Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25 квітня 2015 року. Від спільного проживання у них народилися дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між сторонами не склалось через різні характери та погляди на життя, внаслідок чого виникають непорозуміння та сварки. На даний час проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують, сім`я існує лише формально, подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, а тому просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рожищенського районного управління юстиції у Волинській області, актовий запис №41 (а.с.4). Після одруження позивачу присвоєно прізвище « [PERSON] ». Встановлено також, що у сторін є дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] (а.с.5, 6). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено також, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На вимогу позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Пунктом 2 ч.3 ст.115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати залишити за позивачем згідно її клопотання. На підставі ст.ст.24, 55, 56, 110, 112, 113, 115 СК України,

Outcome: approved