Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, посилаючись на те, що 12.12.2003 року вона уклала шлюб з Відповідачем. В період даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і перебуває на її вихованні. З квітня 2014 року вона спільного господарства з відповідачем не веде. Донька проживає з нею, Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, хоча працює і має постійний заробіток. В судовому засіданні Позивач позов підтримала та просила його задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. В подальшому надала заяву про слухання справи без її присутності. В судовому засіданні Відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), так як в у нього вже проводяться утримання по виконавчим листам, за якими він сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки від попереднього шлюбу в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) та заборгованість по аліментним платежам на утримання сина. В подальшому надав заяву про слухання справи без його присутності. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 12 грудня 2003 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований відділом РАЦС Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 369. В період даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER], видане ВРАЦС Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області 21.11.2008 року, актовий запис № 456). Сторони фактично спільного господарства не ведуть. Донька проживає з Позивачкою, Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює і має постійний заробіток. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліментів) присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, враховуючи, що Відповідач за рішеннями суду сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки від попереднього шлюбу в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та заборгованість по аліментним платежам на утримання сина, вважає необхідним стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 часини всіх видів заробітку Відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України судовий збір стягненню з відповідача.

Outcome: partial