка народилася 22 січня 1957 року, померла 22 липня 2015 року в місті Севастополі Автономної республіки Крим, Україна, від атеросклеротичного кардіосклерозу. Копія рішення Апеляційного суду Харківської області від 21.12.2016 наявна в матеріалах справи. На підставі рішення Апеляційного суду Харківської області від 21.12.2016 по справі №638/11528/16-ц Дзержинським районним у місті Харкові відділом реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області 17 січня 2017 року було видано свідоцтво про смерть спадкодавця [PERSON], копія свідоцтва наявна в матеріалах справи. У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України 22 липня 2015 року, факт звернення [PERSON] до Дзержинського районного суду для встановлення факту смерті [PERSON], тривалість судового розгляду цивільної справи №638/11528/16-ц Дзержинським районним судом міста Харкова та апеляційним судом Харківської області доведені рішенням Апеляційного суду Харківської області від 21.12.2016 по справі №638/11528/16-ц. [PERSON] Державної нотаріальної контори від 28.02.2017 року та витягом з реєстру спадкових справ від 28.02.2017 року підтверджується факт звернення [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в лютому 2017 року. [PERSON] Державної нотаріальної контори від 11.05.2017 року підтверджено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який подав заяву про прийняття спадщини після померлої [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст.\~10; ч. 1 ст.\~60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. За ч. 1\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до\~ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно положень частин 1, 2 ст.\~1220, частини 1 ст.\~1222, частини 3 ст.\~1223 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1, 3 ст.\~1268, частиною 1 ст.\~1269, частиною 1 ст.\~1270 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3\~ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналізуючи надані позивачем докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки позивач пропустив строк подання заяви до нотаріальної контори у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю, повязаною з вагітністю та пологами, проживанням за межами України, відсутністю належного документального підтвердження факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України та необхідністю встановлювати цей факт в судовому порядку, що є поважними причинами, тому визначає йому додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON], яка померла 22 липня 2015 року в місті Севастополі АР Крим.

Outcome: approved