Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON], - про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.10.1997 р. являється власником ? частини жилого будинку [ADDRESS], що складається з двох кімнат, жилою площею 39,8 кв. м, у якій зареєстрована та постійно проживає разом з сином, [PERSON]. У спірній квартирі зареєстрований, але не проживає її колишній чоловік, [PERSON], з яким перебувала в шлюбі з 03.06.1988 р. до 23.10.2012 р.. Подружнє життя з відповідачем не склалося, він постійно створював конфлікти, застосовував рукоприкладство, погрожував фізичною розправою, що призвело до неприязних відносин, і стало підставою розірвання шлюбу. З 2012 р. в спірній квартирі відповідач не проживає без поважних причин, але з реєстраційного обліку не знявся, житлом не цікавиться, не несе витрат по утриманню квартири, місце перебування його невідоме, що підтверджується відповідними актами. Наявність реєстрації відповідача створює перешкоди у здійсненні нею права власності в частині користування житлом, обумовлює додаткові витрати по сплаті за житлово - комунальні послуги. Позивач просила у порядку усунення перешкод у здійсненні нею права власності, визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом зі зняттям з реєстраційного обліку. У судове засідання позивач та третя особа не з»явились, представник позивача на підставі довіреності, [PERSON], подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON], за місцем реєстрації не проживає, місце перебування його невідоме, судові документи та повістки - повідомлення повернуті поштою до суду з відмітками за закінченням встановленого терміну зберігання. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних даних і доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд установив, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.10.1997 р. позивач являється власником ? частини жилого будинку [ADDRESS], що складається з двох кімнат, жилою площею 39,8 кв. м, в якій зареєстрована та постійно проживає разом з сином, [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки про склад сім'ї від 16.03.2015 р. №191 КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району» у спірному жилому приміщенні з 22.12.1988 р. зареєстрований відповідач, [PERSON]- колишній чоловік позивача. Сімейне життя подружжя не склалося, рішенням Подільського районного суду м. Києва від 23.10.2012 р. шлюб між ними розірвано. Спірне жиле приміщення належить позивачу, в 2012 р. відповідач добровільно виселився, з того часу в помешканні не проживає без поважних причин, не цікавиться ним, не утримує, не оплачує житлово-комунальні послуги, з приводу вчинення будь-ким перешкод у проживанні до ЖЕД по обслуговуванню приватного сектору не звертався, але з реєстраційного обліку місця проживання не знявся. Саме цими обставинами позивач обґрунтовує позовні вимоги, але невірно зазначила підстави позову, зокрема, що передбачені ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України, оскільки спірні правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства: ст. ст. 317, 391, 405 ЦК України. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 317, 391 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Наявність реєстрації відповідача створює позивачу перешкоди у здійсненні нею права власності в частині користування житлом, обумовлює додаткові витрати за житлово - комунальні послуги. За таких обставин, ураховуючи, що відповідач відсутній у жилому приміщенні понад рік без поважних причин, суд вважає, що він втратив право на користування цим житлом. Наведені обставини підтверджені матеріалами справи, не спростовані відповідачем. Що стосується позовних вимог у частині зняття з реєстраційного обліку, то відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, у частині усунення перешкод у користуванні спірною квартирою шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування цим житлом у зв»язку з його відсутністю без поважних причин понад один рік. У разі набрання цим рішенням законної сили відповідач підлягає зняттю з реєстраційного обліку місця проживання на підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені витрати від сплати судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.. На підставі наведеного, ст. ст. 317, 391, 405 ЦК України,

Outcome: partial