Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду з позовом до [PERSON], третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідно договору купівлі- продажу квартири від 20 червня 2014 року вона є власником квартири [ADDRESS]. Вказану квартиру вона придбала у відповідача, який обіцяв виписатися з неї, але до цього часу це не зробив. Протягом всього цього часу вона не може розпорядитися належно своєю власністю, відповідач колишній власник квартири звільнив квартиру та не проживає в ній з червня 2014 року, забрав свої речі, але не виписався, в добровільному порядку знятися з реєстрації відмовляється. Просить суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 92-93 в будинку № 42 по вулиці Центральній в м. Марганець Дніпропетровської області. Зобовязати Головне управління міграційної служби у Дніпропетровській області зняти [PERSON] з реєстрації в квартирі [ADDRESS]. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений. Справа заслухана у відповідності з ч.1 ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно договору купівлі-продажу квартири від 20 червня 2014 року, позивач придбала у відповідача [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с. 5). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 6). [PERSON] зареєстрований у [INFO], відповідно домової книги (а.с.7-8). Із вказаної квартири відповідач не знявся з реєстрації. Згідно акту Марганецького МКП «Житлове господарство» від 19 серпня 2015 року, [PERSON] не проживає у [INFO] з червня 2014 року (а.с. 10). Протягом всього цього часу позивач не може розпорядитися належно своєю власністю, несе додаткові витрати за відповідача, який звільнив квартиру, забрав свої речі, але не знявся з реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині зобовязання Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області зняти з реєстрації в квартирі [ADDRESS] [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області є третьою особою, а не відповідачем, суд не може зобовязувати третіх осіб до вчинення будь-яких дій. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Outcome: partial