Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до Котівської сільської ради Гусятинського району та просить визнати за нею право власності на 2/4 частки житлового будинку садибного типу, що розташований в с. Котівка, по вул. І.Франка,5 Гусятинського району Тернопільської області, загальною площею 67,5 кв.м., житловою 46,3 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] та баби [PERSON]. В обґрунтування\~позивних вимог\~посилається на\~те,\~що в\~с.\~Котівка по\~вулиці І.Франка,\~5,\~Гусятинського району,\~Тернопільської області,\~розташований житловий\~будинок садибного\~типу,\~який належить:\~1/4 частки її\~покійній матері\~-\~[PERSON],\~1/4 частка їй - [PERSON], 1/4 частка покійній бабі - [PERSON] та 1/4 частка - її сестрі [PERSON]. Також вказала, що вона є єдиним спадкоємцем майна спадкодавців за заповітом, прийняла спадщину, так як подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] та баби [PERSON]. Проте, при звернені до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав на майно, яке належало спадкодавцям [PERSON] та [PERSON], їй відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спірне майно, у звязку із відсутністю належних правовстановлюючих документів на імя спадкодавців. А тому, просить суд визнати за нею право власності на спірне нерухоме майно, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] та баби [PERSON]. Позивач в підготовче судове засідання не зявилася, однак, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача в підготовче судове засідання не зявився, попередньо надіславши до суду письмову заяву про слухання справи у відсутності представника відповідача. Позовні вимоги визнають. Відповідно до ст.\~200\~ч.\~4\~ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в підготовчому судовому засіданні в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в с. Котівка, по вул. Івана Франка, 5 Гусятинського району Тернопільської області станом на 15.04.1991 року належав до типу «колгоспного» двору, членами якого на той час були: [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] та [PERSON] [PERSON], що підтверджується довідкою Котівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 357 від 04.07.2018 року. Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Котівка по вул. Івана Франка, 5 Гусятинського району Тернопільської області належав на праві приватної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] та [PERSON] [PERSON], по 1/4 частці кожному. 27 листопада 1997 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла все своє майно [PERSON] позивачу по справі, що стверджується копією заповіту, посвідченого секретарем виконкому Котівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 22, який на день смерті не змінений і не скасований. 11 червня 2002 року померла [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №081862 виданого Котівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області 12 червня 2002 року. Після її\~смерті відкрилася\~спадщина на\~належне їй\~майно,\~в тому\~числі і\~1/4\~частину житлового\~будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в с. Котівка по вул. Івана Франка, 5, Гусятинського району, Тернопільської області. 17 листопада 2004 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Копичинецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що належала [PERSON], на підставі якої заведена спадкова справа за №297. Проте, [PERSON] нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно на імя спадкодавця, що підтверджується довідкою інформаційного характеру, виданою приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу [PERSON] від 24.07.2018 року за №459/01-16. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року. Відповідно до вимог п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи те, що спадщина, яка відкрилася після смерті [PERSON] була прийнята спадкоємцем [PERSON], застосуванню підлягають правила ЦК Української РСР 1963 року. Відповідно до вимог ст. 529 ЦК України 1963 року спадкоємцями першої черги є в рівних частинах діти, дружина і батьки померлого. Згідно із вимогами ст. ст. 548, 549 ЦК, який діяв на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління майном або володіння спадковим майном, 2) якщо він подав нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 553 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в с.\~Котівка по вул. Івана Франка, 5, Гусятинського району, Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 11 червня 2002 року. 21 червня 2016 року померла [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №207543, виданого Котівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області 23 червня 2016 року. Як видно із довідки інформаційного характеру, виданої приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу [PERSON] від 24.07.2018 року за №459/01-16, [PERSON] 19 квітня 2010 року на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла все своє майно [PERSON] позивачу по справі. Після її\~смерті відкрилася\~спадщина на\~належне їй\~майно,\~в тому\~числі і\~на 1/4\~частину житлового\~будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в с. Котівка по вул. Івана Франка, 5, Гусятинського району, Тернопільської області. 11 січня 2017 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Гусятинського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, що належала [PERSON], на підставі якої заведена спадкова справа за №2/2017. Проте, [PERSON] нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно на імя спадкодавця, що підтверджується довідкою інформаційного характеру, виданою приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу [PERSON] від 24.07.2018 року за №459/01-16. Згідно заяви [PERSON] від 30 липня 2018 року, посвідченої секретарем виконкому Оришківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області [PERSON], зареєстрованої в реєстрі за №31, вона відмовляється від спадкування майна, яке залишилось після смерті її баби [PERSON] та матері [PERSON], на користь своєї сестри [PERSON]. Інших заяв про прийняття спадщини чи відмови від прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] до вказаного нотаріуса не надходило. Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1217, 1268\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами ст. ст. 1268, 1269, 1270\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлих [PERSON] та [PERSON], яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, а тому набула права на спадкування майна покійних за заповітом. Позивач прийняла спадщину, однак не може оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спірне нерухоме майно. Відповідно до вимог ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 317\~ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст.\~328\~ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на нерухоме майно судом не встановлено, відповідач позов визнає, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в с.\~Котівка по вул. Івана Франка, 5, Гусятинського району, Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 21 червня 2016 року. На підставі наведеного, ст.ст. 120, 548, 549, 553 ЦК УРСР від 1963 року та ст. ст. 392, 1223, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України,\~

Outcome: approved