Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Димитровської міської ради про визнання права власності на спадщину, в обґрунтування якого вказала, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]. Власником іншої частини квартири є син позивача [PERSON]. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері, оскільки її рідна сестра [PERSON] не вчинила будь-якої дії яка б свідчила про прийняття нею спадщини. В установлений законом шестимісячний строк позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки при вивченні наданих документів було з'ясовано, що правовстановлюючий документ на 1/2 частину спірної квартири не зареєстрований відповідно до чинного законодавства. Таким чином, позивач позбавлена можливості у позасудовому порядку вирішити питання про отримання свідоцтва про право на спадщину. Позивач просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири, що складає 1/4 частину будівлі з надвірними будовами, загальною площею 45,1 м2, в тому числі житловою - 28,2 м2 , розташованої за адресою: [ADDRESS]. Позивач та представник відповідача до судового засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягала. Від відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу без участі представника. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з'явилися до суду. Судом встановлено, що квартира розташована за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло № 1/12-244 від 21.07.2003 року, виданого Комунальним підприємством «Служба єдиного замовника», належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 8). Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16-19). Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті матері [PERSON], оскільки чоловік [PERSON] - [PERSON] помер 10.12.1983 року до відкриття спадщини, а донька померлої [PERSON] не вчинила будь-якої дії яка б свідчила про прийняття нею спадщини (а.с. 6-7, 10, 11, 12, 13, 14, 49). На час відкриття спадщини разом з [PERSON], з 22.02.2007 року був зареєстрований її онук [PERSON], позивач [PERSON] мешкала за даною адресою без реєстрації (а.с. 21, 22-23, 61). За даними приватного нотаріуса Димитровського міського нотаріального округу Богатова С.Г., наданими станом на 04 серпня 2015 року, на майно, яке залишилось після смерті [PERSON], померлої [INFO] спадкова справа не відкривалася, заповіти від її імені не посвідчувалися (а.с. 55, 56, 57-59 ). Дослідивши докази по справі суд вважає що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду у спосіб, визначений законами України . Відповідно до ч. 1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.ч.3, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, він не заявив про відмову від неї, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що на час смерті [PERSON], її донька - позивач мешкала разом з нею за однією адресою, а тому вважається такою, що прийняла спадщину, але не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з вимогами ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З постанови нотаріуса Димитровського міського нотаріального округу про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 01.07.2015 року вбачається, що нотаріус позбавлений можливості видати спадкоємцю після смерті [PERSON], свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], оскільки спадкодавцем нотаріусу наданий правовстановлюючий документ на 1/2 частину квартири, який не зареєстрований відповідно до чинного законодавства (а.с. 20). При наявності спільного правовстановлюючого документу, яким підтверджується право сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на спірну квартиру, зареєструвати право власності на нерухоме майно в реєстраційній службі Димитровського міського управління юстиції неможливо, оскільки зі смертю однієї з осіб, якими був отриманий правовстановлюючий документ, припиняється право та дієздатність спадкодавця, припиняється право власності спадкодавця, тому неможливо провести державну реєстрацію спірної квартири. Відповідач позов визнав. Відповідно до частини четвертої статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав. Враховуючи наведені обставини, а також той факт, що на даний час втрачена будь-яка можливість іншим, ніж у судовому порядку чином вирішити питання про належність позивачеві частини квартири, суд вважає необхідним визнати за позивачем право власностi на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. На пiдставi ст.ст.182, 328, 392, 1267, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved