Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду 07 грудня 2015 року з вищезгаданим позовом, який обгрутовує тим, що відповідач сплачує на її користь на утримання дочки [PERSON] [INFO] за рішенням суду аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) з 07.09.2012 р. З 19.09.2014 р. оскільки, відповідач ухиляється від сплати аліментів, постановою державного виконавця накладено арешт на його майно. Станом на 01.11.2015 року заборгованість по аліментах складає 11245,94 грн. Позивач, тимчасово не працює, доглядає дитину, яка є інвалідом дитинства, змушена щомісяця витрачати кошти на лікування дитини, тому просить стягнути з відповідача на її користь неустойку на момент подачі позовної заяви до суду в розмірі 20308,90 грн. та додаткові витрати в сумі 6863,69 грн. У судовому засіданні позивач присутньою не була, скориставшись правом представництва, будучи присутньою у попередніх судових засіданнях, підтримала позовні вимоги, обгрунтовуючи обставинами, викладеними в позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] (доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги №86 від 24.11.2015 р.) /а.с.17/. Надав уточнений розрахунок заборгованості по аліментах, згідно якому розмір пені складає 19517,37 грн., підтримав позовні вимоги позивача, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні присутнім не був, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, будучи присутнім у попередніх судових засіданнях, заперечував проти позову, у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с.4/, виданим Дзержинським відділом державної РАЦС КМУЮ у Дніпропетровській області 02.06.2012 року, актовий запис №291/а.с.4/. За рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 25.10.2012 року з відповідача на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з 07.09.2012 року /а.с.9 /. Розмір заборгованості по аліментам за період з 11 липня 2014 року по 01 лютого 2016 року на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], в сумі 9692,06 грн. обчислено державним виконавцем помісячно виходячи із розміру нарахованих та сплачених [PERSON] в цей період аліментів (а.с.38). Позивачем надано розрахунок заборгованості по сплаті аліментів з липня 2014 року по травень 2015 року (включно), в якому сума заборгованості по аліментах за місяць помножується на 1% та кількість прострочених днів. Загальна сума заборгованості складає 19517, 37 грн. (а.с.48,49). Статтями 180, 196 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину та відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Оскільки заборгованість виникає поступово і розраховується за кожен місяць, то і неустойка ( пеня) розраховується за кожен місяць окремо. Обчислення суми неустойки повинно проводитися із визначеного державним виконавцем розміру нарахованих аліментів за місяць, суми несплачених відповідачем аліментів саме за той місяць , в якому не проводилося стягнення аліментів, та кількості днів прострочення до сплати певної суми заборгованості, починаючи з часу невиконання рішення суду. Факт неповного невиконання платником аліментів [PERSON] рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки за період з 11 липня 2014 року по 07 грудня 2016 року не заперечувався, підтверджується письмовими розрахунками заборгованості, складеними помісячно державним виконавцем. (а.с.38). Отже, суд приходить до висновку про покладання на відповідача обов'язку сплатити неустойку за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дочку. Однак, з розрахунком наданим позивачем, суд не може погодиться з наступних підстав. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобовязання. Її завдання сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Таким чином, виходячи із помісячного розрахунку заборгованості платника аліментів [PERSON], складеного державним виконавцем станом на 01.02.2016 року за період з липня 2014 року по жовтень 2015 року, сума неустойки дорівнюватиме 3932,62 грн. 62 коп., яка обчислюється у розмірі 1% відсотка від суми несплачених аліментів на утримання неповнолітньої дочки за кожен місяць прострочки ( 692,54 грн. х 1% х 21 дн. з 11 червня 2014 року по 01 серпня 2014 року + 1022,32 грн. х 1% х 31 дн.+ 1022,32грн. х 1% х 30 дн. + 1038,14 грн. х 1% х 31 дн. + 1038,14 грн. х 1% х 30 дн. + 1038,14 грн. х 1% х 31 дн. + 1038,14 грн. х 1% х 31 дн. + 1038,14 грн. х 1% х 28 дн. + 1038,14 грн. х 1% х 31 дн. + 1038,14 грн. х 1% х 30 дн. + 1038,14 грн. х 1% х 31 дн. + 1038,14 грн. х 1% х 30 дн.+513,74 х 1% х 31 дн. +513,74 х 1% х 31 дн.). Заборгованість у липні, вересні, листопаді та грудні 2016 року відсутня. Відповідно на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], за період з 11 липня 2014 року по 07 грудня 2015 року сума пені в розмірі 3932 грн. 62 коп Аналогічний висновок міститься й у постановах Верховного Суду України від 1 липня 2015 року , 25 листопада 2015 року , 16 грудня 2015 року та 16 березня 2016 року. Крім того, малолітня [PERSON] є інвалідом дитинства з діагнозом захворювання: спастичний тетрапороз зі стійким руховим порушенням ЗПМР ЗРР, що підтверджується медичним висновком №93, виданим Центром первинної медико-санітарної допомоги №5 Криворізької міської ради /а.с.7/, тому позивач просить стягнути додаткові витрати на лікування дитини в розмірі 6836,69 грн. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підтвердження витрат на медикаментозне лікування та обстеження відповідачка надала чеки на придбання ліків та оплату за проведення обстеження, однак не надала відповідних рецептів лікарів щодо необхідності придбання ліків , тому суд з урахуванням медичної довідки, вважає можливим стягнути лише ті додаткові витрати, з яких вбачається, що вони стосуються саме [PERSON]: медичне обстеження в ТОВ «Мрія Мед-Сервіс» 18.08.2012 р. оплата за обстеження сумі 110,00 грн. та 65,00 грн. /а.с.14/, медичне обстеження в ТОВ «Мрія Мед-Сервіс» 28.01.2013 р. оплата за обстеження сумі 110,00 грн./а.с.14/, медичне обстеження у Медцентрі 01.04.2013 р. оплата за обстеження сумі 150,00 грн./а.с.15/ на загальну суму 815,00 грн. Враховуючи, що участь батьків дитини у зазначених вище додаткових витратах має бути рівною, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки додаткові витрати в сумі 407,50 грн. На підставі викладеного, суд задовольняє позовні вимоги частково, з урахуванням наданих суду доказів. Оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору, судовий збір в сумі 487,20 грн. в дохід держави слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: partial