Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просила змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, що сплачує відповідач [PERSON] на її користь на утримання дитини, а саме з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу). Позов мотивований тим, що рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 13 липня 2011 року з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач вважає, що на даний час вказаний розмір аліментів є недостатнім для нормального виховання і матеріального забезпечити дитини. Крім того, розмір стягнутих аліментів з відповідача не відповідає розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого державою, і тому дитина знаходиться за рівнем життя, необхідного для його фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Окрім того, відповідач на даний час працює, аліменти більше нікому не платить, стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться. За вказаних обставин, посилаючись на положення ст. ст. 180, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України, просила суд, змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] і стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що має можливість сплачувати приблизно 1000 гривень, так як не має можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі. Пояснював, що проживає у цивільному шлюбі з [PERSON] , мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Дружина не працює. Він працює охоронником в ТОВ «АТБ-Маркет» в м. Запоріжжя, для проживання винаймають квартиру, сплачуючи ј від заробітку, він не зможе утримувати сім`ю. окрім аліментів першій дитині не допомагає, з дитиною бачився два роки потому при вирішенні питання про виїзд дитини за кордон у зв`язку із одруженням позивачки, у дозволі на виїзд відмовив. На підтвердження зазначених ним обставин надав суду копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця роботи. В судове засідання представник третьої особи Михайлівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітньої дитини[PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. На підставі рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 13 липня 2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 26 квітня 2019 року державним виконавцем Михайлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Солоткіною Ю.О. було винесено постанову про прийняття виконавчого провадження ВП № 49534622 з примусового виконання виконавчого листа № 2-452/2011 виданого 25 липня 2011 року Михайлівським районним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 500 грн. (а.с. 9). 29 травня 2019 року державним виконавцем Михайлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Солоткіною Ю.О. було винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника [PERSON] у розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] повноліття, починаючи з 01 серпня 2019 року з урахуванням несплати станом на 01 червня 2019 року у розмірі 1153,30 грн. (а.с. 10). Згідно довідки № 311 від 28 липня 2020 року виданою Михайлівським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), на виконанні Михайлівського РВДВС перебуває виконавче провадження № 49534622 і [PERSON] отримує від [PERSON] аліменти, згідно виконавчого листа № 2-452/2011, який виданий 25 липня 2011 року Михайлівським районним судом Запорізької області у розмірі 500 грн. щомісяця на утримання дитини дитиною [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 10 січня 2020 року, батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Згідно довідки ТОВ «АТБ_Маркет» від 01.10.2020 року, [PERSON] дійсно працює в ТОВ «АТБ_Маркет» на посаді охоронника, заробітна плата за шість місяців становить 84528,88 грн. Згідно розрахункового листка виплата заробітної плати за місяць становить 9781,13 грн. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період(ч.1,2 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» для дітей вікoм від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи (зміна форми отримання доходів: особа працевлаштована), враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, матеріальне становище відповідача (середній заробіток з відрахуванням аліментних платежів в розмірі 500 гривень 9718 грн 13 коп.) та стан його здоров`я (відсутність будь-яких доказів щодо існування хронічних захворювань, інвалідності, інших доказів незадовільного матеріального становища), виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, відсутність підстав для відмови у задоволенні позову, беручи до уваги інтереси дитини, суд визнає, що розмір визначених у 2011 році аліментів у сумі 500 грн. є недостатнім як для утримання дитини відповідного віку на час розгляду справи, а відтак розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 500 грн. на 1/4 частку заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином судовий збір в розмірі 840,80 гривень підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved