Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з ТОВ «КАРЕ АЛЬЯНС» матеріальну шкоду завдану пошкодженням майна в розмірі 87 554,00 гривень та судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на початку квітня 2013 року в приміщенні під її квартирою, в будинку [ADDRESS], де раніше знаходився заклад громадського харчування «Свати», розпочались цілодобові ремонтні роботи, що було підставою її звернення та мешканців будинку до правоохоронних органів. Через декілька днів після початку будівельно-ремонтних робіт, в квартирі позивачки на стінах та стелі почали з'являтися тріщини, у зв'язку з чим позивачка звернулася до ЖРЕО № 420, з метою встановлення причини їх появи. Комісією ЖРЕО № 420 було зафіксовано та складено відповідні акти про те, що у приміщенні відповідача дійсно проводилися будівельно-ремонтні роботи, зносилися несучі конструкції, та проводилося перепланування приміщення в цілому, та встановлено промислові кондиціонери та системи вентиляції, а також було зафіксовано, що у відповідача відсутні дозвільні документи на проведення вказаних робіт, в тому числі знесення несучих конструкцій, що може призвести до руйнування будинку в цілому. 27 травня 2013 року слідчим СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі наявності між позивачкою та відповідачем цивільно-правових відносин. В ході перевірки було встановлено, що протягом тривалого часу з 12 квітня 2013 року по 12 травня 2013 року в приміщенні ресторану «Муракамі», власником якого є відповідач ТОВ «Каре-Альянс», який знаходиться на першому поверсі будинку [ADDRESS], проводяться ремонтні роботи, внаслідок яких було пошкоджено стіни та стелю в кімнатах її квартири. Згідно Висновку Київської незалежної судово-експертної установи від 02 вересня 2013 року, вартість відновлювального ремонту її квартири становить 87 554,00 грн., причиною виникнення вказаних тріщин в квартирі є втручання в несучі конструкції при проведенні ремонтно-будівельних робіт на першому поверсі для функціонування закладу громадського харчування «Муракамі». Відсутність будь-якої дозвільної документації на вищевказані будівельні роботи, а також відсутність затвердженого проекту, було зафіксовано Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією, вона неодноразово намагалася вирішити конфліктну ситуацію з відповідачем у позасудовому порядку, однак, представниками відповідача проігноровано її звернення, що є підставою звернення останньої з даним позовом в судовому порядку. 20 вересня 2013 року позивачем до Дніпровського районного суду було подано заяву про збільшення позовних вимог, в яких остання просила суд окрім суми матеріальної шкоди заявленої позовною заявою, стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 100 000,00 гривень та судові витрати по справі (а.с.51, Том 1). Свої збільшені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що крім матеріальної шкоди їй завдано моральну шкоду, яка пов'язана з тим, що внаслідок тривалого проведення відповідачем будівельних робіт, які супроводжувались значним шумом, постійним тріском стін та стель у квартирі, вона та члени її сім'ї почувалися у небезпеці. Багаторазові скарги до державних та правоохоронних органів щодо припинення протиправних діянь з боку відповідача, надання пояснень, які не давали позитивних результатів, спричинили їй душевних страждань, відповідач не бажає добровільно відшкодувати завдану шкоду, тому вона вимушена витрачати час на проведення обстеження квартири, для з'ясування розміру завданої матеріальної шкоди, звертатись до фахівців за правовою допомогою та з позовом до суду з приводу захисту її прав та інтересів як власника житла, тому оцінює завдану їй моральну шкоду у розмірі 100 000,00 гривень. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, заяві про збільшення позовних вимог, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Додатково зазначила, що квартира [ADDRESS] дійсно перебуває у спільній власності позивача [PERSON] та її матері [PERSON] При цьому, саме позивач здійснює утримання даного майна, а також утримує свою матір, іншого співвласника квартири. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву (а.с.3, Том №2), в якій зазначила, що вона на рівні зі свою донькою, позивачем [PERSON], володіє квартирою [ADDRESS]. З 02 січня 2002 року вона є інвалідом І групи довічно, та знаходиться на повному фінансовому забезпеченні її доньки. Вона в повній мірі володіє інформацією, щодо ушкоджень, що відбулися в цій квартирі з вини відповідача. Вона фактично не проживає у вказаній квартирі, не сплачує жодних платежів на її утримання, не мала та не має жодного наміру приймати участь в даному процесі, так як не вважає, що її права як власника квартири порушені або могли бути порушені даним рішенням. Також зазначила, що проти позовних вимог не заперечує, самостійних вимог не заявляє, просить розглядати справу без її участі, та доручає представляти її інтереси в даному процесі своїй дочці [PERSON] Представник третьої особи [PERSON], в якості якого виступала позивач [PERSON], позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Зазначила, що третя особа є її матір`ю, яка повністю знаходиться на її утриманні. Третій особі відомі усі обставини даної справи та вона повністю підтримує позовні вимоги. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чи ном повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача, третьої особи, та за згодою позивача постановити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача, а також її пояснення як представника третьої особи [PERSON], пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 07 квітня 1999 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON] та членам його сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях. (а.с.63, Том 1) 18 липня 2003 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.64, Том 1). Право власності на ? частину квартири [ADDRESS] від [PERSON] перейшло до [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14 квітня 2000 року Сьомою Київською державною нотаріальною конторою (а.с.8-9,Том 2). Від [PERSON] право власності на ? частину вказаної квартири перейшло до [PERSON] на підставі договору дарування від 23 серпня 2012 року. На підставі договору дарування частки у праві власності на житло від 23 серпня 2012 року, право власності на ? частину квартири [ADDRESS] від [PERSON] перейшло до [PERSON] (а.с.65-68, Том 1). Відповідно до ст. 179 Житлового кодексу УРСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно акту обстеження четвертого під'їзду ж/б [ADDRESS] від 12 квітня 2013 року, складеного комісією ЖРЕО № 420 в складі головного інженера ЖРЕО № 420 Лисенко О.С., інженера першої категорії Гуменюк Г.І., майстра технічної дільниці № 4 Семеняки О.О. на підставі заяви мешканки квартири [NUMBER] [PERSON] та затвердженого начальником ЖРЕО № 420, встановлено, що власники нежитлового приміщення, розташованого на першому поверсі житлового будинку проводять ремонтні роботи, дозвільної документації до ЖРЕО № 420 не надають, на фасаді будинку встановили промисловий кондиціонер, та на покрівлі входу в бойлер встановлено чотири кондиціонери під вікнами квартири [NUMBER], [NUMBER] (а.с.12, Том 1) Відповідно до актів обстеження технічного стану квартири [ADDRESS], складених комісією в складі головного інженера ЖРЕО № 420 Лисенко О.С., інженера першої категорії Гуменюк Г.І., майстра технічної дільниці № 4 Семеняки О.О. та застереженого начальником ЖРЕО № 420 від 15 квітня 2013 року, від 13 травня 2013 року, встановлено, що при обстеженні квартири [NUMBER] виявлено чисельні пошкодження стін та стелі у трьох кімнатах та в місцях загального користування квартири. (а.с.14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, Том 1) Як вбачається з листів Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 07 травня 2013 року № 194-5638, від 24 травня 2013 року № 1-27-197/40, від 19 липня 2013 року № 5-15/22-Л-937/1, нежитлове приміщення в будинку [ADDRESS] приватизовано ЗАТ «Розмарин», ремонтні роботи проводились в приміщенні згідно контрольної картки № 13040013-ДН (а.с.78-79), затвердженої Виконавчим органом Київської міської ради Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища, заявлений термін виконання робіт з 12 квітня 2013 року по 12 травня 2013 року. У зв'язку з тим, що приватне нежитлове приміщення передано власником в суборенду ТОВ «Каре-Альянс», договір про сплату пайової участі (внеску) власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності в утриманні об'єктів благоустрою м. Києва № 62001-000199972-411-01/1846, укладений із суборендарем. (а.с.28, 29, 30, Том 1). 27 травня 2013 року слідчим СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв'язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення. Як вбачається з мотивувальної частини вказаної постанови, в ході проведено перевірки під час опитування [PERSON], було з'ясовано, що тривалий час, цілодобово в приміщенні ресторану «Муракамі», який знаходиться на першому поверсі нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS], під її квартирою проводяться капітальні ремонтні роботи в даному приміщенні, неодноразові зауваження мешканців будинку про порушення тиші в жилому будинку та порушення житлового законодавства України робітниками ТОВ «Каре-Альянс» залишено без реагування. Внаслідок даних капітальних ремонтних робіт в квартирі [PERSON] було пошкоджено стіни та стелю в кімнатах квартири. В ході подальшої перевірки було з'ясовано, що згідно контрольної картки № 13040013 - ДИ виданої КМДА Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища ТОВ «Каре-Альянс» з 12 квітня 2013 року по 12 травня 2013 року проводяться ремонтні роботи по [ADDRESS] кафе «Муракамі». (а.с.22-23, 25, 26, 27, Том 1) Відповідно до листа Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 15 липня 2013 року № 2-15/33-Л-937, за інформацією відділу будівництва, архітектури та землекористування під час спільної перевірки 05 липня 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в м. Києві було виявлено, що роботи в нежитловому приміщенні будинку [ADDRESS] проводяться ТОВ «Каре-Альянс» без відповідних дозвільних документів, затверджений проект реконструкції відсутній. (а.с.24, Том 1) Згідно листа Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 30 серпня 2013 року № 002-2908, за інформацією Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві, підрозділом не видавався дозвіл та не реєструвались інші документи дозвільного характеру, які б давали право на виконання будівельних і підготовчих робіт та не приймався об'єкт до експлуатації в будинку [ADDRESS]. (а.с.31-33, Том 1) Згідно ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» (в редакції Закону від 05.01.2013р.), для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю. Відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 8 квітня 2011 року №439/2011, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції Закону від 05.01.2013р.), замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю) - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності. Відповідно до п. 15.1.1. Правил благоустрою м. Києва від 25 грудня 2008 року № 1051/1051 із змінами та доповненнями від 22 вересня 2011 року № 35/6251, затверджених рішенням Київської міської ради, підставою на порушення існуючого благоустрою та його відновлення у місті Києві є контрольна картка на тимчасове порушення благоустрою. Контрольна картка на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення на період виконання земляних і монтажних робіт, пов'язаних з прокладанням, перекладанням, ремонтом, у тому числі ліквідації аварій інженерних мереж і споруд, будівництвом і ремонтом будинків, транспортних магістралей, доріг, площ, інженерних вишукувань, благоустроєм та озелененням територій, надається на підставі письмового звернення замовника (забудовника), в якому повинні бути вказані адреса, назва та характеристика виконуваних робіт. До листа додається заявка встановленої форми (інформація про виконавця робіт і замовника). Поняття реконструкція міститься в ДБН А.2.2-3-2004 - це перебудова існуючих об'єктів виробничого та цивільного призначення, пов'язана з удосконаленням виробництва, підвищенням його техніко-економічного рівня та якості вироблюваної продукції, поліпшенням умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміною основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри). Відповідно до ст. 16 Закону України «Про основи містобудування» від 16 листопада 1992 № 2780-XII визначено поняття ДБН - будівельні норми, державні стандарти, норми і правила встановлюють комплекс якісних та кількісних показників і вимог, які регламентують розробку і реалізацію містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів з урахуванням соціальних, природно-кліматичних, гідрогеологічних, екологічних та інших умов і спрямовані на забезпечення формування повноцінного життєвого середовища та якнайкращих умов життєдіяльності людини. Будівельні норми, державні стандарти, норми і правила щодо планування, забудови та іншого використання територій, проектування і будівництва об'єктів містобудування розробляються і затверджуються спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань містобудування та архітектури, іншими центральними органами виконавчої влади в порядку, визначеному законом. Таким чином, реконструкція - це комплекс будівельних робіт, спрямованих на поліпшення експлуатаційних показників приміщень житлового будинку шляхом їх перепланування і переобладнання, надбудови, вбудовування, прибудови з одночасним приведенням їх показників у відповідність з нормативно-технічними вимогами, а отже до компетенції Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю входить надання дозволу на виконання будівельних робіт та здійснення контролю за будівельними роботами. Реконструкція передбачає збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об'єкта в цілому або його частини (за умови їх автономності). Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Як передбачено п.1.6 Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства, затверджених наказом Мiнiстерства економіки та з питань європейської iнтеграцiї України від 24 липня 2002 року №219, відкриття закладу (підприємства) ресторанного господарства узгоджується з органами місцевого самоврядування, установами державної санітарно-епідеміологічної служби в установленому законодавством порядку. Згідно контрольної картки № 13040013-Дн, виданої Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища Київської міської державної адміністрації Виконавчого органу Київської міської ради замовнику та виконавцю робіт в одній особі ТОВ «Каре-Альянс» надано дозвіл на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення в зв'язку з поточним ремонтом фасаду за адресою: [ADDRESS], заявлений термін виконання робіт 12 квітня 2013 року по 12 травня 2013 року. (а.с.78-79, 80-81, Том 1) Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України. Згідно ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється. 19 серпня 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві затверджено Декларацію про початок виконання будівельних робіт по реконструкції нежилих приміщень (групи приміщень № 205) (літ А) під заклад громадського харчування, код об'єкта 1230, категорія складності ІІІ, за адресою: [ADDRESS]. (а.с.82-84, Том 1) 11 вересня 2013 року виготовлено технічний паспорт на приміщення громадського призначення, вбудовані в житловий будинок Громадського харчування [ADDRESS]. (а.с.90-93, Том 1) 16 вересня 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві затверджено Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації по реконструкції нежилих приміщень (групи приміщень № 205) (літ А) під заклад громадського харчування, код об'єкта 1230, категорія складності ІІІ, за адресою: [ADDRESS]. (а.с.85-89, Том 1). В той же час, як встановлено судом, з боку відповідача має місце порушення вимог законодавства щодо направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт Державній архітектурно-будівельній інспекції України або її територіальному органу за місцезнаходженням об'єкта будівництва, а також щодо реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт, ураховуючи, що об'єкт будівництва по [ADDRESS] належать до III категорій складності. Як визначено в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 64 Цивільного процесуального кодексу України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження, складеного експертом Київської незалежної судово-експертної установи [PERSON], № 0622 від 02 вересня 2013 року, технічний стан квартири [ADDRESS] станом на час проведення дослідження задовільний, тобто елементи будівлі в цілому придатні для експлуатації, але потребують ремонту, який найдоцільніший на цій стадії; вартість відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] становить - 87 554,00 грн. Щодо встановлення причини виникнення тріщин в приміщеннях квартири [ADDRESS], - при візуальному дослідженні фото додатків, які були надані на дослідження, експертом не було виявлено руйнування несучих конструкцій, можливості детального обстеження конструкцій експерту працівниками закладу громадського харчування «Муракамі» надано не було. Аналізуючи надані на дослідження документи, характер проведених робіт в нежитловому приміщенні на першому поверсі проведено без дозвільних документів та затвердженого Проекту, рік побудови будинку (1965р.), термін експлуатації до появи наявних ушкоджень конструктивних елементів квартири, експерт дійшов висновку, що результатом появи тріщин в приміщеннях квартири [ADDRESS], ймовірно є втручання в несучі конструкції при проведенні ремонтно-будівельних робіт на першому поверсі для функціонування закладу громадського харчування «Муракамі» (а.с.36-49, Том 1). Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В даному випадку, завдання шкоди однією особою іншій є підставою виникнення обов'язку відшкодувати завдану шкоду. Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав: а) наявність шкоди; б) протиправну поведінку заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вину. Як встановлено судом, дійсно з боку відповідача має місце порушення вимог чинного законодавства в частині проведення будівельних робіт на першому поверсі у житловому будинку по [ADDRESS] для діяльності закладу, що полягає у втручанні в несучі конструкції, проведенні робіт по облаштуванню приміщення закладу громадського харчування «Муракамі» за відсутності передбаченої законодавством України дозвільної документації інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на час проведення таких робіт. Проведення ж відповідачем будівельно-ремонтних робіт у період виявлення ушкоджень в квартирі [ADDRESS], а саме у період з 12 квітня 2013 року по 12 травня 2013 року, без відповідної дозвільної документації та затвердженого Проекту виконання будівельних робіт, свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача, які полягали у проведенні будівельно-ремонтних робіт та шкодою заподіяною в результаті пошкодження приміщень квартири [ADDRESS], розмір вартості якої, та наслідки будівельно-ремонтних робіт, проведених відповідачем, визначені у Висновку експерта № 0622 від 02 вересня 2013 року. Визначаючи розмір матеріального збитку, завданого в результаті пошкодження квартири [ADDRESS], суд виходить з висновків, викладених у Висновку експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження, складеного експертом Київської незалежної судово-експертної установи [PERSON], № 0622 від 02 вересня 2013 року, відповідно до якого вартість відновлюваного ремонту квартири [ADDRESS] становить 87 554,00 гривень. При цьому, суд критично відноситься до наявних в матеріалах справи Декларації про початок виконання будівельних робіт відповідачем за адресою будинку [ADDRESS], затвердженої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю 19 серпня 2013 року та Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, затвердженої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю 16 вересня 2013 року, оскільки останні не спростовують наявні в матеріалах справи докази про проведення відповідачем будівельно-ремонтних робіт у період часу з 12 квітня 2013 року по 12 травня 2013 року, та як наслідок виникнення пошкоджень, у вказаний період часу, в квартири [ADDRESS]. Також, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Судом встановлено, що позивач являється співвласником квартири [ADDRESS], іншим співвласником вказаної квартири є [PERSON], кожному з співвласників належить по ? частині у вказаній квартирі. За вимог ч.1 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч.1 ст. 357 ЦК України). Статтею 358 Цивільного кодексу України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та в користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Судом встановлено, що між співвласниками квартири [ADDRESS], позивачем [PERSON] та третьою особою [PERSON], досягнута домовленість щодо порядку володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. При цьому, частки вказаних осіб у праві спільної часткової власності, квартири [ADDRESS], не виділені в натурі. З огляду на викладене, як позивач, так і третя особа, мають рівні права щодо володіння та користування квартирою [NUMBER] в будинку [ADDRESS], в цілому. При цьому, незважаючи на те, що позивачу [PERSON] належить ? частина квартири [ADDRESS], та третій особі [PERSON] також належить ?? частина квартири [ADDRESS], їх частки в натурі не виділені, що унеможливлює визначити співвідношення як заподіяння збитку майну відповідної частки кожного співвласника, так і визначення співвідношення розміру цих збитків, право на відшкодування яких, мав би кожен з співвласників. З огляду на викладене суд вважає, що позивач та третя особа, як співвласники квартири, мають право як спільно так і кожний окремо, вимагати відшкодування шкоди, завданого їх майну. Аналізуючи вищевикладене, враховуючи, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS], при цьому інший співвласник - [PERSON] підтримує її вимоги в частині відшкодування шкоди, а також те, що її інтереси представляє позивач, яка являється її донькою, суд приходить до висновку про правомірність вимог позивача, як співвласника квартири щодо відшкодування шкоди у розмірі 87 554 гривні, завданою неправомірними діями з боку відповідача. Щодо позовних вимог позивача [PERSON] про стягнення з відповідача 100000 гривень в рахунок моральної шкоди, то суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Частиною першою статті 1167 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв'язку між порушенням та моральною шкодою. Як роз'яснено в Постанові Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до ст.137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. В обґрунтування даних вимог, позивач посилається на те, що тривалий час відповідачем проводились будівельно-ремонтні роботи, які супроводжувалися значним шумом, постійним тріскотом стін та стель у її квартирі, почали навіть тріщати варцаби дверей та викривилась дверна коробка. Через такі обставини, знаходитися в квартирі їй та її сім'ї було досить страшно та після тріскоту здавалося що навіть небезпечно. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які вона зазнала у зв'язку із постійним пошкодженням її майна, а також серйозних загрозах її здоров'ю та здоров'ю її сім'ї. З урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння, фізичних та моральних страждань, негативних наслідків від отриманих хвилювань, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2000 гривень моральної шкоди. Аналізуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, вважає за можливе стягнути на користь позивача з відповідача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 87 554 гривні та 2000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Крім того, в порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Каре-Альянс» на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір у розмірі 875,54 гривень. Враховуючи наведене та

Outcome: partial