Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Новікова 23а» про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є наймачем житлового приміщення, яке не приватизоване та розташоване за адресою: [ADDRESS] . У вищезазначеній квартирі разом з нею зареєстровані: відповідач [PERSON] її син, [PERSON] дочка, [PERSON] чоловік, [PERSON] онук.\~ Відповідач [PERSON] в зазначеній квартирі не проживає з 2005 року. Наявність реєстрації відповідача у квартирі порушує права та інтереси позивача, як наймача квартири, оскільки створює перешкоди у здійсненні нею права користування вказаною квартирою. В зв`язку з чим, із урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] ,\~ таким, що втратив\~ право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. 01.11.2019 року судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з 1995 року вона проживає в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Її син дружив з [PERSON] . У 2005 році [PERSON] зник. Його розшукували, проте [PERSON] сина так і не знайшла. Їй достовірно відомо, що [PERSON] виїхав з квартири за власним бажанням.\~\~\~ Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] в травні 2005 року виїхав з м. Сєвєродонецьк Луганської області до Російської Федерації в м. Москва. Після того часу ніяких відомостей про його місце перебування не має. Батьки розшукували сина, але відомостей про нього не було. [PERSON] добровільно поїхав до м. Москва Російської Федерації. Треті особи до судового засідання не з`явилися, до початку розгляду справи до суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Частиною 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В силу положень ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. В судовому засіданні встановлено, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , не приватизована. Відповідно до копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 18.03.2019 року №6572, виданої відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради Луганської області, за адресою: [ADDRESS] , станом на 18.03.2019 року зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .\~\~\~\~ Згідно з копією акту про обстеження житлових умов від 19.03.2019 року,\~ затвердженого головою правління ОСББ «Новікова, 23а», [PERSON] , [INFO] зареєстрований, але фактично не проживає з 2005 року за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з позовної заяви, відповідач [PERSON] не проживає у вищевказаній квартирі з 2005 року, оскільки добровільно виїхав до іншого місця проживання за межі території України до м. Москва Російської Федерації. Зазначена обставина підтверджується показаннями свідків, які повідомили про останнє відоме місце перебування відповідача. Частиною 2 статті 107 ЖК України передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Застосовуючи вказану норму матеріального права, суд враховує роз`яснення надані Пленумом Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року. Зокрема, в тій частині, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Оскільки відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації понад шість місяців і перебуває за межами території України, то, відповідно, він втратив право користуватися спірною квартирою. Таким чином, реєстрація відповідача за адресою: [ADDRESS] , наймачем якої є позивач, створює перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження житловим приміщенням, оскільки вона змушена сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідач не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад шість місяців і не приймає участі в витратах по утриманню і оплаті комунальних послуг житлового приміщення, а отже втратив інтерес до вказаного житлового приміщення. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 768,40 грн., у зв`язку із документальним їх підтвердженням.

Outcome: approved