Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON] [PERSON], в якому просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 30 в будинку № 35 по вулиці Велика набережна в м. Кременчуці Полтавської області та такими, що можуть бути зняті з реєстраційного обліку. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. В зазначеному житловому приміщенні зареєстровані вона, як власник квартири та [PERSON] її син, [PERSON] [PERSON] її донька. Проте, її діти не проживають в даній квартирі, в звязку з чим позивач просить суд визнати [PERSON], [PERSON] [PERSON] такими, що втратили право користування даним житловим приміщенням. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, надали заяви, згідно яких просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги визнають у повному обсязі. Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданим 14.12.2012 року виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області, витягом про державну реєстрацію прав, виданим 18.12.2012 року КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради». Згідно довідки, виданої 09.06.2018 року ОСББ №64 за №88 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] власник, [PERSON] син, [PERSON] [PERSON] донька. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Згідно ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі:1)\~поєднання в\~одній особі\~особи,\~в інтересах\~якої встановлений\~сервітут,\~і власника\~майна,\~обтяженого сервітутом; 2)\~відмови від\~нього особи,\~в інтересах\~якої встановлений\~сервітут; 3)\~спливу строку,\~на який\~було встановлено\~сервітут; 4)\~припинення обставини,\~яка була\~підставою для\~встановлення сервітуту; 5)\~невикористання сервітуту\~протягом трьох\~років підряд; 6)\~смерті особи,\~на користь\~якої було\~встановлено особистий\~сервітут. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Згідно акту про не проживання за місцем реєстрації від 11.06.2018 року [PERSON] [PERSON], [INFO], в квартирі [ADDRESS] фактично не проживає з вересня 2004 року по теперішній час. Згідно акту про не проживання за місцем реєстрації від 11.06.2018 року [PERSON], [INFO], в квартирі [ADDRESS] фактично не проживає з вересня 2003 року по теперішній час. Наявність реєстрації у зазначеному житловому приміщенні відповідачів порушує право власності позивача, а саме позбавляє її права розпоряджатися власним майном на свій розсуд. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319\~ЦК України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійсненні. Згідно ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі, зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, на підставі наведеного суд вважає за можливе позов задовольнити, визнати відповідачів [PERSON], [PERSON] [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 30 в будинку № 35 по вулиці Велика набережна в м. Кременчук. Щодо вимог позивача, щодо визнання відповідачів такими, що можуть бути зняті з реєстраційного обліку суд зазначає, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved