Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, зменшивши позовні вимоги в листопаді 2021 року, до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права на спадкування майна посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті матері вона та відповідач подали заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О. відкрита спадкова справа. До складу спадкової маси входить майно: житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 125,5 кв.м. та все майно, яке знаходиться в ньому; ізольована частина житлового приміщення в житловому будинку [ADDRESS] , в якій проживала спадкодавця, та все майно, що знаходиться в ній; нежитлове приміщення: швейно-в`язальна майстерня в будинку [ADDRESS] , загальною площею 89,7 кв.м.; дизайн система SDS-ONE APEX 3-3 MGF 42652, що включає в себе монітор «EIZO», клавіатуру, мишу «LOGITECH», портативну клавіатуру, панель, системний блок «SHIMA SEIKI APEX3», яка знаходиться у вищезазначеному нежитловому приміщенні; швейні машинки JUKI MO-6704S в кількості п`ять одиниць, що знаходяться у вищезазначеному нежитловому приміщенні; плосков`язальна машина SHIMA SEIKI SVR 122 SV5g mfg 60338 (2017 року), плосков`язальна машина SHIMA SEIKI SVR 122 SV5g mfg 60363 (2017 року), плосков`язальна машина SHIMA SEIKI SES 214 FF 7 gg, вишивальна машина ZSK STICKMASHINEN Gmbh JF 0811-400 (500) (2001 року), які знаходяться в нежитловому приміщенні, яке орендувалося спадкодавицею, а на даний час орендується відповідачем та знаходиться по [ADDRESS] , площею 122 кв.м.; інше рухоме майно, яке знаходиться у нежитловому приміщенні швейно-в`язальної майстерні в будинку [ADDRESS] та в нежитловому приміщенні, що знаходиться по [ADDRESS] . Відповідач не дозволила їй разом описати майно, яке знаходиться у вищевказаних приміщеннях. Ключі від приміщень після смерті матері знаходяться у відповідача, тому вона позбавлена можливості зайти до приміщень. 08.12.2020 року вона зайшла до приміщення та зняла на відео наявність у ньому наступного спадкового майна: кабінет: програматор 1: монітор-студія «EIZO», клавіатура, миша «LOGITECH», портативна клавіатура, панель для малювання, системний блок «SHIMA SEIKI APEX 3»; програматор 2: моніторг «SAMSUNG», системний блок, клавіатура, миша, електронна вага «GAS». Швейних цех: швейне обладнання: «GOLDEN WHEEL» СS-7165; «GOLDEN WHEEL» СS-1500-3-164М; SPARK SPECIAL SL-8700 DH-1; YUKI DDL 8700-7; TYPE SPECIAL S-F01/8700H; KINGSUN TYPICAL GC 6150H; моталка DELTA; JUKI MF-7523; намистинна машина «PEARL ATTACHING MACHINE», парова машина, бумбонна машина «UNITRONICS»; кондиціонер «NEOCLIMA»; кондиціонер, кондиціонер. В`язальний цех: баєчна машина; монітор SAMTRON, системний блок CELERON; системний блок ASUS; в`язальна машина «SHIMA SEIKI SEC-214 K1 №178407G 1987» з системним блоком «SHIMATRONIC»; в`язальна машина «SHIMA SEIKI SES 234 FF № 118307 G з системним блоком «SHIMATRONIC»; в`язальна машина «SHIMA SEIKI SES 122 FF №5124005 G з системним блоком «SHIMATRONIC»; в`язальна машина «SHIMA SEIKI SES 22 F №03 G з системним блоком «SHIMATRONIC»; в`язальна машина «SHIMA SEIKI SES 214К1 №334005 G з системним блоком «SHIMATRONIC»; компресор AIR CAST; в`язальна машина «SHIMA SEIKI SVR-122 №6036305 G 2017-02; в`язальна машина «SHIMA SEIKI SVR-122 №6033805 G 2017-02; ніж REXEL R 1000 №021; вишивальна машина 2 SK JF 0811400; термопрес F 15 AL; паропраска SILTER ST/В 200; компресор MIOL; обігрівач повітряний GRUNHELM GPH 15. Продукція: шарф дівч. -1630 шт.; хомут хлопч. - 840 шт.; шарф хлопч. - 1180 шт.; хомут дівч. - 630 шт.; панамки №50-52-300 шт.; панамки №48-50 - 200 шт.; панамки №1 - 200 шт.; панамки №3 - 750 шт.; панамки №4 - 500 шт.; шапка дівч. 2 бумбона - 100 шт.; шапка дівч. - 50 шт.; шарф збірний - 525 шт. Матеріали: хутро рожеве - 6 рулонів; хутро чорнобурка - 2 рулони; хутро темно-синє - 3 рулони; хутро біле - 1 рулон; хутро бєжеве - 1 рулон; хутро сталеве - 1 рулон, фурнітура (бирки, наліпки, намисто та інше) у великій кількості, в`язальна нитка, тканина рейбана, тканина фліс - у великій кількості. А тому просила усунути їй перешкоди у здійсненні права спадкування майна шляхом зобов`язання відповідача передати їй ключі (оригінал чи дублікат) від наступних приміщень: нежитлового приміщення, яке орендувалося спадкодавцем, а на даний час орендується відповідачем та знаходиться по [ADDRESS] , площею 122 кв.м.; житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 125,5 кв.м. Позивач та її представник в судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Позивач доповнила, що нежитлове приміщення по [ADDRESS] та нежитлове приміщення по [ADDRESS] - це один цех, де є устаткування, на частину якого є документи, які передані нотаріусу, інша частина без документів поділена нею та відповідачем, а третя частина устаткування необхідна їм обом. Вона була у всіх приміщеннях по [ADDRESS] та [ADDRESS] , та зняла на відео все устаткування, яке там знаходиться. У нотаріуса спадкова справа ще не завершена. Просили задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав викладених у відзиві на позов. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача та відповідача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О. заведена спадкова справа, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.11). Житловий будинок, загальною площею 125,5 кв.м., житловою площею 72,8 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] , належав на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.7-9). У зазначеному житловому будинку проживає відповідач [PERSON] , що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.12.2020 року (а.с.40). Також, спадкодавцю [PERSON] належало на праві власності нежитлове приміщення, швейно-в`язальна майстерня по [ADDRESS] , загальною площею 89,7 кв.м., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.8зв.). Згідно з договором оренди від 03.01.2020 року (а.с.25), [PERSON] орендувала нежиле приміщення площею 122 кв.м. по [ADDRESS] , в якому знаходилось устаткування та яке разом з приміщенням по [ADDRESS] утворювали один цех з різними приміщеннями. На даний час нежитлове приміщення по [ADDRESS] орендує відповідач [PERSON] , що підтверджується копією договору №04-21 від 04.01.2021 року (а.с.39), яка з 15.12.2020 року є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.40). Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Балацького О.О. від 01.06.2021 року (а.с.98), 01.06.2021 року на його адресу надійшла заява позивачки [PERSON] з проханням зупинити вчинення нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з наявністю спору щодо визначення спадкової маси. Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно зі ст.1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. В постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16 Верховний Суд України зазначив, що згідно з положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статей 43 та 49 ЦПК України, позивач самостійно визначає предмет позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Отже, вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. У рішенні Конституційного Суду України №18-рп/2004 від 01.12.2004 року визначено поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається у частині першій статті 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і Законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України, відповідно до ч.1 якої, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч.3 ст.16 ЦК України). Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі №338/180/17 (провадження №14-144цс18), від 11.09.2018 року у справі №905/1926/16 (провадження №12-187гс18). Суд вважає, що обраний позивачем [PERSON] спосіб захисту у вигляді усунення перешкод у здійсненні права на спадкування майна шляхом зобов`язання відповідача передати ключі від наступних приміщень: нежитлового приміщення, яке орендувалося спадкодавцем, по [ADDRESS] , площею 122 кв.м. та житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 125,5 кв.м. є неналежним в розумінні статті 16 ЦК України, оскільки вказаний спосіб захисту жодним чином не захистить спадкові права позивача [PERSON] . Все спірне майно, яке може бути предметом спадкування, позивач зняла на відео, отже воно їй відоме і вона має реальну можливість вчинити всі необхідні дії для завершення процесу прийняття спадщини у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed