Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] та визначення способу участі батька у вихованні дитини. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 26 вересня 2015 року між сторонами в Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану було укладено шлюб за актовим записом № 325. [INFO] від шлюбу з відповідачем у них народилась дочка - [PERSON] . 23 серпня 2019 року рішенням Полтавського районного суду Полтавської області у справі № 545/1601/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений 26.09.2015 року у Ленінському відділі ДРАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області за актовим записом № 325 - розірвано. З цього часу, дочка постійно проживає з позивачкою. Оскільки на момент, коли припинились шлюбні відносини та шлюб між нею та відповідачем розірвано, дочці було лише 3 років, свого батька вона майже не пам`ятає та не перебуває з ним у близьких відносинах. [PERSON] протягом тривалого часу їздить на заробітки до Польщі, тож бачить дочку раз у декілька місяців. Однак, під час перебування на території України, відповідач виявляє бажання частіше бачитись з дочкою, хоче її забирати на побачення без її присутності, відвезти на відпочинок, до себе додому, тощо, через що у нас виникають конфлікти щодо способу участі батька у вихованні дитини. Крім того, під час цих конфліктів, відповідач заявляє про свої права на дитину, які він за законом має, говорить, що може забрати в мене дитину, що може вплинути на його поведінку щодо утримання дитини в себе та визначення її місця проживання разом з ним, на що він неодноразово вказував під час конфліктів. В той же час, дочка [PERSON] , яка погано знає батька, та спілкується з ним переважно по телефону, поряд з ним наодинці почувається некомфортно, та наполягає на її присутності під час їх побачень. В свою чергу, відповідач бажає бачитись з дитиною без її присутності, та звинувачує її в тому, що вона негативно налаштовую дочку проти нього, що, однак, не відповідає дійсності. Крім того, визначення місця проживання зі позивачкою рішенням суду, надасть змогу сторонам впорядкувати взаємовідносини та уникнути в подальшому конфліктів та погроз, що негативно позначається і на відносинах її колишнього чоловіка з дочкою, яка вимушена спостерігати зазначені сварки, та не довіряти своєму батькові. [PERSON] є тихою, спокійною та дуже сором`язливою дитиною, має вкрай вразливу психіку та тривожне сприйняття світу. Відтак, побачення з батьком наодинці чи тим більше від`їзд з ним на певний час від мами буде для неї виключно стресовою ситуацією, що негативно позначиться на її психіці. При цьому, зазначає, що дочка протягом всього часу постійно проживає з нею, ходить в дитячий садочок у смт. Диканька, в якому позивачка також працює вихователем. Відтак, вона дуже прив`язана до мами та потребує її постійної опіки через свій вік, особливості виховання та психіки. Щодо способу участі батька [PERSON] - відповідача у вихованні, зокрема, у визначенні побачень її з батьком, то позивачкою безперечно враховується його рівне право на участь у житті та вихованні дитини, та вона не заперечую щодо його відвідування дитини у кількості, що відповідала б інтересам та можливостям, як відповідача так і дочки, однак, на даний час, такі побачення, на її думку, повинні відбуватись в її присутності, та обмежені в часі, що зумовлено значним навантаженням на психіку дитини, яка не звикла до батька, та не довіряє йому, що змушує мене постійно перебувати в такі хвилини поряд з нею. Прохала визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ). Також визначити спосіб участі батька у вихованні дитини - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ), зокрема: побачення щосуботи та/або щонеділі, неробочі, святкові дні в присутності матері - [PERSON] , тривалістю не більше 4-х годин ( за виключенням хвороби дитини), у інший час за попередньою домовленістю з матір`ю - [PERSON] . 27.05.2021 року на адресу суду надійшов зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення способів та порядку особистого спілкування та участі батька у вихованні дочки. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що за час проживання однією родиною, у позивача та відповідача за зустрічним позовом народилася донька - [PERSON] ( [INFO] ). Шлюб між позивачем та відповідачем за зустрічним позовом було розірвано на підставі рішення Полтавського районного суду у справі 545/1601/19 від 23.08.2019 року. Дитина [PERSON] зареєстрована разом зі своєю матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Але, відповідач за зустрічним позовом без пояснення причин, разом з дочкою самостійно змінила місце проживання дитини. Де наразі проживає [PERSON] ( [INFO] ) її батьку [PERSON] не відомо. Відомо тільки що вони проживають в смт. Диканька Полтавського району. Дочка [PERSON] , як вдалося з`ясувати, [PERSON] відвідує дитячий садочок «Ромашка» в смт. Диканьці Полтавської області. На даний час мати дочки - [PERSON] перешкоджає позивачу за зустрічним позовом у вихованні та спілкування з дочкою [PERSON] , створює штучні перепони, не дає спілкуватися з дочкою, не дозволяє дочці бачитись з батьком наодинці, не відповідає на телефонні дзвінки з приводу дитини. Намагання вирішити дане питання мирним шляхом призводить до конфліктів. Батько дитини [PERSON] виконував і надалі бажає виконувати свої батьківські обов`язки, бажає безперешкодно спілкуватися з дитиною, бачити доньку, мати можливість спільного відпочинку та брати участь у вихованні. Батько дитини постійно піклується про дитину з її народження. Його донька виявляє прихильність до [PERSON] як до батька, а тому спілкування дитини з батьком відповідатиме її інтересам та правам на особисте, регулярне спілкування з батьком, що у силу життєвих обставин, що склалися, проживає окремо. Після чисельних марних спроб вирішити дане питання мирним шляхом, шляхом переговорів, взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину, Позивач змушений звернутися до суду із даною позовною заявою. На даний час, позивач за зустрічним позовом [PERSON] працює в Респібліці Польщі, по договору, з інтервалом часу 4-6 місяців, потім має відпустку, тривалістю приблизно від 2-4 тижнів, яку останній проводить в Україні, за місцем свого проживання. Для забезпечення належного спілкування з дочкою в період його перебування за кордоном, її батько купив дочці [PERSON] планшет, з засобами мобільного зв`язку, для можливості постійного спілкування з дитиною, дотримуючись режиму дня дочки. Але наразі мати дитини навіть у спілкуванні з дочкою засобами відеозв`язку чинить перешкоди. Батьку дитини не повідомлено де проживає його дочка, в яких умовах, якого лікаря відвідує, який дитячий садочок. Всі ці обставини довелося встановлювати шляхом надсилання адвокатський запитів. Зустрічі з дитиною, обмежуються часом та присутністю відповідача за зустрічним позовом чи її співмешканця. З метою врегулювання конфлікту щодо можливості батька вільно спілкуватися з дочкою, [PERSON] було направлено заяви про встановлення режиму побачень з дитиною та визначення способу участі у вихованні дочки до 4 служб у справах дітей. Так, службою у справах дітей Новоселівської сільської ради було обстежено умови проживання [PERSON] та складено відповідний акт. Новоселівська сільська рада надала позитивну довідку-характеристику на [PERSON] . Відтак, спілкування батька з дочкою буде сприяти повноцінному її вихованню, розвитку та не лише забезпечить дотримання батьківських прав, а й буде відповідати інтересам дитини. Прохав зобов`язати [PERSON] не перешкоджати [PERSON] брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дочкою [PERSON] та визначити наступні способи та порядок особистого спілкування та участі у вихованні дочки з можливістю вільного спілкування без присутності матері, шляхом встановлення графіку зустрічей з дочкою, в період перебування [PERSON] в Україні, наступним чином: - забирати дочку з дитячого садочка та проводити з нею вільний час разом, без участі Відповідача, в період часу: з 15-00 години п`ятниці до 19-00 години неділі, кожного тижня за місцем фактичного проживання батька дитини, з дотриманням режиму дня дитини, із наданням батьку права особисто забирати дитину з місця її проживання чи фактичного перебування, садочку, та покладенням обов`язку повернення назад; - у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення з дитиною або цей день передує дню побаченню, або є наступним після нього, то такі дні проводити з батьком; - необмежене спілкування з дочкою без участі Відповідача, засобами телефонного, поштового, електронного, відеозв`язку та інших засобів зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дочкою у будь-який день тижня без обмежень, з дотриманням режиму дня дитини; - безперешкодне проведення відпустки та спільний відпочинок батька з дочкою для оздоровлення дитини, в тому числі можливістю відпочинку за кордоном, без участі Відповідача, не менше одного тижня на пів року, із наданням батьку права особисто забирати дитину з місця її проживання чи фактичного перебування та покладенням обов`язку повернення назад; - спільне проживання та проводження часу з дочкою за місцем мого проживання в Республіці Польщі не менше двох тижнів на рік, із наданням батьку права особисто забирати дитину з місця її проживання чи фактичного перебування та покладенням обов`язку повернення назад; - безперешкодне відвідування батьком дитини у період хвороби, в день народження дочки та період свят, в тому числі в дитячому садочку за місцем проживання чи фактичного перебування [PERSON] . Серед місць перебування [PERSON] дозволити перебування в будинку, за місцем фактичного проживання батька за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язати Відповідача, за два дні до дня зустрічі батька з дитиною, надавати [PERSON] точну інформацію щодо фактичного місця перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомляти про це особисто батька дитини на наступний день з дня настання таких обставин. У відзиві на позовну заяву [PERSON] , відповідач за первісним позовом [PERSON] просить відмовити у задоволенні первісного позову в частині визначення способу участі батька у вихованні дитини, вказуючи, що він не заперечує проти проживання дочки з матір`ю, вважає позов в цій частині безпідставним, вважає, що позивачкою не наведено жодних підстав чому батько дитини повинен бачитися з дочкою тільки в присутності матері. У відзиві на зустрічну позовну заяву [PERSON] просить відмовити [PERSON] у задоволенні зустрічного позову в повному обсязі виходячи з наступного. Щодо права забирати дочку з садочка та проводити з нею час з п`ятниці 15 год. до 19 гол. неділі за місцем фактичного проживання батька з дотриманням режиму дня литими. По - перше, неможливо зрозуміти, що [PERSON] розуміє під висловом «фактичне проживання батька» в контексті його реєстрації та обстеження побутових умов у с. Терентіївка. По - друге, місце проживання дитини ( про що не заперечує сам позивач) визначене з матір`ю, тобто дотримання режиму дня дитини прив`язане до її постійного місця проживання, де знаходиться її ліжечко, одяг, іграшки, побутові речі, тим більше не є зрозумілим, яким чином [PERSON] обізнаний про режим дня дитини, адже бачить її всього пару разів на рік. Таким чином, перебування постійне з батьком без матері протягом майже трьох діб, буде дуже травматичним для дитини, що підтверджується висновком психолога, що додається до відзиву, а також буде підтверджено показами свідків, про виклик яких відповідачем буде подано окрему заяву. Щодо проведення святкових днів з батьком, то в даному випадку в таких вимогах відсутня будь-яка конкретика, виходячи з того, що як вказує сам відповідач він перебуває на території України всього 2-4 тижні. В даному випадку, якщо припустимо брати до уваги новорічні свята, то слід брати до уваги при цьому бажання матері проводити час з донькою та бажання самої дитини щодо святкування такого свята з матір`ю, а не батьком, якого дитина бачить дуже рідко. Необмежене спілкування з дочкою без участі відповідача по телефону, - зазначені вимоги, зокрема, щодо електронного, поштового та відеозв`язку позбавлені сенсу виходячи з віку дитини, шкідливості тривалого спілкування по телефону, та неможливістю нею інколи самостійно встановити зв`язок, тощо. Тим більше, в даній частині вимог відповідачка не може змусити дитину говорити з батьком. Яким чином, та за таких умов можливо виконати рішення суду не є зрозумілим. Так само незрозуміло, що саме позивач має на увазі під режимом дня дитини, адже під час останнього спілкування позивач телефонував з бажанням поспілкуватись з дитиною о 6 ранку, коли дитина спала. Щодо проведення відпустки, оздоровлення дитини разом з батьком за кордоном, то дані вимоги суперечать вимогам чинного законодавства, адже для виїзду дитини за кордон необхідна окрема нотаріально посвідчена заява матері, що знаходиться поза межами правового поля в контексті вирішення даного спору. Так само суперечать чинному законодавству вимоги позивача щодо проживання з батьком за кордоном у Республіці Польща не менше 2 тижнів на рік, що взагалі не є можливим з огляду на вік, стать, визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, її емоційний стан, прив`язаність до батька (якої фактично немає), надання окремого дозволу матір`ю для вивезення дитини за кордон, необхідності відвідування дитячого садочка дитиною, а в подальшому шкоди. Щодо відвідування дитини під час хвороби, в день народження в тому числі в дитячому садочку, за місцем фактичного проживання чи перебування батька, то зазначені вимоги позбавлені будь-якого сенсу та логіки, адже дитина, яка хворіє не може переміщатися за батьком за місцем його фактичного перебування. Відносно святкування за місцем проживання батька дня народження, то слід зазначити, що це так само порушує права дитини на можливість проведення нею часу за місцем її постійного проживання, разом з друзями та в близькому оточенні тих людей, з якими [PERSON] постійно спілкується. У відповіді на відзив на позовну заяву [PERSON] , позивач за первісним позовом [PERSON] вказує на необгрунтованість доводів відповідача за первісним позовом зазначених у відзиві на її позовну заяву. У судовому засіданні [PERSON] та її представниця - адвокат Сергієнко Т.Г. прохали задовольнити первісний позов та відмовити в задоволенні зустрічного позову [PERSON] надавши пояснення аналогічні тим, що викладені в позові також вказали щодо можливості укладення мирової угоди однак зазначили що ними вчинялися такі дії надавши до суду копію угоди однак домовленості досягнуто не було. У судовому засіданні [PERSON] та його представниця - адвокат Гиря А.В. та [PERSON] не заперечували щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю та прохали задовольнити зустрічний позов щодо визначення участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною та надали пояснення, що і в позовних вимогах. Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області в судовому засіданні підтримав первісний позов щодо визначення місця проживання дитини, при ухваленні рішення прохала врахувати інтереси дитини та в подальшому надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Від представника третьої особи - Служби у справах дітей Диканської селищної ради до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника служби, при вирішенні спору поклались на розсуд суду зазначивши. Що мати належним чином виконує свої обов`язки по відношенню до дитини і що в ході проведеної з [PERSON] бесідою останній роз`яснено про необхідність також і участі батька у вихованні дитини який проживає окремо. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи приходить до висновку що позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом, 26 вересня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище- [PERSON] ) в Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського МУЮ Полтавської області було укладено шлюб за актовим записом №325. [INFO] у шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилась дочка - [PERSON] . 23 серпня 2019 року рішенням Полтавського районного суду Полтавської області у справі № 545/1601/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений 26.09.2015 року у Ленінському відділі ДРАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області за актовим записом № 325 - розірвано. З часу розірвання шлюбу, дочка постійно проживає з [PERSON] [PERSON] працює в Республіці Польщі, по договору, з інтервалом часу 4-6 місяців, потім має відпустку, тривалістю приблизно від 2-4 тижнів, яку останній проводить в Україні, за місцем свого проживання. [PERSON] не заперечує проти визначення місця проживання дитини з матірю. Вирішуючи позов в цій частині суд враховує наступні обставини та приписи закону. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зобов`язує держави-учасниці забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР. Так, Європейський суд з прав людини зазначив, що з метою недопущення порушень статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року під час розгляду справ про визначення місця проживання дитини слід враховувати два міркування: по-перше, в найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки з сім`єю, окрім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або явно дисфункціональна; і по-друге, в найкращих інтересах дитини забезпечити її розвиток в безпечному, надійному і стабільному середовищі та в середовищі, що не є дисфункціональним (Рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», § 100; Рішення ЄСПЛ від 11липня 2017 року у справі «М. С. проти України», § 76). У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Статтею 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Крім того, частиною першою статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Частиною четвертою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Таким чином, цією нормою права встановлено вичерпний перелік осіб, місце проживання (місцезнаходження) яких може вважатися місцем проживання дитини, яка не досягла десяти років: батько, мати, опікун дитини, навчальний заклад чи заклад охорони здоров`я, в якому проживає дитина. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що [PERSON] доводиться невісткою . Пояснила, що коли [PERSON] були одружені то вона двічі на місяць приїздила до них в гості, дитину охарактеризувала як відкриту, зазначила, що була свідком того , як після розлучення коли [PERSON] дзвонив до [PERSON] та казав, щоб вона дала телефон [PERSON] то остання не хотіла розмовляти з ним. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що вона перебуває в дружніх відносинах з [PERSON] і доводиться хрещеною мамою її доньки [PERSON] . Пояснила, що неодноразово була в гостях у подружжя [PERSON] підчас їх спільного проживання то були випадки коли [PERSON] не проживав дома і також вона бачила випадки коли [PERSON] дзвонив по телефону , щоб побалакати з донькою але [PERSON] не хотіла з ним розмовляти. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що вона доводиться рідною тіткою [PERSON] , вказала, що під час шлюбу подружжя майже чотири роки проживали у неї в подальшому коли переїхали в жити в інше місце то з півроку приводили до неї доглядати дитину оскільки вони обоє працювали та не було на кого залишити доньку. Охарактеризувала [PERSON] як гарного батька , який піклувався про дитину і їй незрозуміло чому [PERSON] після розлучення перестала давати йому доньку. Допитана в судовому засіданні [PERSON] показала, що вона займається практикою психолога маючи на це відповідну освіту та дозвільні документи. Пояснила, що до неї в червні 2021 зверталась [PERSON] з донькою [PERSON] для надання консультації, відмітила той факт , що дитина дуже добре відноситься до матері у них теплі стосунки та має хороший розвиток при цьому коли розмова зайшла за батька то дитина стала мало контактною та не хотіла розмовляти було видно, що з батьком немає нормального спілкування. Пол результатам спілкування вона надала консультаційний висновок щодо психоемоційних особливостей розвитку дитини [PERSON] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що вона працює в Новоселівській сільській раді Полтавського району на посаді начальника служби в справах дітей. Пояснила, що за час проживання подружжя [PERSON] на території сільської ради скарг на них не надходило, в ході розгляду справи нею було здійснено виїзд за місцем проживання [PERSON] в останнього нормальні житлово-побутові умови, за місцем проживання характеризується позитивно з [PERSON] вона як представник служби не спілкувалась. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 26.05.2021 року матір`ю ( [PERSON] ) створені належні умови для проживання дитини. /т. 1 а.с. 143/ [PERSON] працює в закладі дошкільної освіти (ясла-садочок) «Ромашка» Диканської селищної ради де вихованкою є [PERSON] , [INFO] . /т. 1 а.с. 69/ Таким чином, при визначенні місця проживання дитини з матір`ю суд враховує інтереси дитини, створення належних житлових умов для виховання та розвитку доньки матір`ю, а також вік дитини, її стать, що більше потребує присутності у її житті матері як жінки, яка має привчити дитину навичкам особистої гігієни, статевої культури та інше. Зважаю чи на те, що [PERSON] прохала суд визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з нею за адресою: [ADDRESS] , однак враховуючи те, що остання разом з донькою проживає за іншою адресою тому в цій частині позов підлягає до часткового задоволення саме щодо визначення місця проживання дитини , а саме за адресою:[ADDRESS] ). Щодо визначення спосіб участі батька у вихованні дитини. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частина друга статті 159 СК України). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] вживались заходи для встановлення місця знаходження дитини, зокрема його представником направлялись адвокатські запити до відповідних установ, що свідчить про наявність перешкод у його спілкуванні з дитиною. Разом з тим, позовні вимоги за зустрічним позовом про проведення відпустки, оздоровлення дитини разом з батьком за кордоном та щодо проживання з батьком за кордоном у Республіці Польща не менше 2 тижнів на рік із наданням батьку права особисто забирати дитину з місця її проживання чи фактичного перебування суперечать вимогам закону. Пунктами 3, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, установлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред`явлення, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Наведене узгоджуються з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 04 липня 2018 року у справі 712/10623/17 (провадження №14- 244цс18). Не підлягає задоволенню позовні вимоги за зустрічним позовом про надання [PERSON] права забирати дочку з дитячого садочку, з місця її проживання чи фактичного перебування та проводити з нею вільний час разом, оскільки місце проживання дитини визначено разом з матір`ю, та саме вона має право вчиняти відповідні дії. Також враховуючи те, що місце проживання дитини визначено з матір`ю, а також враховуючи вік дитини, її стать, тривалу відсутність батька на території України, з урахуванням даних зазначених у Консультаційному висновку щодо психоемоційних особливостей розвитку дитини [PERSON] , надання права [PERSON] спілкуватися з дочкою без присутності матері є неможливим та буде суперечити інтересам дитини негативно впливаючи на її психоемоційний стан. Таким чином, враховуючи права батьків на участь у вихованні та спілкуванні з дитиною та

Outcome: partial