Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що не перебуває в шлюбі з відповідачем, однак мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач працює, але її заробітної плати не вистачає на утримання дитини. Відповідач працює, отримує регулярно заробітну плату. В зв'язку з тим, що відповідач добровільно не надає необхідних для утримання дитини коштів, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх доходів (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав: Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони не перебувають в шлюбі, однак мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою ОСББ «Удача-Вугледар» № 67 від 28.10.2015 року. Позивач працює в ТОВ «Автотранспортник № 2», має середню заробітну плату в сумі 1476,10 грн. Відповідач працює в ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1», має стабільну заробітну плату, стягнень по виконавчим листам з нього не проводиться. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходів її матері, батька або у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене та з урахуванням матеріального становища відповідача, оскільки розмір аліментів сторонами не оспорюється, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавством України, починаючи з 23.10.2015 року і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved