Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 18 серпня 2001 року у палаці укладення шлюбу адміністрації м. Нижньовартовська Тюменської області РФ сторони зареєстрували шлюб, про що складений відповідний актовий запис №1239. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалося і рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 31.10.2011 року їх шлюб був розірваний. 25.07.2013 року сторони вдруге уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що складений відповідний актовий запис №1589. Спільне подружнє життя не склалося, сторони мають несумісні характери та різні погляди на життя, між ними відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позивач вирішила звернутись до суду з даним позовом. Просила шлюб розірвати, майнових спорів між ними немає, дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з вищезазначених підстав, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Судові витрати просила залишити за нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 25.07.2013 року сторони вдруге уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що складено відповідний актовий запис №1589, згідно свідоцтва про шлюб серії І-АМ №137119, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області від 25.07.2013 року (а.с.4). Від шлюбу у сторін є дочка - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). З пояснень позивача в судовому засіданні встановлено, що спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не підтримують подружніх відносин. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, її вимоги є законними та достатньо вмотивованими. Відповідно до ст.113 СК України за [PERSON] залишити шлюбне прізвище. Витрати щодо сплати судового збору у розмірі 640 гривень, згідно квитанції №0.0.708344332.1 від 17.02.2017 року (а.с.1), понесені позивачем, залишає за нею на її прохання. На підставі викладеного,

Outcome: approved