Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вимогами до відповідача [PERSON] і просила поділити майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя в наступному порядку : виділити [PERSON] - чотирьохкімнатну квартиру [ADDRESS]; виділити [PERSON] : трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] та автомобіль марки HYUNDAI модель SANTA FE тип Універсал -В д.н.з [NUMBER]. В подальшому позивач змінила свої вимоги та остаточно просила поділити майно, що є об'єктом спільної сумісної власності в натурі наступним чином : квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] - виділити [PERSON]; квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та автомобіль марки HYUNDAI модель SANTA FE тип Універсал -В д.н.з [NUMBER] - виділити [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовані розірванням шлюбу, необхідністю окремого проживання, та відсутності згоди майна в добровільному порядку з боку відповідача. Відповідач [PERSON] пред'явив зустрічні вимоги до [PERSON] і просить визнати кв.[ADDRESS], що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Решетніковою С.І.04.03.2003р.за реєстром №1206к, його особистою приватною власністю; визнати за [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину [ADDRESS],що належать [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Лихошвою Ж.О. 17.12.2009р. за реєстровим №643, визнати за [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину автомобіля HYUNDAI модель SANTA FE тип Універсал -В д.н.з [NUMBER], що належить йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ, виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 29.08.2013р. Зустрічні вимоги обґрунтовані тим, що квартира кв.[ADDRESS] була придбана за особисті кошти [PERSON], що були ним зароблені ним до реєстрації шлюбу. На підтвердження вказаного позивачем було надано довідки про отримані під час його роботи до 2002 року кошти, допитані свідки [PERSON] та [PERSON] Крім того, відповідач заперечує проти запропонованого позивачем варіанту поділу, оскільки він порушує його майнові права. Під час судового розгляду позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали вимоги просили їх задовольнити, категорично заперечуючи проти зустрічного позову та викладених у ньому обставин. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] вимоги позивача не визнали, підтримали зустрічні вимоги, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини наведені у зустрічному позові та додаткових поясненнях, а також докази зібрані та досліджені під час судового розгляду. Суд вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, вивчивши письмові докази надані сторонами, прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 3 Сімейного кодексу України сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Згідно ст. 57 цього ж Кодексу особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; Згідно ст. 60 цього ж Кодексу майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. ст. 69,70 цього ж Кодексу дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 71 цього ж Кодексу майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02 лютого 2002 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей : сина [PERSON], 2004 р.н. , доньку [PERSON], 2011р.н. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Печерського районного суду м. Києва від 10 травня 2016 року , яке набрало законної сили. В період з часу реєстрації шлюбу сторонами було придбано наступне майно: - чотирьохкімнатна квартиру [ADDRESS], яка була придбана 17 грудня 2009 року [PERSON]., який діяв від імені [PERSON] на підставі виданої нею довіреності. Дійсна вартість в цінах на час проведення дослідження експертом КНДІСЕ 17.06.2016р. складає 4 486 354,00грн. - трьохкімнатна квартира [ADDRESS], яка була придбана 04 березня 2003 року [PERSON], яка діяла від імені [PERSON]. на підставі виданого ним доручення під час перебування в Державі Ізраїль. В даній квартирі з 30.05.2003р. по 22.03.2014р. була зареєстрована [PERSON]., бабуся [PERSON] В даний час у даній квартирі зареєстрованих осіб немає. Дійсна вартість в цінах на час проведення дослідження експертом КНДІСЕ 17.06.2016р. складає 2 742 542,00грн. - автомобіль марки HYUNDAI модель SANTA FE тип Універсал -В д.н.з [NUMBER], придбаний [PERSON] 28.08.2013р. Ринкова вартість в цінах на час проведення дослідження експертом КНДІСЕ 17.05.2016р. складає 539 369,93грн. Під час судового розгляду було встановлено, що подружжя з 17 лютого 2002 року було відряджене до Посольства України в Державі Ізраїль. При цьому [PERSON] працював на посаді третього секретаря Посольства України в Державі Ізраїль з 25 лютого 1996 року до 01 червня 1999 року та одержав дохід в іноземній валюті в розмірі 49 569 доларів США. Допитані під час судового розгляду свідки [PERSON]., [PERSON]. дали свідчення про те, що квартира [ADDRESS], була придбана за спільні кошти подружжя [PERSON] та [PERSON], в тому числі з тих, що були подаровані на весілля та отримані як доходи після одруження. Свідки [PERSON]., [PERSON] під час судового розгляду дали свідчення про те, що квартира [ADDRESS], була придбана виключно за кошти [PERSON], зароблені ним до реєстрації шлюбу з [PERSON] При цьому кошти весь час знаходились на зберіганні у батьків [PERSON] Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Оцінюючи докази на підтвердження та спростування придбання квартири [ADDRESS], слід зазначити недостатність вагомих та безперечних доказів на те, що вказана нерухомість після реєстрації шлюбу була придбана за особисті кошти [PERSON] Так, суд враховує те, що шлюб сторони уклали 02.02.2002р., квартира була придбана 04.03.2003р., тобто через рік після спільного життя. Відсутність даних про обізнаність [PERSON] щодо придбання нерухомості за власні кошти [PERSON] переконує суд в тому, що майно було придбано у спільну власність подружжя. Покази свідків як [PERSON]., [PERSON]., так і [PERSON]., [PERSON], суд сприймає як такі, що мають суб'єктивний характер, оскільки вказані особи є родичами сторонам. Отже до переліку спільного майна подружжя входить дві квартири та автомобіль, які мають різну вартість. Виділення в натурі вказаного майна є неможливим, оскільки вартість останнього не дає можливості визначити рівність сторін при їх поділі. Присудження грошової компенсації є неможливим, у зв'язку з відсутністю попереднього внесення грошових коштів. За таких обставин нерухоме та рухоме майно підлягає поділу в рівних частках. Судові витрати у даному спорі відшкодуванню не підлягають, оскільки вимоги обох сторін підлягають задоволенню частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial