Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із даним позовом. Вказала, що 03 листопада 2012 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного шлюбу є неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З відповідачем вони не проживають однією сім`ю більше ніж пів року. Спільне життя з відповідачем не склалось, у зв`язку із різними поглядами на сімейне життя. З того часу проживають з відповідачем окремо, спільне господарство не ведуть, а тому вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 03 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №95. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву від 07.10.2020 року про розгляд справи в її відсутність. Позов підтримує та просить його задоволити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає та не заперечує щодо задоволення позову. Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі судом встановлено, що 03 листопада 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 95. Позивач змінила своє дівоче прізвище на прізвище [PERSON] (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доводів позивача встановлено, що сторони сімейних стосунків не підтримують, спільно не проживають. Мір до примирення ніхто із сторін не приймав. Не бажають подальшого спільного життя. Відповідно до ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач [PERSON] скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом, наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач [PERSON] в свою чергу не заперечує щодо розірвання шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги доводи, викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб, позивач після державної реєстрації шлюбу своє прізвище « [PERSON] » змінила на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Позивач [PERSON] заявила вимогу про залишення їй прізвища « [PERSON] » після розірвання шлюбу. Враховуючи ці обставини, суд має підстави залишити позивачеві прізвище « [PERSON] ». Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. На стягнення судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності визначеним ч.1 ст.13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат із відповідача на користь позивача не вбачається. З урахуванням наведених мотивів суд при вирішенні цього спору застосував такі норми права: ст.ст.4,110,112,113 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved