Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 06.02.2020 року до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка навчається. У позовній заяві вказано, що позивач є дочкою відповідача та на даний час досягла повноліття. З 2019 року вона навчається у Полтавській державній аграрній академії на денній формі навчання. Строк навчання у вказаному навчальному закладі становить 5 років, термін навчання до 16.06.2023 року. Позивач зазначає, що з відповідача на її утримання стягувалися аліменти. З 28.11.2019 року стягнення аліментів припинено у зв`язку з досягненням нею повноліття. [PERSON] вказує, що у зв`язку з навчанням вона вимушена проживати у місті Полтава (у дні навчання) та у місті Лубни у своєї матері (у вихідні дні та дні канікул). Самостійного заробітку вона не має, стипендію не отримує. У зв`язку з навчанням позивач потребує постійної матеріальної допомоги: на харчування, на одяг, на проїзд до місця навчання, на оплату гуртожитку, на придбання учбової літератури, канцелярських та комп`ютерних приладів, оплати зв`язку та послуг мережі Інтернет, тощо. Відповідач офіційно працевлаштований та може сплачувати аліменти, оскільки є здоровим працездатним, інші його діти є повнолітніми. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просила ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідача, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини у віці від 6 до 18 років, стягнення аліментів просила проводити з 28 листопада 2019 року до досягнення нею 23 річного віку або до моменту закінчення навчання. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, в своїх поясненнях посилалася на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] в судовому засіданні вказала, що не заперечує проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є дочкою відповідача [PERSON] та на даний час досягла повноліття (а.с. 4-7). Позивач [PERSON] є студенткою першого курсу факультету обліку та фінансів Полтавської державної аграрної академії за державним замовленням денної форми навчання. Термін закінчення навчання - 16.06.2023 року (а.с. 8). З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з навчанням позивач потребує матеріальної допомоги, відомостей про отримання нею самостійного доходу суду не надано. Відомості про доходи відповідача, про перебування на його утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, про наявність у нього рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, суду не надані. Згідно ст. ст. 198-200 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким чином, суд приходить до висновку, що повнолітня [PERSON] , що продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги батьків, зокрема, у зв`язку з необхідністю оплати проживання у гуртожитку, оплати проїзду у громадському транспорті, у зв`язку з необхідністю витрат на харчування, одяг, витрат на забезпечення навчального процесу. З урахуванням викладеного, та з урахуванням вимог ст.ст. 182, 200 СК України суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки у зв`язку з продовженнями нею навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів. Стягнення аліментів потрібно проводити щомісячно, починаючи з 06.02.2020 року і до припинення навчання в навчальному закладі, але не довше ніж до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку. Не підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини у віці від 6 до 18 років. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак детальний аналіз вказаної норми дозволяє зробити висновок, що дана гарантія стосується лише випадків стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У цій нормі термін «дитина» вжитий у розумінні ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України, відповідно до якої правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, а не у розумінні кровного споріднення з відповідними особами. Не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача за період з 28.11.2019 року до 05.02.2020 року у зв`язку з наступним. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Позивачем не надано доказів, того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів, то суд на підставі ч. 2 ст. 133, ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача.

Outcome: partial