Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на її утримання у твердій грошовій сумі 3 000,00 грн, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24 грудня 2011 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. У шлюбі в них народилось двоє дітей. [INFO] народився молодший син - [PERSON] . Відповідач добровільно не надає їй матеріальної допомоги, а вона не може працювати, бо доглядає за дитиною. Іншого джерела доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною у неї немає, відтак просить позов задовольнити та стягнути аліменти на своє утримання в розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трьохрічного віку. Ухвалою судді від 15 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач\~ [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, окрім того пояснила, що відповідач проживає окремо, від початку п`ятого місяця її вагітності. Діти проживають із нею, вона працювати на даний час немає змоги. Від представника відповідача адвоката Стасюка О.В. до суду надійшов відзив на позов, в якому зазначається, що позовні вимоги відповідач [PERSON] визнає частково і просить врахувати, що сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), перераховує кошти на утримання позивача та дітей на банківську картку, якою користується позивач, працюючи у Республіці Польща де його середньо-місячна заробітна плата становить 1074 злотих, що в еквіваленті на грошову одиницю України становить 6938 гривень, а тому враховуючи наведені обставини просить стягувати з нього в користь позивача аліменти на утримання дружини [PERSON] в сумі 1000,00 грн. Не заперечує щодо розгляду справи без участі відповідача. Заслухавши пояснення позивача, оглянувши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 24 грудня 2011 сторони по справі зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , про що складений актовий запис № 194 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції Одеської області. У шлюбі у сторін народилось двоє дітей дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 19.01.2021 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 107. Відповідно до довідки № 1816 від 06.08.2021, виданою дочірнім підприємством «Наш Дім» позивач [PERSON] зареєстрована та проживає разом із своїми дітьми [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки №5941 від 06.08.2021, виданої Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради, про те, що [PERSON] дійсно отримує допомогу при народженні дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 860 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3 статті 13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 1 ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 статті 84\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 6 ст.\~84\~Сімейного кодексу\~України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Надання суду доказів того що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки разом з нею проживають двоє малолітніх дітей, і вона не може бути працевлаштована, у зв`язку із доглядом за дітьми. Разом з тим у відзиві на позовну заяву відповідач частково визнав позовні вимоги та повідомив, що проживає та працює у Республіці Польща та подав копію довідки про заробітну плату від 10.11.2021 виданої за місцем роботи, в якій зазначено, що його середньомісячна заробітна плата становить 1074 злотих, що еквівалентно 6938 грн. Також зазначив, що на повному його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей, а також вказав, що здійснював перекази, працюючи в Республіці Польща, переводив кошти на свою банківську карту, якою користувалась позивач та знімала з неї кошти. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, беручи до уваги, те, що позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, у зв`язку із чим позбавлена можливості працевлаштуватися та самостійно себе утримувати, враховуючи розмір доходів відповідача, а також те, що видано судовий наказ Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, згідно якого з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення із відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 2000 гривень, щомісячно. Вимогами ст.141\~ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: partial