Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 10.01.2020 року до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказано, що 29 вересня 2017 року у Оржицькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Полтавській області був зареєстрований шлюб між сторонами. Від шлюбу мають сина, [PERSON] , [INFO] , який на даний момент проживає з матір`ю і після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з нею. Свій позов мотивує тим, що вони з відповідачем не зійшлися характером, під час їх сумісного життя між ними виникали часті сварки та непорозуміння. На даний час ведення між ними спільного господарства припинено, спільних планів на майбутнє не будують. Шлюб існує формально. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач прохає шлюб розірвати, залишити їй прізвище « [PERSON] », вразі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті просить повернути їй з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі даного позову, а в решті частини судовий збір стягнути звідповідача. В підготовче засідання сторони не з`явилися. При цьому від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав до суду заяву, в якій позов визнав повністю, просив розглянути справу без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по справі, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 29 вересня 2017 року у Оржицькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Полтавській області між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис №39, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 07.11.2017 року (а.с.5). Від шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Суд приймає до уваги пояснення позивача, викладені у позовній заяві про те, що сімейне життя у них з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинилися. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе, шлюб носить лише юридичний характер, сім`я розпалася і відновленню не підлягає. Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно статті 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При умовах, що викладені у позові, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя, а тому на підставі ст. 112 СК України шлюб має бути розірвано. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, то згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Враховуючи приписи ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем у розмірі 420,40 грн., покладається на відповідача з урахуванням приписів ч.1 ст.142 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved