Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 08 листопада 2003 року. Під час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилося двоє дітей [PERSON], 22.02.2008 рок народження та [PERSON], 08 лютого 2013 року. Фактичні шлюбні відносини між нею та відповідачем розірвані з лютого 2013 року. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин стала розбіжність у поглядах на сімейне життя, його планування. Позивач стверджує, що збереження шлюбу на теперішній момент є неможливим та не відповідатиме її інтересам. Поновлення нормальних шлюбних відносин в подальшому неможливо, про що свідчить відсутність у неї такого наміру та бажання. Позивач також звертає увагу суду, що факт існування шлюбу спричиняє їй значних незручностей, оскільки такий юридичний факт поширює на набуте майно режим спільної сумісної власності, для спростування якого потрібно звертатись до суду з метою визнання за нею права особистої приватної власності у зв'язку із окремим проживанням. Тому просить суд позовні вимоги задовольнити повному обсязі. Позивач [PERSON] до зали судового засідання не з'явилась, надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до зали судового засідання також не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ЛЕ № 548941, 08.11.2003 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] про що відділом РАЦС адміністрації Ракитянського району Белгородської області Російської Федерації складено актовий запис № 89. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON] ( а.с. 8). Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO] ( а.с.9) та [PERSON] [INFO] ( а.с.10) Судовим розглядом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинено у звязку з різними поглядами на життя, відсутністю почуття любові, поваги. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно\~ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Відповідно до \~ст. 3 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»\~п. І Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Вищевикладене означає, що розірвання шлюбу в Україні не залежить від громадянства подружжя і буде здійснюватися на підставах і в порядку, передбачених гл. 11\~СК. Так,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка.\~Примушування жінки\~та чоловіка\~до шлюбу\~не допускається\~(частина\~перша\~статті 24\~СК України). Відповідно до ч .2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнав учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих сумнівів щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно п.1 ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, беручи до увагу визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе шлюб зареєстрований між сторонами розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 СК України. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч.3\~ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. З урахуванням вищезазначеного, та зважаючи на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 104,105,112, 114 СК України,

Outcome: approved