Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п`яти від 29.08.1963 року. На момент смерті [PERSON] , мати позивача [PERSON] була зареєстрована та проживав у вищевказаному будинку, тому фактично прийняла спадщину. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме на вищевказаний будинок. Позивач з метою прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Авдіївського міського нотаріального округу, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав. У зв`язку з вищевикладеним позивач вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно: на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 77,7 кв.м., житлова площа 33,0 кв.м., з належними до нього господарським спорудами та будівлями в порядку спадкування за законом після її матері [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 08.12.2020 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 02.02.2021 року закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд у зазначеній справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та в якій позовні вимоги визнала повністю. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Авдіївським міським бюро ЗАГС Сталинської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30.12.1958 року, після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] », актовий запис № 257. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.08.1961 року, [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 228. Згідно свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Авдіївською міською радою м. Ясинувата Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.08.1981 року, після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] », актовий запис № 267. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.11.1959 року, [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 280. Згідно витягу з запису акта про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 05.05.2015 року, [PERSON] присвоєно прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] » актовий запис № 311 від 25.10.1980 року складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області. Відповідно до\~договору про\~надання в\~безстрокове користування\~земельної ділянки\~для будівництва\~індивідуального житлового\~будинку на\~праві особистої\~власності,\~з кількістю\~кімнат від\~одної до\~п`яти включно\~від 29.08.1963\~року, посвідченого нотаріусом Ясинуватської державної нотаріальної контори 16.12.1963 року за реєстровим № 2519, на підставі рішення виконкому № 99 від 25.07.1963 року про відвід земельної ділянки для будівництва житлового будинку, [PERSON] відведено земельну ділянку на право безстрокове користування земельною ділянкою [ADDRESS] , загальною площею 476 кв.м. Згідно Технічного\~паспорту,\~виданого 21.10.2005\~року Бюро\~технічної інвентаризації\~м.\~Донецьк на\~ім`я [PERSON] \~вбачається,\~що загальна\~площа будинку\~становить 77,7\~кв.м,\~житлова площа\~будинку становить\~33,0\~кв.м,\~до складу\~домоволодіння за\~адресою [ADDRESS] \~входить: А1\~- житловий будинок, а- прибудова, Б- літня кухня, Е- сарай, Д- сарай, Г- душ, В- убиральня, Ж- сарай, №0 огородження. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 31.05.2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 221. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.09.2019 року, виданого Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 374. Згідно довідки № 07-29д/535 від 28.01.2020 року, виданої Центром надання адміністративних послуг Авдіївської міської ради, за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] була зареєстрована з 28.10.1977 року по 16.09.2019 року. \~Як вбачається\~зі спадкової\~справи №\~15/2020,\~заведеної приватним\~нотаріусом Авдіївського\~нотаріального округу\~Василенко В.А.\~після смерті\~ [PERSON] , померлої [INFO] , з заявою № 32 від 28.01.2020 року про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Авдіївського нотаріального округу, звернулась [PERSON] , та з заявою № 63 від 20.02.2020 року про відмову від спадщини до приватного нотаріуса Авдіївського нотаріального\~округу звернулась Ольшанська Л.І. Згідно заяви № 28 про прийняття спадщини від 28.01.2020 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Авдіївського нотаріального округу Василенко В.А., з приводу прийняття спадкового майна після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно заяви № 63 про прийняття спадщини від 20.02.2020 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Авдіївського нотаріального округу Василенко В.А., з приводу відмови від спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , на користь доньки спадкодавця [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Авдіївського нотаріального округу Василенко В.А. від 12.11.2020 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки відсутні відомості державної реєстрації права власності на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав. Згідно ст.\~1216\~ЦК\~України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст.\~1217\~ЦК\~України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.\~1222\~ЦК\~України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Стаття 1261\~ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст.1269\~ЦК\~України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Стаття 1261\~ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст.\~1268\~ч.5\~ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Суд звертає увагу, що [PERSON] була спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка [PERSON] , і фактично прийняла спадщину шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, оскільки вона проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем до дня його смерті за адресою: [ADDRESS] , тобто у спірному будинку. Крім того,\~судом встановлено,\~що [PERSON] будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері [PERSON] , прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] (сестра позивача) відмовилась від спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , на користь позивача [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.\~328\~ЦК\~України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 2\~ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч.ч. 3, 4\~ст.\~3\~Закону\~України\~від 1\~липня\~2004\~року\~«Про\~державну реєстрацію\~речових\~прав\~на нерухоме\~майно\~та\~їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації.\~Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 р. № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене\~наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5\~і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК\~та Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності\~Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 № 1035 «Про затвердження тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будинками, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт» - будівлі та споруди не є самочинно побудованими (побудовані до 1992 року). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Аналізуючи вищевказані норми закону, суд вважає, що позивач позбавлений можливості іншим шляхом захистити своє право власності на спадщину, до складу якої входить нерухоме майно, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню в порядку ст. 1216, ст. 1217, п.1 ч. 2, абз .2 ст.16 ЦК України, так як способами захисту цивільних прав та інтересів може бути шляхом визнання права. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved