Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, з посиланням на ті обставини, що відповідач є її батьком. Вона є студенткою 4 курсу факультету економіки і права денної форми навчання Харківського національного економічного університету ім.Семена Кузнеця і потребує матеріальної допомоги для продовження навчання з боку батька. В добровільному порядку відповідач не надає матеріальну допомогу своїй повнолітній дитині, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти, як на повнолітню дитину, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини всіх її доходів до закінчення нею навчання. У судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, зазначивши, що позов визнає та не заперечує з приводу його задоволення. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідач являється батьком повнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.11.1998 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану № 2 Куп'янського міськвиконкому Харківської області (а.с.4). Повнолітня донька відповідача - [PERSON], є студенткою 4 курсу Харківського національного економічного університету ім.Семена Кузнеця денної форми навчання, що підтверджується довідкою № 1256/504 від 03.09.2018 р. (а.с.7). Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. У відповідності з ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 191 ч.1 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини чим порушує вимогу ст. 198 СК України, згідно якої батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов'язок) настає за обов'язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідач будучи зобов'язаним утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання, від виконання свого обов'язку ухиляється, матеріальної допомоги дитині не надає. На підставі викладеного, суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки законодавство України передбачає обов'язок батьків утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання до 23 років, у зв'язку з чим вимоги позивача про стягнення аліментів на період навчання суд вважає такими, що підлягають задоволенню. Розмір аліментів в позовній заяві суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідають фактичним обставинам справи і вимогам законодавства. В силу ст.ст. 191, 201 СК України аліменти слід присудити з дня подання позовної заяви, тобто з 04 вересня 2018 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку з тим, що позивача було звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви, судовий збір потрібно стягнути з відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: approved