Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до суду до [PERSON] про стягнення боргу та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] суму боргу в розмірі 60 000 грн. відповідно до договору позики. Заявлені позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 25.11.2017 року між позивачем та відповідачем був укладений у простій письмовій формі договір позики, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 60 000 грн., а позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві суму грошових коштів (суму позики) 60 000 грн. до 01.11.2018 року. У зазначений термін відповідач борг не повернув, на пропозицію про добровільну сплату боргу, повідомив про відсутність грошових коштів. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.02.2019 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки про час, дату та місце судового розгляду. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, у зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, що не з`явилися, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Як вбачається з матеріалів справи, 25.11.2017 року між позивачем та відповідачем був укладений у простій письмовій формі договір позики, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 60 000 грн., а позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві суму грошових коштів (суму позики) 60 000 грн. до 01.11.2018 року. У зазначений термін відповідач борг не повернув, на пропозицію про добровільну сплату боргу, повідомив про відсутність грошових коштів. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлено договором. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У зазначений та обумовлений термін відповідачем [PERSON] грошові кошти не були повернені, що кореспондує право кредитора - позивача звернутися до суду за захистом своїх майнових прав, а саме з вимогою про стягнення з відповідача суму боргу з відповідними відсотками за прострочення виконання зобов`язання. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, дослідивши наявні матеріали справи,суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved