Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом. В обгрунтування своїх позовних вимог покликається на наступне. Зазначає, що 04.02.2019 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої [PERSON] , керуючи автомобілем марки «TOYOTA» рухаючись автодорогою Львів-Рава-Руська в межах села Сопошин Жовківського району Львівської області, допустив наїзд на пішохода [PERSON] , внаслідок чого останній від отриманих тілесних ушкоджень [INFO] помер у медичному закладі. Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «TOYOTA», на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована у ТДВ «Ю.ЕС.АЙ». 12.04.2019 року на адресу відповідача було направлено заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах сестри загиблого - [PERSON] , позивача по справі. Вказує, що загальна сума страхового відшкодування становила 10 311,00 грн. Також вказує, що листом від 14.05.2019 року №51-1794 відповідачем повідомлено про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування через відсутність рішеня по кримінальній справі. Стверджує, рішення про зупинення відповідачем строків розгляду справи про виплату страхового відшкодування через відсутність постанови чи вироку суду є необгрунтованим та таким, що порушує право потерпілих на отримання страхового відшкодування. При розбіжності між загальнми і спеціальними нормативно-праовим актом перевага надається спеціальному акту. При прийнятті рішень ТДВ «Ю.ЕС.АЙ» керується нормами спеціального права. Також зазначає, що на виконання вимог закону ними було направлено листи, щодо призупиненя, оскільки дорожньо- транспортна пригода розглядається в кримінальній справі. Також звертає увагу, що ТДВ «Ю.ЕС.АЙ» виконало усі зобов`язання, покладені на Стаховика спеціальним законом України «Про обо`язкове страхування цивільно- правовоої відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зазначає, що з огляду на вищенаведені обставини, змушена звернутися до суду за захистом свого законного права. Просить стягнути із ТДВ «Ю.ЕС.АЙ» страхове відшкодування та судові витрати. Представник відповідача ТДВ «Ю.ЕС.АЙ»подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що не погоджується з позовними вимогами з наступних підстав. Щодо територіальної підсудності зазначає, що стягнення страхового відшкодування з ТДВ «Ю.ЕС.АЙ», а не про стягнення шкоди заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Зазначають, що при прийнятті рішення ТДВ «Ю.ЕС.АЙ» керувалась нормами спеціального закону у сфері регулювання правовідносин, що виникають під час дії полісу. Від так, наразі ТДВ «Ю.ЕС.АЙ» виконало усі зобов`язання, які покладаються на Страховика спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Звертають увагу, що при необхідною умовою виникнення обов`язку щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілогого саме для страховика- є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правовоа відповідальність особи. Пр. позивачів Ільків М.М. подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що метою забезпечення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідно до Закону є забезпесення відкодування шкоди, завданої життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальника. Пр. позивач - Ільків М.М. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просить такі задоволити. Представник відповідача ТДВ «Ю.ЕС.АЙ» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Із копії витягу з ЄРДР № 62019140000000076 відомості до якого внесені 04.02.2019 року зареєстровано кримінальне провадження за ч.2 ст.286 КК України, вбачається, що 04.02.2019 року приблизно о 8.20 год. на автодорозі Львів-Рава-Руська (26м+500 м) в межах села Сопошин Жовківського району, Львівської області, автомобіль марки «TOYOTA», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням працівника СБУ у Львівській області [PERSON] , здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , внаслідок чого останній зазнав тілесні ушкодження та був госпіталізований у медичний заклад та [INFO] помер. Із копії свідоцтва про смерть серїі [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Сопошинської сільської ради від 08.02.2019 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №5. Копією товарного чеку виданого ФОП [PERSON] від 06.02.2019 року підтверджуються витрати [PERSON] на поховання в розмірі 10311,00 грн. Із копії полісу № АМ4723483 діючи на 04.02.2019 року вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «TOYOTA», д.н.з. [NUMBER] , застрахована ТДВ «Ю.ЕС.АЙ». Відповідно до заяви про виплату страхового відшкодування від 12.04.2019 року вбачається, що пр. позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до ТДВ «Ю.ЕС.АЙ» про належне страхове відшкодування у розмірі 10 311 гр. Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] під час керування транспортним засобом «TOYOTA», д.н.з. [NUMBER] , р.н. [NUMBER] на момент вчинення ДТП була застрахована у ТДВ «Ю.ЕС.АЙ» (Поліс № АМ4723483 діючий на 04.02.2019 року). Суд враховує, що позивач 12 квітня 2019 року звернувся до ТДВ «Ю.ЕС.АЙ» з заявою про страхове відшкодування, у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка трапилась 04 лютого 2019 року, в межах села Сопошин Жовківського району Львівської області. Згідно із ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Разом з тим ТДВ «Ю.ЕС.АЙ» не виплатила страхове відшкодування в порушення норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 27.4 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Від так, судом встановлено, що позивачу [PERSON] заподіяно шкоду, внаслідок ДТП життю, здоров`ю та майну третьої особи, а тому вона має право на її відшкодування. Аналізуючи вищезазначені норми Закону, враховуючи, що ТДВ «Ю.ЕС.АЙ» не виплатив страхове відшкодування в розмірі 10 311,00 грн. в користь [PERSON] , відповідно до вимог Закону, тотаке підляє стягненню з відповідача в користь позивача в судовому порядку. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача [PERSON] . Згідно ч. 2ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). потерпілій особі, тому наявні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат, виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4 при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК). Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Крім того, у пункті 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до п. 36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування відповідач зобов`язаний був прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його або прийняти рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Встановлено, що з моменту отримання страховою компанією заяви про страхове відшкодування минуло більше 90 днів, а потерпілі не отримали належного страхового відшкодування. Враховуючи те, що позивач звернулася з заявою на виплату страхового відшкодування до відповідача 12.04.2019 року, а відповідач неправомірно не виплатив страхове відшкодування, то відповідач зобов`язаний здійснити страхове відшкодування шкоди з урахуванням інфляційного збільшення боргу, а також сплатити позивачу пеню та 3% річних. Наданий представником позивача розрахунок сум, які підлягають стягненню на користь позивача суд приймає до уваги, оскільки відповідачем не спростовано доводів представника позивача щодо визначеного розміру інфляційних збитків, пені та 3% річних та не подано жодних доказів щодо невірного розрахунку цих показників. Також, починаючи з 12.07.2019 року по 05.10.2020 року відповідач зобов`язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 2 908,00 грн., 3% річних в розмірі 383,06 грн. та 164,52 грн інфляційні витрати від простроченої суми боргу. (а.с.4). Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору ( п. 4 ч. 1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Згідно з матеріалами справи на підтвердження понесених витрат на професійну допомогу стороною позивача надано детальний опис наданих послуг на підставі договору про надання правової допомоги від 18.12.2020 року. Крім цього, позивачем долучено прибутковий касовий ордер №22 від 18.12.2020 року про сплату [PERSON] 7000,00 грн. за надання професійної правничої допомоги. Отже, загальна сума про стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги становить 7000,00 грн. Суд переконаний, що саме така сума відповідатиме вимогам розумності, раціональності та справедливості та є співмірною зі складністю справи.

Outcome: approved