Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Монастириського районного суду від 24.10.2008 року, з відповідача [PERSON] в її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] на суму 1500 грн. щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що шлюб між сторонами розірвано у жовтні 2008 року. Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 24.10.2008 року вирішено стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] в сумі 250 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що дитина [PERSON] перебуває на її утриманні, на даний час потребує більше коштів на її утримання, оскільки збільшуються потреби в навчанні та розвитку дитини, додаткового джерела доходу позивач не має, а тому, оскільки відповідач є приватним підприємцем, працездатною, здоровою особою, що надає йому можливість працювати та утримувати дитину, просить суд збільшити розмір стягуваних аліментів. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи. Від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої позов визнає частково і просить суд стягувати аліменти на утримання дитини у мінімальному розмірі, передбаченому законом для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали. \~\~\~\~ Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно\~ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дітей. Частина 1\~ст. 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони у даній справі є батьками неповнолітньої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ИД №096643, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області від 29.10.2001 року. На даний час [PERSON] проживає разом із позивачем, згідно довідки №457, виданої 01.03.2018 року Монастириською міською радою. Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 24.10.2008 року вирішено стягувати з з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] в сумі 250 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до положень ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи стан здоровя та матеріальне становище відповідача, стан здоровя та матеріальне становище дитини [PERSON]П, яка потребує матеріальної допомоги у збільшеному розмірі суд з врахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на момент винесення рішення, встановлених\~ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», а саме, прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2018 року Законом установлений на рівні 1860 грн., а також з врахуванням положеньст.\~180, ч. 2 ст.\~182 СК України, визначає аліменти в розмірі 930 грн. 00 коп. на дитину щомісячно, вважаючи, що такий їх розмір буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини. Крім того, встановлений розмір аліментів, який відповідач повинен сплачувати згідно рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 24.10.2008 року є меншим від мінімального розміру аліментів, визначеного законом, що не може забезпечити належного утримання та виховання дитини, а тому підлягає збільшенню. Стосовно вимоги позивача щодо стягнення аліментів у зміненому розмірі з дня звернення до суду, суд зазначає, що згідно розяснень, даних в п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», щодо визначення початку строку стягнення аліментів, слід враховувати, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки на момент звернення позивача до суду з даним позовом з відповідача стягуються аліменти за рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 24.10.2008 року, стягнення за яким може бути припинено після набуття цим рішенням законної сили, то така вимога позивача суперечить закону. Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Приписами ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, такі судові витрати стягуються з другої сторони. Отже, з відповідача\~[PERSON] слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved