Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом, в якому просить стягнути з ПП «Білдгрупменеджмент» 258 000 грн. основного боргу за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 10 червня 2014 року 27 864 грн. інфляційних, 1290 грн. три відсотка річних та 5000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 10 червня 2014 року між нею та ПП «Білдгрупменеджмент» було укладено договорів купівлі-продажу майнових прав на квартиру № КМ 2/1-5-29, згідно умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти у власність майнові права на квартиру [ADDRESS] та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених договором. Однак, 10 грудня 2014 року до вищевказаного договору між ними було укладено угоду, за якою сторони дійшли згоди на підставі її заяви від 27 листопада 2014 року достроково розірвати договір від 10 червня 2014 року та протягом трьох місяців повернути їй сплачені грошові кошти в сумі 258 000 грн. На момент подачі позову до суду кошти їй не повернуто. Внаслідок неправомірних дій відповідача їй була заподіяна моральна шкода, яка виразилася у постійному нервовому напруженні та душевних стражданнях, що призвело до порушення нормальної життєдіяльності та сну. Тому з ПП «Білдгрупменеджмент» підлягає стягненню основний борг за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру, інфляційні, три відсотка річних та моральна шкода. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити та не заперечувала проти ухвалення на підставі наявних у справі доказів заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час дату та місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку, однак подав суду заперечення. Посилаючись на викладені в запереченнях обставини в задоволенні позову просив відмовити. Заслухавши думку позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, а позовзадоволити із наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Судом установлено, що 10 червня 2014 року між нею та ПП «Білдгрупменеджмент» було укладено договорів купівлі-продажу майнових прав на квартиру № КМ 2/1-5-29, згідно умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти у власність майнові права на квартиру [ADDRESS] та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених договором. Однак, 10 грудня 2014 року до вищевказаного договору між ними було укладено угоду, за якою сторони дійшли згоди на підставі заяви [PERSON] від 27 листопада 2014 року достроково розірвати договір від 10 червня 2014 року та протягом трьох місяців повернути їй сплачені грошові кошти в сумі 258 000 грн. Відповідно до ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Як убачається із матеріалів справи, сплачені позивачем грошові кошти по договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру відповідачем в обумовлений між сторонами строк [PERSON] не повернуто. Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею ст.23 ЦК України регламентовано, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як убачається із п.9 постанови Пленуму ВСУ №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню - у сумі 5000 грн. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що із ПП «Білдгрупменеджмент» на користь [PERSON] слід стягнути 258 000 грн. основного боргу за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 10 червня 2014 року 27 864 грн. інфляційних, 1290 грн. три відсотка річних та 5000 грн. моральної шкоди.

Outcome: approved