Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не спілкується з дітьми, не проявляє батьківського піклування та турботи, не цікавиться станом здоров'я синів, самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків по їх утриманню та вихованню. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та обґрунтовуючи їх пояснила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 20 жовтня 2014 року - розірвано. Батько дітей не бере участі у вихованні, не надає матеріальної допомоги на їх утримання. 27 жовтня 2014 року судом ухвалено рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, однак на сьогоднішній день, утворилася значна заборгованість по сплаті аліментів. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог не визнали, проти їх задоволення заперечили та суду пояснили, що [PERSON] позивачем чиняться перешкоди у спілкуванні з дітьми, а тому він не має можливості з ними спілкуватись. Відповідач бажає брати участь у вихованні своїх дітей, надавати матеріальну допомогу, турбуватися про них. Представник Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради в судове засідання подала заяву відповідно до якої підтримала висновок щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його малолітніх дітей, вказавши на відсутність підстав для позбавлення його батьківських прав. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано (Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2014 року). У даному шлюбі в них [INFO] народився син - [PERSON], [INFO] народився син - [PERSON]. Позивач [PERSON] разом із малолітніми синами проживає без реєстрації (згідно Акту обстеження та свідчень сусідів від 28.05.2015 р.) за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Довідкою №692 від 29.05.2015 р., виданою ТзОВ «Коменерго-Тернопіль 3». Згідно довідки, виданої Тернопільським дошкільним навчальним закладом №24 Тернопільської міської ради, [PERSON], відвідує ТДНЗ №24, ясельну групу із 16.07.2015 року. Батько не приводить дитину в дитячий садок, не відвідує батьківських зборів та не оплачує за харчування. Як вбачається із довідки №383 від 28.07.2015 року, виданої Тернопільською міською дитячою комунальною лікарнею (поліклінічний відділ), діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебувають на обліку в дитячій поліклініці на дільниці №12. Батько на прийомі з дітьми не був. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57- 60 ЦПК України. Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України в пп. 15,16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Таким чином, суд вважає, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Ухилення від виконання юридичного обов'язку - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість його виконати, але не вчиняє до цього жодних дій. Тому, жодні інші обставини, як-то ухилення матері чи батька від утримання дитини, не можуть призвести до позбавлення батьківських прав. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що відповідач бере та має бажання брати участь у вихованні та утриманні, спілкуванні своїх неповнолітніх дітей, про що наголошував неодноразово. Як вбачається із висновку Органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 25.11.2015 року №41, беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає, що підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], немає. Одночасно, орган опіки та піклування вважає за необхідне попередити [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виконання батьківських обов'язків стосовно малолітніх дітей, приділяти їм більше уваги та турботи. При з'ясуванні фактів, з якими закон пов'язує позбавлення батьківських прав, виходячи з вимог ст.164 СК України, а саме того, що батько дійсно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, судом враховується вік дітей та вік батька, те, що [PERSON] є наркологічно здоровим, має постійне місце роботи та проживання, ставлення відповідача до виховання дітей, часткову сплату коштів на утримання дітей та погашення ним заборгованості по сплаті аліментів, суд вважає що слід не позбавляти батьківських прав відповідача. Одночасно, суд вважає, що [PERSON] слід попередити про необхідність змінити своє ставлення до виховання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], поклавши на службу у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради контроль за виконанням батьківських обов'язків [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: dismissed