Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до фермерського господарства «Наталка» і просить: - розірвати, укладений 15 березня 2013 року договір оренди земельної ділянки площею 4.88 га, розташованої на території Бандурівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області , кадастровий номер 3520381300:026000:0241 між [PERSON] та фермерським господарством «Наталка» , зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Олександрійському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.07.2012 року за № 352030004003893. - зобов»язати фермерське господарство «Наталка» повернути [PERSON] земельну ділянку площею 4.88 га, розташовану на території Бандурівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області , кадастровий номер 3520381300:026000:0241 , у придатному стані для використання за цільовим призначенням. Позов мотивує тим, що її мати [PERSON] являлася власником земельної ділянки площею 4.88 га, яка розташована на території Бандурівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку. 15.03.2013 року між [PERSON] та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, термін дії договору 10 років..27.02.2014 року її мати померла. Після смерті матері вона успадкувала дану земельну ділянку, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 30.10.2014 року.Відповідач порушує умови договору оренди земельної ділянки , орендна плата не сплачувалася останні 2 роки. Тому є всі підстави для розірвання даного договору оренди. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги.В судовому засіданні уточнила позовні вимоги, зазначивши, що відповідач не сплатив позивачу орендну плату за 2013-2014 року. Позивачка підтримала позов і просить його задоволити. В судовому засіданні пояснила, що відповідач не доплатив їй орендну плату за 2012 рік в сумі 60 грн., за 2013 рік заборгованості по орендній платі немає, а в 2014 році вона відмовилася отримувати орендну плату, так як уклала договір оренди даної земельної ділянки з іншим фермерським господарством і останнє виплатило їй орендну плату за 2014 рік. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] позов не визнали і просять відмовити в його задоволенні. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (стаття 10 ЦПК України). Згідно із ч.3 ст.10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК. Обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1 ст.61 ЦПК України). Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Судом встановлено, що [PERSON] являлася власником земельної ділянки площею 4.88 га, кадастровий номер 3520381300:026000:0241 , яка розташована на території Бандурівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 9307205 від 5.08.2002 року. 15.03.2013 року між [PERSON] та відповідачем ФГ « Наталка» було укладено договір оренди даної земельної ділянки, термін дії договору 10 років.( далі Договір). Згідно акту прийому-передачі об»єкта оренди спірна земельна ділянка передана 25.06.2013 року. 27.02.2014 року [PERSON] померла. Після смерті матері позивачка успадкувала дану земельну ділянку, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 30.10.2014 року. Згідно п.39 Договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Згідно п.8 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій, натуральній та відробітковій формі у розмірі 4% нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, що становить 3994, 58 грн. Пунктом 9 Договору визначено, що орендна плата вноситься до кінця календарного року (31 грудня ), у якому використовувалась. Позивачка в судовому засіданні зазначила, що відповідач не доплатив орендну плату за 2012 рік в сумі 60 грн. Вона хотіла взяти олію на дану суму, але олії на складі не було. За 2013 рік відповідач розрахувався. В 2014 році вона отримала в рахунок орендної плати 200 кг. пшениці. Їй потрібні були кошти на лікування в 2014 році, але відповідач їй не дав коштів. Вона уклала договір оренди даної земельної ділянки в 2014 році з іншим фермерським господарством і останнє виплатило їй орендну плату за 2014 року. Претензій до відповідача з приводу виплати орендної плати за 2014 рік вона не пред»являє. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що попередньому власнику земельної ділянки [PERSON] вони виплатили орендну плату за 2012-2013 роки в повному обсязі. В 2014 році [PERSON] померла, але спадкоємці не надали фермерському господарству документи, що підтверджують отримання ними спадщини, за отриманням орендної плати не зверталися. В судове засідання надав довідку, яка підтверджує дану інформацію. Також в судове засідання надав відомость про отримання пшениці [PERSON] на суму 300 грн. в 2012 році,отримання цукру в 2012 році на суму 300 грн., видатковий касовий ордер від 14.11.2012 року на отримання коштів в сумі 2700 грн, відомость на отримання олії в 2013 році на суму 200 грн,видатковий касовий ордер від 9.12.2013 року про отримання коштів в сумі 1000 грн., видатковий касовий ордер від 29.10.2013 року на отримання коштів в сумі 2200 грн. Позивачка в засіданні зазначила , що цукру в 2012 році її мати не отримувала і в деяких наданих представником відповідача документах підпис навпроти прізвища [PERSON] виконаний не її матір»ю і також це і не її підпис. Але в судовому засіданні відмовилася від призначення та проведення судово-почеркознавчої експертизи. Відповідно до ч.1 ст.32 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст.24, 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Пунктом 38 договору передбачено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Пункт 37 передбачає підстави припинення дії договору шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, за рішенням суду на вимогу однієї сторони унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, пошкодження орендарем земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Відповідно до п. «д» ч.1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. За змістом зазначених норм закону договір оренди землі можливо розірвати лише у разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору щодо сплати орендної плати не є підставою для його розірвання. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 12 грудня 2012 року №6-146цс12 у справах про визнання недійсним договору оренди, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. У судовому засіданні позивачем не було доведено систематичне невиконання відповідачем обов'язків по виплаті орендної плати. Між сторонами фактично виник спір щодо заборгованості з виплати орендної плати за 2012 рік , але вимога про стягнення заборгованості по орендній платі позивачкою не заявлялася. Тому, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів , суд вважає, що в задоволенні даного позову необхідно відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed