overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому зазначає, що вона з відповідачем з 28 січня 1989 року знходится в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], та неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. З 2013 року шлюбні відносини між нею та відповідачем припинились. Тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала заяву в якій просить суд розглядати справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі з 28 січня 1989 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, видане Дніпровським відділом ЗАГС м. Дніпродзержинська, актовий запис № 79. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], та неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження. Судом встановлено, що сторони по справі разом не проживають та не ведуть спільного господарства з 2013 року. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. На підставі викладеного, враховуючи те, що подальше збереження родини з урахуванням їх взаємних відносин неможливо і суперечить інтересам сторін, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У звязку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 551,20 грн., що документально підтверджено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому зазначає, що вона з відповідачем з 30 серпня 2014 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі, шлюб вони уклали це вдруге. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини між нею та відповідачем припинились. Тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала заяву в якій просить суд розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі з 30 серпня 2014 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 421. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтва про народження. Судом встановлено, що сторони по справі разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. На підставі викладеного, враховуючи те, що подальше збереження родини з урахуванням їх взаємних відносин неможливо і суперечить інтересам сторін, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У звязку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 556,71 грн., що документально підтверджено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому зазначає, що вона з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 1999 року. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сімейно шлюбні відносини у неї з відповідачем припинились з лютого 2016 року. З урахуванням уточнень просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, посилалась на обставини зазначені в позові, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], позовні вимоги підтримала, просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні відповідач [PERSON] надав заперечення на позов, в яких зазначає, що дійсно він з відповідачем проживають окремо один від одного, а також він ніяких тілесних ушкоджень позивачу не спричиняв. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON], позовні вимоги визнав, підтримав пояснення відповідача. Суд, вислухавши сторін, представників, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі з 06 листопада 1999 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 722. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що вбачається з матеріалів справи. Судом встановлено, що сторони по справі разом не проживають та не ведуть спільного господарства з 21 лютого 2016 року. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. На підставі викладеного, враховуючи те, що подальше збереження родини з урахуванням їх взаємних відносин неможливо і суперечить інтересам сторін, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У звязку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 551,20 грн., що документально підтверджено та витрати на оплату юридичної допомоги в розмірі 500 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому зазначає, що вона знаходилась в цивільних відносинах з відповідачем. Від відносин мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], на даний час дитина знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому просить суд з урахуванням уточнень стягувати аліменти з [PERSON], [INFO], на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала заяву в якій просить суд розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження видане 17 березня 2015 Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.9). Як вбачається з матеріалів справи дитина знаходяться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою про склад сімї № 490 від 19.06.2017 р. (а.с.10). Як передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинство», батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що на даний час дитина знаходиться на утриманні позивача та те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому суд вважає позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, тому суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому зазначає, що вона знаходиться в зареєстрованому з відповідачем з 05 травня 1990 року, від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На протязі останніх місяців сімейні відносини погіршились, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суду шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечував щодо розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі з 05 травня 1990 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюб, видане 05 травня 1990 року Спартаківською селищною радою Ясиноватського району Донецької області, актовий запис № 14. Як вбачається з матеріалів справи, сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони по справі разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. На підставі викладеного, враховуючи те, що подальше збереження родини з урахуванням їх взаємних відносин неможливо і суперечить інтересам сторін, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 553,20 грн., що документально підтверджено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому зазначає, що вона знаходиться в зареєстрованому з відповідачем з 28 листопада 2012 року, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. На протязі останніх місяців сімейні відносини погіршились, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутністю та відсутністю позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суду шлюб між позивачем та відповідачем розірвати. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечував щодо розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі з 28 листопада 2012 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане 28 листопада 2012 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 510. Як вбачається з матеріалів справи, сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони по справі разом не проживають та не ведуть спільного господарства з грудня 2015 року. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. На підставі викладеного, враховуючи те, що подальше збереження родини з урахуванням їх взаємних відносин неможливо і суперечить інтересам сторін, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У звязку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 551,20 грн., що документально підтверджено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому зазначає, що вона проживала однією сімєю з відповідачем. Від шлюбних відношень у них народилась дитина [PERSON], [INFO], на даний час дитина знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому просить суд стягувати аліменти з [PERSON], на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала заяву в якій просить суд розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.5). Як вбачається з матеріалів справи дитина знаходяться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою про склад сімї № 54337 від 21.02.2017 р. (а.с.6). Як передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинство», батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що на даний час діти знаходиться на утриманні позивача та те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а тому суд вважає позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, тому суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому зазначає, що у неї з відповідачем народилась дитина - [PERSON], [INFO], на даний час дитина знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому просить суд, з урахування уточнень, стягувати аліменти з [PERSON] на її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн., щомісячно до її повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутні, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує розглядати справу в порядку заочного розгляду. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, причини не явки до суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком дитини є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). На даний час дитина [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 3/31551 від 13.09.2017 р. (а.с.5). Як передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинство», батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст. 150, 157, 164 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні, у випадку ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що на даний час дитина знаходиться на утриманні позивача та те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому суд вважає позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. В силу ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову, а відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому зазначила, що вона знаходиться у шлюбі з відповідачем з 21 червня 2014 року, від подружнього життя має сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем подружні стосунки не склалися, він не займається вихованням дитини, її утримуванням. Вона знаходиться у важкому матеріальному становищі. Відповідач спроможний сплачувати аліменти. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розміру 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов, зазначила, що відповідач має матеріальну можливість для задоволення її вимог, оскільки працездатний, має постійну роботу, як учасник АТО отримує допомогу. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, пославшись на своє матеріальне становище, зазначивши при цьому, що він має дитину від першого шлюбу, яку утримує один, також має низьку захворювань, що потребує витрат на лікування, утримує батька- інваліда 3 групи, згодний сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку . Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги частково, просив врахувати пояснення відповідача [PERSON] та стягнути з нього аліменти в розмірі 1/6 частки. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно зареєстрували шлюб 21 червня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу. Від сумісного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Сторонами не заперечувалось, що подружні стосунки припинені, син [PERSON] проживає з позивачкою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу своїй дитині, оскільки працездатний, має постійний заробіток. Суд не приймає до уваги як на підставу своїх заперечень його посилання на утримання ним сина від першого шлюбу, оскільки належних доказів тому суду не надано, а характеристики сина зі школи свідчать тільки про те, що він належним чином виконує батьківські обовязки. Згідно до ч. 2 ст.182 СК Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved