Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач- [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] наполягаючи на стягненні з відповідача аліментних платежів на її користь на утримання повнолітнього сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку, щомісяця, на період навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що він досяг повноліття, на цей час навчається на денній формі в ДНЗ «Перевальський професійний гірничий ліцей» та потребує матеріальної допомоги, тому просить стягнути аліменти з відповідача. Позивач- [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач- [PERSON] в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, незважаючи на те, що своєчасно й належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутність до суду не надходило. Третя особа- [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутність /а.с. 15/. « 17» лютого 2014 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, відповідач [PERSON] у свідоцтві про народження серії [NUMBER], виданому 19 вересня 1995 року Алчевським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, на ім`я [PERSON], [INFO], зазначений батьком /а.с. 05/. Також вбачається, що [PERSON] досяг повноліття, але його вік є меншим за 23 роки. На підставі ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття /незалежно від форми навчання/, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до довідки № 11 від 13 січня 2014 року, [PERSON] навчається в ДНЗ «Перевальський професійний гірничий ліцей» на денній формі навчання /а.с. 08/. З довідки № 165 від січня 2014 року, виданої виконавчим комітетом Перевальської міської ради Луганської області вбачається, що [PERSON] перебуває на утриманні матері, [PERSON] /а.с. 07/. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що [PERSON] хоча досяг повноліття, проте продовжує навчання, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд приходить до висновку, що з відповідача можливо стягнути аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку, щомісяця на утримання повнолітнього сина до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Судові витрати суд покладає на відповідача. На підставі ст. 199 СК України,

Outcome: approved