Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 24.09.1994 року, від якого має дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10.10.2013 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. На сьогоднішній день у неї з [PERSON] напружені відносини, це суттєво впливає на відносини з дітьми. Відповідач, не враховуючи інтереси дітей, забирає їх до себе в зручний тільки для нього час, маніпулюючи почуттями дітей. Крім цього, він погрожує їй та дітям, що коли вони не поїдуть до батька і не залишаться в нього ночувати, він зробить все можливе щоб залишити її без житла. Після спонтанних зустрічей з батьком діти стають знервованими та схвильованими, стали боятися темряви, Крім того, вони розповіли, що відповідач спить разом з ними в одному ліжку, що суперечить правильному вихованню дівчаток. Зазначене змусило її звернутися до суду з позовом про встановлення порядку зустрічей з дітьми, щоб не травмувати їх психіку і не порушувати їх права на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів з батьком. Позивач посилається на те, що у їх доньок існує слідуючий режим дня: уроки в школі закінчуються о 15 год. 30 хв., в понеділок [PERSON] займається хореографією, також у [PERSON] та у [PERSON] зайняття з англійської мови; у вівторок - сольфеджіо у [PERSON], танці у [PERSON]; у середу - музика у [PERSON]; в четвер - танці у [PERSON], хор у [PERSON]; в п»ятницю - плавання у дівчат, музика у [PERSON]; в суботу - танці у [PERSON] та англійська мова у дівчат. Таким чином, для дітей буде найкраще зустрічатися з батьком в суботу, оскільки немає занять у школі, а є тільки додаткові заняття, на які батько їх зможе відвести, а після занять вони будуть проводити час на свій розсуд. Неділя залишиться для відпочинку та підготовки дівчаток до наступного робочого тижня. Посилаючись на зазначене, позивач [PERSON] просить визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні зі своїми дітьми - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а саме: кожної суботи з 10-00 до 18-00 години за місцем проживання батька або в інших місцях на свій розсуд, з урахуванням режиму дня, позашкільних, розвиваючих занять та здоров»я дітей [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив зобов»язати [PERSON] не чинити йому перешкоди у спілкуванні з малолітніми дітьми - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; визначити йому час спілкування з дітьми наступним чином: систематично як з 16-00 години суботи до 16-00 години неділі так і з 16-00 год. п»ятниці до 16-00 год. суботи, кожного тижня за фактичним місцем проживання батька; для спільного відпочинку батька та дітей з метою їх фізичного та психічного розвитку - взимку: 2 тижня та влітку 2 тижні, або 1 місяць протягом року, як в межах України, так і за її межами; заборонити [PERSON] без дозволу [PERSON] вивозити дітей [PERSON] та [PERSON], [INFO], за межі їхнього постійного проживання у м.Дніпропетровську; зобов»язати [PERSON] надавати дозвіл, передбачений чинним законодавством України та необхідні документи [PERSON] для виїзду дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за кордон з метою відпочинку та лікування. В обґрунтування зазначених зустрічних позовних вимог [PERSON] з урахуванням уточнення посилався на те, що з [PERSON] він перебував у зареєстрованому шлюбі з 24.09.1994 року по 10.10.2013 року. Від цього шлюбу вони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Не дивлячись на розірвання шлюбу, він дуже любить своїх дітей, бажає якомога більше участі приймати у їх житті та вихованні, хоче більше часу приділяти їх взаємному спілкуванню. Він добровільно перераховує на банківську картку [PERSON] грошову суму на утримання дітей у розмірі 3000,00 грн. Не дивлячись на його щире відношення до їх доньок, відповідачка [PERSON] постійно перешкоджає йому у спілкуванні з дітьми та виконанні ним своїх батьківських обов»язків, намагається взагалі унеможливити їх побачення, заборонила дівчаткам телефонувати йому та забрала в них телефонні апарати. Вона постійно намагається принизити його в очах їх дітей та оточуючих них знайомих та друзів, вона часто взагалі відвозить кудись дітей, не повідомляючи при цьому його як батька та не отримуючи згоди на такі дії. При цьому, вона знову ж таки, не враховуючи жодних інтересів, навіть власних дітей, намагається обмежити батька та дітей у спілкуванні, встановлюючи йому зручний лише для неї час для спілкування, який взагалі є недостатнім для належного спілкування батька з дітьми. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], посилаючись на обставини, викладені у позовної заяві, позовні вимоги [PERSON] підтримала, зустрічний позов визнала частково, не заперечувала проти визначення способу та порядку спілкування батька з дітьми відповідно до висновку Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради, разом з цим заперечувала проти того, щоб доньки ночували за місцем проживання батька та заперечувала проти вимог про заборону без дозволу [PERSON] вивозити дітей за межі їх постійного проживання у м.Дніпропетровську та зобов»язання надавали дозвіл та документи для виїзду дітей за кордон, посилаючись на їх необґрунтованість. В судовому засіданні [PERSON] з представником позовні вимоги [PERSON] визнали частково, а саме стосовно необхідності визначення способу його участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, зустрічний позов підтримали. Представник третьої особи в судовому засіданні просила вирішити спір з урахуванням інтересів дітей. В дане судове засідання представник не з'явилась, про день, час розгляду справи повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення осіб, які з»явилися, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно до ч.6 ст.7 Сімейного Кодексу України жінка та чоловік мають рівні права та обов»язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім»ї. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно до ч.1-4 ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно до ч.1, 3 ст.151 Сімейного Кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Відповідно до положень ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. У відповідності до ч.1, 2 ст.155 Сімейного Кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно до ч.1 ст.157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Це положення відповідає ч.1 ст.51 Конституції України і ч.1 Декларації про загальні принципи державної політики України щодо сім»ї та жінки, ст.18 Конвенції про права дитини, ч.6 ст.7 СК. Відповідно до ч.2 ст.157 Сімейного Кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Як передбачено положеннями частини 3 даної статті, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.1 ст.159 Сімейного Кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Згідно до 2 цієї статті суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов»язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно до ст. 9 Конвенції про права дитини - право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні, 24.09.1994 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], виданим 24.09.1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної Ради народних депутатів м.Дніпропетровська, актовий запис № 864. Від спільного подружнього життя сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу батьками їх діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], залишилися проживати з матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Батько дітей - [PERSON], який проживає сам окремо від них, добровільно надає [PERSON] щомісячно матеріальну допомогу на утримання дітей. Разом з цим, встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] склалися напружені відносини, в тому числі з приводу не досягнення ними згоди у визначення порядку участі у виховані та спілкуванні з дітьми з боку їх батька [PERSON], а саме: періодичності чи систематичності побачень, їх тривалості, спільного відпочинку, відвідування дітьми місця проживання батька. Тому, за відсутності такої згоди з [PERSON] [PERSON] не може бачитися з дітьми у дні та в періоди на свій розсуд, що не було спростовано в судовому засіданні позивачкою. Діти [PERSON] та [PERSON] навчаються у 4-Г класі в Комунальному закладі освіти «Середня загальноосвітня школа № 35» Дніпропетровської міської ради, у позаурочний час вони займаються музикою, англійською мовою, танцями, плаванням. Відповідно до довідок від 25.11.2013 року № 72 та від 02.12.2013 р. №74, виданих Дніпропетровською дитячою музичною школою №19 м.Дніпропетровська, [PERSON] навчається в ІУ класі фортепіанного відділення та в 1 класі вокального відділення музичної школи, розклад її занять: понеділок - хор з 17-00 до 18-30 год., вівторок - сольфеджіо з 14-30 год. до 15-15 год., музична література - 15-15 год. до 16-00 год., вокал - з 16-30 до 17-15 год.; середа - фортепіано з 16-30 до 17-15 год., хор з 17-15 до 18-30 годин; п»ятниця - фортепіано з 18-20 до 19-05 годин.; неділя - з 13-00 до 13-45 год. Відповідно до довідки від 10.12.2013 року № 52/13, виданої Дніпропетровською міською дитячою громадською організацією «Танц СпортКлуб-Гармонія», [PERSON] відвідує зайняття в Танцевальному спортивному клубі «Гармонія» за слідуючим розкладом: вівторок - з 16-15 год. до 17-45 год., четвер - з 16-15 до 17-45 год., субота - з 11-00 до 12-30 год. Також, в понеділок та суботу [PERSON] та [PERSON] відвідують заняття з англійської мови; в п»ятницю - відвідують заняття з плавання. Відповідно до Висновку виконавчого комітету Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради від 29.01.2014 року № 5-38-18 виконком вважає за можливе та доцільне наступним чином визначити [PERSON] порядок участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми доньками [PERSON] та [PERSON], без порушення режиму дітей, а саме: кожного вівторка з 14-00 до 19-00 год., кожної суботи з 10-00 до 18-00 год.; за бажанням дівчаток та за домовленістю з матір'ю дітей [PERSON] в будь-яку п»ятницю місяця з 18-00 до наступної за нею суботи 10-00 год. ; влітку у другій половині червня два тижня спільного відпочинку. З огляду на встановлені судом обставини та вищенаведені вимоги чинного законодавства, суд вважає, що [PERSON], який проживає окремо від дітей - [PERSON] та [PERSON] та зобов'язаний брати участь у їх вихованні, має право на особисте спілкування з ними. Мати ж дітей - [PERSON], з якою вони проживають, в свою чергу, у відповідності до вищенаведених норм сімейного законодавства не має права перешкоджати [PERSON] спілкуватися з дітьми, брати участь у їх вихованні. Крім того, суд зважає на те, що будь-яких належних та допустимих доказів того, що таке спілкування батька з дітьми може перешкодити нормальному розвиткові дітей суду не надано. Зважаючи на вказане, суд вважає необхідним визначити способи участі батька дітей [PERSON] у вихованні дітей. Під час вирішення даного спору щодо участі батька дітей [PERSON] у їх вихованні суд бере до уваги те, що дівчата добре ставляться до обох батьків, прихильні до кожного з них та бажають спілкуватися з батьком, те, що [PERSON] та [PERSON] люблять своїх дітей, батько дітей, який проживає окремо від них, прагне до виконання своїх батьківських обов'язків. Також суд враховує вік дітей, відсутність доказів щодо будь-яких перепон у спілкуванні з батьком за станом їх здоров»я, особу батька, який працює, позитивно характеризується за місцем роботи, має належні житлові умови для виховання та спілкування з дітьми. З огляду на вказане, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню частково та вважає за необхідне визначити спосіб участі [PERSON] у спілкуванні з дітьми та вихованні дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за місцем проживання батька [PERSON] або в інших місцях на його розсуд, з урахуванням режиму дня дітей, позашкільних, розвиваючих занять та стану здоров»я дітей, встановивши дні спілкування батька з дітьми наступним чином: При цьому суд врахував відсутність згоди матері дітей на запропонований Висновком час побачення батька з дітьми в будь-яку п»ятницю місяця з 18-00 до наступної за нею суботи 10:00 год., оскільки за Висновком саме цей час повинен встановлюватися саме за домовленістю з матір'ю дітей. Одночасно суд вважає за необхідне зобов»язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з дітьми - [PERSON] та [PERSON] у вищевстановлений спосіб його участі у спілкуванні та вихованні дітей. У відповідності до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наданих у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності. Суд вважає, що за складених життєвих обставинах сім»ї [PERSON] саме такий спосіб прийняття [PERSON] участі у спілкуванні та вихованні дітей відповідатиме їх інтересам, дозволить йому як батьку виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, прийняти участь у здобутті доньками позашкільної освіти, готувати їх до самостійного життя. Будь-яких належних та допустимих доказів в спростування зазначеного сторонами суду не надано. Частково задовольняючи вищезазначені позовні вимоги сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про заборону [PERSON] вивозити дітей без дозволу батька за межі їх постійного проживання у м.Дніпропетровську задоволенню не підлягають. В обґрунтування цих позовних вимог [PERSON] у зустрічному позові лише посилається на те, що [PERSON] часто відвозить кудись дітей, не повідомляючи при цьому його та не отримуючи згоди на такі дії. Разом з цим, будь-яких доказів на підтвердження таких тверджень і цих позовних вимог та таких дій [PERSON], в тому числі протиправних, куди саме вивозяться діти і чи взагалі вивозяться, позивач [PERSON] суду не надав, чим не виконані вимоги ст. 10 ЦПК України, тому ці вимоги задоволенню не підлягають. Також, є такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] про зобов»язання [PERSON] надавати дозвіл та необхідні документи для виїзду дітей за кордон, оскільки [PERSON] взагалі в зустрічному позові не наведено будь-яких обґрунтувань цих позовних вимог, не надано доказів на їх підтвердження і в судовому засіданні. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювань прав, свобод чи інтересів. Згідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, необхідною умовою для звернення особи до суду з позовом є обов'язкова наявність порушення відповідачем її прав, свобод чи інтересів, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у суда немає правових підстав для задоволення позову. Відповідно до підп.1 п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон. Суд вважає, що вказані вимоги ґрунтуються на припущеннях, оскільки [PERSON] не надано будь-якого доказу того, він звертався до [PERSON] для отримання дозволу для виїзду дітей за межі України та отримав відмову в цьому, чим були порушені його права як батька дитини. Крім того, ним не зазначено в позові держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цих державах його дітей, того, що поїздки можуть бути здійснені в інтересах дітей, в тому числі з метою лікування, чим не виконані вимоги ст. 10 ЦПК України. Зважаючи на наведене, зазначені позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати по справі покласти на сторони. На підставі викладеного,

Outcome: partial