Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.04.2015 р. Уманським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №24. Від шлюбу дітей не мають, відповідач заперечує проти розірвання шлюбу в органах РАЦС. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалось, майже не проживали разом, оскільки [PERSON] відбував покарання за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області, а після звільнення вів себе агресивно, вчиняв сварки, здійснював фізичний та психологічний тиск. На даний час шлюбні відносини між ними припинені. Вважає подальше сумісне життя, збереження сім'ї та їх примирення неможливими, і такими, що суперечитиме її інтересам. У судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON], про розгляд справи повідомлений завчасно та належним чином, заперечень суду не надав, у судове засідання повторно не з'явився, поважність причини неявки суду не повідомив. За таких підстав суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних даних і доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до положень ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 15.04.2015 р. перебувають у шлюбі, зареєстрованому Уманським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №24, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від вказаного шлюбу дітей не мають, проте відповідач не погоджується на розірвання шлюбу в органах РАЦС. Позивач зазначила про категоричну відмову від примирення та збереження сім'ї, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, а тому відсутні підстави щодо застосування заходів щодо примирення подружжя. Враховуючи, що сім'я сторін розпалась остаточно, вони не дійшли спільної згоди щодо вирішення життєвих проблем, що призвело до припинення шлюбно-сімейних відносин та їх окремого проживання, а тому є підстави вважати, що шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі позивача, суперечить її інтересам, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням клопотання позивача про залишення їй шлюбного прізвища «[PERSON]» суд зазначає, що право на залишення прізвища має лише особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, а тому позивач до цього кола осіб не відноситься і до неї не застосовуються положення ст. 113 СК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 640 грн. На підставі наведеного, ст.51 Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 105, 110, 113 СК України,

Outcome: approved