Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

позивач [PERSON] , звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства «Комунтех» м. Новогродівка, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі за період з вересня 2018 по квітень 2019 у розмірі 33225,59 грн., та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 49635,70 грн. Позов обґрунтовано тим, що позивач перебувала з відповідачем у трудових відносинах з 23 лютого 2017 року по 27 червня 2019 року. За час її роботи, відповідач мав заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі позивача. Після звільнення позивача 27.06.2019, відповідач не розрахувався з нею, заборгованість по заробітній платі за період з вересня 2018 по квітень 2019 складає 33225,29 грн. Вважає, що відповідачем порушені вимоги ст. 116 КЗпП України, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні позивача за період з липня 2019 по лютий 2020 (158 робочих днів) становить 49635,70 грн. Ухвалою судді від 23.12.2020 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді від 11.01.2021 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. До початку розгляду справи по суті, позивач надала заяву про уточнення позовних вимоги, згідно якої зменшила розмір позовних вимог та остаточно просила стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 17225,59 грн., та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 41169,16 грн. У судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заву, згідно уточненої позовної заяви просила розглянути справу у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Від директора КП «Комунтех» м. Новогродівка Сапотницького А.М. надійшла заява про визнання позову, згідно якої уточнені позовні вимоги [PERSON] відповідач визнав в повному обсязі. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала з 23 лютого 2017 року по 27 червня 2019 року у трудових відносинах з відповідачем у справі, що підтверджується копією трудової книжки позивача та копією наказу № 94 від 27.06.2019 про звільнення позивача. Відповідно до копії довідки КП «Комунтех» м. Новогродівка № 19 від 25.06.2019, заборгованість по заробітній платі [PERSON] складає: вересень 2018 - 3074,18 грн.; жовтень 2018 - 4391,68 грн.; листопад 2018 - 4973,27 грн.; грудень 2018 - 4391,68 грн.; січень 2019 - 3513,35 грн.; лютий 2019 - 5200,85 грн.; березень 2019 - 4321,31 грн.; квітень 2019 - 3359,27 грн.; всього 33225,59 грн. Разом з тим, судом встановлено, що під час розгляду справи відповідач частково сплатив позивачу заборгованість по заробітній платі. Залишок заборгованості, згідно уточнених позовних вимог, становить 17225,59 грн., що визнається сторонами. Згідно ч.ч.1, 2 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначеній у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Статтею 117 КЗпП України передбачено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні. Так, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Як зазначено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999р., суд установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі не проведення розрахунку у зв`язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Отже, суд вважає, що з урахуванням уточнених позовних та позиції відповідача щодо визнання позову, справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, буде визначення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача у сумі 41169,16 грн., що на думку суду, буде достатнім та не зашкодить виконанню роботодавцем певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати іншим працівникам. Враховуючи викладене, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по заробітній платі у розмірі 17225,59 грн., та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 41169,16 грн. Суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, що відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ст.ст. 141-142 ЦПК України, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір (позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по заробітній платі) у розмірі 420,40 гривень. Крім цього, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору у розмірі 840,80 грн. (позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні), що складає 420,40 грн. Також, позивачу необхідно повернути 420,40 грн. судового збору, сплаченого нею при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved