Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 06 червня 2018року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області в справі №607/8553/18 було видано судовий наказ, яким вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання якого: [ADDRESS] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: синів - [PERSON] , [INFO] га [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 травня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. 08 серпня 2018 року постановою головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Скакун Тетяною Олександрівною відкрито виконавче провадження №56930215, з примусового стягнення аліментів по виконавчому документу №607/8553/18. З моменту відкриття виконавчого провадження, і по сьогоднішній день зі сторони відповідача виникла заборгованість по оплаті присуджених судом аліментів. Відповідач не вживає заходів щодо її погашення, що суттєво і негативно впливає на матеріальне забезпечення дітей. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 лютого 2018 року загальна сума заборгованості по сплаті аліментів становить 12 836 грн. 00 коп., тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь 4 582 грн. 43 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 14 травня 2018 року по 01 березня 2019 року. Ухвалою суду від 22 березня 2019 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом. 10 травня 2019 року представник відповідача [PERSON] надав суду відзив на позовну заяву в якому зазначає, що про наявність судового наказу Тернопільського міськрайонного суду від 06 червня 2018 року про стягнення аліментів на дітей відповідачу [PERSON] стало відомо лише у жовтні 2018 року. Однак незважаючи те, що відповідач дізнався про наявність судового наказу лише в жовтні 2018 року, він, працюючи за кордоном систематично пересилав грошові кошти матері дітей - позивачу [PERSON] , купляв будівельні матеріали для ремонту житлового будинку позивача. Так зокрема, у період з 13 липня 2018 року по 14 березня 2019 року він позивачу на утримання синів [PERSON] та [PERSON] перерахував грошові кошти: 800 польських злотих - 13 липня 2018 року; 1900 грн. - 12 вересня 2018 року; 2040 грн. - 12 лютого 2019 року; 1800 грн. - 21 січня 2019 року; 2050 грн. 14 березня 2019 року, що стверджується копіями відповідних платіжних документів, які додаються до позовної заяви. Вважає, що вимоги про стягнення заборгованості за період з червня 2018 року по жовтень 2018 року є безпідставними. Враховуючи, загальну суму сплачених коштів на утримання дітей, вважає, що заборгованість по сплаті аліментів відсутня, як і підстави для стягнення пені за прострочення сплати аліментів, відтак просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. У відповіді на відзив наданій 13 червня 2019 року позивач просить суд звернути увагу на те, що відповідач жодним належним і допустимим доказом не підтверджує його перебування за кордоном за вказаний у відзиві період, та тієї обставини, що [PERSON] стало відомо про прийняття судом наказу про стягнення аліментів у жовтні місяці 2018року. Про наявність судового наказу відповідачу було відомо, однак він його добровільно не виконував, і наведені доводи представника відповідача не є підставою для звільнення від нарахування пені. Також зазначає, що вона в червні та липні місяці 2018 року разом з матір`ю відповідача [PERSON] самостійно їздили на ринок для закупівлі будівельних матеріалів кошти на які давала свекруха, для того щоб її онуки жили в нормальних побутових умовах, так як житловий будинок дуже старий, і потребував ремонту. [PERSON] ні в червні місяці 2018 року, ні в липні 2018 року при закупівлі будматеріалів, ні при проведенні ремонтних робіт, не було. Відповідно до норм Сімейного кодексу України аліменти - кошти на утримання певної особи, які присуджуються за рішенням суду від частини доходу іншої особи, або ж в чітко зазначеній сумі, а не будівельні матеріали, надувні басейни чи батути. Вказані кошти не входять до складу суми аліментів, тому позивач просить їх не враховувати як такі. Вважає, що долучені до матеріалів справи квитанції від 12 лютого 2019 року, 14 березня 2019 року, 21 січня 2019 року про сплату аліментів судом також не можуть братись до уваги, так як період зарахування заборгованості по аліментах визначає державний виконавець, а не боржник, а за період за який вона просить стягнути пеню з відповідача, існувала заборгованість, в межах прострочення якої нею нараховувалась пеня. 21 червня 2019 року відповідач надав до суду заперечення на відповідь на відзив на позов. В якому зазначає, що судовий наказ був винесений судом без його повідомлення, відтак сумніви позивача, щодо отримання ним у жовтні 2018 року інформації про наявність судового наказу про стягнення з нього аліментів на синів [PERSON] та [PERSON] є безпідставними. Також вважає твердження позивача, про те що надання коштів для придбання будівельних матеріалів, ремонтних робіт, купівлі басейну та батуту для дітей та надання грошових коштів, не входять до складу поняття сплати аліментів є необґрунтованими і являється нічим іншим як зловживання процесуальними правами позивача. Також зазначає, що саме надання істотної майнової допомоги матері дітей, незважаючи на необізнаність про видання судом наказу про стягнення із нього аліментів, повинно бути врахованим судом під час розгляду позовних вимог [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги просить задовольнити згідно поданого позову та відповіді на відзив на позовну заяву. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у заявленому розмірі згідно позовної заяви. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилися з невідомих на те суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Згідно ч.1 ст.4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 06 червня 2018 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано судовий наказ, яким вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання якого: [ADDRESS] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: синів - [PERSON] , [INFO] га [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 травня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. 08 серпня 2018 року головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Скакун Тетяною Олександрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56930215 з виконання вищевказаного судового наказу №607/8553/18 виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 06 червня 2018 року. З повідомлення державного виконавця № 38247 від 21 вересня 2018 року вбачається, що відомості про [PERSON] внесено до Єдиного реєстру боржників. Станом на 21 вересня 2018 року у [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 01 вересня 2018 року за період з 14 травня 2018 року по 01 вересня 2018 року становить 6035 грн. 00 коп., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці. Згідно поданого позивачем розрахунку, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з 14 травня 2018 року по 01 березня 2019 року складає 4 582 грн. 43 коп., зокрема: за травень 2018 року сума до оплати - 1492 грн., розмір пені за один день прострочення - 14 грн. 92 коп., сума пені за місяць - 253 грн. 64 коп.; за червень 2018 року сума до оплати - 1492 грн., розмір пені за один день прострочення - 14 грн. 92 коп., сума пені за місяць - 447 грн. 60 коп.; за липень 2019 року - сума до оплати 1559 грн., розмір пені за один день прострочення - 15 грн. 59 коп., сума пені за місяць - 483 грн. 29 коп.; за серпень 2018 року - сума до оплати 1559 грн., розмір пені за один день прострочення - 15 грн. 59 коп., сума пені за місяць - 483 грн. 29 коп.; за вересень 2018 року - сума до оплати 1559 грн., розмір пені за один день прострочення - 15 грн. 59 коп., сума пені за місяць - 467 грн. 70 коп.; за жовтень 2018 року - сума до оплати 1559 грн., розмір пені за один день прострочення - 15 грн. 59 коп., сума пені за місяць - 483 грн. 29 коп.; за листопад 2018 року - сума до оплати 1559 грн., розмір пені за один день прострочення - 15 грн. 59 коп., сума пені за місяць - 467 грн. 70 коп.; за грудень 2018 року - сума до оплати 1626 грн., розмір пені за один день прострочення - 16 грн. 26 коп., сума пені за місяць - 504 грн. 06 коп.; за січень 2019 року - сума до оплати 1626 грн., розмір пені за один день прострочення - 16 грн. 26 коп., сума пені за місяць - 504 грн. 06 коп.; за лютий 2019 року - сума до оплати 1626 грн., розмір пені за один день прострочення - 16 грн. 26 коп., сума пені за місяць - 487 грн. 80 коп. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів проведеного головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Конопадою М.І. від 14 лютого 2019 року у виконавчому провадженні з виконання виконавчого документа №607/8553/18, вбачається, що заборгованість по сплаті аліментів відповідачем [PERSON] станом на 01 грудня 2018 року становить 9584 грн., сплачено 0 грн., заборгованість станом на 01 лютого 2019 року становить 12 836 грн. грн., сплачено - 0 грн. Згідно копій квитанцій наданих відповідачем до суду вбачається, що [PERSON] здійснював перерахунок коштів на ім`я [PERSON] з цільовим призначенням - сплата аліментів, зокрема: -за платіжним дорученням № 180912РР111536738671177671 від 12 вересня 2018 року, здійснено переказ коштів в сумі 1900 грн., призначення платежу - аліменти на дітей; -згідно квитанції № 7251751220 від 21 січня 2019 року, здійснено переказ коштів в сумі 1800 грн., призначення платежу - аліменти за січень; -згідно квитанції № 7660954620 від 12 лютого 2019 року, здійснено переказ коштів в сумі 2040 грн., призначення платежу - аліменти за лютий. Крім того згідно квитанції № S0126634 від 13 липня 2018 року, [PERSON] здійснив переказ коштів в сумі 800 злотих, отримувач коштів [PERSON] . Згідно накладних від 19 червня 2018 року, 20 червня 2018, 02 липня 2018 року, 12 липня 2018 року, 13 серпня 2018 року [PERSON] закупляв будівельні матеріали, здійснював купівлю і доставку склопакетів, купівлю басейну. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. В силу ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України). Згідно вимог ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Вказана позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду № 333/6020/16-ц від 03 квітня 2019 року. Згідно із роз`ясненнями викладеними у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Дослідивши подані сторонами докази, вирішуючи питання про наявність вини відповідача у простроченні сплати аліментів, суд враховує те, що аліменти на утримання неповнолітніх дітей: синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] були стягнуті з відповідача на користь позивача судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 червня 2018 року, починаючи з 14 травня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Відтак, враховуючи специфіку видачі судом судового наказу про стягнення аліментів (без виклику та присутності сторін), суд вважає, що вина відповідача у простроченні сплати аліментів за період з 14 травня 2018 року по 13 липня 2019 року відсутня. При цьому суд зараховує суму здійсненого 13 липня 2018 року на ім`я позивача переказу коштів в розмірі 800 злотих, що еквівалентно сумі 5648 грн. (станом на день платежу) в рахунок сплати аліментів за період з 14.05.2018 року по 14.08.2018 року, оскільки позивачем на спростовано цільового призначення вказаних коштів, як сплата аліментів. Суму коштів в розмірі 1900 грн. сплачених відповідачем на користь позивача 12.09.2019 року суд зараховує за період сплати аліментів за період з 14.08.2018 року по 30.09.2019 року. При цьому суд зауважує, що станом на момент сплати відповідачем вищевказаних сум (800 польських злотих та 1900 грн.) сплачені суми перевищували суму заборгованості, що дало підстави для зарахування їх судом до сум аліментів на наступні місяці. Суд критично оцінює твердження сторони відповідача про наявність підстав для зарахування у якості сплати аліментів, придбання ним будівельних матеріалів для будинку позивача, та купівлю для дітей батуту і басейну, оскільки вказані витрати є додатковими витратами на дітей та не входять у визначену судом суму аліментів на утримання дітей. Стороною відповідача не подано суду доказів сплати аліментів за жовтень, листопад та грудень 2018 року, відтак за прострочення сплати аліментів за вказаний період підлягає до стягнення пеня (неустойка). При визначенні сум стягнення неустойки за жовтень, листопад та грудень 2018 року, суд бере до уваги обмеження права суду виходити за межі заявлених вимог та вбачає підстави для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за прострочення сплати аліментів визначених позивачем у позовній заяві, зокрема за жовтень 2018 року в сумі 483,29 грн, за листопад 2018 року в сумі 467,701 грн., за грудень 2018 року в розмірі 504,06 грн., а всього на загальну суму 1455,05 грн. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту шляхом часткового задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] неустойки (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за жовтень, листопад, грудень 2018 року у розмірі 1455,05 грн. В задоволенні решти вимог слід відмовити. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] слід стягнути в дохід держави 768,40 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: partial