Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до суду з вказаним позовом та просить визнати [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням житлового будинку [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач вказувала, що вона зареєстрована та проживає в будинку [ADDRESS] , та є власником Ѕ частини будинку, оскільки він відноситься до категорії колгоспного двору та станом на 15.04.1991 року його членами були позивач у справі, [PERSON] , та її мати - [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис про смерть № 23. [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом та прийняла спадщину після смерті [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у встановлений законодавством строк не заявила про відмову від неї. Проте оформити право власності на Ѕ частину житлового будинку в порядку спадкування не має можливості через скрутне матеріальне становище /тривалий час проживає одна, має незадовільний стан здоров`я, отримує невелику пенсію /. У вище вказаному будинку також зареєстровані донька позивача - [PERSON] та онука - [PERSON] , котрі з 2005 року не проживають, не зберігають свої особисті речі. Фактичне місце проживання чи перебування відповідачів невідоме. Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 жовтня 2019 відкрито провадження у справі, призначено справу до підготовчого розгляду у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2019 року підготовче засідання було відкладено у зв`язку з тим, що в матеріалах справи відсутні дані про отримання повідомлення про виклик до суду відповідачами. Було продовжено строк проведення підготовчого судового засідання на 30 днів. Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2019 року закінчене підготовче судове засідання, за результатами якого призначено розгляд справи по суті. В судовому засіданні 30 січня 2020 року представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. В подальшому від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, попередньо до суду надіслала нотаріально завірену заяву, зареєстровану у реєстрі № 63/160-н/63-2020-1-204, завірену нотаріусом Російської Федерації місто Чапаєвськ Самарської області від 12.02.2020 року, згідно якої позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить розглядати цивільну справу за її відсутності. Відповідно до вказаної заяви [PERSON] , [INFO] , є громадянкою Російської Федерації та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, попередньо до суду надіслала нотаріально завірену заяву, зареєстровану у реєстрі № 63/80-н/63-2020-1-647, завірену нотаріусом Російської Федерації нотаріального округу Безенчукського району Самарської області від 15.02.2020 року, згідно якої позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить розглядати цивільну справу за її відсутності. Відповідно до вказаної заяви [PERSON] , [INFO] , місце народження: с. Димерка, Козелецький район, Чернігівська область, є громадянкою Російської Федерації, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності осіб, які не з`явилися. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання 25 березня 2020 року технічними засобами не здійснювалося. Свідок [PERSON] 30 січня 2020 року надала показання про те, що з [PERSON] мешкає в одному селі. [PERSON] і [PERSON] вже давно не проживають з мамою, речей не зберігають. Шенгерей [PERSON] бачила, коли їй було приблизно 3 роки. Відповідачі виїхала кудись, але куди саме не знає. Відповідно до ч. 3 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] . Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб /виписка з погосподарської книги про проживання/, виданої уповноваженому власнику житлового будинку, членові житлово-будівельного кооперативу [PERSON] в тому, що вона зареєстрована в [ADDRESS] . [PERSON] - уповноважений власник, [INFO] , паспорт [NUMBER] від 18.01.1996 року; зареєстровані: [PERSON] , дочка, [INFO] , паспорт [NUMBER] від 05.07.2001 року; [PERSON] , внучка, [INFO] /а.с. 7/. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 15 серпня 2019 року № 1-309 відповідно до запису в погосподарській книзі № 4, номер об`єкта погосподарського обліку 02-0304-1, за [PERSON] обліковується житловий будинок з надвірними господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] . /а.с. 9/. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 15 серпня 2019 року № 1-310 про склад сім`ї наймача житлового будинку [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року відноситься до категорії колгоспних дворів: [PERSON] , [INFO], рік прописки - 1985, померла [INFO] , та [PERSON] , [INFO], рік прописки 1985./а.с. 10/. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 15 серпня 2019 року № 1-311 [PERSON] померла [INFO] . На день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , і мала слідуючий склад сім`ї: дочка - [PERSON] , [INFO] , внучка - [PERSON] , [INFO] , правнучка - [PERSON] , [INFO] . Заборони, арешту на земельну ділянку, на жилий будинок, що знаходиться [ADDRESS] немає. /а.с. 11/. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 15 серпня 2019 року № 1-312 гр. [PERSON] вступила у володіння та управління спадковим майном після смерті матері [PERSON] , мешканки [ADDRESS] , померлої [INFO] . Спадкоємець проводила поточний ремонт жилого будинку та господарських будівель, а також сплачувала всі необхідні платежі та збори /а.с. 12/. Згідно з Актами від 06 квітня 2017 року, від 27 лютого 2018 року, підписаними старостою сіл Олбин, Борсуків, Димерка, Савинка, Самійлівка /[PERSON]/, депутатом сільської ради /[PERSON]/ та сусідкою /[PERSON]/ встановили наступне: [PERSON] , [INFO] , разом з дочкою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] не проживають. Живуть невідомо де. /а.с. 16-17/. Згідно з Актами обстеження від 27 лютого 2018 року, 04 квітня 2019 року та 14 серпня 2019 року про встановлення факту проживання, підписаних сусідами - свідками / [PERSON] та [PERSON] /, депутатом сільської ради /[PERSON]./, в тому що, проведено обстеження житлового будинку [PERSON] , [ADDRESS] . Внаслідок обстеження виявлено, що в даному будинку зареєстровано [ADDRESS] особи, фактично проживає одна - [PERSON] . Дочка [PERSON] та онука [PERSON] прописані, але не проживають з 2005 року. Особистих речей не зберігають. Висновок: [PERSON] з 2005 року постійно проживає одна. /а.с. 18-20/. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 389 ЦК та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають за адресою: [ADDRESS] з 2005 року, підстави для збереження за ними жилого приміщення понад один рік відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України відсутні, а також враховуючи визнання відповідачами даного позову, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] .

Outcome: approved