Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 29 квітня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 40. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Зазначила, що з лютого 2019 року разом з відповідачем не проживають, спільного господарства не ведуть, кожен має своє окреме життя. За цей час вони стали сторонніми людьми, наміру зберегти шлюб вона не має, вважає, що сім`я носить формальний характер, оскільки вона фактично створила нову сім`ю, а тому збереження сім`ї з відповідачем неможливо, а примирення недоцільно. Належним чином повідомлені сторони в підготовче судове засідання не з`явилися. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити /а.с.5/. Відповідач відзиву на позов не подав, але надав заяву про розгляд справи без його участі, та визнання позовних вимог /а.с.41/. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу технічними засобами відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 29.04.2005 перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом РАЦС Широківського РУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 40 /а.с.6/. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Згідно з положеннями ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей у сторін немає, питання утримання дітей у цьому позові не вирішується, майновий спір у справі не заявлено, шлюбні стосунки подружжя не підтримує з лютого 2019 року, спільно господарство не веде. За таких обставин суд вважає, що продовження шлюбних стосунків порушує права сторін, та наперед усім - позивача. Разом з тим, згідно з положеннями ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Суд враховує, що відповідач позовні вимоги визнав, про що надав письмову заяву. Відповідно до ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, позовні вимоги задовольняються. За приписами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у разі визнання позову відповідачем. Отже, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити їй прізвище, набуте у шлюбі, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд враховує, що позивач не просить стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір. Водночас, оскільки нормою ч.1 ст.142 ЦПК України передбачено серед іншого, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved