Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду 25.10.11 року з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, про поділ спадкового майна - житлового будинку № 72 по вул. Войкова в м. Кривому Розі між нею та [PERSON] та її неповнолітньою дочкою [PERSON], [INFO] в натурі, про встановлення [PERSON] земельного сервітуту для користування земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку та надвірних будівель та про стягнення з неї на користь позивача плати за користування земельною ділянкою розміром 300 кв.м. за адресою вул. Войкова буд. 72 по 3000 грн. щомісяця. В подальшому [PERSON]Й неодноразово уточнювала позовні вимоги. 22 липня 2014 року вона уточнила та доповнила свої позовні вимоги та просила суд усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 600 кв.м. за адресою м. Кривий Ріг вул. Войкова будинок № 72, зобовязавши [PERSON] не чинити їй в цьому перешкоди, визнати за нею позивачем по справі право власності на ? частину житлового будинку № 72 по вул.. Войкова в м. Кривому Розі, загальною площею 55,8 кв.м. та житловою площею 47,6 кв.м. з надвірними спорудами в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого 13 листопада 2010 року, за [PERSON] та неповнолітньою [PERSON], [INFO] визнати право власності за кожною по ? частині домоволодіння № 72 по вул. Войкова в м. Кривому Розі та встановити порядок користування спірним жилим будинком, виділивши їй в користування жилі приміщення: 1-5 площею 8,6 кв.м., приміщення 1-6 площею 14,4 кв.м., [PERSON] та неповнолітній [PERSON] , [INFO] виділити в користування жилі приміщення 1-3 площею 13,6 кв.м., приміщення 1-4 площею 11,0 кв.м.; нежитлове приміщення під літ 1-1 площею 8,2 кв.м. в жилому будинку під літ. А-1 залишити в їх спільному користуванні. Також, позивач [PERSON] просила суд усунути перешкоди в користуванні жилим будинком та вселити її в жилий будинок № 72 по вул. Войкова в м. Кривому Розі. Крім того, просила залишити позовні вимоги про поділ спадкового майна в натурі, про встановлення земельного сервітуту та про стягнення плати за користування земельної ділянки без розгляду. Ухвалою суду від 23.07.2014 року позовні вимоги в цій частині були залишені без розгляду. В обґрунтування позову позивач [PERSON], у своїй позовній заяві зазначила, що є власницею земельної ділянки площею 600 кв.м., призначеної для обслуговування житлового будинку і господарчих будівель та ведення підсобного господарства, що знаходиться за адресою : вул. Войкова, буд. 72 в м. Кривому Розі. Право власності на вищевказану земельну ділянку вона набула на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 2 грудня 2005 року державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори після смерті її матері [PERSON], померлої 29 жовтня 2004 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Криворізькою міською радою 7 серпня 2011 року. На належній їй на праві власності земельній ділянці розташований житловий будинок № 72 по вул. Войкова з господарськими будівлями, власником якого був її син [PERSON], який отримав будинок у власність за заповітом після смерті бабці [PERSON] Після смерті сина - 13 листопада 2010 року, право на спадщину за законом на спадкове майно - жилий будинок мали вона [PERSON], його дружина - [PERSON] та його двоє дітей - дочка від першого шлюбу [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Її онучка [PERSON] відмовилася від своєї частки в спадщині на її користь, тому вона має право на ? частину будинку, відповідачка з неповнолітньою дочкою має право кожна на ? частину спадкового будинку. Відповідачка утримує у себе всі правовстановлюючі документи на будинок і добровільно розділити спадщину не бажає, чинить їй перешкоди в користуванні земельною ділянкою та жилим будинком, тому виникла потреба у вселенні в будинок та встановлення порядку користування жилим будинком між спадкоємцями. 19 січня 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа державний нотаріус Другої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON], про визнання недійсним державного акту на землю та свідоцтва про право на спадщину, яку в подальшому неодноразово уточняла. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 20.05.2013 року цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, розділ спадкового майна та встановлення особистого земельного сервітуту обєднана в одне провадження з цивільною справою за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа державний нотаріус Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] про визнання недійсним державного акту на землю та свідоцтва про право на спадщину. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи належним чином повідомлена. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] підтримала і просила його задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування позову представник пояснила, що [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 600 кв.м. за адресою : вул. Войкова, буд. 72 в м. Кривому Розі, яку отримала у власність як спадкоємиця за законом після смерті своєї матері [PERSON], померлої 29 жовтня 2004 року. Її син [PERSON] після смерті своєї бабці [PERSON] отримав житловий будинок № 72 по вул. Войкова в м. Кривому Розі за заповітом. Після смерті 13 листопада 2010 року [PERSON] спадкоємцями за законом на житловий будинок є його мати [PERSON], його дружина [PERSON] та його двоє дітей - дочка від першого шлюбу [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] відмовилася від своєї частки в спадщині на користь бабці позивачки по справі - [PERSON]Й,. таким чином, позивач [PERSON] має право на ? частину спадкового будинку, відповідач [PERSON] та неповнолітня [PERSON] - по ? частині спадкового будинку. Добровільно отримати свідоцтво про право на спадщину за законом через нотаріальну контору вона не може, оскільки існує суперечка між спадкоємцями померлого. Відповідач [PERSON] чинить їй перешкоди в користуванні належній їй земельній ділянці та поселила в спірному спадковому будинку свого співмешканця і в будинок її не пускає. На належній їй земельній ділянці знаходяться плодові дерева, кущі, квіти, за якими необхідний догляд, але в даний час всі рослини знаходяться в занедбаному стані, земельна ділянка заросла буряном. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Позов [PERSON] до [PERSON] - про визнання недійсними державного акту на землю та свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за адресою вул.. Войкова, 72 в м. Кривому Розі не визнає, оскільки ні права позивачки за обєднаною справою, ні її неповнолітньої дочки при отриманні [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті її матері порушені не були. Між нею та її сином [PERSON] ніяких суперечок стосовно отримання нею у власність земельної ділянки не було, в суд з цього приводу він не звертався. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи належним чином повідомлена. Представник відповідача - [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти позову [PERSON] про визнання права власності на частину жилого будинку, про встановлення порядку користування жилим будинком та про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та вселення в будинок заперечував, та просив суд задовольнити позов [PERSON] про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину та Державного акту на землю. Вважає, що відсутній предмет спору, оскільки не вичерпана можливість отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно в нотаріальній конторі та необхідно спочатку визнати недійсними свідоцтва про спадщину на земельну ділянку за [PERSON] та Державного акту на землю, які видані незаконно, всупереч ст.120 Земельного Кодексу України та ч.1 ст. 377 ЦК України. Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу [PERSON] позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, про вселення в будинок, про визнання права власності на ? частини будинку в порядку спадкування та встановлення порядку користування жилим будинком між спадкоємцями не визнала, просила відмовити у його задоволенні, позов [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом та Державного акту на землю в інтересах неповнолітньої дитини підтримала, оскільки вважає, що необхідно передати у власність неповнолітній дитині частку земельної ділянки разом з частиною житлового будинку. Представник третьої особи Другої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд цивільної справи в її відсутності, повідомила суд, що з позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом та Державного акту на землю не згодна, оскільки згідно листа Міністерства юстиції України за № В-10925-31, В-11112-31, В-11057-31 від 31.05.2008 року у разі спадкування за заповітом житлового будинку, земельна ділянка, яка не охоплена заповітом, та на якій розміщено відповідний житловий будинок, розподіляється між спадкоємцями за законом. Представник третьої особи - Криворізької міської ради [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи належним чином повідомлений, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом та Державного акту на землю, не визнає. Представник третьої особи - Управління Держкомзему у м. Кривому Розі Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи належним чином повідомлений, тому суд вважає за можливим розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], що діє в свої інтересах та інтересах неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, визнання права власності на ? частину жилого будинку з надвірними спорудам, встановлення порядку користування жилим будинком, усунення перешкод в користуванні жилим будинком та про вселення підлягає задоволенню, а в позові [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом та Державного акту на землю необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст.. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні данні (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що 29 жовтня 2004 року померла мати позивача [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть, виданим 29 жовтня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Кривого Рогу (а.з. № 1939)/. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді жилого будинку за адресою : м. Кривий Ріг, вул. Войкова буд. 72 та земельної ділянки розміром 600 кв.м. за цією ж адресою. Як вбачається із спадкової справи померлої [PERSON], яка була витребувана із нотаріальної контори та оглянута в судовому засіданні, спадкоємцю померлої за законом - [PERSON], 2 грудня 2005 року було видане державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 600 кв.м. за адресою вул. Войкова, буд. 72, а [PERSON] спадкоємцю за заповітом 02.12.2005 року державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори видане Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на домоволодіння за адресою вул. Войкова, буд. 72 в м. Кривому Розі . 7 серпня 2011 року Криворізькою міською радою [PERSON] був виданий Державний акт про право власності на земельну ділянку серія ЯЙ № 002522, розміром 0,0600 га за адресою вул..Войкова, 72 в м. Кривому Розі . Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав КП ДОР Криворізьке бюро технічної інвентаризації номер витягу: 30925777 від 10.08.2011 року, реєстраційний номер : 12770890 номер запису : 19038 в книзі: 83-57 право власності на будинок № 72 по вул. Войкова зареєстроване 10.8.2011 року за [PERSON]. 13 листопада 2010 року [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим 27.04.2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції (а.з. № 1954 ). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 72 по вул. Войкова в м. Кривому Розі. Відповідно до ст. 1261 Цивільного Кодексу України в першу чергу право на спадкоємство згідно із законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із спадкової справи померлого [PERSON], яка була витребувана із Другої Криворізької державної нотаріальної контори та оглянута в судовому засіданні, спадщину після смерті [PERSON] прийняли: його мати [PERSON], дружина [PERSON] та його неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Дочка померлого [PERSON], [INFO] відмовилася від спадщини на користь [PERSON]. Відповідно до довідки виконкому Жовтневої районної умісті ради без дати, після смерті [PERSON] в жилому будинку № 72 по вул. Войкова в м. Кривому Розі ніхто не зареєстрований. Відповідно до постанови державного нотаріуса Другої Криворізької державної нотаріальної контори від 19.08.2011 року [PERSON] та іншим спадкоємцям померлого [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено через спір між спадкоємцями. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тому суд не приймає до уваги твердження представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про відсутність між сторонами предмету спору, що на його думку є підставою для відмови у позові. Крім того, не визнання відповідачем позову [PERSON] про визнання права власності на частину жилого будинку в порядку спадкування , свідчить саме про наявність між сторонами спору стосовно права на спадкове майно. Відповідно до ст. 1278 Цивільного Кодексу України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкоємець у заповіті сам не розділив спадщину між ними. Відповідно до технічного паспорту КП ДОР КБТІ, виготовленого техніком 25 серпня 2011 року та Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП ДОР КБТІ 30.09.2011 року реєстраційний номер майна 12770890, номер запису : 19038 в книзі № 83-57 , спадкове майно складається з домоволодіння, а саме житлового будинку під літ.А-1 загальною площею 55,8 кв.м., та житловою 47,6 кв.м., який має чотири житлові кімнати № 1-3 площею 13,6 кв.м., № 1-4 площею 11,0 кв.м., № 1-5 площею 8,6 кв.м., № 1-6 площею 14,4 кв.м., сіни № 1-1 площею 8,2 кв.м. На земельній ділянці домоволодіння знаходиться літня кухня під літ. Б площею забудови 28,4 кв.м., погріб під літ. В площею забудови 18,8 кв.м., вбиральня під літ. Г площею забудови 1,8 к.м., гараж під літ. Д площею забудови 21,8 кв.м , сарай під літ.Е площею забудови 7,5 кв.м, сарай під літ Ж площею забудови 6,3 кв.м, водо колонка 1, замощення П, замощення Ш, огорожа № 1, ворота № 2 , хвіртка № 3. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 55 від 05.03.12 року, виконаної ПП Експоцентр, ринкова вартість домоволодіння № 72 по вул. Войкова в м. Кривому Розі складає 197946 грн., а ? його частина коштує 98973 грн. Відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП ДОР КБТІ 30.09.2011 року та повідомлення КП ДОР КБТІ від 25.08.2011 року при обстеженні житлового будинку з господарчими будівлями № 72 по вул. Войкова виявлене самочинне будівництво сараю під літ. Ж, 2005 року забудови. Згідно ст. 1216 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 Цивільного Кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до п.5 ст. 376 Цивільного Кодексу України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Суд вважає можливим визнати право власності на самовільно побудований сарай під літ. Ж на земельній ділянці за адресою : вул. Войова, 72 за позивачем [PERSON] та іншими спадкоємцями, оскільки він побудований на земельній ділянці, належній позивачу [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку і це не порушує права інших осіб. Вартість сараю Ж відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи складає 9530 грн. Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 55 від 05.03.12 року, виконаної ПП Експоцентр, поділ житлового будинку № 72 по вул. Войкова в натурі можливий тільки з переобладнанням та переплануванням, а відповідно до ст. 152 Житлового Кодексу України переобладнання та перепланування житлового будинку можливе тільки з дозволу місцевої ради. Листом № 16/23-1923 від 28.05.2014 року виконком Жовтневої районної у місті ради повідомив, що дозвіл на початок будівельних робіт по переобладнанню та переплануванню будинку № 72 по вул. Войкова виконком не надає, а видається відповідними інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю. Оскільки відсутній дозвіл виконкому Жовтневої районної у місті ради на переобладнання та перепланування спірного житлового будинку, поділ його в натурі в судовому порядку в даний час неможливий. Відповідно до ст. 358 Цивільного Кодексу України кожен із співвласників має право на виділення йому у володіння та користування частини спільного майна в натурі, що відповідає його частці у спільній частковій власності. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок № 7 від 04.10.91 року вказано, що якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності . Судом встановлено, що відповідач [PERSON] чинить перешкоди позивачу [PERSON] в користуванні як земельною ділянкою, належною їй на праві приватної власності, так і в користуванні житловим будинком. Як підтвердив в судовому засіданні представник відповідача [PERSON], відповідач дійсно не пускає позивача до будинку та на її земельну ділянку, оскільки вважає, що саме вона, поки не має стосовно цього питання судового рішення, має право проживати в спадковому будинку, розпоряджатися ним та земельною ділянкою. Це підтверджується також актом від 21.08.2011 року, з якого вбачається, що [PERSON] дійсно перешкоджає позивачу володіти та користуватися належною їй земельною ділянкою та спадковим житловим будинком за адресою вул. Войкова, 72. Відповідно до ст. 317 Цивільного Кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 Цивільного Кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 Цивільного Кодексу України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 Цивільного Кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні їм права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Оскільки відповідачка [PERSON] перешкоджає позивачу в користуванні спадковим будинком, та враховуючи, що неможливо поділити спадковий будинок в натурі без згоди місцевої ради на його переобладнання та перепланування, суд вважає за необхідне встановити порядок користування житловим будинком № 72 по вул. Войкова в м. Кривому Розі відповідно до часток спадкоємців у спадковому майні та вселити [PERSON] в цей будинок. Враховуючи законні права сторін, та їх інтереси, суд вважає, що необхідно встановити порядок користування жилим будинком за адресою вул. Войкова, 72, який має загальну площу 55,8 кв.м., та житлову площу 47,6 кв.м., та виділити позивачу [PERSON] у користування жилі приміщення в будинку під літ. А-1 згідно технічного плану будинку:- приміщення 1-5 площею 8,6 кв.м.; приміщення 1-6 площею 14,4 кв.м. Відповідачу [PERSON] разом з неповнолітньою дитиною [PERSON], [INFO] необхідно виділити в користування наступні приміщення в будинку: - приміщення 1-3 площею 13,6 кв.м.; приміщення 1-4 площею 11,0 кв.м. Нежитлове приміщення під літ. 1-1 площею 8,2 кв.м. в жилому будинку під літ. А-1 необхідно залишити в спільному користуванні позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] разом з неповнолітньою дитиною [PERSON], [INFO]. Суд вважає, що при такому порядку користування жилим будинком житлові права сторін не порушуються, оскільки відповідачу з дитиною виділяються дві кімнати житловою площею 24,6 кв.м., що на 0,8 кв.м. більше, ніж їй з дитиною належить. Позивачу виділяється в користування дві кімнати житловою площею 23 кв.м., проти чого вона не заперечувала, та просила про встановлення саме такого порядку користування жилим будинком. Стосовно заявлених позовних вимого [PERSON], суд вважає, що відсутні законні підстави для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 02.12.2005 року на земельну ділянку за адресою м. Кривий Ріг вул. Войкова ,буд. 72 на імя [PERSON] та Державного акту на право власності на земельну ділянку від 08 серпня 2011 року за адресою : м. Кривий Ріг вул. Войкова, 72. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В суді встановлено, що [PERSON] отримала право власності на земельну ділянку площею 600 кв.м. за адресою м. Кривий Ріг вул. Войкова, 72 на підставі Свідоцтва про право на спадкування за законом, виданого 2 грудня 2005 року державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори в порядку спадкування після смерті її матері [PERSON]. Її син, [PERSON] - чоловік [PERSON] отримав за заповітом після смерті своєї бабці - [PERSON] житловий будинок № 72 по вул. Войкова. Як вбачається із оглянутої в судовому засіданні спадкової справи, після смерті [PERSON] інших спадкоємців по закону та заповіту не має. Тому [PERSON] та її неповнолітня дочка [PERSON] [INFO] не входить в коло спадкоємців після смерті [PERSON] і видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на імя [PERSON] на земельну ділянку ні її права, ні права неповнолітньої дитини порушені не були. Суду не представлено доказів того, що між [PERSON] та її сином [PERSON] за його життя був спір стосовно права його матері на земельну ділянку. Підставою для видачі Державного акту на земельну ділянку на імя [PERSON] було Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яке не було у встановленому порядку визнане недійсним або скасованим. Тому суд вважає [PERSON], яка представляє свої інтереси та інтереси своєї неповнолітньої дочки [PERSON], неналежним позивачем за позовом про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом на імя [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] та Державного акту на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON] Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Таким чином, у разі спадкування за заповітом житлового будинку, земельна ділянка, яка не охоплена заповітом, та на якій розміщено відповідний житловий будинок, розподіляється між спадкоємцями за законом. Посилання представника позивача [PERSON] - [PERSON] на норму ч.1 ст. 120 Земельного Кодексу України суд вважає безпідставним, оскільки відповідно до ч.1 ст. 120 Земельного Кодексу України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Позовних вимог про перехід до неї та неповнолітньої дитини права власності на частину земельної ділянки відповідно до ч.1 ст.120 Земельного Кодексу в звязку з отриманням нею права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON], позивач [PERSON] не заявляла. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог. Суд встановив, що позивач [PERSON] понесла судові витрати по сплаті судового збору в сумі 989,73 грн., 243,60 грн., ІТЗ 120 грн., оплату судової технічної експертизи в сумі 2500 грн., а всього 3853,33 грн., які відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved