Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] сільської ради Семенівського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, мотивуючи його тим, що 01 вересня 1995 року в с. Мирони Семенівського району Полтавської області помер її батько [PERSON], а її мати [PERSON] померла 01.11.1998р. Після смерті матері залишилась спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку № 61 з надвірними будівлями, що розташований по вул. Жовтнева в с. Мирони Семенівського району Полтавської області. Спадщину після смерті матері залишилася неприйнятою та неоформленою. Окрім позивача інших спадкоємців немає. Позивач звернулася до Семенівської державної нотаріальної контори для оформлення права власності на спадкове майно, проте у оформленні права на спадщину позивачу було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, які підтверджують право власності спадкодавця. Провести державну реєстрацію права власності на успадковане майно на даний час не є можливим в звязку із смертю власника (спадкодавця). Позивач просила суд визнати за нею право власності, в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] померлої 01.11.1998р., на житловий будинок з надвірними будівлями № 61 по вул. Жовтнева в с. Мирони Семенівського району Полтавської області. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON], що дє на підставі доручення, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, прохали визнати за [PERSON] право власності на успадкований житловий будинок, оскільки правовстановлюючі документи на даний будинок відсутні. У судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради Семенівського району Полтавської області, не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду направив заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечував, позов визнав. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом розяснено відповідачу наслідки визнання позову згідно ст.174 ЦПК України. Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх в своїй сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 104389 (а.с. 7) [PERSON] померла 01.11.1998р. в с. Мирони Семенівського району Полтавської області. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії ЯЦ №047264 (а.с. 6) [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку № 61 з надвірними будівлями, що розташований по вул. Жовтнева в с. Мирони Семенівського району Полтавської області. Позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном та почала користуватися зазначеним житловим будинком і сплачувати рахунки за електроенергію (а.с. 32-48) Окрім позивача інших спадкоємців, які б прийняли спадщину немає. 24.04.2015р. позивач звернулася до Семенівської державної нотаріальної контори для оформлення права власності на спадкове майно, проте у оформленні права на спадщину позивачу було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, які підтверджують право власності спадкодавця. Провести державну реєстрацію права власності на успадковане майно на даний час не є можливим в звязку із смертю власника (спадкодавця). Відповідно до довідки № 107 від 27.03.2015р., виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Семенівського району Полтавської області вказано, що власником житлового будинку № 61 з надвірними будівлями, що розташований по вул. Жовтнева в с. Мирони Семенівського району Полтавської області була [PERSON], яка померла 01.11.1998р. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положення ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та положення ч.1 ст.11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК Української РСР (діючий на момент смерті [PERSON] Я.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Незаконність набуття права власності судом не встановлена. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судові витрати слід покласти на позивача згідно заяви.

Outcome: approved