Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить суд постановити рішення яким розірвати договір оренди землі від 20 липня 2012 року, укладений між нею та відповідачем, що зареєстрований за № 462038044005800; стягнути з ТзОВ «[PERSON] Україна» заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 5311,16 грн., пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 48517,45 грн., інфляцію 3051,26грн. та моральну шкоду в розмірі 4000 грн.; зобовязати відповідача негайно передати її земельну ділянку загальною площею 2,1027 га., що розташована на території Черницької сільської ради, кадастровий номер 4620388000:06:012:0003 в стані придатному для цільового використання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить слухання справи проводити без участі позивача та представника позивача, позов підтримує в повному обсязі, на заочний розгляд справи згідна. Представник відповідача в судове засідання не зявився повторно, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши позовні вимоги, зясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯР № 132259, виданого 22 листопада 2004 року, позивачу [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 2,5679 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Черницької сільської ради Львівської області (а.с.8). 14 грудня 2012 року Управлінням Держкомзему у Бродівському районі Львівської області зареєстрований договір оренди земельної ділянки між позивачем та відповідачем по справі від 20 липня 2012 року терміном на 7 (сім) років (а.с.6,7). Відповідно до умов договору позивачем була передана в оренду відповідачеві земельна ділянка загальною площею 2,1027га, що належить їй відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯБ № 132259, виданого 22 листопада 2004 року (зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 462038804005800), що підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки (а.с.9). Згідно з п.9 договору, відповідач зобовязався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати орендну плату в розмірі 7% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, що складає 1327,79 грн. Згідно з п.11 договору відповідач повинен вносити орендну плату один раз у рік до 20 числа першого за звітним роком місяця. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 1% несплаченої суми за кожен день прострочення (п.14 Договору). Однак, відповідач порушив свої зобовязання щодо своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою протягом 2013-2015 та 2016 років та відповідно порушив термін виплати орендної плати, визначений договором, що є його істотною умовою. Відповідачем в рахунок погашення заборгованості за користування протягом 2013-2015 та 2016 років належною позивачу земельною ділянкою не сплачено жодних грошових коштів. На момент предявлення позову зобовязання відповідача в частині своєчасності та повноти проведення розрахунків є невиконаним. Заборгованість по орендній платі за використання земельної ділянки складає 5311,16 грн. Відповідач зобовязаний сплатити пеню в розмірі 1% несплаченої суми за кожен день прострочення, що при сумі основного боргу 5311,16 грн. складає 48517,45 грн.. Також у відповідності до п. 10 Договору оренди землі розмір орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексу інфляції, що становить за даний період 3051,26 грн. правильність нарахування вказаних сум стверджується розрахунком суми пені та розрахунком суми інфляції (а.с. 10). Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обовязковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше. Вказані умови є істотними для зобовязальних правовідносин, а отже повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов договору. Згідно п. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. При погоджені з відповідачем строку сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, який відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є істотною умовою договору оренди землі, позивач розраховував на отримання необхідних обігових грошових коштів. А отже, в звязку з порушенням строку сплати орендної плати, вона була позбавлена можливості отримання матеріальних благ, на які вона розраховувала при укладені договору оренди землі. Крім того, згідно зі ст. 13 Закону України від 6 жовтня 1998 р. № 161-ХІУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 21 цього Закону розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити нормативному акту, чинному на час укладення договору оренди. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земелькою ділянкою є систематична несплата орендної плати. Відповідно до ч. 1 ст. 32 зазначеного Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно з п. 38 вищевказаного договору оренди землі, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором. Таким чином, відповідач протягом чотирьох років, тобто систематично, не виконував і не виконав до даного часу своїх обовязків, передбачених п. 9 договору щодо виплати орендної плати за користування земельною ділянкою. В силу ст. 88 ЦПК України стягненню із відповідача в користь позивача підлягає судовий збір в сумі 640,00 гривень. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в сумі 4000 грн., суд вважає необґрунтованими та безпідставними, а тому такими, що до задоволення не підлягають.

Outcome: partial