Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до АТ «АЛЬФА-БАНК» про скасування рішення та запису про державну реєстрацію прав, в якому просила: - скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «АГЕНЦІЯ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ» Махортова Ігоря Олександровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 45846783 від 06.03.2019 р., а також скасувати запис № 30591829 від 27.02.2019 р. про право власності на квартиру [ADDRESS] за Акціонерним товариством «УКРСОЦБАНК»; - скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чапського Артема Едуардовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 50682065 від 16.01.2020 р., а також скасувати запис № 35064677 від 14.01.2020 р. про право власності на квартиру [ADDRESS] за Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК»; - поновити запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачка зазначає, що 19 лютого 2007 року між нею, як позичальником, та Акціонерно-комерційним банком соціального захисту «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК», як кредитором, укладено договір кредиту № 2007/13-2.06/69, згідно умов якого банк надає позичальнику грошові кошти в сумі 96 000 (дев`яносто шість тисяч) доларів США зі сплатою 12,7 % річних (копія договору додається). 19 лютого 2007 року між позивачкою, як іпотекодавцем, та АКБ «УКРСОЦБАНК», як іпотекодержателем, було укладено іпотечний договір № б/н, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Трофімець В.В. за р. № 299. Відповідно до умов вказаного договору, в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] , яка належала позивачці на праві приватної власності. З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачка дізналася, що на теперішній час власником іпотечного майна є відповідач, АТ «АЛЬФА-БАНК», який є правонаступником АТ «УКРСОЦБАНК». Як вбачається з інформаційної довідки № 218667626 від 31.07.2020 р., право власності на квартиру [ADDRESS] , було зареєстровано за АТ «УКРСОЦБАНК» (номер запису про право власності 30591829 від 27.02.2019 р.) на підставі повідомлення, серія та номер: 0530013094402, виданого 01.10.2017 р., видавник: Укрпошта; повідомлення, серія та номер: б/н, виданого 29.09.2017 р., видавник: АТ «УКРСОЦБАНК»; договору кредиту, серія та номер: 2007/13-2.06/69, виданого 19.02.2007 р., видавник: АТ «УКРСОЦБАНК», іпотечного договору, серія та номер: 299, виданого 19.02.2007 р., видавник: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Трофімець В.В. З огляду на зазначене та посилаючись на положення ст. 321 ЦК України, ст. 37 Закону України «Про іпотеку», п. п. 6, 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. № 1127, позивачка просить скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «АГЕНЦІЯ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також скасувати запис про право власності на квартиру [ADDRESS] за Акціонерним товариством «УКРСОЦБАНК»; скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чапського Артема Едуардовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також скасувати запис про право власності на квартиру [ADDRESS] за Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК»; поновити запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . Сторони подали заяви про проведення судового засідання без їх участі. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі, враховуючи наступне. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що право власності за відповідачем зареєстровано на підставі передавального акту від 11.10.2019 р., видавник АТ «АЛЬФА-БАНК» та АТ «УКРСОЦБАНК», однак, подання такого документу для проведення нотаріусом відповідних реєстраційних дій нормами чинного законодавства України не передбачено, водночас, залишається не зрозумілим, які взагалі документи із передбачених п. 61 Порядку відповідачем були подані. Позивачка не отримувала будь-якої кореспонденції ні від АКБ «УКРСОЦБАНК» (первісний іпотекодержатель), ні від АТ «АЛЬФА-БАНК» (правонаступник) в тому числі, будь-які листи з інформуванням про намір звернути стягнення на іпотечне майно, а також письмову вимогу про усунення порушень (про яку йдеться в Порядку), а щодо передавального акту від 11.10.2019 р. позивачці нічого не відомо, вона його не отримувала та не ознайомлена з ним. Письмова вимога про усунення порушень вважається врученою іпотекодавцю у разі її отримання останнім та підпису. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що оскільки позивач не отримувала ніяких документів ні від АКБ «УКРСОЦБАНК», ні від АТ «АЛЬФА-БАНК», то і не підписувала і не могла підписати відповідні документи. Додатковим підтвердженням цього є те, що інформація про неї, як і про іпотечний договір, взагалі відсутня в графі «підстава для державної реєстрації права власності». Відповідач надав пояснення по справі від 30.10.2020 р. в порядку ст. 43 ЦПК України. щодо того, що письмова вимога про усунення порушень була направлена на адресу позивачки, але нею не отримувалася та була повернута за закінченням терміну зберігання. Відповідачем порушено положення ст. 37 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Відповідачем не було проведено оцінку іпотечного майна перед проведенням реєстрації права власності на нього, оскільки [PERSON] не ознайомлювали з такою оцінкою та не повідомляли про її проведення взагалі, як це передбачає законодавство України про оціночну діяльність. Суд вважає, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 50682065 від 16.01.2020 р., на підставі якого внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 35064677 від 14.01.2020 р. про право власності АТ «АЛЬФА-БАНК» на квартиру [ADDRESS] , неправомірно прийняте приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е. внаслідок незаконної реєстрації права власності на іпотечне майно за первісним іпотекодержателем АТ «УКРСОЦБАНК». Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Відповідно до п. 6 Порядку реєстрації державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Згідно п. 61 Порядку реєстрації для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1. копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2. документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі. 3. заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Ст. 321 ЦК України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved