Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], та, уточнивши позовні вимоги 14.02.2017 року, просить визнати за нею права власності на ? частину незакінченого будівництвом домоволодіння з надвірними спорудами [ADDRESS], на ? частину земельної ділянки [ADDRESS] та на ? частину земельної ділянки [ADDRESS], розподілити по ? частині вказаного домоволодіння та земельних ділянок між сторонами, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи, стягнути з відповідача судові витрати та витрати на оплату правової допомоги. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.02.1994 року. Рішенням виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області №818, п.10 від 31.10.1995 року відповідачу була відведена земельна ділянка для будівництва житлового будинку по [ADDRESS]. Сторони розпочали будівництво житлового будинку та збудували будинок з надвірними спорудами за вказаною адресою на 95% готовності. У зв'язку з зазначеним, позивач просить визнання права власності за нею на ? частину незакінченого будівництвом домоволодіння з надвірними спорудами [ADDRESS] та розподіл майна подружжя по? частині вказаного домоволодіння. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали уточненні позовні вимоги в повному обсязі та наполягали на їх задоволені. Відповідач та його представник в судовому засіданні уточнений позов визнали, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши сторони, їх представників, вивчивши і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони з 26.02.1994 року перебували в шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] від 26.02.1994 року, актовий запис №113 (а.с.5). Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.08.2013 року (справа №500/2672/13-ц) шлюб між сторонами розірваний (а.с.6). Рішенням виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області №818, п.10 від 31.10.1995 року відповідачу [PERSON] була відведена земельна ділянка для будівництва житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.15). На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки серії [NUMBER] від 20.08.2002 року, [PERSON] придбав земельну ділянку площею 0,0600 га/кв.м./ в межах згідно з планом (а.с.49). Відповідно до Державного акту на право приватної власності серії [NUMBER], на підставі рішення Ізмаїльської міської ради народних депутатів від 03.11.1995 року №56-ХХІІ [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0601 га, що розташована на території м.Ізмаїл Одеської області, вул.Незалежна,25 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (а.с.48). Під час шлюбу подружжям побудували будинок з надвірними спорудами за вказаною адресою на 95% готовності, що, у відповідності до ст.61 ЦПК України, є обставинами, визнаними сторонами, а отже, не підлягаючими доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачкою в позовній заяві на обґрунтування своїх вимог. Згідно ст.60 Сімейного Кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Ч.ч.1,3 ст.13 Закону України «Про власність», ч.ч.2,3 ст.325 ЦК України та ч.1 ст.61 СК України передбачено, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані. Відповідно до п.23 Постанови пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.07 р. про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя (далі - Постанова пленуму ВСУ №11 від 21.12.07 р.), вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Таким чином, житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями [ADDRESS] в м.Ізмаїлі Одеської області є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п.6,7,12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» №7 від 04.10.1991р. (з подальшими змінами і доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що виходячи зі змісту ст.115 ЦК це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст.119 ЦК України ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст.364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні ст.181 ЦК України та п.10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року №1117 «Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них». Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи №15/06-2017 року від 31.05.2017 року (уточненим), поділ будівель та споруд у складі домоволодіння [ADDRESS] можливий наступним чином: 1) виділити у користування та володіння стороні І: частину житлового будинку літ. «А» та прибудови літ. «а» у складі приміщень, позначених в плані : №№ І-веранда площею 6,3 кв.м.; 1-коридор (частина) площею 7,25 кв.м.; 2-жила кімната площею 12,1 кв.м.; 6-вана площею 3,8 кв.м.; 7-коридор площею 3,7 кв.м.; 8-вбиральня площею 1,0 кв.м., загальною площею 34,15 кв.м., у тому числі жилої 12,1 кв.м.; із господарських будівель: гараж літ. «Б»; вбиральня літ. «В»; господарські (надвірні) споруди: №1-огорожа (частина); №2-ворота; №3-колодязь; №4-огорожа (частка 2/3). Всього майна на суму 117292 грн., що складає 55% (100%*117292 грн./214016 грн.) або 11/20 від загальної вартості домоволодіння і є більшою від ідеальної на 10284 грн. (117292 грн. - 107008 грн.); 2) виділити у користування та володіння стороні ІІ: - частину житлового будинку літ. «А», до складу якої входять приміщення, позначені в плані : №№ 1-коридор (частина) площею 7,25 кв.м.; 3-жила кімната площею 12,5 кв.м.; 4-жила кімната площею 26,4 кв.м.; 5-кухня площею 13,2 кв.м., загальною площею 59,35 кв.м., у тому числі жилої 38,9 кв.м.; із господарських (надвірних) споруд: №1-огорожа (частина); №4-огорожа (1/3 частка). Всього майна на суму 96724 грн., що складає 45% (100%*96724 грн./214016 грн.) або 9/20 від загальної вартості домоволодіння і є меншою від ідеальної на 10284 грн. (96724 грн. - 107008 грн.). За вказаним варіантом сторона І має сплатити на користь сторони ІІ грошову компенсацію у розмірі 10284 грн. Для облаштування двох ізольованих квартир необхідно виконати наступні будівельні роботи: встановити міжквартирну перегородку по осовій лінії, яка розділяє приміщення №1-коридор на дві частини площею 7,25 кв.м. та 7,25 кв.м. і встановлюється паралельно північно-західній стінці цієї будівлі на відстані 3,56 м. від неї; демонтувати дверні блоки та закласти дверні прорізі в стіні, яка розділяє приміщення №1 та №4 і приміщення №5 та №7; виконати обладнання вхідної групи до виділених стороні ІІ приміщень; виконати переобладнання систем опалення, електропостачання, водопостачання, газопостачання із встановленням відповідних лічильників; виконати перепланування виділених приміщень у квартири з дотриманням вимог п.2.22-2.28 ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення». Виділені стороні І за варіантом №3 будівлі та споруди можуть бути виділені в окремий об'єкти нерухомого майна з реєстрацією під окремим реєстровим номером та присвоєнням окремої поштової адреси виділеним їй об'єднаним частинам земельних ділянок №25 та [ADDRESS] загальною площею 334 кв.м. Виділені стороні ІІ за варіантом №3 будівлі та споруди можуть бути виділені в окремі об'єкти нерухомого майна з реєстрацією під окремим реєстровим номером та присвоєнням окремої поштової адреси виділеним їй об'єднаним частинам земельних ділянок №25 та [ADDRESS] загальною площею 867 кв.м. Від сплати грошової компенсації у розмірі 10284 грн. позивач відмовилася, про що надала суду заяву. Приймаючи до уваги, що житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями [ADDRESS] в м.Ізмаїлі Одеської області є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, між сторонами відсутній шлюбний договір та будь-яка домовленість про розподіл майна, а також враховуючи, що відповідач безумовно визнав позовні вимоги, їх визнання не суперечить закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved