Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача та третіх осіб на стороні відповідача про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що за життя [PERSON] працювала у сільському господарстві і отримала право на земельну частку (пай) та на її ім'я було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 29.08.1996 року. Дана земельна частка (пай) розташована на території Корінецького старостинського округу Талалаївської селищної ради. 17 липня 2002 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно позивачу [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі і на земельну частку (пай). Позивач є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину у встановленому порядку, але не може її оформити належним чином, так як у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкову земельну частку, які були втрачені з невідомих причин. Тому позивач [PERSON] просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] згідно належного їй сертифікату серії [NUMBER] від 29.08.1996 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не з'явились, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають і не заперечують проти їх задоволення. Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] у віці 84 роки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.11.2004 р. (а.с.11). Згідно копії заповіту від 17 липня 2002 року, посвідченого секретарем Корінецької сільської ради, [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.10-10 зв.). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 29.08.1996 року, згідно з яким [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» розміром 5,2 в умовних кадастрових гектарах (а.с.9). Згідно довідки Корінецького старостинського округу від 08.08.2018 року [PERSON] проживала одна і була зареєстрована по [ADDRESS] (а.с.8). Згідно довідки відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області від 04.12.2018 року вартість земельної частки (паю) згідно сертифікату серії [NUMBER] від 29.08.1996 року, що належала [PERSON] станом на 16.11.2004 року становила 43 186,80 грн. (а.с. 35). Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа заведена і спадкоємцем є [PERSON], що підтверджується повідомленням Прилуцької районної Державної нотаріальної контори від 05.12.2018 року та копією спадкової справи . (а.с. 36-42). У районній газеті «Трибуна хлібороба» за 08 листопада 2018 року поміщено оголошення про те, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] вважати недійсним (а.с. 14). Листом державного нотаріуса Прилуцької районної ДНК від 01.11.2018 року [PERSON] повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу - сертифікату (а.с. 12). Розглядаючи позовну вимогу про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Так як спадкодавець [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай), дане право нею було оформлене належним чином, але на даний час залишається неуспадкованим спадкоємцем за заповітом [PERSON], то до позивача, як спадкоємця за заповітом, переходить право на прийняття спадщини, зокрема і на земельну частку (пай), яка належала [PERSON] за життя згідно сертифікату серії [NUMBER] від 29.08.1996 року. Таким чином, поскільки матеріалами справи підтверджено той факт, що спадкодавець у встановленому законом порядку за життя набула право на земельну частку (пай), дане право було нею було оформлене належним чином, але залишається не успадкованим, суд приходить до висновку, що до позивача [PERSON] переходить це право на дану земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні і належним чином обґрунтовані, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved