Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що перебуває з відповідачем в шлюбі, від якого має дочку - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та сімейні обов`язки, у зв`язку з чим між ними виникали сварки. Шлюбні відносини між ними припинені понад два роки тому. Спільного господарства вони не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме її інтересам та інтересам дитини. На примирення позивач не згодна. У зв`язку з цим просила не надавати термін на примирення, шлюб просила розірвати. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 19 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.21). Заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні сторони суду не надавали. В день розгляду справи позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON] (а.с.27). Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з заявою, у якій просив справу розглянути за його відсутності. У заяві також зазначив, що позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с. 26). Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 07 червня 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 10, 11). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що на примирення вона не згодна. На час розгляду справи вона позов підтримує та просить задовольнити. Шлюб просить розірвати. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що винили між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, яка у шлюбі змінювала прізвище, просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Вказана вимога також підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд вирішив позов задовольнити в повному обсязі, судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved