Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення особи права користування житловим приміщенням шляхом зняття з реєстрації місця проживання до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що вона - [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.11.2005 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вказує, за вказаною адресою зареєстрований її внук - [PERSON]. При цьому, позивач стверджує, що відповідач [PERSON] у належній позивачці квартирі зареєстрований, однак не проживає близько 18-ти місяців. Також, факт не проживання відповідача у належній позивачці квартирі підтверджується актом комісії ОСББ «Гайдара» від 07.01.2019 року. Зазначає, що всі обов'язки по утриманню квартири та оплаті комунальних послуг лягають на неї, відповідач жодних витрат по утриманню квартири не несе. При цьому, позивач внаслідок реєстрації відповідача у належній їй квартирі не має можливості оформити субсидію, що й змушує її звернутись до суду. На основі викладеного, позивач просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак до початку розгляду судом справи від її представника надійшла заява, згідно якої просить справу розглянути у відсутність позивачки, позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо винесення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду даної справи в суді в передбаченому законом порядку, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується Витягом №152586412 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.01.2019 року (а.с.21-22). Згідно довідки ОСББ «Гайдара 1Б» від 08.01.2019 року за №140 (а.с.10) у квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], [INFO]. Відповідно до акту ОСББ «Гайдара 1Б» від 07.01.2019 року за №138 (а.с.11) [PERSON], [INFO], у квартирі [ADDRESS] не проживає з 01.09.2010 року. Згідно зі ст.71 ЖК Української PCP, жиле приміщення за наймачем або членами його сім'ї зберігається протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК Української PCP встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно змісту ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч.1 ст.321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст.391 ЦК України - власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, відповідно до зазначених вимог Закону відповідач є особою, яка втратила право на користування спірним житлом. За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, а саме слід визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом.

Outcome: approved