Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського управління юстиції у м. Києві, Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, третьої особи [PERSON], третьої особи десятої Київської Державної нотаріальної контори, Головного управління юстиції у м. Києві, про визнання батьківства. Позивач просить суд: 1) Визнати [PERSON] [INFO], громадянина України, померлого [INFO] батьком дитини [PERSON] народженої [INFO]; 2) Виключити відомості з актового запису №625 від 05.03.1983 року, вчиненого Відділом цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві про народження дитини [PERSON] народженої [INFO] відомості про [PERSON], як батька дитини; 3)Внести зміни до актового запису №625 від 05.03.1983 року, вчиненого Відділом цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві про народження дитини [PERSON] народженої [INFO] вказавши в графі «Батько» - громадянин України, [PERSON] який народився [INFO]. У мотивування заявлених позовних вимог вказує, що вона народилася [INFO] та почала проживати разом з моїми батьками - [PERSON] та [PERSON]. Крім неї [INFO] народилася її сестра-близнючка - [PERSON]. На момент народження її батько - [PERSON] офіційно ще був одружений з іншою жінкою, а тому її мати - [PERSON] відповідно до ст. 135 СК України записала у свідоцтві про народження в графі батько - ([PERSON]) його ім'я та по-батькові, а прізвище вписала своє. За весь час спільного проживання батьки проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, батько визнавав її своєю донькою, займався її вихованням та утриманням, бажав оформити батьківство, однак за життя не встиг цього зробити, оскільки [INFO] помер. Мати - [PERSON] померла [INFO] коли їй було лише 10 років. Протягом всього подальшого життя ними з сестрою опікувався батько - [PERSON] який постійно спілкувався з ними, проводив з ними час, цікавився особистим життям, брав участь у навчанні та вихованні, надавав матеріальну допомогу. [INFO] у віці 74 років наш батько - [PERSON] помер що підтверджується свідоцтвом, про смерть [PERSON] виданим [INFO]. Всіма питаннями пов'язаними з його похованням займалась вона та сестра [PERSON] Визнання батьківства [PERSON] стосовно її -доньки [PERSON] підтверджується наступними доказами: - Це велика кількість фотокарток мене її та сестри з батьком та матір'ю починаючи з того моменту коли вони народились і до моменту коли батька не стало. - Медичною карткою її рідної сестри - [PERSON] в якій, як мати зазначена [PERSON], а батько - [PERSON]. - Листом, яким батька було повідомлено по стан здоров'я її матері та їх стан після народження, так як під час народження батько проживав в місті Рига та був в офіційному шлюбі з іншою жінкою. - Докази того, що на момент виписки з пологового будинку є фотографії, які були зроблені під час виписки її з сестрою з пологового будинку. - Довідкою за №340 від 23 квітня 2005 року виданою Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві [PERSON] відповідно якої відомості про її батька [PERSON] були записані за вказівкою матері; - Довідкою №339 від 23 квітня 2005 року виданою Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві [PERSON] відповідно якої відомості про її батька [PERSON] були записані за вказівкою матері; - Пенсійне посвідчення [PERSON] відповідно якого останній отримував пенсію. В даному пенсійному посвідченні вона, [PERSON] та її сестра [PERSON] зазначені як особи що мали право та отримували пенсію. - Віршами які батько написав після їх з сестрою народження та які були опублікуванні за його життя. Встановлення факту батьківства необхідно їй для оформлення спадщини яка залишилась після батька на підставі заповіту батька. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримують, просять позов задовольнити, а справу розглянути без їх участі. Представник відповідача в судове засідання двічі не з'явився, відповідач повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи. Третя особа [PERSON] не заперечує проти задоволення позову. Представники третіх осіб Десятої Київської Державної нотаріальної контори та Головного управління юстиції у м. Києві, в судове засідання не з'явились. Ці треті особи по справі повідомлялись належним чином про час та місце розгляду справи, від них надійшли заяви про розгляд справи за відсутності їх представників. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В порядку Глави 6 ЦПК України, може бути встановлено факт батьківства у разі втрати або не можливості відновити документи, які його підтверджували, про що заявник повинен вказати в заяві про встановлення факту (пункт 2) частини 1 ст.258 ЦПК України). Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року роз'яснено, що справи про визнання батьківства та материнства суд розглядає у позовному провадженні. Суд визнає материнство, якщо походження дитини від певної жінки, підтверджено відповідними доказами, у тому числі висновками експертизи. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. З аналізу наведених норм вбачається, що передумовою звернення до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту батьківства (материнства), є смерть того, батьківство (материнство) кого встановлюється, або оголошення його померлим. Згідно з ч.4 ст.256 ЦП К України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право. Заява про встановлення батьківства підлягає розгляду в порядку позовного провадження підлягає у даному випадку розгляду в порядку позовного провадження оскільки з неї вбачається спір про право спадкування. Відповідно до частини другої статті 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснюється, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. З огляду на те, що [PERSON] народилася [INFO] то при вирішенні даного питання необхідно виходити з норм ст.53 КпШС УРСР, оскільки дитина народилася до набрання чинності новим Сімейним кодексом України. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 роз'яснено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Аналізом наданих суду доказом встановлено, що за життя [PERSON], останній визнавав факт свого батьківства щодо позивачки [PERSON] та третьої особи по справі [PERSON] народжених [PERSON]. При народженні забрав їх з пологового будинку, протягом свого життя займався їх вихованням та доглядом, утримував їх. Сумнівів в достовірності наданих позивачкою по справі доказах у суду не виникає. Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України, що діяв на час народження позивачки, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно із ст. 55 КпШС України, якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у запис у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має грунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Відповідно до ч. Зет. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ст. 130 СК Українку разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзіреєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1ст. 135 СК України. Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. У п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. На підставі викладеного,

Outcome: approved