Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в жовтні 2014 року до суду з позовною заявою до Карлівської районної ради про захист честі, гідності і ділової репутації та спростування недостовірної інформації , яким просив: Визнати недостовірної інформацію розповсюджену 26 вересня 2014 року головою Карлівської районної ради [PERSON], а саме: «...[PERSON], особисто об'їжджав деяких депутатів, я знаю фамілії, я їх не буду називати зараз, з єдиним проханням: «Сьогодні не піти на сесію!»...»; визнати протиправними дії голови Карлівської районної ради [PERSON] в частині поширення недостовірної інформації; зобов'язати голову Карлівської районної ради [PERSON] вибчитися перед позивачем за поширення недостовірної інформації, та спростувати її на черговому засідані Карлівської районної ради шостого скликання; заборонити голові Карлівської районної ради [PERSON] вчиняти дії які принижують позивача честь, гідність та ділову репутацію, що виражається в розповсюджені недостовірної інформації про позивача. Стягнути з голови Карлівської районної ради [PERSON] на користь витрати пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 243,60 грн.. Після уточнення позовних вимог які були прийняті судом позивач просить : Визнати недостовірною інформацію розповсюджену 26 вересня 2014 року на засіданні Карлівської районної ради , головуючим, головою Карлівської районної ради [PERSON], а саме: «...[PERSON], особисто об'їжджав деяких депутатів, я знаю їх фамілії, я їх не буду називати зараз, з єдиним проханням: «Сьогодні не піти на сесію!»...». Зобов'язати Карлівську районну раду, вибачитись перед [PERSON], за поширення недостовірної інформації, та спростувати її у спосіб найбільш близький до способу поширення, на черговому засіданні сесія Карлівської районної ради шостого скликання . Стягнути з Карлівської районної ради, на користь [PERSON] витрати пов'язані зі сплатою судового збору. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав , що 26 вересня 2014 року мала відбутись 31 сесія шостого скликання , яка не відбулась через відсутність , необхідної кількості депутатів. Не маючи її нагоди провести , близько 10.00 год. в приміщенні Карлівської районної ради , в залі для нарад, в присутності депутатів Карлівської районної ради , інших запрошених та представників засобів масової інформації, голова Карлівської районної ради [PERSON] у своєму виступі заявив: «[PERSON], особисто об'їжджав деяких депутатів, я знаю їх фамілії, я їх не буду називати зараз, з єдиним проханням: «Сьогодні не піти на сесію!» Позивач вважає , що були порушені грубо його права та була поширена недостовірна інформація, яка принижує, його честь та гідність як громадянина та ділову репутацію, як співзасновника ТОВ «Агропромислова компанія «Докучаєвські чорноземи», одного з провідних підприємств Карлівського району. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача Карлівської районної ради Скубіна Ю.В. позов не визнала та пояснила, що дійсно [PERSON] особисто об*їжав деяких депутатів з проханням не піти сесію і це можуть підтвердити в судовому засіданні свідки [PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON] том і зроблена була така заява. Також вони вважають , що інформація відповіда дійсності і є правдивою. Окрім цього вони вважають , що згідно законодавства позивач не має право просити суд про вибачення. Також вони вважають ,що спростовується лише поширена інформація, яка визнана недостовірною , а інформацію яку висловив голова Карлівської районної ради є достовірно. Третя особа голова Карлівської районної ради [PERSON] підтримав представника відповідача , добавивши , що тоді на нього був здійснений шалений тиск , з метою не проводити сесії. Суд, вислухавши учасників процесу, свідків дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, які є особистими немайновими благами фізичної особи; гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (ст. 34). Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Відповідно до п. 4 постанови №1 Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Судом встановлено , що 26 вересня 2014 року мала відбутись 31 сесія шостого скликання , яка не відбулась через відсутність , необхідної кількості депутатів. Даний факт сторони не оспорюють. Також не оспорюється сторонами і те , що в приміщенні Карлівської районної ради , в залі для нарад, в присутності депутатів Карлівської районної ради , інших запрошених та представників засобів масової інформації, голова Карлівської районної ради [PERSON] у своєму виступі заявив: «[PERSON], особисто об'їжджав деяких депутатів, я знаю їх фамілії, я їх не буду називати зараз, з єдиним проханням: «Сьогодні не піти на сесію!» Допитаний в якості свідка [PERSON] суду повідомив , що не є депутатом районної ради але йому відомий факт , що у вечері перед сесією районної ради під*їжали до депутата районної ради [PERSON] і говорили з ним , щоб він не їхав на цю сесію. Допитані в якості свідків [PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON] суду повідомили , що вони всі є депутати Карлівської районної ради . Факту особистого об*їзду їх [PERSON] по питанню «Сьогодні не піти на сесію!» не було. В різні часи були телефонні розмови їх з [PERSON] по різним темам але він їх також не просив не іти на сесію. (журнал судового засідання) З оглянутого в судовому засіданні диску ДВД - Р, вбачається , що 26 вересня 2014 року на сесії , в приміщенні Карлівської районної ради , в залі для нарад, в присутності депутатів Карлівської районної ради голова Карлівської районної ради [PERSON].у ході свого виступу пов*язаного з невідбуттям сесії, серед іншого промовив: «[PERSON], особисто об'їжджав деяких депутатів, я знаю їх фамілії, я їх не буду називати зараз, з єдиним проханням: «Сьогодні не піти на сесію!» Не оспорювалось сторонами в судовому засіданні і той факт , що [PERSON] є співзасновник ТОВ «Агропромислова компанія «Докучаєвські чорноземи», одного з провідних підприємств Карлівського району. Таким чином, оцінюючи докази у справі, судом встановлено, що своїми умисними діями які виразились в поширені недостовірної інформації, голова Карлівської районної ради [PERSON] будучи посадовою особою виступаючи від імені головоючого районної ради при виконанні своїх посадових обов*язків принизив честь, гідність та ділову репутацію позивача [PERSON] як громадянина в цілому. На думку суд позовні вимоги в частині визнання недостовірною інформацію розповсюджену 26 вересня 2014 року на засіданні Карлівської районної, головуючим, головою Карлівської районної ради [PERSON], а саме: «...[PERSON], особисто об'їжджав деяких депутатів, я знаю їх фамілії, я їх не буду називати зараз, з єдиним проханням: «Сьогодні не піти на сесію!»...» та зобов'язати Карлівську районну раду, спростувати її у спосіб найбільш близький до способу поширення, на черговому засіданні сесія Карлівської районної ради шостого скликання, підлягають до задоволення . Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати тому позовні вимоги в частині стягнути з Карлівської районної ради, на користь [PERSON], адреса:[ADDRESS], ідентифікаційний код: [NUMBER] витрати пов'язані зі сплатою судового збору також підлягає до задоволення . Щодо позовної вимоги зобов'язати Карлівську районну раду вибачитись перед [PERSON], за поширення недостовірної інформації , то суд вважає , що дана позовна вимога не може бути задоволена , оскільки відповідно до п. 26 постанови №1 Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» Суд не вправі зобов'язувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК, тому в ній потрібно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial