Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на ? частку квартири, усунення перешкод в користуванні і встановлення порядку користування про визначення розміру часток в спільній сумісній власності, а саме квартири [ADDRESS]. Відповідно до позовної заяви пояснила, що з 11.10.2008року вона перебуває з відповідачем у шлюбі. За час їх спільного проживання була придбана квартира [ADDRESS]. Відповідно до Договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] 01.06.2010року, квартира зареєстрована на ім.*я відповідача [PERSON],хоча фактично була придбана за їхні спільні кошти. Відповідач не визнає її право на володіння та користування квартирою, чинить перешкоди. 17 червня 2014року вона вийшла з дому, а повернувшись не змогла потрапити до дому, тому що були змінені замки. Вона звернулася до міліції, але отримала відповідь, щоб звертатися до суду в порядку цивільного судочинства. З того часу вона не може потрапити в квартиру, де знаходяться її речі. Прохала суд визнати за нею право власності на ? частку квартири [ADDRESS], встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] виділивши відповідачу у користування житлову кімнату площею 9.5кв.м., балкон площею 2.0кв.м., а їй виділити у користування житлову кімнату площею 13.8кв.м, балкон площею 0.8кв.м., інші приміщення залишити у загальному користуванні, зобов*язати відповідача не чинити їй перешкоди в проживанні і користуванні квартирою шляхом передання їй ключів від вхідних дверей, та стягнути судові витрати. В процесі розгляду справи позивач змінила свої вимоги та остаточно прохала суд визнати за нею право власності на ? частку квартири [ADDRESS], встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] виділивши відповідачу у користування приміщення №3/12.8кв.м/ та приміщення №4/9.5кв.м/, а їй виділити у користування приміщення №2/13.8кв.м/ та приміщення №8 /2.5кв.м/, інші приміщення залишити у загальному користуванні, зобов*язати відповідача не чинити їй перешкоди в проживанні і користуванні квартирою шляхом передання їй ключів від вхідних дверей, та стягнути з відповідача вартість судової будівельно-технічної експертизи та судового збору. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] та прохав суд зобов*язати [PERSON] усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження квартирою [ADDRESS] шляхом передачі йому правовстановлюючих документів/оригінал купівлі-продажу, технічний паспорт/ , стягнути з [PERSON] 34845.00грн. та судові витрати. В пресі розгляду справи неодноразово змінював позовні вимоги. Остаточно прохав суд зобов*язати [PERSON] усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження квартирою [ADDRESS] шляхом передачі йому правовстановлюючих документів/оригінал купівлі-продажу, технічний паспорт/ , стягнути з [PERSON] 108945.00грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник змінили позовні вимоги, підтримали та прохали суд задовольнити позов, в задоволенні зустрічного позову прохали відмовити. В судовому засіданні відповідач, а по зустрічному позову позивач [PERSON] та його представник з позовом не погодилися, прохали суд відмовити в задоволенні позову, змінену зустрічну позовну заяву прохали задовольнити. Суд, заслухавши сторони по справі, дослідивши матеріали, докази справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а зустрічна позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. В судовому засіданні встановлено, що 11.10.2008року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб. 14.10.2014року рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтаської області шлюб розірваний. За час спільного проживання подружжя була придбана квартира [ADDRESS]. Відповідно до Договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] 01.06.2010року, квартира зареєстрована на ім.*я відповідача [PERSON] Відповідач не визнає право позивача на володіння та користування квартирою, чинить перешкоди. Згідно ч.1 ст.368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Крім того, згідно ст. 61 Сімейного кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (ст. 68 Сімейного кодексу України), Квартири належать сторонам на праві спільної сумісної власності. Домовленості про добровільний поділ квартири, що є спільною сумісною власністю подружжя, між сторонами не досягнуто. Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Відповідно до ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визнання права власності на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя в рівних частках. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов [PERSON] є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Щодо зустрічного позову, то він підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 11.10.2008року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб. 14.10.2014року рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтаської області шлюб розірваний. За час спільного проживання подружжя була придбана квартира [ADDRESS]. Відповідно до Договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] 01.06.2010року, квартира зареєстрована на ім.*я відповідача [PERSON] Відповідно до довідки ЦДАІ 5302 м.Кременчука вказано, що по Центру надання послуг, пов*язаних з використанням транспортних засобів, з обслуговування м.Кременчука та Кременчуцького району, згідно автоматизованої системи управління обліком транспортних засобів та водіїв «ДАІ» та бази даних «НАІС ДДАІ», станом на 18.11.2014року автомобіль FIAT PUNTO, 1996р.в., д.н.з. [NUMBER] з 05.08.2014року рахується зареєстрованим за [PERSON], мешканкою [ADDRESS]. До 05.08.2014року цей транспортний засіб був зареєстрований за гр. [PERSON], мешканцем [ADDRESS]. Тобто власником даного транспортного засобу ні позивач, ні відповідач не були, експертиза вартості транспортного засобу не проводилися, а тому вирішувати питання щодо розподілу даного транспортного засобу завчасно. Тому в задоволенні даної вимоги необхідно відмовити. Щодо вимог про усунення перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження квартирою [ADDRESS] шляхом передачі [PERSON] правовстановлюючих документів/оригінал купівлі-продажу, технічний паспорт/ та стягнення судових витрат, то позов в цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: partial