Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Луцького міськрайонного суду з позовом до відділу реєстру житлового фонду департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради про визнання частково недійсною приватизації квартири. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно розпорядження № 78-ор від 16.06.1994 року було передано у приватну власність [PERSON] та внучці [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Вважає, що оскільки вона єдина проживала у вказаній квартирі та особисто подавала заяву на приватизацію квартири, тому вважає, що вона є єдиним власником квартири. [PERSON],[INFO] на час приватизації квартири була малолітньою та не відносилась до членів її сімї, як сімї наймача житлової квартири, яка підлягала приватизації у звязку з чим вона не могла і не вправі набувати спільного сумісного права в цій квартирі. З врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить приватизацію житлової квартири № 5 що в будинку № 9 по вул.Кривий Вал в м.Луцьку, яка вчинена згідно розпорядження № 78-р від 16.06.1994 року відділом реєстру житлового фонду департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради визнати частково недійсною, в частині включення в список осіб до його додатку № 1 під № 18 [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечила. Вказала, що орган приватизації не допустив будь-яких порушень при оформленні документів, прийнятті розпорядження № 78-р від 16.06.1994 року та видачі свідоцтва про право власності на квартиру. Заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сімї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло З пояснень сторін, матеріалів справи судом встановлено, що розпорядженням відділу реєстру житлового фонду Департаменту ЖКГ Луцької міської ради від 16.06.1994 року № 78-р «Про приватизацію державного житлового фонду» передано у спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] та видано на його підставі свідоцтво про право власності на житло. Розпорядження прийнято по заяві [PERSON] від 24.07.2013 про передачу їм у приватну власність квартири, у якій вони проживають. Рішення Луцького міськрайонного суду від 07.05.2015 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 28.07.2015 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло відмовлено за безпідставністю. Так, рішенням Луцького міськрайонного суду та ухвалою апеляційного суду Волинської області від 28.07.2015 року було встановлено, що згідно з Розпорядженням (наказом) від 16.06.1994 року № 78-р Комітетом по майну комунальної власності Луцької міської ради народних депутатів видано свідоцтво на право власності на житло на квартиру [ADDRESS], відповідно до якого вказана квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та члену її сімї [PERSON] Спірна квартира приватизована в порядку Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Встановлено, що [PERSON] дійсно була зареєстрована за адресою: [INFO], з 15.07.1992 року по 30.09.19994 року, що стверджується довідкою ЖКП № 3 за № 1690 від 16.04.2015 року та довідкою № 850 від 21.05.1994 року ЖЕК № 1, (а.с.33,34 цивільна справа № 161/2219/15-ц). Відповідно до додатку № 1 до Розпорядження (Наказу) від 16.06.1994 року № 78-р «Про приватизацію квартир державного житлового фонду» приватизація спірної квартири затверджувалась на двох наймачів, а саме: [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Відповідно до п.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», який є спеціальним законом, що регулює дані відносини, передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обвязковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Згідно п.п.18,19,20,21 «Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян» затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.09.1992 року № 56 (діяв на момент виникнення спірних правових відносин) громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сімї на умовах найму квартиру (одноквартирний будинок), звертається в орган приватизації або до створеного ним підприємства по оформленню документів, де держує бланк заяви (додатки2,3) та необхідну консультацію. При оформленні заяви на приватизацію квартири (будинку) громадянин бере на підприємстві, що обслуговує жилий будинок, довідку про склад сімї та займані приміщення (додатки 4,5). У довідці вказуються члени сімї наймача, які прописані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло. У довідці вказуються новонароджені, і на них розраховується норма площі, що передається безкоштовно, незалежно від строку їх народження та введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». З довідки № 850 ЖКП № 1 від 21.05.1994 року про склад сімї наймача ізольованої квартири та займані приміщення встановлено, що у спірній квартирі мешкають і мають право на житло на момент введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» [PERSON] та [PERSON] На момент отримання даної довідки позивач жодних заперечень щодо її змісту не мала. Дана обставина підтверджується особовим рахунком, копію якого було надано ЖКП № 3 01.03.2016 року про те, що [PERSON] була зареєстрованав у спірній квартирі з 15.07.1992 року по 30.09.1994 року (а.с.56,57) Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарськійабо адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до відділу реєстру житлового фонду департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради про визнання частково недійсною приватизації квартири слід відмовити. На підставі ст. 48 Конституції України, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», «Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян» затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.09.1992 року № 56,

Outcome: dismissed