Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини, щомісяця, до досягнення дитиною повнолітнього віку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі посилаючись на те, що син [PERSON] [INFO], перебуває на утриманні позивача і тому наполягає на вимогах про стягнення аліментів. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/8 частини, пояснивши, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та повнолітнього сина, який є студентом, та на користь яких він добровільно надає матеріальну допомогу. Крім того, сину [PERSON], [INFO], постійно купує одяг, взуття, сплачує витрати за дитячий садок, та добровільно надає кошти в розмірі 300 гривень для потреб дитини. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], котрий мешкає з позивачем. Відповідач в добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина, але вказана допомога має нерегулярний характер. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За положеннями статей 18, 181 СК України, роз'яснень, викладених в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. При визначенні розміру аліментів, згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника\~аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач перебуває в шлюбі з [PERSON], зареєстрованому в Довгинцівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 22 квітня 2014 року, актовий запис № 102 (а. с. 23). Відповідач є батьком: повнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а. с. 21), неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (а. с. 21) та [PERSON], [INFO] (а. с. 24), які перебувають на його утриманні. Приймаючи до уваги сімейне та матеріальне становище сторін, та те, що усі діти повинні мати від батьків однакове забезпечення, суд прийшов до висновку про доцільне стягнення з відповідача аліментів, саме у частці від його заробітку чи інших доходів, що відповідає інтересам дітей і співмірно із матеріальним становищем сторін. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, та вирішуючи питання щодо розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить із \~\~вимог ст. 183 СК України та принципів справедливості і розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), \~\~і тому вважає, що аліменти на дитину необхідно визначити у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходів) відповідача. Аліменти слід стягувати до повноліття дитини, починаючи стягнення з 22 жовтня 2015 року. З вказаного, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з підстав зазначених вище. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 487, 20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial