Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Суворовського районного суду м.Одеси із зазначеним позовом до [PERSON] , за результатом якої просить визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю. Позов обґрунтовано тим, що з 01.08.2008 року позивач перебувала з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбу, який розірвано 20.04.2012 року. Від шлюбу у сторін [INFO] народився син - [PERSON] , який проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . За доводами позивача, за весь час проживання дитини разом із матір`ю батько не навідувався до сина, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. [PERSON] навчається в 5-а класі Чорноморської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Чорноморської міської ради Одеської області та відвідує факультативні заняття (англійська мова, спорт). Дитина знаходиться на утриманні матері та забезпечена належними житловими умовами. Рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області №174 від 03.09.2020 встановлено графік зустрічей [PERSON] з сином [PERSON] . Вважає, що визначення місця проживання сина із нею буде відповідати інтересам дитини. Ухвалою судді Сувертак І.В. від 14.07.2020 року справу було передано в порядку ст.31 ЦПК України на розгляд Комінтернівського районного суду Одеської області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 01.09.2020 року головуючим суддею по цивільній справі визначено суддю Сафарову А.Ф. Ухвалою суду від 08.09.2020 року позовна заява [PERSON] залишена без руху з наданням строку для усунення виявлених недоліків. 07.10.2020 року позивачем було надано заяву про усунення недоліків, яку було вручено судді 12.10.2020 року, яку судом прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. В підготовче судове позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце проведення якого була сповіщена своєчасно, належним чином, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі В підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був сповіщений своєчасно, належним чином, однак надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги відповідач підтримав та не заперечував проти їх задоволення. В підготовче судове засідання представник третьої особи, органу опіки та піклування Чорноморської міської ради Одеської області не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був сповіщений своєчасно, належним чином, причину неявки суду не повідомив. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 20.04.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] 17.10.2017 року позивач перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON] . Дитина [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що вбачається із довідки №15-3724 від 18.06.2020 року, виданої відділом реєстрації обліку осіб виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області. Рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області №174 від 03.09.2020 року встановлено графік зустрічей [PERSON] з сином [PERSON] , [INFO] , 2 - 3 рази на місяць, за попередньою згодою сторін на території м.Чорноморська Одеської області. Крім того, з тексту вищезазначеного рішення вбачається, що мати [PERSON] - [PERSON] не заперечує проти зустрічей батька з сином. Після проведеного опитування [PERSON] службою у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області встановлено, що дитина батька не пам`ятає, знає лише зі слів матері, однак не заперечує проти зустрічей з ним. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановивши з наданих позивачем та досліджених і оцінених в порядку ст. 89 ЦПК України доказів фактичні обставини та беручи до уваги наведені норми права, враховуючи принцип змагальності сторін, те, що будь-які докази відповідачем не надані, суд, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення, оскільки позивач належним чином виконує свої батьківські обов`язки щодо сина, приділяє достатню увагу її навчанню та позашкільному розвитку, має зареєстроване місце проживання, отримала висновок щодо доцільності проживання дитини із нею. В свою чергу відповідач проживає віддалено від сина, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує з врахуванням положень ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved