Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила суд усунути перешкоди в користуванні належними їй на праві власності 16/100 частин комунальної квартири № 14 з відповідною частиною місць користування в будинку № 8 по вул. Ощепкова в м. Харкові, шляхом виселення відповідача. В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що між сторонами 30.05.2012 року укладений Договір міни, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за № 1034, за умовами якого у власність [PERSON] від [PERSON] перейшла пральна машина ARISTON ARSL 80, що належала [PERSON] та доплата, розмір якої згідно з п. З Договору міни складає 57440,00 грн., що за згодою сторін складало еквівалент 7180 доларів США, які [PERSON] отримала від [PERSON] повністю до підписання вказаного договору, а у власність [PERSON] перейшло 16/100 (шістнадцять сотих) частини комунальної квартири № 14 з відповідною частиною місць спільного користування в будинку № 8 по вулиці Ощєпкова в місті Харкові. Того ж дня здійснено державну реєстрацію цього Договору в Державному реєстрі правочинів за № 5029179. 02 вересня 2013 року позивачем здійснена державна реєстрація права власності на вказані 16/100 частини вказаної комунальної квартири. Проте, після укладення вказаного Договору міни відповідач не виселилася з належних позивачу 16/100 частини комунальної квартири № 14 з відповідною частиною місць спільного користування в будинку № 8 по вулиці Ощєпкова в місті Харкові та не знялася з реєстраційного обліку, чим спричиняє позивачу перешкоди у користуванні вказаною квартирою. Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення її прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб. Позивач у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутністю, в якій вказала, що категорично заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена шляхом надсилання на адресу її реєстрації судових повісток, які повернулися на адресу суду з довідкою поштової установи про причини невручення, а саме: «сплив терміну зберігання». У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. 13 травня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладений Договір міни, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1034 (а.с. 4). Згідно з умовами вказаного договору [PERSON] передала у власність [PERSON] належні їй 16/100 (шістнадцять сотих) частини комунальної квартири номер 14 (чотирнадцять), з відповідною частиною місць спільного користування, будинку номер 8(вісім) по вулиці Ощєпкова в місті Харкові. У цілому квартира складається з шести кімнат, житловою площею 71,4 кв.м., загальною площею 103,8 кв.м.. Згідно з п. 1.2. Договору міни, вищевказані 16/100 частини квартири належать [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 04.09.2010 року, реєстровий № 4102, витягу з Державного реєстру правочинів, виданого [PERSON], приватним нотаріусом Харківського міського, нотаріального округу 04.09.2010 року, витяг № 8959834, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 23.09.2010 року, номер витягу 27414766, зареєстрованих в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 23.09.2010 року, номер запису П-8-6635. Згідно з п. 2 Договору міни, у власність [PERSON] переходить пральна машина ARISTON ARSL 80, що належить [PERSON] на підставі фіскального чеку, виданого ДП «САВ-ПК» 05.10.2011 року. Вартість вищевказаного майна згідно висновку з незалежної оцінки, виданого ТОВ АН «Схід-2007» 30.05.2012 року становить дві тисячі шістдесят гривень. Пунктом 3 Договору міни передбачено, що обмін здійснений з доплатою 57440 грн., що за згодою сторін складало еквівалент 7180 доларів США, які [PERSON] отримала від [PERSON] повністю до підписання вказаного договору. Згідно з Витягом з Державного реєстру правочинів від 30.05.2012 року № 11389401, здійснено державну реєстрацію цього Договору в Державному реєстрі правочинів 30.05.2012 року за № 5029179 (а.с. 5). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.09.2013 року № 9505947, 02.09.2013 року здійснено державну реєстрацію права власності на вказані 16/100 (шістнадцять сотих) частини комунальної квартири № 14 з відповідною частиною місць спільного користування в будинку № 8 по вулиці Ощєпкова в місті Харкові за [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ст. 716 ЦК України, до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Згідно зі ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач стверджує, що після укладення вказаного Договору міни відповідач не виселилася з належних позивачу 16/100 частини комунальної квартири № 14 з відповідною частиною місць спільного користування в будинку № 8 по вулиці Ощєпкова в місті Харкові та не знялася з реєстраційного обліку, чим спричиняє позивачу перешкоди у користуванні вказаною квартирою. Згідно з довідкою з Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області станом на 03.11.2015 року [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 14). Крім того, згідно з адресної картки (форми Б), наданої Фрунзенським РВ ГУДМС України в Харківській області листом № 19/1361 від 15.03.2016 року, [PERSON] [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] з 03.11.2010 року, дата виписки відсутня (а.с. 64). Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні крім випадків, встановлених законом. Згідно ст. 155 ЖК України, власник квартири чи її частки не може бути позбавлений права користування своїм житловим приміщенням, крім випадків, передбачених законодавством. Частиною 1 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно зі ст. 157 ЖУ України, наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму. Позивач стверджує, що жодних письмових або усних домовленостей або правочинів на подальше проживання у належному їй майні із відповідачем не укладала, згоду на проживання відповідача не надавала. Враховуючи, що в даному випадку змінився власник 16/100 частини квартири № 14 з відповідною частиною місць спільного користування в будинку № 8 по вулиці Ощєпкова в місті Харкові, право відповідача користування цим жилим приміщенням припинено. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, виходячи із наведених правових норм, якщо права власника порушені, власник майна має право вимагати усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження його майном, тому суд вважає, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його права, в даному випадку перешкод у користуванні частиною житлового приміщення шляхом виселення відповідача із 16/100 частини квартири № 14 з відповідною частиною місць спільного користування в будинку № 8 по вулиці Ощєпкова в місті Харкові, в зв'язку з відсутністю прав відповідача на користування даним приміщенням, що приводить до поновлення порушених прав власника житла способом, що не суперечить вимогам чинного законодавства та не може бути поновлено в інший спосіб. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем по справі порушено право позивача користуватися та розпоряджатися майном, що належить їй на праві власності, у зв'язку з чим суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved