Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON], виконавчого комітету Мукачівської міської ради, третя особа: орган опіки та піклування Мукачівського міськвиконкому про визнання особи втратившою право на житло та зняття з реєстрації. Позовні вимоги мотивує тим, що вона ([PERSON]І.), є власником домоволодіння № 184 по вулиці Ілони Зріні в м.Мукачево на підставі договору міни, що підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів, виданого приватним нотаріусом [PERSON] - 08 листопада 2011 року за № 10613216. На прохання її доньки - 06 листопада 2011 року, вона прописала у зазначеному будинку свою онуку - [PERSON], яка стала проживати у літній кухні разом зі своїми дітьми. Так, у відповідності до законодавства, особи, які проживають у житловому приміщенні, зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири) брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту. Однак за весь цей час [PERSON], користуючись комунальними послугами, жодного разу за них не сплачувала, не брала участь в утриманні будинку, взагалі вела жахливий спосіб життя: не працювала, почала грати в гральні автомати, витрачаючи гроші соціальної допомоги на дітей, часто пропадала по два-три дні, залишаючи малолітніх дітей на неї та свою матір, за що була притягнута до адміністративної відповідальності. Приміщення яке вона разом з дітьми займала під час проживання у її домоволодінні, онука без її відому та дозволу здавала сумнівним особам - на декілька годин або днів - з метою отримання коштів на свої потреби, бо утримання дітей (харчування, плата за садочок, одяг, взуття), вона майже цілком переклала на неї ([PERSON]). Коли з'явилась додому, приводила незнайомих людей, при цьому заявляючи, що оскільки вона в даній квартирі зареєстрована, то буде робити, що захоче. У свою чергу коли вона ([PERSON]І.) вказувала їй на неприпустимість такої поведінки, починала псувати, нищити та ламати її майно: розбила каменем скляні вхідні двері, зіпсувала сантехніку у ванній кімнаті, розбила камін та скло на кухонних дверях. Крім того, [PERSON], маючи можливість заходити до будинку та користуючись її відсутністю, неодноразово виносила з будинку її ([PERSON]) речі та здавала їх в ломбард, щоб отримати гроші на свої потреби, що підтверджується вироком Мукачівського міськрайонного суду від 30 квітня 2015 року та зареєстрованою заявою про злочин. За неналежне виконання батьківських обов'язків [PERSON] рішенням суду від 16 листопада 2015 року була позбавлена батьківських прав, а її троє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], передані їй ([PERSON]) під опіку, та які на даний час проживають з нею, а [PERSON] виїхала за межі міста, і з листопада 2015 року проживає в м.Києві. Тому на підставі вищенаведеного вона ([PERSON]) звертається до суду та просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: м.Мукачево, вул.І.Зріні, 184, Закарпатської області, зняти з реєстрації [PERSON], за даною адресою та стягнути з неї понесені судові витрати. -2- Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суд не повідомила. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Відповідач - представник виконавчого комітету Мукачівської міської ради [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вирішення позовних вимог залишає на розсуд суду. Третя особа - представник органу опіки та піклування Мукачівського міськвиконкому [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно копії [PERSON] з Державного реєстру правочинів виданого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON] - 08 листопада 2011 року та копії [PERSON] про державну реєстрацію прав, виданого Комунальним підприємством Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки 10 листопада 2011 року, будинок № 184 розташований по вулиці Ілони Зріні в місті Мукачево Закарпатської області належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі дублікату договору міни /по реєстру № 1767 (а.с.7). З копії Постанови Мукачівського міськрайонного суду від 08 квітня 2015 року вбачається, що [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у виді попередження. Так, даною постановою встановлено, що [PERSON] 17.03.2015 року, ухилилася від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх дітей, залишивши їх без нагляду (а.с.12). Вироком Мукачівського міськрайонного суду від 30 квітня 2015 року [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 185 КК України призначено їй покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень. Так, даним вироком встановлено, що 12 лютого 2015 року біля 8 год. [PERSON], перебуваючи в гостях у бабусі [PERSON] по вул..І.Зріні, 184 в м.Мукачево, з спального приміщення таємно викрала планшет «SAMSUNG galaxy tab 3gt 5210 16gb» чим завдала потерпілій [PERSON], шкоду в розмірі 4192 грн. (а.с.9). 16 листопада 2015 року по цивільній справі за позовною заявою органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мукачівської міської ради в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів Мукачівським міськрайонним судом винесено рішення, яким позовні вимоги задоволено та вирішено: «Позбавити [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. До призначення опіки над дітьми передати дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на виховання бабусі [PERSON]. Стягувати з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 300 (триста) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 15.10.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Стягувати з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 300 (триста) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 15.10.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь держави 243,60 грн. судових витрат. Стягнути з [PERSON], [INFO], на користь держави 243,60 грн. судових витрат» (а.с.10-11). З копії Довідки за № 2-018617 виданої 05 липня 2016 року Управляючою компанією ТОВ І.Т.В. [PERSON] Плюс вбачається, що за адресою: м.Мукачево, вул.Ілони Зріні, буд.№ 184, Закарпатської області, зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.13). -3- З копії Акту за № 58 виданого ТОВ [PERSON] Плюс 06 вересня 2016 року вбачається, що [PERSON], [INFO], за адресою : м.Мукачево, вул.І.Зріні, 184, не проживає з жовтня 2015 року, про що засвідчили своїми підписами: [PERSON], який проживає за адресою: [INFO]; [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO]; [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO]. Конституція України у статті 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено в частині 3 статті 13 Конституції України, власність зобовязує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону. Так, статтями 317, 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Права власника житлового будинку, квартири визначені статті 383 Цивільного кодексу України та статті 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. В пункті 1 статті 8 Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод, гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Так, Пленум Верховного [PERSON] України у постанові Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України від 12 квітня 1985 року № 2 підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі дублікату Договору міни /по реєстру №1767/ від 05 вересня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського нотаріального округу [PERSON], є власником будинку № 184, який знаходиться по вул.Ілони Зріні в м.Мукачево. Крім неї, в даній квартирі, також зареєстрована [PERSON], [INFO], але за вищевказаною адресою не проживає з жовтня 2015 року, що позивачем доведено, а відповідачем не спростовано. З урахуванням наведеного, всебічного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - підлягають до задоволення. Розглядаючи позовну вимогу про зняття з реєстраційного обліку відповідача, суд приходить до наступного висновку. Згідно статті 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою в день звернення особи із заявою в органи реєстрації. З урахуванням вказаної норми Закону, у задоволенні позовної вимоги [PERSON] про зняття відповідача [PERSON], з реєстраційного обліку за адресою: м.Мукачево, вул.І.Зріні, буд.№ 184, - необхідно відмовити, оскільки така вимога, на думку суду, окремого вирішення у даному випадку не потребує, так як задоволення попередньої - є достатньою підставою для зняття відповідача з реєстрації за вищевказаною адресою, що передбачено ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні. -4- Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved