Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення індексу інфляції, трьох процентів річних та процентів за користування чужими грошовими коштами, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.04.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про наміри, відповідно до умов якого відповідач (продавець) має намір відчужити, шляхом купівлі-продажу будинку, який розташований за адресою: вул. Коцюбинського, 9, смт. Стрижавка, Вінницький р-н, Вінницька обл., а позивач (покупець) має намір придбати дане майно у майбутньому. Пунктом 3 укладеного договору передбачено, що вартість майна складає 320\~000 грн., що на момент підписання даного договору становило суму еквівалентну 40\~000 дол. США. Пунктом 5 договору сторони погодили, що майбутній покупець передає власнику в день укладення цього договору завдаток в сумі 8\~000 грн., що еквівалентно 1\~000 дол. США, та бере на себе зобовязання укласти договір купівлі-продажу, обумовлений п.2 даного договору в указаний строк. Завдаток, як і правовстановлюючі документи з доброї волі продавця і покупця залишаються на збереженні у [PERSON] Відповідно до п.2 договору сторони обумовили, що строк на укладення договору купівлі-продажу закінчується 20.05.2013 року. Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 20.11.2014 року у цивільній справі №127/8780/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення авансу, позов задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 8\~000 грн. сплаченого авансу, вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Таким чином, позивач вважає, що судовим рішенням у даній справі, встановлено, що відповідач порушив умови вищезазначеного договору, що в свою чергу тягне за собою настання правових наслідків такого порушення, що передбачені чинним законодавством України. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на її користь 6\~056,00 грн. індекс інфляції за весь час прострочення, 494,46 грн. 3% річних, 1\~999,28 грн. відсотки за користування чужими грошовими коштами. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнала та просила в задоволенні останніх відмовити у звязку з безпідставністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 08.04.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про наміри, відповідно до умов якого відповідач (продавець) має намір відчужити, шляхом купівлі-продажу будинку, який розташований за адресою: вул. Коцюбинського, 9, смт. Стрижавка, Вінницький р-н, Вінницька обл., а позивач (покупець) має намір придбати дане майно у майбутньому (а.с.6-7). Пунктом 3 укладеного договору передбачено, що вартість майна складає 320\~000 грн., що на момент підписання даного договору становило суму еквівалентну 40\~000 дол. США. Пунктом 5 договору сторони погодили, що майбутній покупець передає власнику в день укладення цього договору завдаток в сумі 8\~000 грн., що еквівалентно 1\~000 дол. США, та бере на себе зобовязання укласти договір купівлі-продажу, обумовлений п.2 даного договору в указаний строк. Завдаток, як і правовстановлюючі документи з доброї волі продавця і покупця залишаються на збереженні у [PERSON] Відповідно до п.2 договору сторони обумовили, що строк на укладення договору купівлі-продажу закінчується 20.05.2013 року. Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 20.11.2014 року у цивільній справі №127/8780/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення авансу, позов задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 8\~000 грн. сплаченого авансу, вирішено питання щодо розподілу судових витрат (а.с.8-11). У відповідності ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ч.1 ст.625 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, враховуючи, що відповідно до договору про наміри основний договір повинен бути укладений між сторонами до 20.05.2013 року, та враховуючи те, що останній не укладено, а боржник до цього часу не повернув борг у розмірі авансу, що становить 8\~000 грн., можна стверджувати, що весь цей час боржник продовжує користуватись належними позивачу грошовими коштами, а відтак має сплати відповідні відсотки та інфляційні втрати за користування останніми відповідно до вимог ст.625 ЦК України. Так, відповідні індекси інфляції розраховуються Державним комітетом статистики України (раніше Міністерство статистики України), починаючи з серпня 1991 року щомісячно і публікуються, зокрема, у газеті «Урядовий курєр». Повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на Державний комітет статистки України ці показники згідно зі ст.ст.19, 21, 22 Закону України «Про інформацію» є офіційними. Індекс інфляції становить добуток щомісячних індексів інфляції за відповідний період. Втрати від інфляції розраховуються за формулою: (сума боргу) х (індекс інфляції) /100% (сума боргу). Відсотки за користування коштами розраховуються за формулою: (сума боргу) х (відсоткову ставку) / 100% / 365 днів х (кількість днів). З огляду на вищенаведене, суд погоджується з методикою розрахунку інфляційних втрат та 3% річних за період з 20.05.2013 року по 11.06.2015 року, наданих позивачем, що становить: індекс інфляції 6\~056,00 грн. (а.с.4), та 3% річних 494,46 грн. (а.с.4). Окрім цього, з урахуванням ч.1 ст.8 ЦК України та відповідно до ст.693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до ст.536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Статтею 536 ЦК України передбачено, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. В даному випадку таким законом є ст.1048 ЦК України відповідно до якого розмір процентів за користування чужими коштами у випадку не встановлення їх договором визначається на рівні облікової ставки НБУ. А тому, у відповідності до вищевикладеного підлягають також стягненню з відповідача на користь позивача проценти за користування чужими коштами за період з 20.05.2013 року по 11.06.2015 року у розмірі 1\~999,28 грн. (а.с.5). Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Таким чином, з огляду на вищенаведене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду даної справи, а відтак підлягають задоволенню. Окрім того, судовий збір, понесений позивачем у розмірі 243,60 грн., що підтверджується квитанцією №30839016 від 11.06.2015 року (а.с.1), також підлягає стягненню з відповідача, так як у відповідності ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved