Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа без самостійних вимог служба у справах дітей ЧМР про позбавлення батьківських прав. Посилається на те, що 30.10.2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого в сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 12.02.2018 року шлюб між нею та відповідачем розірвано, а із самого народження і по сьогоднішній день їхній спільний малолітній син проживає разом із позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Вказує, що відповідач самоусунувся від виконання батьківського обов`язку ще з самого народження сина, він проживає окремо, не бере жодної участі у вихованні та утриманні сина. Весь час з народження дитини, відповідач [PERSON] життям їхнього спільного сина не цікавиться, не телефонує, не проявляє бажання спілкуватись з дитиною та не приймає жодної участі у її вихованні та розвитку ні духовно, ні матеріально, батько жодного разу не був ні в садочку, ні в школі, навіть не знає, де навчається його син, не цікавився ні навчанням, ні успіхами дитини. Згідно рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 11.07.2019 року з відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. до досягнення дитиною повноліття, однак батько дитини оплатив тільки два рази дану суму коштів за весь цей період часу, в тому числі і за всі 10 років з моменту народження їхнього сина. Проте, аліменти від [PERSON] на утримання сина не надходили, батько матеріальної допомоги дитині не надавав та не надає, не цікавився та не цікавиться, за які кошти живе та виховується, харчується та лікується дитина, заборгованість станом на 01.08.2020 року склала 17529, 00 грн. Крім того, згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 25.11.2020 року № 01/02-24/2369 комісія вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. На основі зазначеного, просить, суд, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, проте від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча були належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що містяться підтверджуючі дані в матеріалах справи, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 18 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, яка ратифікована в Україні постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Права та обов`язки матері і батька дитини, відповідно до ст.121 Сімейного кодексу України, ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, підтримувати стосунки, виявляти турботу щодо них. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , починаючи з 30.10.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до заочного рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 12.02.2018 року розірвано. В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 15.02.2010 року. Згідно довідки про склад сім`ї та реєстрацію від 18.03.2019 року № 1111, малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає із позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Встановлено, що відповідач [PERSON] вихованням та утриманням малолітнього сина не займається, не відвідує його протягом тривалого часу, не спілкується з ним, не піклується про його здоров`я, фізичний та моральний розвиток, про створення належних умов для його проживання та виховання, не цікавиться його матеріальним забезпеченням. Згідно рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 11.07.2019 року, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в сумі 1300 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 07.08.2020 року № 211-20/21828, виданої Вижницьким районним відділом державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить 17529,00 грн. Як вбачається із довідки НВК «Берегиня» від 13.07.2020 року № 165, [PERSON] самостійно виховує свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батько за час навчання дитини в початковій школі до дитини не навідувався, не приймав участі в батьківських зборах, не цікавився навчанням та його вихованням. Слід зазначити, що факт ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків [PERSON] підтверджується наданим висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету ЧМР. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 , яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Частина 1 статті 164 СК України регламентує підстави позбавлення батьківських прав, зокрема згідно п.2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Оцінивши всі досліджені в судовому засіданні докази, судом встановлено, що відповідач без поважних причин повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків та свідомо нехтує ними, що відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Згідно висновку органу опіки та піклування № 01/02-24/2369 від 25.11.2020 року, вбачається за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із тим, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За таких встановлених обставин винної поведінки відповідача та свідомого нехтування ним своїх батьківських обов`язків, враховуючи права і інтереси дитини, суд дійшов висновку про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків та необхідність позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved