Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 22 квітня 1999 року позивачка уклала шлюб з відповідачем, [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про одруження, виданим 22.04.1999 року виконкомом Сергіївської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 4. Від сумісного проживання у подружжя народилася дитина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумість характерів, з приводу чого між сторонами часто виникають сварки. Фактично подружжя припинило свої шлюбно сімейні відносини з серпня 2015 року. Місце проживання дитини між сторонами визначено, дитина проживатиме з позивачкою. В судовому засіданні позивачка просила задовольнити її позовні вимоги, часу для примирення просила не надавати. Відповідач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі , приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 22 квітня 1999 року позивачка уклала шлюб з відповідачем, [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про одруження, виданим 22.04.1999 року виконкомом Сергіївської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 4 (а.с. 4). Від сумісного проживання у подружжя народилася дитина [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Причиною розпаду сім'ї є несумість характерів, з приводу чого між сторонами часто виникають сварки. Фактично подружжя припинило свої шлюбно сімейні відносини з серпня 2015 року. Місце проживання дитини між сторонами визначено, дитина проживатиме з позивачкою. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. При цьому зазначає, що суд не зобов»язаний призначити строк для примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до вищевказаного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved