Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.08.2001 року по 08.12.2011 року. Від даного шлюбу мають повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка навчається у вищому начальному закладі «Одеський державний університет внутрішніх справ», на денній формі навчання, стипендію не отримує, на повному державному забезпеченні не перебуває. Термін навчання триватиме чотири роки. До досягнення донькою повноліття відповідач сплачував на користь позивача аліменти на утримання доньки у розмірі ј частки від усіх його видів доходів. Крім призначеної суми аліментів жодним чином матеріально доньці не допомагав. На даний час відповідач відмовляється надалі матеріально допомагати доньці. Позивач самостійно забезпечити всі матеріальні потреби доньки не має можливості. На вихованні позивача, крім доньки, ще молодший син від іншого шлюбу - [PERSON] , [INFO] . Відповідач працює у «Північному навчальному центрі №90», також отримує пенсію як військовий пенсіонер. Позивач вважає, що відповідач має змогу виплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі ј частини від всіх видів його заробітку, щомісячно. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі ј частини від всіх видів його заробітку (доходу), з моменту звернення з цим позовом до суду та до часу закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.06.2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов, просила його задовольнити. В останнє судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про відкладення розгляду справи за сімейними обставинами, доказів поважності причини своєї неявки не надала. З врахуванням того, що позивач надала пояснення за позовом, за її участі досліджувалися матеріали справи, суд вважає її неявку такою, що не перешкоджає розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Зазначив, що він не відмовляється від надання допомоги доньці у зв`язку з навчанням, тому необхідності у стягнення аліментів у примусовому порядку не має. Просив врахувати, що донька під час навчання перебуває на державному забезпеченні та він добровільно, особисто доньці надає матеріальну допомогу у зв`язку з навчанням. Вважає, що підстав для стягнення аліментів на користь позивача не має. В останнє судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про закінчення розгляду справи у його відсутність, проти позовних вимог заперечував. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, так як вона навчається у вищому начальному закладі «Одеський державний університет внутрішніх справ» на державному забезпеченні, батько надає їй особисто матеріальну допомогу у зв`язку з навчанням, тому необхідності у стягненні аліментів за рішенням суду не має. Мати також надає їй матеріальну допомогу, оскільки за законом батьки обоє мають зобов`язання щодо утримання доньки у зв`язку з навчанням. Зазначила також, що вона хоча і має реєстрацію місця проживання разом з батьком, але фактично у вільний від навчання час мешкає разом з матір`ю. В останнє судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.08.2001 року, згідно актового запису про одруження № 479 , складеного 11.08.2001 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона. Згідно актового запису про народження №164, зробленого 25.04.2002 року Суворовським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно актового запису про розірвання шлюбу №55, зробленого 08.12.2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, між сторонами шлюб розірвано. Згідно актового запису про народження №624, зробленого 03.07.2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки №24/31-25 від 27.03.2020 року, виданої ДУ «Херсонський слідчий ізолятор», [PERSON] працює з 10.05.1995 року в слідчому ізоляторі на посаді молодшого інспектора І категорії та отримує грошове забезпечення. Згідно довідки №14-20 від 08.04.2020 року, [PERSON] разом з сином [PERSON] та донькою [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Донька [PERSON] за вказаною адресою проживає без реєстрації. Відповідно до довідки №366, виданої 14.09.2020 року Одеським державним університетом внутрішніх справ, [PERSON] з 15.08.2019 року зарахована на денну форму навчання до Одеського державного університету внутрішніх справ, IV рівня акредитації, для здобуття освітнього ступеня «бакалавра», за спеціальністю «Правоохоронна діяльність», та є курсантом 2-го курсу Херсонського факультету. Термін навчання 3 роки. Орієнтовний термін закінчення навчання 30.06.2022 року. Відповідно до чинного законодавства курсанти вищих навчальних закладів МВС України перебувають на державному забезпеченні, передбаченому для курсантів (військовослужбовців) в період навчання (проходження служби). На повному державному забезпечення згідно Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» курсанти не перебувають. Відповідно до довідки Одеського державного університету внутрішніх справ від 24.09.2020 року №337, вбачається, що курсанту [PERSON] з вересня 2019 року по вересень 2020 року нараховано грошове забезпечення. Згідно листа №21/1-11 від 03.02.2021 року, виданої Північним навчальним центром №90, [PERSON] за період 01.01.2019 року по 01.02.2021 року працює у зазначеній установі та отримує заробітну плату. Відповідно до відповіді ГУПФ України в Херсонській області від 21.01.2021 року, [PERSON] отримує пенсію за вислугу років. Згідно ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до статті 181 СК України. Відповідно до ст.ст.199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином та з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина. Таким чином, із норм Сімейного кодексу України вбачається, що утримання дітей, надання їм необхідного матеріального забезпечення, в тому числі, і повнолітніх у період їх навчання у навчальному закладі покладається на обох батьків та не може бути покладено на одного з них. Разом з тим, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України з обов`язковим дотриманням норм чинного законодавства. Так, при розгляді вказаної справи суд враховує, що згідно норм ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.198 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до п. 20 роз`ясень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, судом встановлено, що позивач не надала суду належних та допустимих доказів того, що повнолітня донька перебуває повністю на її матеріальному забезпеченні та відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Згідно зі ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відтак у разі відмови батьків від утримання повнолітньої дитини в період навчання, стягнення з них аліментів проводиться в судовому порядку. Позов до суду в такому випадку може подати як самі дочка або син, так і той з батьків, з ким проживає дочка або син. Відповідно до ч.1 ст.34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Відповідно до ч.1 ст.242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Виходячи із системного аналізу зазначених норм сімейного та цивільного законодавства, суд приходить до висновку, що право на пред`явлення позову про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, має як той з батьків, з ким проживає дитина, так і сама повнолітня дитина, проте аліменти, у разі задоволення позову стягуються на користь повнолітньої дитини, а не на користь того з батьків, хто звернувся до суду з позовом, оскільки у такому випадку батьки уже не є законними представниками повнолітніх дітей, які мають повну цивільну дієздатність. У зв`язку з тим, що третя особа, в інтересах якої заявлено позов, спростувала доводи позивача щодо відмови відповідача у наданні її матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням та підтвердила факт надання такої допомоги батьком в добровільному порядку особисто її, суд не вбачає підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом, свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ураховуючи наведене та те, що позивачем не доведено існування всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі статті 199 СК України, що є її процесуальним обов`язком, не надала будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про ухилення відповідача у наданні доньці матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, а тому у задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити .

Outcome: dismissed