Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON], який був зареєстрований 27 червня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 85. Посилається на те, що 27.06.2007 вона уклала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей. Сімейне життя у них не склалося через те, що вони мають різні погляди на життя, сімейні відносини та сімейні обов?язки з ведення спільного господарства та виховання дітей, що призводить до певних непорозумінь у відносинах. Відповідач не приймає участі у матеріальному та духовному житті сім?ї. Внаслідок цього їх сім'я фактично розпалась. З 2016 року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть та не пов?язані спільним побутом. Шлюб носить формальний характер, його збереження суперечить її інтересам та інтересам дітей. На даний час майнового спору чи спору про місце проживання дітей, які залишилися із нею, немає. До суду позивач [PERSON] не з'явилась, направила заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просить задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, повідомлений належним чином, відзиву на позов, будь-яких заяв чи клопотань не направив. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Судом встановлено наступне. З 27 червня 2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що в Книзі реєстрації шлюбів 27.06.2007 за № 85 зроблено відповідний запис відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб ( а.с. 12). Копії свідоцтв про народження свідчать про народження у шлюбі сторін по справі доньки [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO] ( а.с. 7-8). З довідки № 518 від 13.03.2018 виконкому Переяслав-Хмельницької міської ради вбачається, що позивач зареєстрована в [ADDRESS] та має склад сім?ї: [PERSON], 1978 року народження, доньок: [PERSON], 2005 року народження, [PERSON], 2009 року народження ( а.с. 13). Позивач у позовній заяві зазначила, що внаслідок непорозумінь, різних характерів та поглядів на життя, сімейні відносини та сімейні обов?язки з ведення спільного господарства та виховання дітей, суперечок шлюб між ними розпався. З 2016 року сторони разом не проживають. Відповідач будь-яких заперечень з приводу цього не надав. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глав 3, 11 Розділу ІІ Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог абз. 3 п.3 Постанови ПВС України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов?язки у шлюбі та сім'ї. Як слідує із ст.ст. 3, 24 СК України сім?ю складають особи, які спільно проживають, пов?язані спільним побутом, мають взаємні права та обов?язки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов?язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім?ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частиною 3 статі 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. У відповідності із ст.ст. 104, 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, враховуючи чітку позицію позивача щодо необхідності розірвання шлюбу, відсутності будь-яких заперечень зі сторони відповідача, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved