Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], Великолуцької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 01 серпня 2014 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки та житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами, розташовані на території Великолуцької сільської ради. У звязку із необізнаністю в питаннях спадкування та тривалою хворобою і лікуванням, вона пропустила, встановлений законом шестимісячний строк, для подання заяви про прийняття спадщини. На даний час, [PERSON] не може одержати в держнотконторі свідоцтва про право на спадщину після смерті її батька [PERSON], через що просить суд визначити додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог не визнала та проти їх задоволення заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася та про причину неявки суд не повідомила. Представник Великолуцької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не зявився, однак в суд поступив лист, згідно якого вони просять справу розглядати у відсутності їх представника, позовні вимоги визнають та проти їх задоволення не заперечують. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази суд встановив 14 червня 1969 року народилася [PERSON] (Свідоцтво про народження І-АГ №560512, видане 05.07.1969 р. Тернопільським районним бюро ЗАГС Тернопільської області) і її батьками є [PERSON] та [PERSON]. 09 червня 1990 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (Свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ИД №470545, видане 09.06.1990 року Тернопільським районним бюро ЗАГСу Тернопільської області) і після укладення шлюбу останній присвоєно прізвище «Радачинська». 01 серпня 2014 року помер батько позивачки [PERSON] (Свідоцтво про смерть І-ИД №174414, видане Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, України). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Після смерті [PERSON], померлого 01 серпня 2014 року, Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 413/2014 р. за заявою дружини померлого Дацко - [PERSON] про прийняття спадщини за законом від 21 серпня 2014 року за №1159 та за заявою дочки померлого - [PERSON] про прийняття спадщини за законом від 30 січня 2015 року за №104. 03 березня 2015 р., між Дацко - [PERSON] та [PERSON] укладено Договір про поділ спадкового майна, посвідчений державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори, [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №275, за яким дочці померлого - [PERSON] переходить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами №43 по вул. Шевченка в селі Велика Лука Тернопільського району Тернопільської області, а дружині померлого - [PERSON] переходять - земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,3529 га.. 0.2043 га.. які розташовані на території Великолуцької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. 03 березня 2015 року у Тернопільську районну державну нотаріальну контору подана заява за №262 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від дружини померлого - Дацко - [PERSON] та дочки померлого - [PERSON], згідно якої 03.03.2015 р. за реєстром № 276, Дацко - [PERSON] видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, на земельну ділянку, площею 3,3529 га. та Свідоцтво про право на спадщину за законом, на земельну ділянку, площею 0,2043 га., за реєстром №278. 12 травня 2015 року [PERSON] подала у Тернопільську районну державну нотаріальну контору заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від за №542 . Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори [PERSON] №1217/02-14 від 14 травня 2015 року, відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], померлого 01 серпня 2014 року, у звязку з тим, що спадкоємець пропустила термін для прийняття спадщини та існують інші спадкоємці, які спадщину прийняли, уклали договір про поділ спадкового майна та оформили його частину. [PERSON] вказала, що основною причиною, на підставі якої вона пропустила, встановлений законом шестимісячний термін, для звернення в держнотконтору із заявою про прийняття спадщини, стало її лікування та погіршення стану її здоров»я. Як вбачається із інформації №03-7/5118, Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, [PERSON], 1969 р. н., перебувала на лікуванні в денному стаціонарі психіатричного профілю із 10.11.2014 р. по 28.11.2014 р. з діагнозом: змішаний тривожно-депресивний розлад. Відповідно до довідки від 08.06.2015 р., виданої лікарем [PERSON], [PERSON], 1969 р. н., із 24.03.2015 р. перебуває на амбулаторному лікуванні в психосоматичному центрі м. Тернополя. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини згідно вимог ч.1 ст.1270 ЦК України. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України у п. 24 Постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За вказаних обставин, враховуючи те, що як слідує з інформації наданої Тернопільською клінічною комунальною психоневрологічною лікарнею лікування, яке проходила [PERSON] є не тривалим, тобто з 10.11. по 28.11.2014 року, розпочате у листопаді місяці, тобто після чотирьох місяців з моменту смерті спадкодавця, протягом яких остання могла подати заяву про прийняття спадщини, після смерті батька, суд вважає, що доводи позивача не заслуговують на увагу. Крім цього суд зазначає, що інша довідку, яку надав позивач про амбулаторне лікування в психосоматичному центрі м. Тернополя розпочате 24 березня 2015 року, тобто після спливу строку для подання заяви про прийняття спадщини. Також, судом не може бути визнана поважною причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини на яку покликається позивач у позовній заяві - юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини. Суд вважає, що позивачем не доведено поважності причин несвоєчасного звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], тому підстав для надання їй додаткового строку для прийняття спадщини суд не вбачає.

Outcome: dismissed