Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлого [INFO]. У підтвердження своїх вимог позивачка посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Позивачка, як спадкоємець, звернулася з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса від 28.03.2015 року їй було відмовлено у зв'язку з тим, що право власності на квартиру не зареєстровано у встановленому законом порядку. Представник позивача у судовому засіданні приймав участь, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідач у судовому засіданні участі не приймав, про дату, час та місце розгляду справи був сповіщений у встановленому законом порядку, однак надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Крім цього, надав заперечення на позов, відповідно до яких наполягав на відмову позивачу у задоволені позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами виникли спадкові правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належала квартира [ADDRESS], на підставі свідоцтва [NUMBER] від 18.11.1997 року про право власності на квартиру, виданого Управлінням житлово - комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Позивачка, як дружина померлого, звернулася з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори від 28.03.2015 року їй було відмовлено у зв'язку з тим, що право власності на квартиру не зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою №449145.93.14 КП «БТІ» Одеської міської ради від 26.11.2014 року. З матеріалів спадкової справи, яка була досліджена у судовому засіданні, вбачається, що спадкоємцями до майна померлого, крім позивача, також є син - [PERSON] та донька - [PERSON], однак вони надали заяви про відмову у прийнятті спадщини на користь [PERSON] Отже, з матеріалів спадкової справи вбачається, що позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка, яка прийняла спадщину в установленому законом порядку, згідно ст. ст. 1268 та 1269 ЦК України, тому як проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також подала заяву у нотаріальну контору про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Право власності на спадкове майно, яке не було належним чином зареєстроване, не може бути підставою для відмови в позові, оскільки відповідно до інформаційного листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, вбачається, що право власності на нерухоме майно також виникає з дня вступу в законну силу рішення суду, яким визнано право власності на майно, а не з моменту державної реєстрації. Крім того, суд враховує, що в Постанові № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року в п. 5 вказано, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК). А в п. 6 цього ж Пленуму прописано, що «незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна». При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). З вищевказаних підстав суд не може погодитись з правовою позицією Одеською міської ради про те, що відсутність державної реєстрації є підставою для відмови в позові. Також в інформаційному листі Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» вказано, що слід звернути увагу на те, що з 01 січня 2013 року набирає чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів», яким частину третю статті 640 ЦК викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК виключено слова «та державної реєстрації». З цього часу не передбачено державної реєстрації правочину, якщо в договорі не передбачено інше, а право на нерухоме майно та його обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Таким чином, із зазначеної дати скасовується обов'язок здійснювати державну реєстрацію відповідного договору купівлі-продажу після його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають той з подружжя, який його пережив. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Одним з таких способів є визнання права, в тому числі і права власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved