Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просить суд усунути перешкоди в реалізації його права, власності на житловий будинок № 21 по вулиці 3-я Станційна в місті Одеса, а саме: заборонити [PERSON] користуватися загальним входом до домоволодіння, а також житловими приміщеннями будинку № 21 по вулиці 3-я Станційна в місті Одеса; заборонити [PERSON] проводити заміну замків на калитці загального входу до даного домоволодіння та на вхідній двері у житловий будинок, посилаючись на таке. Позивач зареєстрована у [INFO], який належить їй на підставі договору купівлі-продажу. Відповідач [PERSON] є рідним сином [PERSON], в даному будинку не зареєстрований, має власне окреме житло у вигляді 2-кімнатної квартири в новозбудованому житловому комплексі «Сьоме небо». На подвір'ї позивача домоволодіння мається окремо розташоване допоміжне приміщення, в якому син розмістив майстерню, де зберігаються будівельні матеріали та обладнання для виготовлення меблів. Це приміщення має окремий вихід на вулицю та двері з замком. Під час облаштування приміщення майстерні вони з сином умовилися, що він буде, за потребою, користуватися майстернею та окремим виходом з подвір'я на вулицю. Проте, в останній час [PERSON], у відсутність позивача та без її дозволу, став користуватися житловим будинком, декілька разів залишав вхідні двері у будинок відкритими, при цьому зняв та забрав замки з калитки загального входу до домоволодіння, а також з вхідної двері будинку, бажаючи їх замінити, та, відвідуючи будинок, коли позивач знаходилась вдома, провокував скандали. З цього приводу позивач двічі зверталася до відділку поліції, з [PERSON] була проведена профілактична бесіда з розясненням наслідків порушення ним прав позивача. На даний час відповідач знову перешкоджає позивачу у користуванні будинком, та, незважаючи на її заборону, зі скандалами проходить до будинку та розміщується у кімнатах. Позивач є пенсіонеркою, окрім пенсії доходів не має, при цьому не просить матеріальної або фізичної допомоги їй у домогосподарстві, але син відвідує будинок не з метою надати їй будь-яку допомогу, а навпаки, постійно вчиняє сварки та конфліктні ситуації. За таких обставин, позивач вимушена звертатися до суду за захистом свого права власності та просити: усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом заборони відповідачеві вчинення ним певних дій. Відповідач заперечував проти позову, вказавши, що існує ухвала суду про визнання мирової угоди між сторонами, за якою він може користуватися домоволодінням. Представник позивача зазначив, що ця обставина не має правового значення, оскільки мирова угоди не була реалізована і право власності в частинах на домоволодіння не зареєстроване. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторони, представлених нею письмових доказів. 26 липня 2000 року [PERSON] придбала житловий будинок під №21 по вулиці 3-й Станційній в м. Одесі, загальною площею 64,4 кв. м., житловою площею 44,1 кв. м., який складається з камяної будівлі під літ. «А», до складу якої входить: веранда 1-1, жилі кімнати 1-2, 1-3, 1-4, кухня 1-5, санвузол 1-6, та надвірних споруд «Б» - літньої кухні, «В» - сараю, «Г» - гаражу, «Е» - душу вбиральні, «Ж» - навісу, №1-3, 5 загородження, 1, 2 замощення, 3 теплиці, що розташовані на земельній ділянці розміром 613 кв. м., про що свідчить договір купівлі-продажу від 26 липня 2000 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2110. Право власності було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 23 серпня 2000 року за №21162 стор. 257 кн. 206. Згідно листа Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 15 серпня 2016 року за №38/1-12572-ЖЕО, вбачається, що Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області було проведено із сином [PERSON] [PERSON] [PERSON] профілактичну бесіду про неприпустимість порушення громадського порядку та діючого законодавства України. В Малиновському районному суді перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про розподіл сумісного майна. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одси від 28 листопада 2013 року визнано письмово викладену і оформлену мирову угоду, укладену 28 листопада 2013 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про розподіл сумісного майна відповідно до умов якої зокрема: 1. Предметом поділу є майно, яке належить Сторонам на праві спільної часткової власності і щодо поділу якого виник спір, а саме: 1.1. жилий будинок № 21 по вул. 3-й Станційній в м. Одесі з надвірними будівлями та спорудами, який належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частках по 1/2 частині кожному; 1.2. квартира [ADDRESS], яка належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частках по 1/2 частині кожному; 1.3. квартира [ADDRESS], яка належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частині кожному; 1.4. металевий гараж № 139 по вул. Терешкової, 37 в м. Одесі, який належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частках по 1/2 частині кожному; 1.5. камяний гараж № 66 на автостоянці № 45 по вул. Складській в м. Одесі, який належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частках - по 1/2 частині кожному. 2. Сторони домовились на перерозподіл зазначеного в п. 1 цієї мирової угоди майна, внаслідок якого: 2.1. [PERSON]: 2.1.1. відмовляється від права власності на належну їй 1/2 частину квартири [ADDRESS] на користь [PERSON], а останній приймає у власність зазначене майно; 2.1.2. відмовляється від права власності на належну їй 1/3 частину квартири [ADDRESS] на користь [PERSON], а останній приймає у власність зазначене майно; 2.1.3.відмовляється від права власності на належну їй 1/2 частину металевого гаражу № 139 по вул. Терешкової, 37 в м. Одесі на користь [PERSON], а останній приймає у власність зазначене майно; 2.1.4. відмовляється від права власності на належну їй 1/2 частину камяного гаражу № 66 на автостоянці № 45 по вул. Складській в м. Одесі на користь [PERSON], а останній приймає у власність зазначене майно. 2.2. [PERSON]: 2.2.1. відмовляється від права власності на належну йому 1/2 частину жилого будинку № 21 по вул. 3-й Станційній в м. Одесі з надвірними будівлями та спорудами на користь [PERSON] та [PERSON], в рівних частках кожному по 1/4 частині, а останні приймають у власність зазначене майно; 2.2.2. відмовляється від права власності на належну йому 1/2 частину металевого гаражу № 139 по вул. Терешкової, 37 в м. Одесі на користь [PERSON], а останній приймає у власність зазначене майно; 2.2.3.відмовляється від права власності на належну йому 1/2 частину камяного гаражу № 66 на автостоянці № 45 по вул. Складській в м. Одесі на користь [PERSON], а останній приймає у власність зазначене майно. 2.3. [PERSON] відмовляється від права власності на належну йому 1/3 частину квартири [ADDRESS] на користь [PERSON], а останній приймає у власність зазначене майно. 3. В результаті розподілу зазначеного в п. 1 цієї мирової угоди майна: 3.1. у особистій приватній власності [PERSON] залишається 3/4 частини жилого будинку № 21 по вул. 3-й Станційній в м. Одесі з надвірними будівлями та спорудами; 3.2. у особистій приватній власності [PERSON] залишається квартира [ADDRESS]; 3.3. у особистій приватній власності [PERSON] залишається: 3.3.1. 1/4 частина жилого будинку № 21 по вул. 3-й Станційній в м. Одесі з надвірними будівлями та спорудами; 3.3.2. камяний гараж № 66 на автостоянці № 45 по вул. Складській в м. Одесі; 3.4. у особистій приватній власності [PERSON] залишається: 3.4.1. квартира [ADDRESS]; 3.4.2. металевий гараж № 139 по вул. Терешкової, 37 в м. Одесі. 4. На протязі одного місяця з моменту набрання чинності ухвалою суду про визнання умов цієї мирової угоди: 4.1. [PERSON] зобовязується звільнити від особистих речей квартиру [ADDRESS] та передати квартиру, ключі від неї, правовстановлюючі та інші документи щодо квартири в розпорядження [PERSON]; 4.2. [PERSON] зобов'язується звільнити від особистих речей: 4.2.1. жилий будинок № 21 по вул. 3-й Станційній в м. Одесі з надвірними будівлями та спорудами та передати будинок, ключі від нього, правовстановлюючі та інші документи щодо будинку в розпорядження [PERSON] та [PERSON]; 4.2.2. камяний гараж № 66 на автостоянці № 45 по вул. Складській в м. Одесі та передати гараж, ключі від нього, документи щодо гаражу в розпорядження [PERSON]. 5. На протязі одного місяця з моменту набрання чинності ухвалою суду про визнання умов цієї мирової угоди [PERSON] та [PERSON] зобовязуються звернутися до територіальних органів Державної міграційної служби України з заявою про зняття їх з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. 6. Кожна з Сторін зобовязується сприяти іншій Стороні у реєстрації права власності на майно, яке виникло на підставі цієї мирової угоди, подавати в разі потреби до відповідних компетентних органів необхідні для реєстрації права власності заяви та інші документи, які знаходяться в її розпорядженні. 7. [PERSON] несе усі витрати щодо оплати комунальних послуг за утримання жилого будинку № 21 по вул. 3-й Станційній в м. Одесі з надвірними будівлями та спорудами до моменту передання будинку в розпорядження [PERSON] та [PERSON]. 8. [PERSON] несе усі витрати щодо оплати за камяний гараж № 66 на автостоянці № 45 по вул. Складській в м. Одесі до моменту передання гаражу в розпорядження [PERSON]. 9. [PERSON] несе усі витрати щодо оплати комунальних послуг за утримання квартири [ADDRESS] до моменту передання квартири в розпорядження [PERSON]. 10. Сторона, у власність якої за умовами цієї мирової угоди передано певне майно, приймає на себе обовязок щодо реєстрації права власності на таке майно. 11. До моменту реєстрації права власності на передане у власність кожної Сторони майно, усі витрати по утриманню майна, ризики, повязані з користуванням майном, несе Сторона у розпорядженні якої фактично знаходиться майно. 12. Врегулюванням спірних питань шляхом підписання цієї мирової угоди сторони заявляють про відсутність в них неврегульованих претензій або вимог майнового або немайнового характеру. 13. Сторони згодні з викладеними вище умовами Мирової угоди. 14. Сторони заявляють, що ані в процесі укладення даної Мирової угоди, ані в процесі виконання її умов не порушуються права будь-якої з сторін або будь-яких інших осіб. 15. Мирова угода укладена у пяти примірниках: по одному для сторін та для суду. Провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про розподіл сумісного майна закрито. Розяснено учасникам цивільного процесу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Ухвала суду про визнання мирової угоди набрала законної сили, не була оскаржена. Мирова угода не визнана недійсною. Таким чином у суду відсутні підстави своїм рішенням усунути [PERSON] від права користування 1/4 частиною жилого будинку № 21 по вул. 3-й Станційній в м. Одесі з надвірними будівлями та спорудами, оскільки це право визнано судовим рішенням, а тому у вимогах позивача про заборону [PERSON] користуватися загальним входом до домоволодіння, а також житловими приміщеннями будинку № 21 по вулиці 3-я Станційна в місті Одеса слід відмовити. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов частково обґрунтованим, заборонивши [PERSON] без згоди [PERSON] проводити заміну замків на хвіртці загального входу до домоволодіння та на вхідні двері у житловий будинок, оскільки користування спільним майном має здійснюватися з урахуванням прав та інтересів інших співвласників. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: partial