Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому зазначає, що вона 15 жовтня 2016 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], на даний час дитина знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та її утримання не надає. Тому просить суд стягувати аліменти з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер - [NUMBER] (зареєстрований: [INFO], проживає: [INFO]) на її користь на її утримання, у розмірі 1/4 частки доходу, щомісячно до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до 30 березня 2020 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилалась на обставини зазначені в позові. В судовому засіданні, яке відбулось 20.02.2018 р. відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, але в судове засідання, яке відбулось 06.03.2018 р. для надання пояснень не зявився. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, видане 15 жовтня 2016 року Дніпровським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 488, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Як вбачається з матеріалів справи, батьками дитини [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4), дитина на даний час знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується актом про проживання (а.с.6). Згідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Враховуючи зазначене, та те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини матері його дитини не надає та дитина знаходиться на утриманні позивача, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 1/5 частки з урахування отриманих доходів. Оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, тому суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial