Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] міської ради про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя та визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 28.08.1966 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за №17. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. В період шлюбу позивач з чоловіком придбали кооперативну квартиру [ADDRESS]. На підставі рішення виконкому [PERSON] міської ради депутатів трудящих від 03.10.1973 року №824 на імя чоловіка був виданий ордер від 03.10.1973 року №3456/35 на право на зайняття зазначеної вище квартири, в якому вказано, що сімя складається з 3 чоловік: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно довідки МКП «ЖЕК №7» від 07.12.2015 року №296, видану члену житлово-будівельного кооперативу №35 [PERSON]І, останній повністю вніс пай за кооперативну квартиру [ADDRESS]. 29.06.2016 року в с. Федорівка Тиврівського району Вінницької області помер чоловік позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Заповіт він не складав, а тому спадкування здійснюється за законом. Після смерті чоловіка з метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звернулась до Третьої вінницької державної нотаріальної контори, в якій заведена спадкова справа до майна померлого. Окрім позивача у визначений законом строк до Третьої вінницької державної нотаріальної контори звернувся син померлого та позивача третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] із заявою про відмову від спадщини після смерті батька на користь матері Своїм листом від 02.09.2016 року за вих.№4114 КП «[PERSON] міське бюро технічної інвентаризації» повідомило, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи №42961 станом на 29.12.2012 року реєстрація права приватної власності на квартиру [ADDRESS] не проводилась. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 19.01.2017 року відсутні відомості у зазначених реєстрах щодо квартири [ADDRESS]. А тому, державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори від 19.01.2017 року №54/01-16 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру, оформленого на імя померлого. Разом з цим, спірна квартира [ADDRESS] була придбана в період перебування позивача у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Отже, пайовий внесок був сплачений позивачем та її померлим чоловіком спільно за час перебування у шлюбі. Проте, відсутність правовстановлюючого документа на квартиру також перешкоджає позивачу отримати у нотаріуса за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя, зокрема на 1/2 частки вказаної квартири. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Представник позивача за довіреністю [PERSON] до судового засідання не зявився, однак від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] до судового засідання не зявилась із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, проте від останньої надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, покладається на розсуд суду при вирішенні даного спору. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у розгляді справи, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] до судового засідання не зявився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 29.06.2016 року в с. Федорівка Тиврівського району Вінницької області у віці 74 роки помер чоловік позивача [PERSON], про що 29.06.2016 року складено відповідний актовий запис №4, згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ №339107, виданого виконавчим комітетом Марківської сільської ради Тиврівського району Вінницької області 29.06.2016 року (а.с.18) та свідоцтва про одруження серії ІІІ-УР №556731, виданого Тростянецькою сільською радою Тиврівського району Вінницької області 28.09.1966 року (а.с.13). Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). А тому, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається із 1/2 частки квартири [ADDRESS] Так, 03.11.1973 року [PERSON] отримав ордер №3456/35 серія А, виданий виконавчим комітетом [PERSON] міської Ради депутатів трудящих м. Вінниці, на квартиру [ADDRESS] (нині проспект Юності) у м. Вінниці на підставі рішення виконкому [PERSON] міської Ради депутатів трудящих від 03.11.1973 року №824 на сімю у складі трьох чоловік: [PERSON], [PERSON] дружина, [PERSON] син (а.с.14). Згідно довідки МКП «ЖЕК №7» від 07.12.2015 року №296 встановлено, [PERSON] як член житлово-будівельного кооперативу №35 повністю вніс пай за кооперативну квартиру [ADDRESS] (а.с.17). Відповідно до ч.1 ст.163 ЦК України виробничим кооперативом є добровільне об'єднання громадян на засадах членства для спільної виробничої або іншої господарської діяльності, яка базується на їхній особистій трудовій участі та об'єднанні його членами майнових пайових внесків. Статутом кооперативу та законом може бути передбачено участь у діяльності виробничого кооперативу на засадах членства також інших осіб. Статтею 384 ЦК України визначено, що будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Як вбачається з матеріалів спадкової справи Третьої вінницької державної нотаріальної контори №295/2016 до майна померлого 29.06.2016 року [PERSON] 11.08.2016 року позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, в той час як третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] звернувся із заявою про відмову від спадщини після смерті батька на користь матері (а.с.56-57). Разом з тим, своїм листом від 02.09.2016 року за вих.№4114 КП «[PERSON] міське бюро технічної інвентаризації» повідомило, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи №42961 станом на 29.12.2012 року реєстрація права приватної власності на квартиру [ADDRESS] не проводилась (а.с.20). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 19.01.2017 року відсутні відомості у зазначених реєстрах щодо квартири [ADDRESS] (а.с.21). А тому, постановою державного нотаріуса Третьої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] від 19.01.2017 року №54/01-16 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті її чоловіка, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на дане житло (а.с.22). Відповідно до ст.ст.22, 28 КпШС України (на час виникнення спірних правовідносин) майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпоряджання цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Згідно ч.1 ст.71 Закону України «Про нотаріат» у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. Як розяснено у п.п.5-1, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» від 18.09.1987 року №9 член ЖБК, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Пай, внесений подружжям в ЖБК у період спільного сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а також за рахунок коштів, подарованих подружжю або одержаних ним у позичку, а після повної сплати пайового внеску квартира, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах. А тому, зважаючи на вищевикладене та враховуючи, що пайовий внесок ЖБК №35 за квартиру внесено померлим чоловіком позивача у повному обсязі, за спільні кошти подружжя, вважаю, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved