Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], з вимогами про розірвання шлюбу та визначення місця проживання їх спільних дітей - [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO]. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, мотивуючи їх тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними склалися неприязні стосунки. Відповідач почав зневажливо ставитися до неї та доньки, часто виникали сварки та конфлікти. На початку червня 2014 року відповідач покинув сім'ю, а також забрав до себе сина, якого налаштовував проти неї. Разом з відповідачем вона не проживає близько року, спільного господарства сторони не ведуть. Тому позивач просить шлюб розірвати. Також в ході судового розгляду сторони дійшли згоди щодо визначення місця проживання дітей. Позивач просить визначити місце її доньки [PERSON] з нею за адресою: [ADDRESS] та не заперечує щодо визначення місця проживання сина [PERSON] - з батьком, за адресою: [ADDRESS]. Відповідач позов визнав, щодо розірвання шлюбу не заперечує, а також просить залишити з ним сина - [PERSON]. Представник третьої особи - Органу опіки і піклування Зборівської райдержадміністраці вважає, що визначення місця проживання доньки [PERSON] з матір'ю, а сина [PERSON] з батьком не порушує прав та інтересів дітей і є доцільним. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 лютого 2003 року, що засвідчує їх свідоцтво про одруження серії [NUMBER], видане відділом РАГСу Зборівського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №4. В шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO], що засвідчують свідоцтва про народження дітей. Сторони разом не проживають тривалий час, спільного господарства не ведуть, наполягають на розірвання шлюбу, можливість примирення заперечують. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя позивача і відповідача та збереження шлюбу неможливе, дана сім'я фактично розпалася, а тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Також в судовому засіданні встановлено, що в даний час неповнолітня донька - [PERSON] проживає з матір'ю за адресою: [ADDRESS], а неповнолітній син [PERSON] проживає з відповідачем за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч.1ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до висновку органу опіки і піклування Зборівської райдержадміністраці, визначення місця проживання [PERSON] з батьком за адресою: [ADDRESS]. є доцільним. В силу ч.1, ч.2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає з мамою і бажає проживати з нею. В судовому засіданні відповідач пояснив, що бажає приймати участь у вихованні дітей, особливо сина. Сторони дійшли згоди щодо проживання неповнолітнього [PERSON] з батьком. Також сторони домовилися, що будуть вирішувати всі питання , що стосуються дітей спільно та мирним шляхом . З наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визначення місця проживання дітей підлягають задоволенню, оскільки не суперечать інтересам дітей. На підставі наведеного,

Outcome: approved