Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Салій О.В., Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, а саме, на 1/4 частини житлового будинку загальною площею 81,5 кв. м., житловою площею 50,9 кв. м. з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], Тернопільська область, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року, та на 1/4 частини житлового будинку загальною площею 81,5 кв. м., житловою площею 50,9 кв. м. з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], Тернопільська область, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року, посилаючись на те, що після смерті її батьків відкрилась спадщина за законом та за заповітом на частку даного житлового будинку. Однак, постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом, оскільки було виявлено, що відсутній правовстановлюючий документ. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, однак подали заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнають та не заперечують проти його задоволення. Третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Салій О.В. у судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Тернопільської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи без участі їх представника. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. [INFO] р. помер батько позивача [PERSON] у селі Байківці Тернопільського району Тернопільської області, що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], видане 17.10.2011 р. Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. [INFO] р. померла мати позивача [PERSON] у селі Байківці Тернопільського району Тернопільської області, що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], видане [INFO] р. виконавчим комітетом Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Родинні відносини між позивачем та померлими батьками стверджуються свідоцтвом про народження серія [NUMBER] видане 12.08.1963 р. Байковецькою сільською радою, з якого вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] р., у відомостях про батьків [PERSON] вказаний батьком, [PERSON] вказана матір'ю. В подальшому після укладення шлюбу позивачу присвоєно прізвище «[PERSON]», про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER], видане 14.11.1981 р. Байковецькою сільською радою. Згідно частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на спадкове майно: 1/4 частину житлового будинку 1976 року побудови загальною площею 81,5 кв. м., житловою площею 50,9 кв. м. з відповідною частиною господарських будівель і споруд по [ADDRESS] Тернопільської області, яка належала померлому як голові колишнього колгоспного двору. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на наступне спадкове майно: 1/4 частину житлового будинку 1976 року побудови загальною площею 81,5 кв. м., житловою площею 50,9 кв. м. з відповідною частиною господарських будівель і споруд по [ADDRESS] Тернопільської області, яка належала померлій як члену колишнього колгоспного двору. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04,1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Оскільки спірний житловий будинок побудовано до 15.04.1991 р., спадкодавці як члени колгоспного двору набули на нього право сумісної власності та це право збереглося за ними і після припинення колгоспного двору в результаті введення в дію вказаного Закону. Статус майна колгоспного двору був врегульований ст.ст. 120-126 ЦК УРСР 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до довідки (виписки з погосподарської книги) Байковецької сільської ради від 17.08.2018 р. № 1668 вбачається, що будинковолодіння по [ADDRESS] станом на 01.07.1990 р. - двір колгоспника, членами якого були: [PERSON] - голова двору (помер), [PERSON] - дружина (померла), [PERSON] - дочка, [PERSON] - зять. Належність житлового будинку вказаним особам підтверджується також інформаційною довідкою про технічний стан нерухомого майна, виданою Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації (далі - ТРГБТІ) 30.07.2018 р. № 925. Таким чином, вказане домоволодіння належить зазначеним чотирьом членам колишнього колгоспного двору в рівних частинах на праві сумісної власності, тобто по 1/4 частині кожному. Відповідно до інформаційних довідок ТРГБТІ від 30.07.2018 р. № 926, 927 вбачається, що станом на 01.01.2013 р. житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за головою колишнього колгоспного двору [PERSON], на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 30.11.1989 р. За померлою [PERSON] державна реєстрація даного будинку не проведена. На житловий будинок [ADDRESS] наявний технічний паспорт, у якому вказана характеристика будинку, господарських будівель та споруд. Відповідно до експлікації приміщень до плану житлового будинку літера «А» загальна площа приміщень становить 81,5 кв. м., житлова 50,9 кв. м. В будинковолодінні самочинних добудов та перепланувань не виявлено. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі наявності заповіту в силу ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Померлим [PERSON] за життя 23.08.2011 р. складено заповіт, який посвідчений секретарем виконкому Байковецької сільської ради та зареєстрований за № 61, згідно якого останній на випадок своєї смерті все належне йому майно, з чого б воно не складалося і все те, на що за законом матиме право, заповів позивачу - [PERSON]. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї (ст.1268 ЦК України). Частиною 1 ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Згідно довідки Байковецької сільської ради від 04.05.2018 р. № 797 вбачається, що на день смерті [PERSON] в житловому будинку по [ADDRESS] разом з ним були зареєстровані: [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка, [PERSON] - зять, [PERSON] - онук. Після смерті [PERSON] в Тернопільській районній державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 155/2016. Спадкоємцем за заповітом після його смерті являється дочка - позивач [PERSON], яка прийняла спадщину в силу ст. 1268 ЦК України. 20.03.2012 р. позивач до нотаріальної контори подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька. Дружина померлого - [PERSON], яка згідно ст. 1241 ЦК України на день його смерті являлася непрацездатною та мала право на обов'язкову частку у спадщині, від її одержання відмовилася, про що подала до нотаріальної контори заяву від 28.03.2012 р. за № 410. Інших спадкоємців згідно ст. 1241 ЦК України після смерті [PERSON] немає. Щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на належну йому 1/4 частину житлового будинку державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.08.2018 р., з підстав відсутності правовстановлюючого документу на зазначене спадкове майно на ім'я спадкодавця. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] в приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Салія О.В. заведена спадкова справа № 11/2018. Згідно довідки Байковецької сільської ради від 06.08.2018 р. № 1551 вбачається, що на день смерті [PERSON] в житловому будинку по [ADDRESS] разом з нею були зареєстровані: [PERSON] - дочка, [PERSON] - зять, [PERSON] - онук. Спадкоємцем за законом після її смерті являється дочка - позивач [PERSON]. яка прийняла спадщину в силу ст. 1268 ЦК України, що також підтверджується змістом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.08.2018 р. З постанови також вбачається, що, окрім позивача, є інші спадкоємці: [PERSON], [PERSON], [PERSON], які успадковують частину спадкового майна, щодо якого на їхню користь складено заповіт, спадкувати належну померлій частку житлового будинку наміру не мають та відмовляються. Щодо видачі позивачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на належну їй 1/4 частину житлового будинку нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.08.2018 р., з підстав відсутності у спадкодавця правовстановлюючого документу на зазначене спадкове майно. Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за позивачем права власності на 1/4 частини житлового будинку загальною площею 81,5 кв. м., житловою площею 50,9 кв. м. з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], Тернопільська область, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року, та на 1/4 частини житлового будинку загальною площею 81,5 кв. м., житловою площею 50,9 кв. м. з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], Тернопільська область, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року.

Outcome: approved