Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що з 10 листопада 2007 року знаходиться з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 217. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею, оскільки з травня 2017 року шлюбні стосунки з відповідачем припинено, мешкають вони окремо, спільно господарство не ведуть. Бюджет окремий. Аліменти на утримання доньки будуть стягуватись за рішенням суду. Причиною розірвання шлюбу зазначила відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, різний рівень освіти, відсутність спільних інтересів, що призвело до втрати почуття поваги та любові до відповідача. Підкреслила, що всі способи збереження сімї нею вичерпано, позитивних результатів не принесли, тому шлюбні стосунки припинено остаточно, миритися вона не бажає. Спір по майну та житлу відсутній. Сторони про день, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно, в установленому законом порядку, але в судове засідання не зявилися. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити /а.с. 17/. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог відповідно до ст. 174 ЦПК України /а.с. 16/. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу технічними засобами відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.11.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 217 /а.с.7/, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], 29.01.2010 /а.с.8/, яка проживає з позивачем. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, позовні вимоги задовольняються. За приписами ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що неповнолітня донька проживає з позивачем, на час розгляду спір про її утримання та майновий спір між сторонами відсутній. При цьому суд враховує, що шлюбні стосунки подружжя не підтримує, спільно господарство не веде, відповідач позовні вимоги визнав, про що надав письмову заяву. За таких обставин суд вважає, що продовження шлюбних стосунків порушує права сторін. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України у разі задоволення позовних вимог понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved