Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 24.09.2018 року вона є власником квартири, розташованої за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, б. 34, кв. 8, яку придбала у [PERSON]. У вищезазначеній квартирі залишилася зареєстрована відповідач [PERSON], яка не є членом її сімї і її родичом. Відповідач в зазначеній квартирі не проживає та до теперішнього часу не виконала свої зобовязання щодо зняття з реєстраційного обліку. Наявність реєстрації відповідача у квартирі порушує її права та інтереси, як власника квартири, оскільки створює перешкоди у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном. Позивач вважає, що оскільки відповідач вже не власник вказаної квартири, тому втратила право користування нею, у звязку з тим, що воно є похідним від права власності. Просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, б. 34, кв. 8. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час і місце судового засідання справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористалася. 28.11.2018 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Частиною 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з правовою позицією Постанови Верховного суду України від 16.01.2012 року по справі №6-57цс11 за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. В судовому засіданні встановлено, що квартира, розташована за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, б. 34, кв. 8, належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири серії ННК №736105, посвідченого 24.09.2018 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області [PERSON], в реєстрі №3396, а також копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.09.2018 року №138804961. Згідно з копією довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради Луганської області, від 01.10.2018 року №34027 станом на 01.10.2018 року у квартирі за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, б. 34, кв. 8, зареєстрована [PERSON]. Оскільки відповідач [PERSON] перестала бути власником спірної квартири, то, відповідно, вона втратила право користування цією квартирою. Таким чином, реєстрація відповідача у квартирі за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, б. 34, кв. 8, яка належить [PERSON] на праві приватної власності, створює перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 704 грн. 80 коп., у звязку з їх документальним підтвердженням.

Outcome: approved