Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] селищної ради про визнання недійсним сертифікату на право на земельну частку (пай) та про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування вимог посилається на те, що за життя її батько [PERSON] була членом селянської спілки «Іква» смт.Стара Синява Старосинявського району та при розпаюванні земель даної селянської спілки отримав право на земельну частку (пай). Проте, 12.10.1995 року\~[PERSON] помер, а спадщину після його\~ смерті прийняла позивач. При зверненні до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку йому\~ відмовлено у звязку з тим, що, сертифікат на право на земельну частку (пай), що виданий на імя [PERSON] виданий після його смерті 15.01.1999 року. Тому позивач просить визнати недійсним сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0180134 від 15.01.1999 року, виданий на імя [PERSON] на підставі рішення [PERSON] райдержадміністрації №815-р від 25.12.1998 року та визнати за нею, в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 12.10.1995 року, право на земельну частку (пай) розміром 3,28 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території [PERSON] селищної ради Старосинявського району Хмельницької області, відповідно до списку громадян членів коллективного сільськогосподарського підприємства прикладеного до Державного акту на право колективної власності на землю селянської спілки «Іква» смт.Стара Синява Старосинявського району серії ХМ №002 від 11.01.1996 року. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилась, проте подала суду заяву, відповідно до якої просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує повністю. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, відповідно до змісту якої позовні вимоги визнає повністю, просить справу слухати у його відсутності. \~Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.10.1995 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ № 232093 від 23.07.2017 року, виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 72. Позивач [PERSON] є донькою спадкодавця [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії І-БВ №265795, видане повторно 06.12.1995 року [PERSON] райвідділом ЗАГС. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі №5/174-17 від 21.03.2017 року на імя [PERSON] згідно списку громадян, які мають право на отримання сертифікатів на право на земельну частку (пай) в [PERSON] районі Хмельницької області і прикладеного до нього Державного акту на право колективної власності на землю с/с «Іква» смт.Стара Синява, серії ХМ №002 від 11.01.1996 року видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0180134, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №888 від 18.01.1999 року. Згідно розпорядження [PERSON] райдержадміністрації №815-р від 25.12.1998 року розмір земельної частки (паю) становить 3,28 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Державний акт на право власності на землю взамін сертифіката не реєструвався. 11.01.1996 року на підставі рішення [PERSON] селищної ради народних депутатів від 02.06.1995 року №3 селянській спілці «Іква» смт.Стара Синява Старосинявського району видано державний акт на право колективної власності на землю серія ХМ002, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №1, що стверджується державним актом серія ХМ002 від 11.01.1996 року. Відповідно до витягу із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0180134 розміром 3,28 в умовно кадастрових гектарах селянської спілки «Іква», зареєстрований в даній книзі за № 888 від 18.01.1999 року, що також стверджується сертифікатів на право на земельну частку (пай) на серія ХМ № 0180134 від 15.01.1999 року. У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963 року, що діяв на час відкриття спадщини), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. \~Відповідно до ст.549 ЦК УРСР від 18.07.1963 р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Так, судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла його донька [PERSON], яка проживала разом із спадкодавцем за адресою смт.Стара Синява, вул.Щорсв, 57, шляхом вступу в управління спадковим майном, що стверджується довідкою [PERSON] селищної ради Старосинявського району №312 від 26.01.2017 року. Після смерті батька [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки сертифікат про правон на земельну частку (пай) видано після смерті спадкодавця [PERSON], що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.03.2017 року №288/02-31/2017 року та копією спадкової справи, відкритої за заявою позивача [PERSON] №31-2017 від 16.02.2017року. Відповідно до вимог ст.ст. 22, 23 ЗК України 1991 року, який діяв на час смерті [PERSON] та відкриття спадщини, право власності\~ на\~ землю виникає після\~ встановлення\~ землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в\~ натурі\~ (на\~ місцевості) та одержання документа, що посвідчує це право. Право власності\~ або\~ право\~ постійного\~ користування\~ землею посвідчується державними\~ актами,\~ які\~ видаються\~ і\~ реєструються сільськими,\~ селищними,\~ міськими,\~ районними\~\~ Радами\~\~\~ народних депутатів. Судом встановлено, що на імя [PERSON] 15.01.1999 року видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХМ № 0180134, тобто після його смерті 12.10.1995 року. Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08 серпня 1995 року у разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування. Згідно з п.17\~Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно\~ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Як розяснив Пленуму Верховного Суду України в п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~член колективного сільськогосподарського підприємства,\~включений до списку,\~що додається до\~державного\~акта\~на право\~колективної\~власності на землю,\~набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі\~цього\~акта,\~і\~в\~разі\~його\~смерті успадкування права на земельний пай\~здійснюється\~за\~нормами ЦК\~ України у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] був включений до списку громадян членів коллективного сільськогосподарського підприємства прикладеного до Державного акту на право колективної власності на землю селянської спілки «Іква» смт.Стара Синява Старосинявського району серії ХМ №002 від 11.01.1996 року, відповідно до якого землю передано у колективну власність селянській спілці на підставі рішення [PERSON] селищної ради №3 від 02.06.1995 року, тобто за життя спадкодавця [PERSON], однак не отримав сертифікат серії ХМ № 0180134 на право земельну частку (пай) розміром 3,28 в умовно кадастрових гектарах, тому набув право на земельну частку (пай), яке може бути успадковано спадкоємцями після його смерті. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна\~ особа\~ має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. За таких обставин, аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0180134 від 15.01.1999 року, який виданий після сметі [PERSON], слід визнати недійсним, а також враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги, що відповідно до вимог діючого законодавства позивач має право на спадкування за коном на майно, яке належало спадкодавцю, в установленому законом порядку спадщину прийняла, іншого порядку визнати за нею право на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, суд приходить до висновку що права позивача підлягають до захисту шляхом визнання за ним права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved