Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом та просила позбавити відповідача - [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] . Мотивувала заяву тим, що 11.06.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів Цивільного стану Кагарлицького РУЮ Київської області, актовий запис №170. У шлюбі народилися діти: син - [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають в м. Києві та перебувають на утриманні матері - [PERSON] . Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 17.09.2014 року у справі № 368/1681/14-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та дочки - [PERSON] , [INFO] в розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви до суду - 20.08.2014 року та досягнення старшою дитиною вісімнадцятирічного віку. Відповідач ухиляється від покладеного на нього, у відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, обов`язку утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, так як [PERSON] відмовляється добровільно надавати кошти на утримання спільних дітей: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів, не сплачує аліменти за рішенням суду, веде аморальний спосіб життя. Згідно Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] наданого Оболонською в місті Києві державною адміністрацією, як орган опіки та піклування рекомендує за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] . [PERSON] ніде не працює та не намагається знайти роботу, взагалі не хоче виплачувати аліменти на дітей, що підтверджується складенням протоколу про адміністративне правопорушення від 12.04.2019 відносно [PERSON] за несплату аліментів на підставі ст. 183-1 КУпАП. Також, по факту злісної несплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей з 2014 року щодо [PERSON] порушено кримінальне провадження та відповідні відомості 05.09.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.І ст.164 КК України. Відповідач вже протягом тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток наших дітей, не спілкується з дітьми, тобто не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідач по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, не цікавиться їхнім життям, не відвідує їх вдома та в школі, що підтверджується відповідними довідками - характеристиками дітей, що надані керівництвом середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №9 Оболонського району м. Києва. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та просила задоволити. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином в судове засідання не з`явився повторно і не повідомив причин неявки , відзиву не подав , позивач та її представник просили провести заочний розгляд справи, а тому проведено заочний розгляд справи відповідно до ст.280 ч.1 ЦПК України. Судом встановлено, що 11.06.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів Цивільного стану Кагарлицького РУЮ Київської області, актовий запис №170. У шлюбі народилися діти: син - [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають в м. Києві та перебувають на утриманні матері - [PERSON] . Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 17.09.2014 року у справі № 368/1681/14-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та дочки - [PERSON] , [INFO] в розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви до суду - 20.08.2014 року та досягнення старшою дитиною вісімнадцятирічного віку. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, обов`язку утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, так як [PERSON] відмовляється добровільно надавати кошти на утримання спільних дітей: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів, не сплачує аліменти за рішенням суду. Згідно Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] наданого Оболонською в місті Києві державною адміністрацією, як орган опіки та піклування рекомендує за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] . [PERSON] ніде не працює, не виплачує аліменти на дітей, що підтверджується складенням протоколу про адміністративне правопорушення від 12.04.2019 відносно [PERSON] за несплату аліментів на підставі ст. 183-1 КУпАП. Також, по факту злісної несплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей з 2014 року щодо [PERSON] порушено кримінальне провадження та відповідні відомості 05.09.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст.164 КК України. Відповідач вже протягом тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток наших дітей, не спілкується з дітьми, тобто не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідач по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, не цікавиться їхнім життям, не відвідує їх вдома та в школі, що підтверджується відповідними довідками - характеристиками дітей, що надані керівництвом середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №9 Оболонського району м. Києва. Відповідно до ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В п.16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Вважаючи доведеним факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по догляду, вихованню та утриманню дітей на підставі з`ясованих у справі обставин, в тому числі на підставі висновку Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав де також зазначено, що зі слів дітей останній раз спілкувались з батьком коли були у гостях у бабусі по лінії батька декілька років по тому і після цього їхнім життям не цікавився, а також враховуючи, що ставлення відповідача до своїх дітей суперечить основним засадам прав та обов`язків батьків з виховання та розвитку дітей їх інтересам, суд вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав щодо його дітей, а саме: сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved