Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право\~ користування житловим приміщенням. В позові вказав, що вона є власником 2/3 частин квартири [ADDRESS]. Власником 1/3 частини вказаної квартири є її син [PERSON]. В квартирі зареєстровані позивачка та колишній чоловік [PERSON] Відповідач не є співвласником квартири, оскільки в 1994 році подарував належну йому 1/3 частку позивачці. З 2014 року відповідач у квартирі не проживає, витрат по її утриманю не несе, житло залишив добровільно, його речі в помешканні відсутні. Позивачка прохає визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою. При відкритті провадження судом вирішено розглядати справу в спрощеному провадженні з викликом сторін. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечує. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча відповідно до ст.ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, клопотання від відповідачів про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі\~ викладеного, оскільки в судове засідання відповідачі не зявилися, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 2/3 частин квартири [ADDRESS]. 1/3 частина квартири перейшла у приватну власність [PERSON] внаслідок приватизації в рівних долях з членами сімї: чоловіком - [PERSON], та сином - [PERSON]. 22 березня 1994 року [PERSON] та [PERSON] розірвали укладений між ними шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. 24 березня 1994 року між сторонами укладено договір дарування, гідно якого [PERSON] передав у дар [PERSON] належну йому 1/3 частину вказаної квартири. /а.с.10, 11, 15, 16-17, 18/ Таким чином, [PERSON] є власником 2/3 частин квартири квартири [ADDRESS], а [PERSON] власником 1/3 частини даної квартири. Згідно акту вуличного комітету у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON], однак, останній за даною адресою не проживає з 2014 року. /а.с.19/ Стаття 41 Конституції України проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Стаття 47 Конституції України гарантує право кожному на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ч.4 ст.156 ЖК України до членів\~ сім'ї\~ власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ст.64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони\~ постійно\~ проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, оскільки відповідач без поважних причин понад рік - з 2014 року, не проживає в квартирі, належній позивачці та третій особі, не користується даним житлом, не зявляється в ньому, хоча перешкод в цьому йому ніхто не чинить, дане житло залишив добровільно, не є його співвласником, не несе жодних витрат по його утриманню, добровільно не знімається з реєстрації в ньому, суд вважає за необхідне задовольнити позов.

Outcome: approved