Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26.08.1978 року, який зареєстрований Дзержинським відділом ДРАЦС Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 1288. Від шлюбу з відповідачем мають дорослих повнолітніх дітей. Досить тривалий час відповідач нехтує своїми сімейними обов'язками, залишив постійне місце проживання, переїхав до Російської Федерації і перестав підтримувати зв'язки з сім'єю. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного. Подальше збереження та існування шлюбних відносин позивач вважає неможливим та суперечить інтересам позивача. Спору про поділ майна між сторонами не має. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, взявши до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, сторони з 26.08.1978 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Дзержинським відділом ДРАЦС Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 1288. Від шлюбу з відповідачем мають дорослих повнолітніх дітей. Шлюбні відносини між сторонами були припинені з тієї причини, що між сторонами втрачено взаєморозуміння. Можливість збереження сім'ї втрачена. Примирення між сторонами неможливе. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови ПВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Конституцією України проголошена охорона сім'ї державою, що полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з'ясувати прізвища подружжя після розірвання шлюбу, залишивши прізвище позивачу - [PERSON], відповідачу - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved