Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 03.11.1995 року у Вінницькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану сторони зареєстрували шлюб, про що 03.11.1995 року складено відповідний актовий запис №2902. Від шлюбу дітей у віці до 18 років у сторін не має. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного, втрачено почуття любові один до одного. Сторони не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини ще в лютому місяці 2018 року. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позивач вирішила звернутись до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, однак від останньої надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та в установленому законом порядку, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судової повістки з підписом останнього та телефонограмами про повідомлення [PERSON] про дату та час судового засідання. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 03.11.1995 року у Вінницькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що 03.11.1995 року складено відповідний актовий запис №2902. Після укладення шлюбу прізвище дружині присвоєно « [PERSON] », згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Вінницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану 03.11.1995 року (а.с.7). Від шлюбу у сторін дітей не має. Зі змісту позову встановлено, що спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного, втрачено почуття любові один до одного. Сторони не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини ще в лютому місяці 2018 року. А тому, подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не надав відзиву на позовну заяву. А тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище, яким вона користувалась після реєстрації цього шлюбу - « [PERSON] ». Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесений останньою судовий збір у розмірі 840,80 грн., згідно квитанції Райффайзен Банк Аваль від 05.02.2020 року (а.с.2). На підставі викладеного,

Outcome: approved