Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 09.06.2012 року у Моршинській міській раді, Львівської області, актовий запис № 8 та визначити місце проживання [PERSON], [INFO] разом з матір'ю [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вони уклали шлюб 09.06.2012 року. Від даного шлюбу у них народилися син, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось внаслідок зловживання останнім спиртних напоів, відсутність роботи та доходів для сім'ї. З квітня 2014 року вони не ведуть спільне господарство. Вихованню сина він уваги не приділяє, кошти на утримання сина надає вкрай рідко в не значних сумах, а тому вважає, що дитина повинна проживати разом з нею. Вважає, що збереження шлюбу неможливе, а тому вона змушена була звернутись до суду із даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та послалася на обставини, викладені в позовній заяві, яку просить задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був повідомлений про час та місце слухання справи, заяви про розгляд справи без його участі не подав. Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. Заслухавши пояснення позивачки, з'ясувавши дійсні причини позовної заяви, фактичні взаємини подружжя, оглянувши матеріали справи, суд приходить до переконливого висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. На підставі ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 09.06.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] актовий запис № 8, видане Моршинською міською радою Львівської області. Згідно ч.2 ст. 112 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Взяти до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Сторони протягом тривалого часу сімейним життям не живуть, спільного господарства не ведуть, миритись позивачка не бажає. При таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам обидвох, а тому шлюб слід розірвати. За час перебування в шлюбі позивача та відповідача у них народилися син, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане Моршинською міською радою Львівської області, актовий запис № 38, копія якого наявна в матеріалах справи. Відповідно до вимог ст. 160 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Зі слів позивача [PERSON], син постійно проживає з нею в житловому будинку, що за адресою: [ADDRESS] Крім того, відповідно до акту обстеження умов проживання від 21.12.2017 року, який наявний в матеріалах справи, [PERSON] здійснює догляд за сином [PERSON], [INFO], за місцем проживання характеризується позитивно, умови проживання задовільні, дитина зростає у сприятливому середовищі, оточеному турботою і любов'ю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі підлягає до задоволення, оскільки, при таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам обидвох, а тому шлюб слід розірвати. Крім того, враховуючи малолітній вік дитини, а також наведені вище обставини, суд приходить до висновку про те , що саме позивач по справі [PERSON], як мати, зможе забезпечити для дитини гармонійний розвиток, зростання у розумінні під належною опікою, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості, а відтак позов слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved