Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій вказує, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . Зареєстровані у вказаному будинку відповідачі по справі - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які не є його власниками, не проживають в ньому з 2015 року, не користуються ним, не беруть участі в оплаті комунальних платежів, що, в свою чергу, перешкоджає позивачеві здійснювати свої права власника. В зв`язку з цим, [PERSON] просить суд заявлені нею позовні вимоги задовольнити та визнати [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась. Про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується розписками про вручення повідомлень про виклик до суду, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити та не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, шляхом відправлення їм поштою повідомлень про виклик до суду за їх зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить переконання, що дана позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, договір купівлі-продажу житлового будинку від 12 грудня 2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Орловою Л.О. та зареєстрований в реєстрі за № 4495, Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 192732165 від 12 грудня 2019 року, а також Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 202549722 від 02 березня 2020 року свідчать, що житловий будинок [ADDRESS] , на праві власності належить позивачу по справі - [PERSON] . Поряд з цим, з довідки про склад сім`ї, долученої позивачем до матеріалів справи, а також листів Відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради № 22-15/408 від 29 січня 2020 року, № 22-15/411 від 29 січня 2020 року та № 22-15/413 від 29 січня 2020 року, надісланих на запит суду, слідує, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано, окрім позивача, й місце проживання відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В той же час, в акті № 17, складеному 21 січня 2020 року комісією у складі керівника комітету мікрорайону «Черевківка» Чайка Г.В. та сусідів-свідків: [PERSON] , проживаючої за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , проживаючої за адресою: [ADDRESS] , зазначено, що відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з 2015 року за вищевказаною адресою не проживають. Отже враховуючи, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не є ані членами сім`ї позивача в розумінні ч. 2 ст. 3 СК України та ч. 1 ст. 405 ЦК України, ані власниками спірного будинку, суд доходить переконання, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Крім того, враховуючи, що позивача на підставі пп. «г» п. 2 ч. 1 ст. 8, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» було звільнено від сплати судового збору, суд,

Outcome: approved