Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва, із позовом, в якій просить суд: встановити юридичний факт, що [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року, є двоюрідним дядьком [PERSON]; визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], [INFO], пропущений [PERSON], з поважним причин і визначити їй додатковий строк в один місяць з дня набрання чинності рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її двоюрідного дядька [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] року їй від матері [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]) - [PERSON] стало відомо, що [PERSON] доводиться їй двоюрідною тіткою, так як її батько [PERSON], [INFO] є рідним братом її рідної баби [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]), яка померла [INFO] року, що тривалий час через важку інвалідність, пов'язану з неможливістю самостійно пересуватись, [PERSON] не мала можливості спілкуватись із своїм рідним братом (її двоюрідним дядьком) [PERSON], [INFO], а той в останні приблизно вісім років без пояснення причин перестав підтримувати з нею постійні стосунки, лише інколи їй телефонував, цікавився її здоров'ям, але про своє і батька життя та справи не розказував, обмежувався словами, що все нормально, а останні два роки взагалі припинив їй телефонувати на міський номер. Через відсутність іншого зв'язку з братом та важкої інвалідності І групи, потребу в постійному лікуванні та нагляді, їй лише наприкінці 2017 року стало відомо, що її брат [PERSON] помер [INFO] року і після його смерті залишилася квартира, в якій він проживав за життя на Русанівці в м. Києві, але точної адреси якої вона не пам'ятає. Також, зі слів [PERSON] [PERSON] на той час вагалась чи буде вона подавати заяву про прийняття спадщини, чи відмовиться від спадщини на її, її двоюрідної племінниці [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]) користь, тому що інших спадкоємців першої і другої черги після смерті [PERSON] не залишилось, а їй дуже важко займатись оформленням спадщини через судові спори, пов'язані з формальним пропуском нею строку на подачу заяв про прийняття спадщини. З огляду на зазначені пояснення [PERSON], нею 13 лютого 2018 року до 15-ї Київської державної нотаріальної контори було подано заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який доводиться їй двоюрідним дядьком, і за цією заявою була заведена спадкова справа № 164/2018. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та матеріалів цієї справи їй стало відомо, що [PERSON] на час своєї смерті проживав у власній квартирі [ADDRESS] і заповіт на випадок своєї смерті не залишив, однак квартиру [PERSON] було продано 08 вересня 2016 року, тобто після його смерті. Через цю причину, а також через відсутність у неї повного обсягу документів, що підтверджують її родинні відносини з [PERSON] і через пропуск нею встановленого законом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця для подачі заяви про прийняття спадщини, їй постановою 15-ї Київської державної нотаріальної контори від 19 березня 2018 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] та інше нерухоме майно після смерті [PERSON] В той же час, передчасна смерть її батька та баби відповідно 31 травня 2010 року та 09 грудня 2010 року, відсутність повного переліку документів, що безспірно підтверджують її та спадкодавця родинні відносини і переконання в прийнятті спадщини після смерті [PERSON] спадкоємцями першої або другої черги, об'єктивно перешкоджали їй в можливості подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Також, невідомі їй особи зробили все можливе, аби приховати від спадкоємців усіх черг, в тому числі і від неї, факт смерті [PERSON], так як це дозволило їм реалізувати свій злочинний намір і обманом заволодіти всіма речами, документами та майном [PERSON] та розпорядитись ним на свій розсуд, зокрема, продати квартиру, тобто вчинити особливо тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 ч. 4 КК України, за фактом якого проводиться досудове розслідування, а на квартиру Київською місцевою прокураторою № 4 накладено арешт. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Пояснила суду, що на початку цього року її знайшла мати її двоюрідної тітки [PERSON] - [PERSON] і повідомила їй, що помер дід [PERSON], а згодом і батько [PERSON] - [PERSON], який приходився їй в свою чергу двоюрідним дідьком по лінії батька. Зазначила, що з померлими вона не підтримувала родинних стосунків, востаннє вона спілкувалася з ними приблизно влітку 2009 року в с. Требухів, в їхньому будинку, де на той час також проживала її бабуся. [PERSON] був її ровесником та вона навіть не могла подумати, що останній помре. У неї не було їхніх телефонних номерів та адреси місця проживання в м. Києві, проте у них її номер був. В той період часу, [PERSON] сказала їй, що вони не можуть прийняти спадщину після смерті [PERSON], так як вона хворіє та лікується за кордоном, оскільки має першу групу інвалідності. Зазначила, що на той час вона народила другу дитину, а її чоловік пішов служити в АТО, у зв'язку з чим у неї не було підтримки та вона не могла здійснити оформлення спадщини після смерті двоюрідного дядька. Щодо обставин особистого життя [PERSON] повідомила, що останній проживав з батьками, а після їх смерті самостійно, одруженим не був. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Пояснив суду, що спадкодавець [PERSON] припинив спілкування із позивачем, при цьому вона таких дій не здійснювала, а шахраї зробили все для того, щоб ніхто не дізнався про смерть [PERSON] та не змін підтвердити родинні стосунки з ним. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача Київської міської ради - [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала частково, з підстав викладених у письмовому відзиві, долученого до матеріалів справи (а.с. 54-56), просила відмовити у задоволенні позову, в частині встановлення факту родинних відносин між позивачем та [PERSON] не заперечувала. В частині заявлених позовних вимог про визначення додаткового строку позивачу для прийняття спадщини після смерті [PERSON] заперечувала, оскільки вважала визначені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини не є поважними. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Представник третьої особи Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, подав до суду письмові пояснення, долучені до матеріалів справи (а.с. 60-63), в яких просив розглянути справу за відсутності представника за наявними документами, враховуючи фактичні обставини справи та ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність третіх осіб. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] року народилася [PERSON], батьками якої були записані - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Згідно свідоцтва про народження, батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюбу, сформованого 13 лютого 2018 року, 20 травня 1954 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 76-77). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 14). Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, сформованого 13 лютого 2018 року [PERSON] народилася [INFO] року у м. Нахаївка Коропського району Чернігівської області та померла [INFO] року (а.с. 74). Відповідно до архівної довідки від 06 квітня 2018 року, виданої Державним архівом Чернігівської області, [INFO] року народився [PERSON], батьками якого записані - [PERSON] та [PERSON], місце постійного проживання батьків: [ADDRESS] (а.с. 91). Як вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, сформованого 13 лютого 2018 року, [PERSON] мав сина [PERSON], який народився [INFO] року, матір'ю якого була записана - [PERSON] (а.с. 79). Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 81). Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, сформованого 13 лютого 2018 року, [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 76). Будучи допитаною в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що являється матір'ю [PERSON], яка в свою чергу є донькою померлого [PERSON]. Донька спілкувалася з батьком лише в телефонному режимі, оскільки його друга дружина була проти такого спілкування. [PERSON] має захворювання та лікується в Америці, у зв'язку з чим рідко приїздить до України, буває у Києві раз на рік, самостійно пересуватися не може та має першу групу інвалідності. В січні 2018 року вона зателефонувала та повідомила, що її батько [PERSON] помер, про що їй стало відомо від подруги. Вона попросила зв'язатися із його племінником [PERSON], але той також помер. Їй на той час було відомо про наявність двох племінниць [PERSON], одна з яких і є позивачем. Донька попросила, щоб спадкове майно перейшло саме до позивача. Зазначила, що особисто [PERSON] вона не знала, а її батька [PERSON] знала близько п'ятнадцяти років тому, коли йому було шістнадцять років. Свідок [PERSON] пояснила суду, що позивач являється її донькою, а померлий [PERSON] являється дядьком її померлого чоловіка - [PERSON] Померлий [PERSON] мав також сина - [PERSON] Зазначила, що її чоловік та [PERSON] постійно спілкувалися, останній приходив до них в гості, вони часто їздили до нього у м. Требухів, він та його син були на весіллі її та її чоловіка дітей. Коли ж її чоловік помер вони перестали спілкуватися з нею та навіть не прийшли до чоловіка на поховання. При цьому, позивач телефонувала їй та повідомляла про смерть батька. Зазначила, що мати її чоловіка - [PERSON] та [PERSON] були рідним братом та сестрою. [PERSON] постійно проживала у м. Требухів. Зі слів [PERSON] останній розповідав, що його син [PERSON] навчався в інтернаті, але вони про це воліли не розповідати. Щодо особистого життя [PERSON] зазначила, що з його першою дружиною їх з чоловіком ніхто не знайомив, проте вони знали про її існування та про те, що у нього від даного шлюбу є донька. Про смерть [PERSON] та [PERSON] вона дізналася від позивача весною 2018 року. Свідок [PERSON] пояснила суду, що позивач являється її рідною сестрою. ЇЇ батько [PERSON] мав дядька [PERSON], який в свою чергу мав сина - [PERSON] Баба [PERSON] та [PERSON] були рідним братом та сестрою. Востаннє вона бачила [PERSON] та [PERSON] в 2003 році, коли приїздила в с. Требухів та знайомила їх із своїм сином. Крім того, вона бачила їх також на весіллі своєї сестри. В 2010 році, коли помер їх з позивачем батько, вона зателефонувала [PERSON], але останній сказав, що вони з батьком не зможуть приїхати на поховання, оскільки у його матері проблеми зі здоров'ям. Зазначила, що [PERSON] вона особисто не знає, проте їй відомо, що вона являється донькою [PERSON] та він показував її фото. [PERSON] являється сином [PERSON] від другого шлюбу. Крім того, також зазначила, що наскільки їй відомо, [PERSON] не претендує на спадщину після смерті [PERSON] Вона ж також не претендує на спадщину. З огляду на досліджені судом докази в їх сукупності вбачається, що дійсно [PERSON] ([PERSON]) та [PERSON] являлися рідним братом та сестрою, у зв'язку з чим враховуючи, що [PERSON] являється рідною бабусею позивача, померлий [PERSON] являвся дядьком померлого батька позивача [PERSON] В свою чергу, донька [PERSON] - позивач являється двоюрідною племінницею померлого сина [PERSON] - [PERSON], а він в свою чергу приходиться її двоюрідним дядьком. Як роз'яснено в п. 7 Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Аналізуючи вищевикладені доводи, суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог про встановлення факту родинних відносин між позивачем та [PERSON], який помер [INFO] року, а саме те, що [PERSON] являється двоюрідним дядьком позивача. Щодо заявлених позовних вимог в частині визнання поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] з боку позивача та надання останній додаткового строку для подання вказаної заяви, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. 13 лютого 2018 року позивач звернулася до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] року [PERSON] (а.с. 68). 19 березня 2018 року позивач звернулася до вказаної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] В той же час, постановою державного нотаріуса П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори від 19 березня 2018 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її двоюрідного дядька - [PERSON], оскільки позивач пропустили встановлений чинним законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини, в тому числі до спадкової справи не надано документів, що підтверджують родинні відносини спадкоємиці із померлим, а також документів, що підтверджують встановлення факту проживання спадкоємиці зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Крім того, за результатами пошуку інформації станом на 19 березня 2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який діє з 01 січня 2013 року, спадкове майно - квартира [ADDRESS], земельна ділянка, площею 0,1421 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер: [NUMBER], та житловий будинок [ADDRESS], зареєстровані за іншою особою (а.с. 88). Згідно ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено судом, позивач перестала підтримувати тісні родинні стосунки з [PERSON] та [PERSON] починаючи з 2010 року, після смерті свого батька - [PERSON], який помер [INFO] року, у зв'язку з чим їй не були відомі обставини їхнього життя та також факту смерті, як [PERSON], так і [PERSON] При цьому таке спілкування було припинено за ініціативою [PERSON], так і [PERSON] Про дані факти їй стало відомо на початку 2018 року від матері доньки [PERSON] - [PERSON], а саме: від [PERSON] Зі слів [PERSON], яка була допитана судом в якості свідка, остання підтвердила, що її донька - [PERSON] просила позивача прийняти спадщину після смерті [PERSON], оскільки та є інвалідом І групи та постійно проживає в іншій країні, де і проходить лікування. Крім того, при встановленні наявності обставин для визнання причин пропуску строку прийняття спадщини позивачем поважними, суд також приймає до уваги те, що Київською місцевою прокуратурою № 4 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017100040008502 від 19.06.2017 року. В межах даного кримінального провадження встановлено, що [INFO] на спецлінію 102 надійшло повідомлення лікаря реанімаційного відділення Броварської центральної районної лікарні про те, що [INFO] року о 12 годині 25 хвилин в приміщенні лікарні, розташованої за адресою: [ADDRESS], помер [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Дозвіл на видачу тіла [PERSON], який помер [INFO] в стаціонарному відділені Броварської ЦРЛ, видано [PERSON], [INFO]. Державна реєстрація [PERSON] проведена за заявою [PERSON], проживаючого за адресою: [ADDRESS], яким пред'явлено паспорт на власне ім'я серії [NUMBER], виданий Дніпровським РВ ГУ ДМС України в місті Києві від 06.07.2013р. 08.09.2016 року, [PERSON], використовуючи довіреність на власне ім'я від [PERSON], посвідчену 26.02.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], уклав договір купівлі продажу квартири [ADDRESS], що у м. Києві та приватного будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS], що належали [PERSON] Таким чином, [INFO] з моменту смерті [PERSON], довіреність яка була видана на ім'я [PERSON] та посвідчена 26.02.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] втратило свою дію, а отже вчинення від його імені правочинів не могло відбуватися. З огляду на вищевикладене, враховуючи вказані факти, причини пропуску звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] з боку позивача [PERSON] є поважними, беручи до уваги, що тривалий час остання не була обізнана про смерть родичів. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності вбачається, що позов [PERSON] до Київської міської ради, треті особи: [PERSON], Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved