Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідача Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області про стягнення з нього на свою користь моральної шкоди в сумі 10000 грн. та судових витрат у вигляді сплаченого судового збору в сумі 243,60 грн. Позов мотивований тим, що в червні 2014 року Овруцький районний центр зайнятості звернувся в Житомирський окружний адміністративний суд з позовом до [PERSON] про стягнення з останньої 5436,23 грн., з яких 1002,47 грн. коштів, отриманих як допомога по безробіттю та 4433,76 грн. коштів, відшкодованих пенсійному фонду, у зв'язку з достроковим виходом на пенсію. Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 24.07.2014 року провадження у цій адміністративній справі № 806/2991/14 було зупинено до розгляду іншої адміністративної справи № 8006/3033/14 за позовом [PERSON] до УПФУ в Овруцькому районі Житомирської області, Реєстраційної служби Овруцького РУЮ Житомирської області, за участю третьої особи Овруцького районного центу зайнятості про визнання недійсним запису, визнання недійсною і скасування державної реєстрації як фізичної особи-підприємця, зобов'язання зняти з обліку, та набранням законної сили рішенням у цій справі. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.08.2014 року у справі № 8006/3033/14 позов [PERSON] до УПФУ в Овруцькому районі Житомирської області, Реєстраційної служби Овруцького РУЮ Житомирської області задоволено, визнано недійсним запис про проведення державної реєстрації [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) як фізичної особи-підприємця, визнано недійсною та скасовано державну реєстрацію підприємця в Реєстраційній службі Овруцького РУЮ, зобов'язано УПФУ в Овруцькому районі зняти [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) з обліку як фізичну особу-підприємця. Постанова набрала законної сили. Як зафіксовано в постанові про закриття кримінального провадження від 15.08.2014 року, з червня 2013 року відповідач з пенсії позивача щомісячно відраховував по 135,20 грн. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 16.10.2014 року у справі № 806/2991/14 у задоволенні позову Овруцького районного центу зайнятості про стягнення [PERSON], 5436,23 грн. відмовлено. Постанова набрала законної сили. У адміністративній справі № 8006/3033/14 [PERSON] чотири рази викликалась до суду, у зв'язку з чим змущена була нести витрати на проїзд з м.Овруча до м.Житомира і на зворотній шлях. Відтак, позивач вважає, що провадженням у Житомирському окружному адміністративному суді адміністративної справи № 806/2991/14 про стягнення з неї 5436,23 грн коштів та щомісячною недоплатою Управлінням ПФУ в Овруцькому районі їй пенсії в сумі 135,20 грн. їй було заподіно моральної шкоди, яка полагала у стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з тривалими судовими процесами, під час яких її необгрунтовано звинувачували у вчиненні дій, яких вона не вчиняла. Вважає, що вина відповідача встановлена постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.08.2014 року у справі № 8006/3033/14, якою визнано недійсною та скасовано державну реєстрацію ФОП [PERSON] і зобов'язано зняти її з обліку. Як вважає позивач, з вини відповідача та внаслідок його протиправних дій вона втратила душевний спокій, рівновагу та звичайний для себе спосіб життя, знаходиться у стані морального пригнічення і дискомфорту, її постійно турбує безсоння, підвищується артеріальний тиск, вона змушена витрачати додаткові зусилля для організації свого життя. Розмір моральної шкоди позивач обгрунтовує глибиною душевних страждань, які вважає безмежними та триваючими з червня 2013 року до цього часу, а тому, враховуючи вимоги розумності, оцінює його (розмір) в сумі 10000 грн. Цей розмір позивач вважає мінімальним для відновлення свого фізичного та психологічного стану і достатнім для часткового відновлення спокою і душевної рівноваги. З огляду на викладене, просить на підставі ст.ст.15, 16, 23, 280, 1167 ЦК України, постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 позов задоволити. Відповідач подав заперечення на позов про стягнення моральної шкоди, в якому просить у задоволенні позову [PERSON] відмовити за його безпідставністю, покликаючись на те, що обставини, встановлені постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.08.2014 року та постановою про закриття кримінального провадження від 15.08.2014 року за відсутністю складу злочину, не підтверджують здійснення відповідачем правопорушень та заподіяння позивачу моральної шкоди. В судове засідання представник відповідача не з'явився, у заперечення на позов відповідач заявив клопотання про розгляд справи за відсутності його представника. В судове засідання прибув представник позивача за довіреністю, який позов підтримав, просив позовні вимоги задоволити в повному обзясі з мотивів, наведених у позовній заяві. При цьому представник позивача пояснив, що оригінали фіскальних чеків про витрати на проїзд з м.Овруча до м.Житомира і в зворотному напрямку, долучені позивачем до позовної заяви з інформативною метою та до складу суми моральної шкоди, яку позивач просить стягнути з відповідача у розмірі 10000 грн., не включались. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із постанови про закриття кримінального провадження від 15.08.2014 року, винесеної слідчим СВ Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області Невмержицьким М.І., у зв'язку закриттям кримінального провадження № 12014060250000213 за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, 14.03.2014 року до Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області звернулась [PERSON] із заявою про те, що із її пенсії неправомірно вираховуються грошові кошти; в ході досудового розслідування встановлено, що в червні 2013 року із її пенсії почалось щомісячне відрахування 135,20 грн.; 03.12.2013 року державним реєстратором в Овруцькому районі Устиновою О.А. на підставі списків тимчасової відомчої комісії Головного управління юстиції в м.Житомир проведено державну реєстрацію; зі слів першого заступника УПФ України Левківської І.С. 10.09.2001 року [PERSON] звернулась в Пенсійний фонд України в Овруцькому районі як зареєстрований приватний підприємець та була поставлена на облік, внаслідок чого відповідно до реєстраційного журналу їй було присвоєно реєстраційний номер 16115983, про що свідчить запис в цьому журналі, після чого цього ж дня [PERSON] було зареєстровано в електронну базу ПФУ в Овруцькому районі під номером кадру 1589; після постановки на облік [PERSON] доходів не отримувала, в Овруцькій об'єднаній державній податковій інспекції на обліку не перебуває і не перебувала; на даний час в Овруцькому відділенні пенсійного фонду журналів і документів, які б містили підпис [PERSON] немає, так як закінчився термін їх зберігання, а тому здобути відомості про факти підробки підпису неможливо. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.08.2014 року у справі № 8006/3033/14, яка набрала законної сили 19.09.2014 року, задоволено позов [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області, Реєстраційної служби Овруцького районного управління юстиції Житомирської області, визнано недійсним запис про проведення державної реєстрації [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) як фізичної особи-підприємця, визнано недійсною та скасовано державну реєстрацію підприємця в Реєстраційній службі Овруцького районного управління юстиції Житомирської області, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі зняти [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) з обліку як фізичну особу-підприємця. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 16.10.2014 року у справі № 806/2991/14, яка набрала законної сили 10.11.2011 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог Овруцького районного центу зайнятості до [PERSON] про стягнення 5436,23 грн., з яких 1002,47 грн. коштів, отриманих як допомога по безробіттю та 4433,76 грн. коштів, відшкодованих пенсійному фонду у зв'язку з достроковим виходом на пенсію. Згідно з ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно з ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової шкоди та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Згідно з ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, при здійсненні ними своїх повноважень відшкодовується державою, Автономною республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Як зазначено у п.5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходив, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Як стверджує позивач у позовній заяві та пояснив представника позивача в судовому засідання, моральна шкода [PERSON] заподіяна провадженням судової справи Житомирського окружного адміністративного суду № 806/2991/14 про стягнення з неї 5436,23 грн коштів та щомісячною недоплатою Управлінням ПФУ в Овруцькому районі їй пенсії в сумі 135,20 грн. На їх думку, вина відповідача у заподіянні шкоди позивачу встановлена постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.08.2014 року у справі № 8006/3033/14, якою визнано недійсною та скасовано державну реєстрацію ФОП [PERSON] і зобов'язано зняти її з обліку; сама ж моральна шкода полагала у стражданнях, яких [PERSON] зазнала у зв'язку з тривалими судовими процесами, під час яких її необгрунтовано звинувачували у вчиненні дій, яких вона не вчиняла; з вини відповідача та внаслідок його протиправних дій позивач втратила душевний спокій, рівновагу та звичайний для себе спосіб життя, знаходиться у стані морального пригнічення і дискомфорту, її постійно турбує безсоння, підвищується артеріальний тиск, вона змушена витрачати додаткові зусилля для організації свого життя. Розмір моральної шкоди позивач обгрунтовує глибиною душевних страждань, які вважає безмежними та триваючими з червня 2013 року до цього часу, а тому, враховуючи вимоги розумності, оцінює його (розмір) в сумі 10000 грн. Цей розмір позивач вважає мінімальним для відновлення свого фізичного та психологічного стану і достатнім для часткового відновлення спокою і душевної рівноваги. При цьому, як пояснив представник позивача в судовому засіданні, оригінали фіскальних чеків про витрати на проїзд з м.Овруча до м.Житомира і в зворотному напрямку, були долучені позивачем до позовної заяви з інформативною метою та до складу суми моральної шкоди, яку позивач просить стягнути з відповідача у розмірі 10000 грн., не включались. Згідно з ст.ст.58, 59, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана належними та допустимими доказами довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.08.2014 року у справі № 8006/3033/14, яка набрала законної сили 19.09.2014 року і якою задоволено позов [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області, Реєстраційної служби Овруцького РУЮ Житомирської області та визнано недійсним запис про проведення державної реєстрації [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) як фізичної особи-підприємця, визнано недійсною та скасовано державну реєстрацію підприємця, зобов'язано УПФУ в Овруцькому районі зняти [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) з обліку як фізичну особу-підприємця - дії Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області щодо постановки [PERSON], як підприємця, на облік в органах пенсійного фонду, протиправними не визнавались. Як вбачається з цієї постанови суду, підставою задоволення позову [PERSON] стала відповідно до ст.71 КАС України бездіяльність відповідачів у наданні доказів щодо правомірності своїх дій та рішень і не підтвердженість факту реєстрації [PERSON] фізичною особою - підприємцем. У справі № 806/2991/14 про стягнення з [PERSON] коштів в сумі 5436,23 грн. з позовом до суду звертався Овруцький районний центр зайнятості. Крім того, як зафіксовано у постанові від 15.08.2014 року про закриття кримінального провадження № 12014060250000213,за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, 10.09.2001 року [PERSON] звернулась в УПФУ в Овруцькому районі як зареєстрований приватний підприємець та була поставлена на облік, внаслідок чого відповідно до реєстраційного журналу їй було присвоєно реєстраційний номер 16115983, про що свідчить запис в цьому журналі, та було зареєстровано в електронну базу УПФУ в Овруцькому районі під номером кадру 1589; після постановки на облік [PERSON] доходів не отримувала, в Овруцькій об'єднаній державній податковій інспекції на обліку не перебуває і не перебувала; на даний час в УПФУ в Овруцькому районі немає журналів і документів, які б містили її підпис, а тому здобути відомості про факти підробки підпису неможливо. Позивачем та його представником не заявлялось суду клопотання про проведення судово-психологічної експертизи для встановлення особливостей психічних процесів, станів і властивостей [PERSON], висновок за якою надав би можливість суду поза всяким сумнівом стверджувати про факт заподіяння позивачу моральної шкоди. Відтак, зважаючи на недоведеність позивачем неправомірності дій відповідача, наявності безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними діями відповідача та завданою позивачу моральною шкодою, а також недоведеність самого факту заподіяння позивачу моральної шкоди, а відтак і розміру заподіяної моральної шкоди, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 10000 грн. слід відмовити. Позивач сплатив судовий збір в сумі 243,60 грн. Тому

Outcome: dismissed