Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, в обґрунтування якого зазначила наступне. [INFO] у м.Донецьк у Ленінському районі помер батько позивача [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований та проживав [ADDRESS] . Після смерті батька залишилась квартира [ADDRESS] . Крім неї після смерті батька інших спадкоємців першої черги не має. 15.01.2014 приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Подолян О.О. було відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] . Однак на той час позивач була далеко від м.Донецьк та не могла своєчасно почати процедуру оформлення спадкових прав, таким чином спадкова справа була відкрита не за її заявою, а за заявою іншої особи. Як з`ясувалось пізніше, спадкову справу було відкрито за заявою двоюрідного брата батька відповідача [PERSON] . Своєчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини вона змоги не мала, у зв`язку з тим, що була відсутня у м.Донецьк. Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 31.05.2019 позивачу визначено додатковий строк у 6 місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Одночасно позивач дізналась про те, що рішенням Дзержинського міського суду було задоволено позов [PERSON] та вирішено визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після [PERSON] . Однак за її апеляційною скаргою постановою Донецького апеляційного суду від 26.09.2019 вказане рішення скасовано та у задоволені позову [PERSON] відмовлено. Таким чином на теперішній час вона є єдиною спадкоємицею за законом першої черги після смерті батька [PERSON] . Крім того, як їй стало відомо, відповідно до договору купівлі-продажу квартири 13.12.2016 відповідач [PERSON] продав квартиру [ADDRESS] відповідачу [PERSON] 30.10.2019 вона звернулась до приватного нотаріуса Подолян О.О. із заявою про прийняття спадщини, до якого додала копію рішення суду від 31.05.2019 року. Як слідує з відповіді приватного нотаріуса, [PERSON] припинила діяльність по Донецькому нотаріальному округу, у зв`язку з проведенням АТО і не може вчиняти дії по справах, які були відкриті нею по Донецькому міському нотаріальному округу. Таким чином у позивача виникли об`єктивні труднощі з оформленням спадщини, у зв`язку з чим вона змушена звернулась до суду із даним позовом. 17.12.2020 від представника відповідача [PERSON] - адвоката Бідашко І.Л. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач позовні вимог не визнає в повному обсязі з огляду на те, що позивач не вжила жодних заходів щодо прийняття спадщини, до нотаріуса з відповідною заявою не зверталась і відповідно постанови про відмову у видачі свідоцтва не отримувала. Додана постанова про відмову про відмову у вчинення нотаріальної дії датована 05.02.2019 і вчинена до відповідного рішення суду. Оскільки [PERSON] вважає себе власником майна, що було відсуджене відповідачу [PERSON] , то захист її прав можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього добросовісного набувача. Таким чином оскільки спірна квартира була відчужена поза волею позивача, то вона має право домагатися відновлення свого права на неї. Прийнявши в установленому законом порядку спадщину, позивач з часу її відкриття набуває речові права на успадковану квартиру, і відповідно право на захист цих прав, чого не відбулося з невідомих причин, віндикаційний позов до відповідача [PERSON] , за яким зареєстровано право власності на спірну квартиру, не заявлений. Позивачем надано відповідь на відзив, згідно якої позивач зазначає, що вжила всі можливі заходи для приєднання до спадкової справи, яку було відкрито у м.Донецьк за заявою [PERSON] 30.10.2019 року вона звернулась до приватного нотаріуса Подолян О.О. із заявою про прийняття спадщини, до якої додала копію рішення Дзержинського міського суду від 31.05.2019 року про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, яку відправила на її адресу у м.Вінниця. Як слідує з відповіді, яку надала приватний нотаріус Подолян О.О., вона припинила свою діяльність по Донецькому нотаріальному округу у зв`язку з проведення АТО і не може вчиняти дії по справам, які були відкриті нею по Донецькому міському нотаріальному округу. У зв`язку з цим, приватний нотаріус Подолян О.О. не має правових підстав надати постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Нотаріус надав відповідь, що приєднатись до спадкової справи неможливо, тому питання отримання спадщини можливо вирішити тільки через суд. Позов про визнання права власності в порядку спадкування вона подала у зв`язку з тим, що при існуючих нормах законодавства України, вона не може звернутись до інших нотаріусів із заявою про прийняття спадщини, а нотаріус, яка відкрила спадщину на даний час не має право прийняти її заяву про прийняття спадщини та видати свідоцтво про право на спадщину. З приводу тверджень представника відповідача про те, що вона не має право заявляти позов про визнання права власності, водночас вказує, що вона повинна пред`явити віндикаційний позов до [PERSON] про витребування майна з його володіння, позивач зазначила, що не згодна. Віндикаційний позов це позов неволодіючого власника про витребування майна від незаконного володіючого невласника. Як свідчать норми цивільного законодавства та судова практика, віндикаційний позов може заявити власник майна. Однак на сьогодні вона не має права власності на спірну квартиру, її права на спадщину належним чином не оформлені, тому вона не має правових підстав заявити віндикаційний позов до тих пір, поки не визнано за нею право власності в порядку спадкування. Позивач до судового засідання не з`явилась, надала заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник до судового засідання не зявивились, надали суду заяву з проханням справу розглянути за їх відсутності, просили відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, про причини неявки суд не інформував. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилась [INFO] у м.Донецьк, батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] від 28.05.1984 року (а.с.14) З копії свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 19.12.2013 року встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (повторно), [PERSON] помер [INFO] у м.Донецьк (а.с.13) Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно Витягу зі Спадкового реєстру 15.01.2014 року приватним нотаріусом Подолян О.О. заведено спадкову справу після смерті [PERSON] № [NUMBER] померлого [INFO] у м.Донецьк (а.с.55) Згідно відповіді в.о. начальника ГТУЮ у Донецькій області № Ю-363-2305 від 19.12.2018 року, приватна нотаріальна діяльність [PERSON] була зареєстрована по Донецькому міському нотаріальному округу. [PERSON] приватну нотаріальну діяльність не припинила та відповідно до даних Єдиного реєстру нотаріусів діяльність [PERSON] як приватного нотаріуса зареєстрована по Вінницькому міського нотаріальному округу за адресою: [ADDRESS] . Згідно додатку 1 розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населенних пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють своє повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» №1085-р від 07.11.2014 м.Донецьк відноситься до переліку населених пунктів, на території яких органи державної тимчасово не здійснюють свої повноваження, у зв`язку з чим доступ до архіву приватного нотаріуса Подолян О.О. на теперішній час відсутній. Водночас, [PERSON] роз`яснено право на звернення до суду із заявою про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини (а.с.18-19). 05.02.2019 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лашиної Н.Г. від 05.02.2019 року позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] відмовлено, у зв`язку з тим, що не встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] , а також у зв`язку з тим, що розглянути документи спадкової справи №3, яка заведена нотаріусом [PERSON] не представляється можливим через перебування архіву на непідконтрольній Україні території (а.с.20). Заочним рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 31.05.2019 року було задоволено позовні вимоги [PERSON] та визначено додатковий строк у 6 місяців з дня набрання чинності судовим рішенням для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер у м.Донецьк [INFO] . (а.с.22-23) Постановою Донецького апеляційного суду від 26.09.2019 апеляційну скаргу [PERSON] на рішення Дзержинського міського суду від 29.06.2016 задоволено, рішення скасовано. В задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності на спірну квартиру в порядку спадкування - відмовлено (а.с.24-26). 30.10.2019 позивач зверталась до нотаріуса Подолян О.О. із заявою про прийняття спадщини, також надавала копію рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 31.05.2019 року (а.с.27-28) Згідно відповіді приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Подолян О.О. на звернення [PERSON] , вона припинила свою діяльність по Донецькому міському нотаріальному округу 05.12.2014 року у зв`язку з проведенням АТО. Архів не передався до Донецького обласного нотаріального архіву, в зв`язку з початком АТО на території Донецької області. В даний час архів знаходиться на непідконтрольній території м.Донецьк, можливості його вивезти і здати не має. Також з інформації зі Спадкового реєстру вбачається, що дійсно була заведена спадкова справа після смерті [PERSON] 15.01.2014 року за №3/2014 (номер у спадковому реєстрі 55596583). Інформації стосовно кола спадкоємців нотаріус не має, заяву про прийняття спадщини і видачу свідоцтва прийняти не може. З приводу чого пропонує звернутись до суду з питань оформлення спадкових справи (а.с.21) Судом встановлено, що за договором купівлі-продажу від 13.12.2016 року відповідач [PERSON] продав квартиру, що розташована у [ADDRESS] , відповідачу [PERSON] (а.с.44-47) З огляду на це, суд зазначає наступне. Відповідно до положення статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Стаття 1258 ЦК України визначає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1). Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ч.2). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.(ч.3) В основі спадкування за законом знаходиться принципі черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення. Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1268 ЦК України, передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (частина 5) Статтею 1296 ЦК України визначено, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. (частина 1) Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. (частина 3) Відповідно до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст.1296 ЦК України є правом, а не обов`язком. У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що предметом спору є визнання за позивачем [PERSON] права власності в порядку спадкування на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , оскільки позивачу державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька з підстав відсутності документів, що підтверджують прийняття спадщини та відсутності доступу до архіву, де знаходиться заведена спадкова справа. Водночас, нотаріус Подолян О.О. не має можливості розглянути заяву, оскільки припинила свою діяльність по Донецькому міському нотаріальному округу, архів до Донецького міського нотаріального округу не передався, у зв`язку з початком АТО і в даний час знаходиться на непідконтрольній території - м.Донецьк. Відтак, позивач обгрунтовано звернулась до суду за правилами позовного провадження за захистом свого права. Оскільки судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги, інших спадкоємців першої черги немає, померлий заповіт не оформлював, відтак, слід визнати за позивачем право власності на спірну квартиру. При цьому суд врахував, що позивачеві було визначено додатковий строк на подання заяви про прийняття спадщини, однак, нотаріус Подолян О.О. не має можливості вчинити нотаріальну дію, оскільки припинено її діяльність по Донецькому нотаріальному округу, а інші нотаріуси не мають змоги отримати доступ до спадкової справи в архіві на непідконтрольній території чи завести іншу спадкову справу. Щодо заперечень представника відповідача стосовно захисту прав позивача шляхом пред`явлення віндикаційного позову до відповідача [PERSON] , суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від оосби, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Віндикаційним позовом є позов неволодіючого власника до незаконно володіючого невласника про витребування майна. Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. З наведеного слідує, що віндикаційний позов може бути пред`явлено тільки визнаним власником майна, а відтак до моменту визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на спірну квартиру, підстави заявляти віндикаційний позов відсутні. Водночас, відповідно до згаданої ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. А тому позивачем правильно подано відповідний позов саме із вимогами про визнання права власності. Відтак, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та визнати за [PERSON] право власності на спірну квартиру в порядку спадкування. На підставі викладено,

Outcome: approved