Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], у якому, просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів в розмірі 104 043,00 грн. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.05.2010 р. відповідач зобов»язаний сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 300 (триста) гривень щомісячно, починаючи з 31.03.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, вказане судове рішення [PERSON] належним чином не виконує, у зв»язку з чим утворилася заборгованість по аліментах в сумі 13 200 грн. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, при несплаті аліментів позивачка має право вимагати стягнення неустойки (пені), яка, за період із квітня 2010 року по квітень 2014 року, становить 104 043,00 грн. Позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та обґрунтовуючи їх, пояснили, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від сплати аліментів у розмірі, який був визначений судом. Заборгованість відповідача, станом на 01.05.2014 року складає 13 200 гривень. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано (Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.04.2010 року). Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: дочку, [PERSON] - [INFO]. 20 травня 2010 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення про стягнення [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 300 (триста) гривень щомісячно, починаючи з 31.03.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, дитина проживає з позивачем [PERSON] та повністю перебуває на її утриманні. Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2014 року [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дочки [PERSON]. Згідно акту нарахування заборгованості по аліментах від 15.05.2014 року, з урахуванням попередніх періодів заборгованість [PERSON] складає 13 200 грн. Відповідно до ч.1 ст. 196 Сімейного кодексу України та роз»яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.22 Постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов»язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Суд вважає, що відповідач [PERSON] своєчасно не сплачував в користь позивача за період із квітня 2010 року по травень 2014 року, а тому позивач вправі вимагати від відповідача сплатити у її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за вказаний період. Відповідно до наявного при матеріалах справи розрахунку, наданого позивачкою, сума пені від заборгованості по аліментах за період із квітня 2010 року по квітень 2014 року включно складає 104 043 грн. Згідно ч.2 ст. 196 Сімейного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахування матеріального та сімейного стану платника аліментів. Визначаючи розмір пені, яку слід стягнути із відповідача, суд виходить із принципу розумності та справедливості, врахувавши розмір заборгованості відповідача по аліментах, та визначає її у розмірі 13 200 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: partial