Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому після уточнення позовних вимог, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 727,50 грн. з моменту подачі позовної заяви і до повноліття дитини, на користь матері дитини [PERSON] щомісячно. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 14 вересня 1996 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції у Харківській області (актовий запис №84, свідоцтво про шлюб [NUMBER]), було зареєстровано шлюб між ними. Від спільного шлюбу у сторін є малолітні діти - син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], які фактично знаходяться на утриманні позивача. 21 жовтня 2015 року Богодухівським районним судом Харківської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає, участі в його вихованні не приймає. Позивач змушена сама утримувати та виховувати неповнолітнього сина, одночасно працюючи на невисокооплачуваній роботі. Основний дохід позивача складається із отриманням мінімальної заробітної плати та незначної допомоги батьків, які є пенсіонерами, але враховуючи все вищенаведене тих коштів, які вона отримує не вистачає для представлення належних умов проживання своєму синові та розвитку його здібностей. Відповідач, який проживає окремо від неповнолітнього сина влаштовує своє особисте життя, ухиляється від виконання свого обов'язку щодо його утримання, оскільки з моменту припинення спільного фактичного проживання, матеріально своєму синові не допомагає, участі у його вихованні не приймає та не виконує жоден із тих обов'язків, які покладені на нього законом як на батька дитини. Позивач не має можливості належним чином самостійно, без участі батька утримувати спільного сина. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити із вказаних в заяві підстав. Позивач зазначила, що вона працює в лікарні, отримує невелику заробітну плату, син приїздить до неї,та на його прохання вона періодично дає йому кошти. Підтвердила,що на даний час дитина проживає з батьками відповідача,в с. Павлівка,а вона по Д.Бєдного м.Богодухова. Відповідач та представник відповідача заперечували проти задоволення позову,вважали позовні вимоги незаконними та необґрунтованими. Відповідач пояснив,що син дійсно проживає з дідусем та бабусею - батьками відповідача,та він періодично дає батькам кошти на утримання сина. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідка,дослідивши письмові матеріали у справі, приходить до наступного: Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сторони [PERSON] та [PERSON] з 14 вересня 1996 року перебували в шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції у Харківській області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, наявною в матеріалах справи (а.с.4). Рішенням Богодухівського районного суду від 21.10.2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.-6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO],що підтверджується копією свідоцтва про народження від 26.04.2000 року (а.с.-5). Також сторони мають дитину - доньку [PERSON],[INFO],на утримання якої відповідач за рішенням Богодухівського районного суду від 28.10.2015 року сплачує аліменти на користь позивача у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісяця (а.с.-74-76). Відповідно до положень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із яких, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Рішенням Богодухівського районного суду від 28.10.2015 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів,яке набрало чинності,стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON]. Вказаним рішенням суду встановлено факт проживання сина [PERSON] з батьками відповідача та знаходження на утриманні відповідача (а.с.-74-76). Також факт перебування дитини [PERSON] на утриманні відповідача встановлено Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 25.11.2015 року (а.с.-77-79),постановленої за результатами розгляду апеляційної скарги на вказане вище рішення суду. Крім того, судом достовірно встановлено, що дитина сторін,їх син [PERSON] протягом більше як одного року проживав та станом і на даний час проживає з дідусем та бабусею (батьками відповідача [PERSON]),що підтверджується актом обстеження житлово - побутових умов сім»ї від 30 травня 2016 року. Та обставина,що сторони по справі,та їх син [PERSON],проживають окремо один від одного, за трьома різними адресами, також підтверджена позивачем та відповідачем в судовому засіданні. Відповідно до змісту пояснень свідка [PERSON],допитаної в судовому засіданні,позивач проживає в однокімнатній квартирі,та їм «просто немає де жити». На підставі приведеного вище,та приймаючи до уваги,що ні на дату звернення з позовом до суду,ні станом на сьогоднішній день дитина - син [PERSON] з позивачем не проживав і не проживає, також зважаючи на встановлення вказаними вище судовими рішеннями факту перебування сина на утриманні відповідача,суд вважає необхідним в задоволенні позову, в межах заявлених вимог,відмовити.

Outcome: dismissed