Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], вказавши в ньому, що 04 червня 2013 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №690. Від шлюбу у сторін дітей немає. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, одразу після одруження сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами сімейних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Вказує, що між сторонами постійно виникають сварки, конфлікти, відсутня нормальна моральна атмосфера в сім'ї. Стверджує, що спільне ведення господарства та проживання між ними припинено, спільного бюджету немає. А тому вказує, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, суперечить її інтересам. При цьому відповідач в добровільному порядку через органи РАЦСу відмовляється розірвати шлюб та зазначає, що спір про поділ майна між сторонами відсутній. На підставі зазначеного просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак до початку розгляду справи надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про поважність причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду даної справи в суді, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 червня 2013 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №690, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей - немає. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Також судом встановлено, що шлюб сторін фактично розпався і носить лише формальний характер, оскільки шлюбні відносини сторони припинили, вони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають окремо. Через різні погляди на життя та погані взаємовідносини, вони втратили один до одного почуття взаємної любові, взаєморозуміння та поваги. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При таких обставинах, позивачка після розірвання шлюбу може іменуватися прізвищем «[PERSON]» або відновити своє дошлюбне прізвище «Шелестовська», в даному позовному провадженні питання зміни прізвища не вирішується. Тому позовні вимоги у частині залишення після розірвання шлюбу дівочого прізвища «Шелестовська» задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial