Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] селищної ради про визнання недійсним державного акта про право власності на земельну ділянку та про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування вимог посилається на те, що за життя [PERSON] при розпаюванні земель колгоспу «Дружба» с.Пилява Старосинявського району отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0176437, площею 2,74 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану на території Пилявської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 08.07.1998 року [PERSON] померла, а спадщину після її\~ смерті прийняла позивач, як спадкоємець за заповітом. При зверненні до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку виданий після смерті спадкодавиці. Тому, позивач просить визнання недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії Р2 №902103 від 31.07.2002 року та визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай), площею 2,74 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану на території Пилявської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилась, проте подала суду заяву, відповідно до якої просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує повністю. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, відповідно до змісту якої позовні вимоги визнає повністю, просить справу слухати у його відсутності. \~Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 липня 1998 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ № 081503 від 08.07.1998 року, виданим Пилявською сільською радою Старосинявського району Хмельницької області, актовий запис № 20. За життя [PERSON] склала заповіт, яим все своє майно заповіла позивачу [PERSON], що стверджується заповітом, посвідченим головою Пилявської сільської ради [PERSON] селищної ради 15.05.1997 року. Позивач після одруження змінила своє прізвище «Ковальова» на «Кучма», що стверджується свідоцтвом про одруження серії 1СЕ №2188623, виданим Лозинською сільською радою Яворівського району Львівської області 18.09.2004 року. Згідно довідок відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі №29-28-99.6-2058/15-16 від 06.12.2016 року та №97-28-99.6-24/0/9-17 від 31.01.2017 року [PERSON] була включена до списку громадян, які мають право на отримання сертифікатів на право на земельну частку (пай) в [PERSON] районі та їй видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0176437, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №782 від 14.09.1996 року. Взамін вказаного сертифіката зареєстрповано але не видано державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №902103, зареєстрований в Книзі записів (реєстрації) за №725 від 31.07.2002 року, на земельну ділянку площею 2,10 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пилявської сільської ради. Згідно розпорядження [PERSON] райдержадміністрації 114/2004р. від 21.06.2004 року розмір земельної частки (паю) становить 2,18 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Відповідно до витягу із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) [PERSON] отримала сертифікат серії ХМ № 0176437 на право земельну частку (пай) розміром 2,74 в умовно кадастрових гектарах колгоспу «Дружба», зареєстрований в даній книзі за № 782 від 14.09.1996 року, про що свідчить її підпис. 31.07.2002 року на підставі рішення Пилявської сільської ради №6 від 18.07.2002 року зареєстровано на імя [PERSON] державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №902103 від 31.07.2002 року, на земельну ділянкуплощею 2,10 га, що розташована на території Пилявської сільської ради Старосинявського району та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963 року, що діяв на час відкриття спадщини), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. \~Відповідно до ст.549 ЦК УРСР від 18.07.1963 р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Так, судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом, шляхом вступу в управління спадковим майном, що стверджується довідкою [PERSON] селищної ради №584 від 22.11.2016 року, що міститься у спадковій справі №1-2017 від 04.01.2017 року. 04.01.2017 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, оскільки державний акт про право приватної власності на землю виданий після смерті спадкодавця [PERSON], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса [PERSON] №15-02-31/2017 від 04.01.2017 року. Відповідно до вимог ст.ст. 22, 23 ЗК України 1991 року, який діяв на час смерті [PERSON] та відкриття спадщини, право власності\~ на\~ землю виникає після\~ встановлення\~ землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в\~ натурі\~ (на\~ місцевості) та одержання документа, що посвідчує це право. Право власності\~ або\~ право\~ постійного\~ користування\~ землею посвідчується державними\~ актами,\~ які\~ видаються\~ і\~ реєструються сільськими,\~ селищними,\~ міськими,\~ районними\~\~ Радами\~\~\~ народних депутатів. Судом встановлено, що 31.07.2002 року на підставі рішення Пилявської сільської ради №6 від 18.07.2002 року зареєстровано на імя [PERSON] державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №902103 від 31.07.2002 року, на земельну ділянкуплощею 2,10 га, що розташована на території Пилявської сільської ради Старосинявського району, тобто після її смерті 08.07.1998 року. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що на момент відкриття спадщини [PERSON] не набула права власності на земельну ділянку площею 2,10 га на території Пилявської сільської ради Старосинявського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки за життя не отримала державного акту на право власності на дану земельну ділянку. Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08 серпня 1995 року у разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування. Згідно з п.17\~Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно\~ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки померла [PERSON] за життя була включена до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай) та отримала сертифікат серії ХМ №0176437 на право земельну частку (пай) розміром 2,74 в умовно кадастрових гектарах колгоспу «Дружба», зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 782 від 14.09.1996 року, тому набула право на земельну частку (пай), яке може бути успадковано спадкоємцями після її смерті. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна\~ особа\~ має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. За таких обставин, аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №902103 від 31.07.2002 року,який виданий після смерті [PERSON], слід визнати недійсним, а також враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги, що відповідно до вимог діючого законодавства позивач має право на спадкування за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю, в установленому законом порядку спадщину прийняла, іншого порядку визнати за нею право власності на право на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, суд приходить до висновку що права позивача підлягають до захисту шляхом визнання за нею права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved