overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 07.03.2013 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Агентстві з Розвитку Державних Служб Тбіліської служби РАЦСу. Від даного шлюбу у них дітей немає. Спільне подружнє життя в них не склалося, оскільки вони люди різних характерів і поглядів на сімейне життя. Вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. На даний час їхні шлюбні відносини припинилися остаточно і в майбутньому поновлені бути не можуть, а тому, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі. Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на мотиви, викладені у позовній заяві та просила позов задовольнити, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися у судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не з'явився у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає ст.224 ЦПК України. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Сторони уклали шлюб 07.03.2013 р., про що зроблено актовий запис за № 01133001635 Агентством з Розвитку Державних Служб Тбіліської служби РАЦСу, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], виданого 07.03.2013 р. Агентством з Розвитку Державних Служб Тбіліської служби РАЦСу. У судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, позивач заперечує проти надання строку на примирення та збереження шлюбу. Від даного шлюбу у них дітей немає. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, а тому, позов слід задовольнити, а шлюб між ними розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 07.06.2009 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо надіслала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Суд, оглянувши матеріали справи, вважає за необхідне, проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 07.06.2009 року, що стверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №702. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №2864. Тривалий час між подружжям склалися неприязні відносини, постійно виникають сварки та непорозуміння. Між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння один до одного. Тривалий час сторони проживають окремо та подружніх стосунків не підтримують. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме їх інтересам. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що слід розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 07.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №702.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 07.10.2010 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Копичинецькій міській раді Гусятинського району Тернопільської області. Від даного шлюбу у них є малолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя в них не склалося, оскільки вони люди різних характерів і поглядів на сімейне життя, через що в їхній сім'ї виникають різні непорозуміння та конфлікти. Вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. На даний час їхні шлюбні відносини припинилися остаточно і в майбутньому поновлені бути не можуть, а тому, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі. Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на мотиви, викладені у позовній заяві та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Сторони уклали шлюб 07.10.2010 р., про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 52 Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 07.10.2010 р. Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області. У судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, позивач заперечує проти надання строку на примирення та збереження шлюбу. Від даного шлюбу у них є малолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, а тому, позов слід задовольнити, а шлюб між ними розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 08.04.1989 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народилися донька Яна та син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини. З травня 2013 року сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилася, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо надіслала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Суд, оглянувши матеріали справи, вважає за необхідне, проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 08.04.1989 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ИД №454856, виданим [PERSON] селищною радою Тернопільського районного, про що зроблено актовий запис №02. Від даного шлюбу у сторін народилася донька Яна, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №022011 від 02.06.2000 року, виданим [PERSON] селищною радою Тернопільського району, про що зроблено актовий запис за №7 та син [PERSON], який є повнолітнім.. Тривалий час між подружжям склалися неприязні відносини, постійно виникають сварки та непорозуміння. Між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння один до одного. З травня 2013 року сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам їх дитини, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме їх інтересам та інтересам їх дитини. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що слід розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 08.04.1989 року [PERSON] селищною радою Тернопільського районного, про що зроблено актовий запис №02.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 11.08.2007 року сторони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу у них є неповнолітня дитина. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини. Сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Позивач у судове засідання не зявилася, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо надіслала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає за необхідне, проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.08.2007 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД № 033777, виданим 11.08.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 1307. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 108745 від 18.12.2009 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Тривалий час між подружжям склалися неприязні відносини, постійно виникають сварки та непорозуміння. Між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння один до одного. Сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам їх дитини, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме їх інтересам та інтересам їхньої дитини. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що слід розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 11.08.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 1307.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 12.11.1999 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Позивач у судове засідання не з'явилася, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо надіслала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо надіслав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги не визнає та заперечує проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 12.11.1999 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 12.11.1999 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, про що зроблено запис за № 1479. Від даного шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.09.2000 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради, про що зроблено відповідний запис за № 1355. Тривалий час між подружжям склалися неприязні відносини. Між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння один до одного. Судом було вжито заходів щодо збереження сім'ї та надано строк для примирення терміном один місяць. Однак, сторони не примирились. Із наданої суду письмової заяви позивачки встановлено, що позивачка не бажає продовжувати спільне подружнє життя з відповідачем. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. За нормами ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам позивачки . Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 12.11.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, про що зроблено запис за № 1479.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14.01.2010 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Від даного шлюбу у них є малолітня дитина. Спільне подружнє життя в них не склалося, оскільки вони люди різних характерів і поглядів на сімейне життя. Вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. На даний час їхні шлюбні відносини припинилися остаточно і в майбутньому поновлені бути не можуть, а тому, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі. Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на мотиви, викладені у позовній заяві та просив позов задовольнити, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися у судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не з'явився у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає ст.224 ЦПК України. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Сторони уклали шлюб 14.01.2010 р., про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 23 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 14.01.2010 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. У судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, позивач заперечує проти надання строку на примирення та збереження шлюбу. Від даного шлюбу у них є малолітня дитина. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, а тому, позов слід задовольнити, а шлюб між ними розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14.05.1993 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі ЗАГСу міської адміністрації м. Тернопіль. Від даного шлюбу у них є двоє дітей. Спільне подружнє життя в них не склалося, оскільки вони люди різних характерів і поглядів на сімейне життя. Вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. На даний час їхні шлюбні відносини припинилися остаточно і в майбутньому поновлені бути не можуть, а тому, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі. Позивач у судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримує повністю, посилаючись на мотиви, викладені у позовній заяві та просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися у судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і не з'явився у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає ст.224 ЦПК України. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Сторони уклали шлюб 14.05.1993 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 558 відділом ЗАГСу міської адміністрації м. Тернопіль, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], виданого 14.05.1993року відділом ЗАГСу міської адміністрації м. Тернопіль. У судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, позивач заперечує проти надання строку на примирення та збереження шлюбу. Від даного шлюбу у них є двоє дітей. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, а тому, позов слід задовольнити, а шлюб між ними розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved