Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу між нею і відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що протягом останнього року сімейне життя між ним поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Між ними склались неприязні відносини, вони втратили почуття любові один до одного, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Вважає, що їхній шлюб носить формальних характер, тому збереження сім`ї і подальше спільне проживання є неможливим. Також, просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до їх повноліття, оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про причини неявки та відзиву щодо позову суду не подав, тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 лютого 2011 року, про що свідчить свідоцтво про одруження [NUMBER], видане Миролюбівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 02. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітні діти: донька [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Миролюбівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, 25 липня 2011 року, актовий запис № 09 та [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Миролюбівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, 04 вересня 2013 року, актовий запис № 9. На даний час, між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття любові один до одного, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружніх відносин, у зв'язку з цим їхній шлюб носить формальний характер. Позивач надалі не бажає зберігати сім'ю і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечитиме інтересам одного з них. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Позивач [PERSON] зареєстрована та проживає [ADDRESS], разом із донькою [PERSON] та сином [PERSON], що стверджується довідкою виданою Миролюбівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області № 271 від 29 березня 2018 року. Згідно повідомлення КЗ ТРР «Тернопільське районне територіальне медичне об'єднання» № 513 від 12 червня 2018 року, КЗ ТРР «Тернопільське районне територіальне медичне об'єднання» відносно [PERSON], [INFO], жительки [ADDRESS], заведено історію розвитку дитини. [PERSON] періодично проходить медичні огляди у сімейного лікаря КЗ ТРР «Тернопільське районне територіальне медичне об'єднання». Станом на 19.07.2017 року (останній огляд пацієнта) дитина - здорова. Відносно [PERSON], 20.08.2013 року, жителя [ADDRESS], заведено історію розвитку дитини. [PERSON], періодично проходить медичні огляди у сімейного лікаря КЗ ТРР «Тернопільське районне територіальне медичне об'єднання». Станом на 18.01.2018 року (останній огляд пацієнта) у дитини встановлено діагноз - реконвалесцентний ГРВІ. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно ст.181 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить як інтересам сторін, так і інтересам неповнолітніх дітей. Відповідач [PERSON], будучи здоровим і працездатним, не виконує своїх батьківських обов'язків по утриманню дітей, тому враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дітей та платника аліментів, виходячи з рівності обов'язку батьків щодо утримання дітей, суд вважає, що в даному випадку мають місце порушення прав неповнолітніх дітей, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/2 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 (п'ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. На підставі наведеного,

Outcome: approved