Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до місцевого суду з позовом, до [PERSON] виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кременчуці , треті особи : [PERSON] Держпраці у Полтавській області , [PERSON] Виконавчої дирекції Фонду у Полтавській області, про визнання дій щодо відмови у призначенні страхових виплат незаконними, та зобовязання вчинити певні дії. Посилалась на те, що 15.06.2015 року в результаті нещасного випадку, який стався на виробництві ДП Фірма « Укртатнафтасервіс» загинув її чоловік, [PERSON] В звязку з цим було проведено відповідне службове розслідування та складені [PERSON] № 1 про нещасний випадок ,повязаний з виробництвом Форма Н-1 від 02 липня 2015 року та [PERSON] проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 15.06.2015р Форма Н-5 від 02.07.2015 року. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23.09.2015 року встановлено факт проживання однією сімєю [PERSON] разом з [PERSON] з 01.01.2004р по час відкриття спадщини за адресою : м. Кременчук, вул. Баумана, 6. Дане рішення набрало законної сили. При зверненні в січні 2016 року до [PERSON] виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у м. Кременчуці з питання призначення та отримання страхових виплат у звязку з загибеллю чоловіка, [PERSON] було відмовлено з тих підстав, що в [PERSON] Н-1 від 02.07.2015 року про нещасний випадок вказано місце проживання загиблого [PERSON]: [ADDRESS], а відповідно до рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23.09.2015 року місце проживання [PERSON] вказано : м. Кременчук, вул. Баумана, буд. № 6. Просила визнати дії [PERSON] виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кременчуці у вигляді відмови № 68 від 15.01.2016 року у призначені страхових виплат у звязку з загибеллю чоловіка [PERSON] незаконними та зобовязати призначити їй страхове відшкодування. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обємі, просила їх задовольнити з підстав та обставин, які викладені в позовній заяві. Представники відповідача [PERSON] виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кременчуці [PERSON], [PERSON] позовні вимоги не визнали , просили суд відмовити у позовних вимогах [PERSON] В своїх запереченнях посилались на те, що необхідно привести [PERSON] форми Н-1 про нещасний випадок у відповідність до рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23.09.2015 року. Представники третіх осіб : [PERSON] Держпраці у Полтавській області , [PERSON] Виконавчої дирекції Фонду у Полтавській області в судове засідання не зявилися, але від них надійшли клопотання в яких вони просять суд розглянути справу у їх відсутність. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 червня 2015 року в результаті нещасного випадку, який стався на виробництві ДП Фірма « Укртатнафтасервіс» загинув [PERSON]. З приводу загибелі [PERSON] на підприємстві було проведено відповідне службове розслідування та складені [PERSON] № 1 про нещасний випадок по Формі Н-1 від 02.07.2015 року та [PERSON] проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 15 червня 2015 року в Дочірньому підприємстві Фірма « Укртатнафтасервіс» від 02 липня 2015 року. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23.09.2015 року ( справа № 524/ 5727/15-ц) встановлено факт проживання онією сімєю [PERSON] та [PERSON] з 01.012004р по час відкриття спадщини за адресою : м. Кременчук, вул. Баумана, 6. Листом від 15.01.2016р № 68 [PERSON] виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у м. Кременчуці позивачу [PERSON]М було відмовлено у призначенні страхових виплат у зв»язку з загибеллю [PERSON] з тих підстав, що в [PERSON] Н-1 від 02.07.2015р про нещасний випадок , повязаний з виробництвом вказано місце проживання [PERSON] [INFO], а відповідно рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23.09.2015р місце проживання [PERSON] вказано : м. Кременчук, вул. Баумана, буд.6. У відповідності до ст.ст. 3, 46 Конституції України , людина, її життя і здоровя, честь і гідність , недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Громадяни мають право на соціальний захист , що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Відповідно до ч. 1 п.2 ст. 16 Закону України « Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» застраховані особи мають право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом. [PERSON] являвся застрахованою особою ( що не заперечувалось представником відповідача [PERSON] ), а відповідно до ст. 1 Закону України 1105-ХІУ « Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», страховим випадком є нещасний випадок обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обовязків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров»ю або настала смерть, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення. Відповідно до ч.1 п. 3 ст. 41 Закону України « Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають дружина ( чоловік) або один із батьків померлого чи інший член сімї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку. Відповідно до ст. 45, 47 Закону України « Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» № 1105-ХІУ в редакції від 16.01.2016р та п.2.7, 2.8, 3.1, 5.3, 6.1.1 Порядку № 24 призначення, перерахування та проведення страхових виплат, передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у призначені страхових виплат. Страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або за рішенням суду. Підстави, з яких [PERSON] виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кременчуці відмовив [PERSON] у призначенні страхових виплат не передбачені вищевказаним законом. На думку позивача [PERSON] вона не може реалізувати свої соціальні гарантії встановлені ст. 46 Конституції України та ст. 16, 41 Закону України « Про загальнообовязкове державне соціальне страхування « № 1105-ХІУ і нею використані всі можливі заходи досудового врегулювання спору, а тому вимушена була звертатися до суду. Отже, для реалізації Конституційного права встановленого ст. 46 Конституції України щодо соціальних ( страхових) виплат і гарантій на випадок втрати працездатності ( нещасного випадку) , яке для працівників підприємстві реалізується через Закон № 1105-ХІУ, потрібен акт розслідування нещасного випадку, встановленої форми. [PERSON] був наданий до відповідного органу позивачем [PERSON] Відповідно до [PERSON] держпраці у Полтавській області від 17.02.2016 року за № 16-к142/03-115, вбачається, що відповідно до п.54 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою КМУ від 30.11. 2011 за № 1232 повторне ( додаткове) спеціальне розслідування проводиться тільки у разі надходження скарги або незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку. Враховуючи відсутність скарг або незгоди від роботодавця , робочого органу Фонду , представників профспілки, члена сімї потерпілого чи уповноваженої ними особи на висновки спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку , підстав для призначення проведення повторного ( додаткового) спеціального розслідування нещасного випадку, який стався 15.06.2015 р в ДП фірма « Укртатнафтасервіс» з [PERSON] не має. Згідно положень п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 р № 14 « Про судове рішення у цивільній справі» - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У звязку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі ( частина перша ст. 213 ЦПК України). Відповідно до ст. 8 Конституції України,звернення до суду для захисту Конституційних прав в свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Згідно до ст. 43 Закону України « Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» № 1105- ХІУ для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються : 1) акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та / або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть; 2) документи про необхідність подання додаткових видів допомоги . Позивачем [PERSON] було подано повний пакет документів для реалізації свого права щодо призначення та отримання страхових виплат у звязку з загибеллю чоловіка. Відповідно до ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином , зібрані по справі докази, в сукупності та їх належна оцінка дають підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] , оскільки суд вбачає порушення субєктивного права, що є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. На підставі викладеного та

Outcome: approved