Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом та в порядку поділу спадкового майна, посилаючись на те, що 22 лютого 1995 року померла її бабуся [PERSON] в с. Гуменне Вінницького району Вінницької області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з будинковолодіння № 21 по вул. Корольова в с. Гуменне Вінницького району Вінницької області. Також до складу спадкового майна входить: земельна ділянка площею 2,14 гектари (уточнена площа 2,1377 гектарів), цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Гуменська сільська рада Вінницького району Вінницької області; кадастровий номер 0520681400:01:002:0134, що належала померлій згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ВН № 6825 виданий на імя [PERSON], 21 листопада 2001 року Гуменською сільською радою народних депутатів на підставі рішення 18 сесії 3 скликання Гуменської сільської Ради народних депутатів від 09 квітня 2001 року. Однак, даний державний акт виданий вже після смерті 22 лютого 1995 року [PERSON], коли її правоздатність припинилася. Спадкоємцями за законом по праву представлення після смерті 22 лютого 1995 року [PERSON], які прийняли спадщину є онуки померлої: [PERSON] та [PERSON], так як їх батько, син спадкодавці, [PERSON] помер 01 березня 1993 року. Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті 22 лютого 1995 року [PERSON], які прийняли спадщину відсутні. Спадщину після смерті 22 лютого 1995 року [PERSON] прийняв [PERSON], так як подав заяву про прийняття спадщини в порядку представлення та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок. [PERSON] також прийняла спадщину після смерті 22 лютого 1995 року [PERSON], так як на протязі шести місяців з моменту смерті бабусі вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме періодично проживала в спадковому будинку № 21 по вул. Корольова в с. Гуменне, зробила в ньому поточний ремонт, розпорядилася особистими речами померлої бабусі. В даний час, спадкоємці по праву представлення після смерті 22 лютого 1995 року [PERSON], - [PERSON] та [PERSON], уклали між собою письмовий договір поділу спадкового майна, згідно якого [PERSON] має успадкувати земельну ділянку площею 2,1377 гектарів, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Гуменська сільська рада Вінницького району Вінницької області; кадастровий номер 0520681400:01:002:0134, а [PERSON] успадкував будинок з господарськими будівлями та спорудами № 21 по вул. Корольова в с. Гуменне Вінницького району Вінницької області. Однак, посвідчити даний договір поділу спадкового майна в нотаріальній конторі спадкоємці не мають можливості, оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку виданий вже після смерті спадкодавця. Зазначені обставини унеможливлюють реалізацію позивачами права, щодо передбаченого законом оформлення факту прийняття спадщини, в звязку з чим вони змушені звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів з даним позовом, в якому просять суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом. В судове засідання сторони не зявилися, попередньо надали заяви, якими просять справу слухати в їх відсутність. Позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат [PERSON], позов підтримують, просять його вимоги задоволити. Змін та доповнень не мають. Відповідач по справі Гуменська сільська рада Вінницького району Вінницької області в особі голови, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] також не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 22 лютого 1995 року померла спадкодавиця [PERSON] в с. Гуменне Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 024302 від 11.11.2005 року виданого повторно (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з будинковолодіння № 21 по вул. Корольова в с. Гуменне Вінницького району Вінницької області. Також до складу спадкового майна входить: земельна ділянка площею 2,14 гектари (уточнена площа 2,1377 гектарів), цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Гуменська сільська рада Вінницького району Вінницької області; кадастровий номер 0520681400:01:002:0134, що належала померлій згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ВН № 6825 виданий на імя [PERSON], 21 листопада 2001 року Гуменською сільською радою народних депутатів на підставі рішення 18 сесії 3 скликання Гуменської сільської Ради народних депутатів від 09 квітня 2001 року (а.с.16). Однак, даний державний акт виданий вже після смерті 22 лютого 1995 року [PERSON], коли її правоздатність припинилася, в звязку з цим [PERSON] не має можливості посвідчити договір поділу спадкового майна та оформити свої спадкові права після смерті 22 лютого 1995 року [PERSON] в нотаріальній конторі, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної Вінницької районної державної нотаріальної контори дії від 19.07.2017 року за № 1470/02-31 (а.с.34). Спадкоємцями за законом по праву представлення після смерті 22 лютого 1995 року [PERSON], які прийняли спадщину є онуки померлої: [PERSON] та [PERSON]. Син спадкодавці, [PERSON] помер 01 березня 1993 року, що підтверджується копіє свідоцтва про смерть серії ІІ-ГЮ № 274957 (а.с.7), що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.9), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.10), а також постановою про відмову у вчиненні нотаріальної Вінницької районної державної нотаріальної контори дії від 19.07.2017 року за № 1470/02-31(а.с.34). Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті 22 лютого 1995 року [PERSON], які прийняли спадщину відсутні, що підтверджується виписками з погосподарських книг Гуменської сільради, а також постановою про відмову у вчиненні нотаріальної Вінницької районної державної нотаріальної контори дії від 19.07.2017 року за № 1470 /02-31(а.с.27-32,34). Спадщину після смерті 22 лютого 1995 року [PERSON] прийняв [PERSON], так як подав заяву про прийняття спадщини в порядку представлення та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок. [PERSON] також прийняла спадщину після смерті 22 лютого 1995 року [PERSON], так як на протязі шести місяців з моменту смерті бабусі вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме періодично проживала в спадковому будинку № 21 по вул. Корольова в с. Гуменне, зробила в ньому поточний ремонт, розпорядилася особистими речами померлої бабусі, цей факт підтверджується актом, складеним в присутності сусідів та затверджений Гуменською сільською радою 16.06.2017 року (а.с.26) та довідкою Гуменської сільради від 16.06.2017 року за № 473 (а.с.25). Ці дії згідно чинної на момент смерті бабусі ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року свідчать про фактичне прийняття мною спадщини. Спадкоємці по праву представлення після смерті 22 лютого 1995 року [PERSON], - [PERSON] та [PERSON], уклали між собою письмовий договір поділу спадкового майна, згідно якого [PERSON] має успадкувати земельну ділянку площею 2,1377 гектарів, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Гуменська сільська рада Вінницького району Вінницької області; кадастровий номер 0520681400:01:002:0134, а [PERSON] успадкував будинок з господарськими будівлями та спорудами № 21 по вул. Корольова в с. Гуменне Вінницького району Вінницької області (а.с.33). Інших спадкоємців не має. Заповіт не вчинявся. За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до\~ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно до\~ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до\~ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.1\~ст.1226 ЦК України\~частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч.5\~ст.1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 16 Цивільного кодексу України\~визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі\~ст.1217 ЦК України\~спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. За 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Частинами 1-3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини . Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з нормами ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення та визнання за позивачем право власності, в порядку спадкування. Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved