Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

Позивач - [PERSON] , звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 17.10.2008 та зареєстрований відділом ЗАГС Кричевського райвиконкому, про що зроблено актовий запис №187. Свої позовні вимоги мотивує тим, що шлюбні стосунки припинилися, подружжя перестало вести спільне господарство, проявляти турботу один до одного, внаслідок чого подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та відповідача, а шлюб існує тільки формально. Підстав для примирення позивач не вбачає. Вимог про визначення місця проживання дитини чи її утримання, поділ спільного майна між подружжям позивачем не заявлено. Ухвалою суду від 20.04.2021 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач у судовому засідання не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Як убачається з матеріалів справи 17.10.2008 між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстрований відділом ЗАГС Кричевського райвиконкому (м.Кричев Могильовської області, Республіка Білорусь), про що зроблено актовий запис №187 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу - [PERSON] , дружини - [PERSON] . У шлюбі у подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про народження 17.10.2008 зроблено запис за №240, свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане відділом ЗАГС Кричевського райвиконкому (м.Кричев Могильовської області, Республіка Білорусь). На даний час позивач та відповідач є громадянами України та мають зареєстроване в установленому порядку місце проживання в Україні. Згідно з положеннями частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідно до п. 10 .2007 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому суд вважає, що формальне існування даного шлюбу суперечить моральним засадам суспільства та інтересам одного з подружжя, у зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України здійснити розподіл судових витрат, стягнувши з відповідача на користь позивача 908, 00 грн. судового збору. Враховуючи ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved