Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Покровської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. В обгрунтування своїх позовних вимог вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . На день її смерті відкрилась спадщина, яка складається з недоотриманої пенсії. Нею був пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини у зв`язку з тим, що вона втратила багато часу для встановлення факту смерті та отримання свідоцтва про смерть, а також необхідністю перетину лінії розмежування. Позивачка просить визначити їй додатковий строк протягом двох місяців з дня вступу рішення в закону силу, для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В судове засідання позивачка не з`явилась, просила справу слухати у її відсутність ( а.с. 4). Представник відповідача Покровської міської ради в судове засідання не з`явився, просив справу слухати без його участі ( а.с. 19). Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх докзазами, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] ( а.с. 7). Рішенням Шевченківського райсуду м. Запоріжжя від 08.10.2018 року за заявою [PERSON] встановлено факт смерті [PERSON] , яка сталася [INFO] в м. Харцизьк Донецької області.( а.с. 11). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 17.10.2018 року ( а.с. 8). Листом державного нотаріуса Волноваської державної нотаріальної контори за № 3447/02-14 від 20.11.2018р. нотаріусом роз`яснено позивачці право на отримання свідоцтва про право на спадщину в разі надання правовстановлюючих документів, документів, що підвтерджують родинний зв`язок, а також рішення суду про встанвоелння додаткового строку для прийняття спадщини ( а.с. 9). Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця),якби вони були живими на час відкриття спадщини. Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Проте, якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, за його позовом суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що прямо передбачено ч.3 ст. 1272 ЦК України. Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах-уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні спадкова справі після смерті [PERSON] не відкривалась ( а.с. 23). Згідно ст. 49 Закону України « Про нотаріат» нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. За наявності умов одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги щодо оформлення спадкових справ судовому розглядові не підлягають. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Наведене викладено у постановах Верховного Суду України від 26.09.2012 року ( справа № 6-85цс12) та від 04.11.2015 року ( справа № 6-1486цс15). Відповідно до п. 1.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місце відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на таку причину пропущення ним строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини як Витрачання тривалого часу для встановлення факту смерті та отримання свідоцтва про смерть на підконтрольній території. Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавиця [PERSON] померла [INFO], а із заявою про прийняття спадщини позивач звернувся до нотаріуса 20.11.2018 року, тобто один рік 3 місяці, рішення про встановлення факту смерті ухвалено 08.10.2018 року, тобто через один рік 2 місяці з моменту смерті спадкодавця ( а. с. 9). Враховуючи встановлення законодавством невідкладність розгляду справ категорії щодо встановлення факту смерті і звернення заявниці до суду із заявою про встановлення факту смерті через більш як рік з моменту смерті спадкодавці та до нотаріальної контори, суд не вважає причини пропуску шестимісячного строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини поважними. Окрім того, заявницею не надано до суду доказів, підтверджуючи належність її до спадкоємців першої черги, зокрема не надано відповідного свідоцтва про шлюб, підтверджуючого зміну прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Окрім того, суд вважає за необхідним зазначити наступне. Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Як зазначено позивачкою, спадкодавця проживала на день смерті по [ADDRESS] . Отже, належним відповідачем по справі повинна бути Харцизька міська рада. Відповідно до ст. 51 ЦПК України суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. При цьому, відповідно до ст. 81 ЦПК України така обставина підлягає доказуванню, оскільки позивач повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. За змістом норм процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача по справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Суд не вправі зі своєї ініціативі і без згоди позивача залучати до участі у справі співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений і щодо тих відповідачів, які зазначені в ньому. Суд також не може примушувати сторін до вчинення тих чи інших процесуальних дій, оскільки це суперечить принципу диспозитивності цивільного судочинства. Частиною 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову. Суд у силу покладених на нього процесуальних законом повноважень позбавлений можливості самостійно визначити суб`єктний склад учасників справи, проте, встановивши, що у справі не залучено усіх суб`єктів, які мають відповідати за позовом у межах заявлених позовних вимог як відповідачі, суд відмовляє у позові з цих підстав. Отже, позивачка усупереч ст.ст. 12,81 ЦПК України не надала належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що у період з 13.02.2017 року по 20.11.2018 року існували об`єктивні, не переробні та істотні труднощі для нього для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, у тому числі не надав обґрунтованої постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, доказів, підтверджуючих факт родинних відносин, зокрема зміну прізвища внаслідок шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] », а також доказів, щодо наявності перешкод для своєчасного одержання у відповідних органів РАЦС свідоцтва про смерть спадкодавці. Окрім того, позивачкою подано позов до неналежного відповідача, а клопотання про заміну відповідача або про залучення співвідповідача суду не подано. За таких підстав, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed