Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, відповідно до якого просить збільшити розмір стягнутих аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 15 червня 2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі [INFO] у них народився син - [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). 27 липня 2017 року рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] вказує, що 02 червня 2017 року рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області на її користь з відповідача на утримання сина [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.04.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Від першого шлюбу відповідач має сина - [PERSON], на користь якого з 01.10.2017 року стягнення аліментів не проводяться у зв'язку з тим, що не надано підтверджуючого документа про те, що останній навчається. У зв'язку з вищевикладеним просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В підготовче засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву в якій просить розглянути справу у підготовчому засіданні за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в підготовче засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просить підготовче засідання проводити за його відсутності, позов визнає, проти ухвалення рішення у підготовчому засіданні не заперечує. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу, що передбачено ч. 4 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], [INFO] народився [PERSON], батьком якого є [PERSON], матір'ю [PERSON] (а.с.7). Згідно довідки КЗ «Криворізька станція швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» від 31.01.2018 року №101 стягнення аліментів на користь [PERSON] не проводяться з 01.10.2017 року у зв'язку з тим, що не надано підтверджуючого документа про те, що він навчається, виконавчий лист надіслано до державної виконавчої служби (а.с.8). Згідно виконавчого листа, виданого 27.07.2017 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області стягнуто на користь [PERSON] з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.04.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 180 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII внесено зміни до норм СК України (далі - Закон № 2037). Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно роз'яснень, викладених у абз.1, 4 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Як встановлено судом матеріальний стан платника аліментів змінився внаслідок того, що стягнення аліментів на утримання сина - [PERSON] не проводиться. Врахувавши вимоги ст.ст. 183,193 СК України та визнання позову відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що розмір аліментів, що стягуються з відповідача слід змініти та стягнути на користь позивача з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття чи змін у майновому становищі сторін. Також, з відповідача слід стягнути судовий збір за розгляд справи в розмірі 704,80 грн., оскільки позивач була звільнена від його сплати при подачі позову відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та ч.6 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved