Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про встановлення юридичного факту спільного проживання та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом посилаючись на те, що в [ADDRESS] розташоване домоволодіння, яке складається з житлових будинків літ. «Д-1» та літ. «В-1» з прибудовами та надвірними будівлями. За даними КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» зазначене домоволодіння не зареєстровано, але заінвентаризовано. Забудова будівель відбувалася [PERSON] у зв'язку з наданням гр. [PERSON] земельної ділянки [ADDRESS] та його згодою на будівництво. На зведені будівлі за заявою [PERSON] виготовлений технічний паспорт. В матеріалах інвентаризаційної справи вона значиться власником. Таким чином, спадщина складається з житлового будинку літ. «Д-1» (прим. 3-2,3-3,3-6), житлової прибудови літ. «Д1-1» (прим. 3-4,3-5), частини прибудови літ. «д» ( прим. IV) загальною площею 44,9 кв.м, житловою площею 38,0 кв.м; житлового будинку літ. «В-1» (прим. 2-2, 2-3, 2-4, II) житловою площею 18,6 кв.м, загальною площею 26,8 кв.м та сараю літ. «Х». За роки проживання у збудованому домоволодінні [PERSON] неодноразово зверталась у адміністративні органи з питання збереження зведених нею будівель та оформлення права власності на них. Вона сплачувала за зведені будівлі всі необхідні платежі і, навіть, отримувала субсидії ( на доказ того надані відповідні документи). Пізніше за станом здоров'я [PERSON] не мала змоги займатись питанням оформлення своїх прав. Позивач зазначає, що вона постійно знаходилась поруч з матір'ю, проживала з нею, доглядала, оскільки друга дитина матері [PERSON] ( до шлюбу [PERSON]) - відповідач у справі мешкає дуже далеко від нас в Іркутській області. Так питання оформлення документів відійшло на другий план. [INFO] року [PERSON] померла, про що є відповідний запис про смерть. Похованням займалася вона - позивач. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з зазначеного вище домоволодіння та за життя на випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, який посвідчено 22 травня 2002 року державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори, р.№ 1-735, згідно якого частину житлового будинку по [ADDRESS] заповідала позивачу - [PERSON] Позивач зазначає, що спадщину прийняла, оскільки проживала фактично з померлою на час смерті. Крім того, після смерті матері вона, також, залишилась мешкати в домоволодінні, що є спадщиною, всі роки підтримує технічний стан будівель, обробляє земельну ділянку, сплачує необхідні платежі. З метою оформлення спадщини, вона виготовила технічний паспорт, отримала технічний висновок про стан будівельних конструкцій будівель за зазначеною вище адресою. У той самий час, оформити свої спадкові права позивач не може, оскільки належним чином не оформлена власність самою спадкодавцем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась. Представник позивача звернулась з заявою про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про слухання справи повідомлена належним чином, звернулась з заявою про слухання справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: судом встановлено, що в [ADDRESS] розташоване домоволодіння, яке зведено [PERSON] та складається з житлових будинків літ. «Д-1» та літ. «В-1» з прибудовами та надвірними будівлями. За даними КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» зазначене домоволодіння не зареєстровано, але заінвентаризовано. Забудова будівель відбувалася у зв'язку з наданням гр. [PERSON] земельної ділянки [ADDRESS] (договір зареєстрований 25.06.1927 в міському комунальному господарстві під № 1290 частина 13 та посвідчений державним нотаріусом першої Харківської державної нотаріальної контори за реєстраційним номером 3314) та його згодою на будівництво, наданою [PERSON] та іншим забудовникам: [PERSON], [PERSON], тощо. На зведені будівлі за заявою [PERSON] виготовлений технічний паспорт. В матеріалах інвентаризаційної справи вона значиться власником. Таким чином, спадщина складається з житлового будинку літ. «Д-1» (прим. 3-2,3-3,3-6), житлової прибудови літ. «Д1-1» (прим. 3-4,3-5), частини прибудови літ. «д» (прим. IV) загальною площею 44,9 кв.м, житловою площею 38,0 кв.м; житлового будинку літ. «В-1» (прим. 2-2, 2-3, 2-4, II) житловою площею 18,6 кв.м, загальною площею 26,8 кв.м та сараю літ. «Х». Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН АЗ. 1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється: - по об'єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведеного нормативного акту, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Суду надані докази звернень [PERSON] в адміністративні органи з питання збереження зведених нею будівель та оформлення права власності на них. Вона сплачувала за зведені будівлі всі необхідні платежі, отримувала субсидії, про що, також, надані відповідні докази. Позивач зазначає, що стан здоров'я не дав змоги її матері закінчити оформлення своїх прав. Вона - позивач проживала з матір'ю, постійно знаходилась поруч з нею - доглядала, оскільки інших родичів поруч не було. [INFO] року [PERSON] померла, про що суду наданий відповідний запис про смерть. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з зазначеного вище домоволодіння на яке за життя на випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, посвідчений 22 травня 2002 року державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори, р. № 1-735, згідно якого домоволодіння по [ADDRESS] заповідала своїй дочці [PERSON] та яке остання фактично прийняла, що підтверджується наданим суду актом з місця проживання, складеним сусідами, іншими зазначеними вище доказами. Згідно п.п.1). п.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 цієї ж статті визначає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідні вказівки з цього приводу дав і Пленум Верховного суду України в постанові № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Також суд виходить з того, що спірне домоволодіння побудоване за життя [PERSON] ще у 1929-1955 років. Відповідно до статті 86 ЦК Української РСР, право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. За Указом від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Отже, оскільки спірний будинок було збудовано у 1927 році, то державна реєстрації прав на нього не була обов'язковою, а відтак виникнення права власності на нього не залежить від державної реєстрації. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини, на які [PERSON] посилалася у своєму позові. На підставі викладеного,

Outcome: approved