Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказала, що 25.07.1992 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом ЗАГСу Кіровоградського міськвиконкому України, про що зроблено відповідний актовий запис за № 567. Від шлюбу мають двох дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO]. Водночас зазначає, що в подружніх стосунках проживали майже 26 років перші 13 років вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини, а останні 13 років часом не можуть і не проживають, як сім'я разом. В результаті чого шлюбні стосунки припинені, шлюб носить лише формальний характер. Збереження сім'ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу немає. Позивач у підготовче судове засідання надала заяву за вх. № ЕП-3521/18 від 22.08.2018 року зі змісту якої вбачається, що остання позовні вимоги підтримує в повному обсязі, виходячи з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач у підготовче судове засідання надав заяву за вх. № ЕП-3520/18 від 22.08.2018 року зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив позов задовольнити, розглянути справу за його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин суд визнав за можливе розглянути справу у підготовчому провадженні з винесенням рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25.07.1992 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі ЗАГСу Кіровоградського міськвиконкому України, актовий запис № 567, про що видано свідоцтво про шлюб від 25.07.1992 року серії [NUMBER]. Від спільного шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO] та повнолітню [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.11.2002 року та [NUMBER] від 17.03.1993 року. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги те, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне життя не склалося в зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, спір про місце проживання дитини та поділ майна подружжя між сторонами відсутній, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд приходить до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст. 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За вказаних вище обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та достатніми, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 704,80 грн. у відшкодування судового збору. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved