Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частку у спільному майні подружжя на автомобіль GREAT WALL HAVAL М2 1497, (2013), білого кольору, № двигуна [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER] (далі - спірний автомобіль) та зобовязання відповідача передати вказаний спірний автомобіль позивачу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 15 липня 2000 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Під час шлюбу з [PERSON] за спільні з останнім кошти було придбано спірний автомобіль. Вказує, що 13.06.2016 року шлюб між нею та [PERSON] було розірвано та між сторонами досягнуто домовленості щодо повернення позивачці 1/2 вартості автомобіля. Після розірвання шлюбу [PERSON] зареєстрував шлюб із відповідачкою. 29 липня 2017 року [PERSON] помер після смерті останнього спірний транспортний засіб залишився у користуванні відповідачки, яка володіє ним без законних підстав. Ухвалою суду від 25.10.2017 року відкрито провадження у даній справі та призначено судовий розгляд. Ухвалою суду від 01.11.2017 року розгляд справи призначено в режимі відео конференції. Ухвалою суду від 27.11.2017 року частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову та накладено арешт на транспортний засіб GREAT WALL HAVAL М2 1497, (2013), білого кольору, № двигуна [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Апостолівським ВРЕР Дніпропетровської області 08 травня 2014 року на імя [PERSON], [INFO]. 22 грудня 2017 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача [PERSON] сервісний центр МВС у Дніпропетровській області. 04 січня 2018 року на адресу суду надано повідомлення територіального сервісного центру 1248 [PERSON] сервісного центру МВС в Дніпропетровській області за №1062 від 16.12.2017 року, відповідно до якого на транспортний засіб GREAT WALL HAVAL М2 1497, (2013), білого кольору, № двигуна [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON], на підставі ухвали суду від 27.11.2017 накладено обмеження: арешт та/ або заборона на відчуження. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Позивач у судовому засіданні зазначила, що під час шлюбу з [PERSON] подружжям було набуто домоволодіння, транспортній засіб «Дєу Сенс» та спірній автомобіль. Після розірвання шлюбу домоволодіння було продане та гроші розподілені між подружжям, транспортній засіб «Дєу Сенс» залишився у користуванні позивачки, а спірний автомобіль - у [PERSON], частину вартості якого він зобовязався їй сплатити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити з підстав викладених в письмових запереченнях, в яких зазначив, що власником спірного автомобіля є [PERSON], який помер 29.07.2017 року. Вказав, що позивач звертаючись до суду з позовом до [PERSON] не надала відповідних доказів, що остання прийняла спадщину після смерті [PERSON] а тому вона не є належним відповідачем. Крім того зазначив, що відповідно до звіту який наданий позивачем, огляд спірного транспортного засобу проводився у присутності позивачки, що свідчить про те, що автомобіль перебуває у володінні останньої, а тому виконати вимогу щодо передачі транспортного засобу неможливо. Також вказав, що вимога про витребування майна з чужого спірного володіння може бути заявлена лише власником майна, а відповідних доказів, що позивачка є власником або співвласником даного транспортного засобу не надано. Представник третьої особи до судового засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій просив проводити розгляд справи за відсутності представника та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що в липні 2017 року вона бачила спірний автомобіль під час похорон [PERSON], їй сказали, що даним транспортним засобом керує син відповідачки [PERSON] Де знаходиться спірний автомобіль та яка особа керує спірним транспортним засобом на даний час їй не відомо. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що позивач [PERSON] є її дочкою. Спірний автомобіль вона бачила на похованні [PERSON] Автомобіль знаходився біля будинку, керував цим транспортним засобом чоловік на імя [PERSON] та на прізвище [PERSON]. Автомобіль в той день обслуговував похоронну процесію. Також вона бачила як до цього транспортного засобу підходив син відповідачки та брав ключі, які потім віддавав [PERSON]. В судовому засіданні 15 лютого 2018 року було оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про одруження серії І-ОЛ №021619, [PERSON] 15 липня 2000 року зареєструвала шлюб з [PERSON]. Прізвище дружини після одруження зазначено «Константінова» (а.с.7) 07 червня 2005 року народилась [PERSON]. Батьками в свідоцтві про народження зазначені [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-КИ №018724. (а.с.8) Відповідно до посвідчення серії ААБ №294391, виданого Саксаганським УПСЗН 08.09.2008 року, [PERSON] є інвалідом з дитинства, дитиною-інвалідом. (а.с.9) [PERSON] має захворювання: ранній дитячий аутизм, що підтверджується медичними висновками №85 та №172 від 04.07.2008 та 21.11.2013 року відповідно. (а.с.10,11). Згідно довідки Піщанобрідської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів Кіровогрдаської області за №126 від 21.11.2017 року, [PERSON], [INFO], навчається у зазначеному закладі з 15.05.2017 року на утриманні за рахунок держави та не відноситься до категорії дітей, які знаходяться на повному державному утриманні. (а.с.48) Рішенням Центрально-міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.06.2016, яке набрало законної сили 24.06.2016 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу залишено «Константінова». (а.с.13) [PERSON] помер 29 липня 2017 року у місті Дніпро, Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №248359, виданого повторно Новомиргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управленні юстиції у Кіровоградській області. (а.с. 14) Згідно звіту про оцінку транспортного засобу за №01/09, складеного 05.09.2017 року ФОП [PERSON] ринкова вартість автомобіля GREAT WALL HAVAL М2, державний реєстраційний номер [NUMBER], на дату оцінки складає 323830,00 грн. (а.с.15-17) Відповідно до заяви про прийняття спадщини, [PERSON], яка діє в інтересах малолітньої дочки- Константінової Л.Г., звернулась до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. (а.с.47) Згідно до інформації про результати аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України транспортний засіб GREAT WALL HAVAL М2 1497, (2013), білого кольору, № двигуна [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Апостолівським ВРЕР Дніпропетровської області 08 травня 2014 року. Власником даного транспортного засобу зазначено [PERSON], [INFO]. (а.с.12, 54) Оцінивши дані правовідносини, з яких виникли цивільні права та обовязки сторін, суд дійшов висновку, що вони склалися з приводу спадкового майна одного з подружжя та підпадають під правове регулювання норм глави 26 та книги 6 ЦК України, ст. 3, 60 СК України, Закону України «Про нотаріат». Відповідно до ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сімї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Отже, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Як було встановлено судом та не заперечувалось сторонами спірний автомобіль було набуто під час шлюбу позивачки із [PERSON] Даний спір виник між сторонами у звязку з включенням спірного автомобіля до спадкового майна померлого [PERSON] Відповідно до ст. 1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Частинами 1, 2 ст. 71 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, який є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Звертаючись із даним позовом до суду [PERSON] не було надано доказів про її звернення до нотаріуса із заявою про визначення частки померлого у спільній власності та про відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] із визначенням такої частки. Також позивачкою не було надано до суду доказів того, що її права щодо спірного автомобілю порушуються відповідачкою, а покази свідків лише вказують на факт користування автомобілем під час похорон [PERSON] родичами [PERSON] Зазначені обставини свідчать про передчасність заявлених вимог, а тому у їх задоволенні слід відмовити. У відповідності до положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у звязку з відмовою у позові судові витрати покладаються на позивача, а тому стягненню не підлягають. На підставі ст. 129 Конституції України, ст. ст. 368, 1226 ЦК України, ст. ст. 3, 60 СК України, Законом України «Про нотаріат» та

Outcome: dismissed