Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодуванням матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що вироком Красноградського районного суду від 07.12.2017 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 2 роки з іспитовим строком 2 роки. Підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності стало те, що [PERSON] 22.09.2017 року о 12 год. перебуваючи на пункті прийому металобрухту, за адресою: м.Красноград, вул.19 Вересня, 95, де, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з лавочки полімерний пакет в якому знаходились особисті речі позивачки, серед яких були грошові кошти в сумі 1294 грн. З викраденим майном [PERSON] з місця злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав позивачці [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 1294 грн. На даний час матеріальна шкода не відшкодована, в зв'язку з чим вона звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] шкоди від злочину в розмірі 1294,00 грн. Відповідач не зявився в судове засідання, про час і місце якого був повідомлений судом у встановленому порядку у відповідності до ч.6 ст.128 ЦПК України, тому згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним винести заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07.12.2017 року вироком Красноградського районного суду Харківської області, який набув чинності 09.01.2018 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.\~185 КК України. Вирок суду не оскаржувався та набрав законної сили. Оскільки вина відповідача у вчиненні кримінального правопорушення встановлена вироком суду, позивач є потерпілим від даного кримінального правопорушення, винними діями відповідача була завдана шкода майну позивача, всі ці обставини встановлені вироком суду, який набрав законної сили, то в даній цивільній справі ці обставини не підлягають доказуванню. Згідно ч. 1ст. 22\~Цивільного кодексу України особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до п. 1 ч. 2 цієї статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 1ст. 1166\~ЦК України, встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч.1\~ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно ст. 1192\~ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В силу ч. 2 ст. 1166\~ЦК України, визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2014, встановлено, що з огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга\~статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята\~статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої\~статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Згідно ч.6\~ст.82 ЦПК України, вирок в кримінальному провадженні, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином для відновлення свого порушеного права позивачу потрібно відшкодувати суму 1294 грн.00 коп. На підставі ст.12,\~81 ЦПК України, суд вирішує цивільно-правовий спір на засадах змагальності, кожна сторона зобов'язана доказами довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ч.1\~ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в ході розгляду справи належним чином доведено наявність обставин, що свідчать про спричинення матеріальної шкоди з вини [PERSON], а також визначено розмір зазначеної шкоди, а тому позов підлягає задоволенню. У відповідності до\~ст.141 ЦПК України, з відповідача у дохід держави належить стягнути судовий збір у сумі 704,80грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved