Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.02.2015 року в м. Вінниці помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з частки квартири [ADDRESS]. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є його донька позивач по справі, а спадкоємцем другої черги за законом є сестра померлого відповідач по справі. У встановлений законом шестимісячний строк сестра померлого відповідач по справі звернулась до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, позивач у встановлений законом шестимісячний строк не зміг звернутись до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у звязку з тим, що позивач з 04.12.2014 року по 23.08.2015 року перебувала в Португалії, де гостювала у родичів, а відтак не змогла реалізувати свої спадкові права, шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою. Тому, з метою захисту свого права на спадкове майно після смерті батька позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання нею заяви до Першої вінницької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті батька [PERSON], який помер 10.02.2015 року в м. Вінниці. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] заперечила проти задоволення позовних вимог позивача та просила в задоволенні останніх відмовити у звязку з безпідставністю. Заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних міркувань. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 10.02.2015 року в м. Вінниці помер батько позивача [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ №321855, виданого В ДРАЦС РС Вінницького МУЮ у Вінницькій області01.09.2015 року (а.с.5). Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). А тому, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке як вбачається з пояснень сторін в судовому засіданні складається з частки квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Частина 1 статті 1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановлено статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК України). Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є його донька позивач по справі [PERSON], згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-АМ №283576, виданого міським відділом ЗАГС м. Вінниці 16.11.1982 року (а.с.8), та згідно свідоцтва про шлюб серії 1-АМ №021769, виданого В РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області 29.07.2006 року (а.с.9). Спадкоємцем за законом другої черги після смерті [PERSON] є його сестра відповідач по справі [PERSON], що сторонами не заперечувалось, яка у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті брата. Натомість, як вбачається зі змісту постанови Першої вінницької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.09.2015 року №3284/02 позивач не подала заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців згідно даних спадкової спарви №562/2015 року, заведеної Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 08.07.2015 року та не предявила жодних доказів фактичного прийняття спадщини (а.с.20). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З пояснень позивача та матеріалів справи достеменно встановлено, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, яка зумовлена тим, що позивач з 04.12.2014 року по 23.08.2015 року перебувала за межами території України, а саме в державі Португалії, що підтверджується копією закордонного паспорта [PERSON] (а.с.10, 10 зворот), відповідно до якого позивач перебувала в даній країні з 04.12.2014 року по 23.08.2015 року; заявою [PERSON] Муніципальній громаді Ареейру за №597/2015 від 27.05.2015 року (а.с.12), відповідно до змісту якої позивач мешкає у даній муніципальній громаді протягом 6 місяців за адресою: проспект Інж. Арантеш і Олівейра 32, 1900-223 Лісабон; заявою на оформлення Шенгенської візи від 07.11.2014 року (а.с.13-14); копіями авіаквитків (а.с.16, 17). А тому, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що у звязку з перебуванням позивача тривалий час за кордоном, у останньої дійсно були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини у передбачений законом строк, окрім того, дані обставини, що були встановлені в судовому засіданні, суд визнає поважними, на що також звернув увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму узагальненні «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, та Верховний Суд України у своєму правовому висновку від 26.09.2012 року у справі №6-85цс12. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved