Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 11 жовтня 2012 року вона уклала шлюб із відповідачем по справі, від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки через те, що кожен має різні погляди на шлюб та сім'ю. На даний час сторони припинили вести спільне господарство та спільно проживати, а тому позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] та повернути їй дівоче прізвище «[PERSON]». Оскільки батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, просить також стягнути з відповідача аліменти в її користь на утримання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що вони з чоловіком перебувають у шлюбі з 11 жовтня 2012 року. Від даного шлюбу в них є одна малолітня дитина - син [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Причиною, по якій вона хоче розірвати шлюб, є те, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що призводить до сварок та непорозумінь. Між ними повністю припинено подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання. Позивач вважає, що шлюб існує лише формально, збереження його неможливе, за наданий судом термін на примирення вони з відповідачем не примирилися. За вказаних обставин, просить розірвати шлюб, повернувши їй дівоче прізвище «[PERSON]», та стягнути з відповідача аліменти в її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 10 липня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, оскільки він зобов'язаний утримувати дитину. Представник позивача [PERSON] підтримав заявлені [PERSON] позовні вимоги, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та суду пояснив, що за наданий судом термін на примирення вони з дружиною не примирилися, а тому проти розірвання шлюбу він не заперечує та визнає позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне: Сторони уклали шлюб 11 жовтня 2012 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 11 жовтня 2012 року, серія [NUMBER], видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №1598. Від даного шлюбу в позивача та відповідача є одна неповнолітня дитина, син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26 липня 2013 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №1673. Встановлено, що сторони припинили подружні стосунки та не ведуть спільного господарства. Спільне життя у них не склалося, оскільки вони люди з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюб носить формальний характер, збереження його неможливе. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За вказаних обставин, враховуючи те, що суд прийшов до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] в частині розірвання шлюбу між сторонами. Оскільки позивач виявляє бажання змінити прізвище після розірвання шлюбу на своє дошлюбне прізвище, суд вважає, що слід в порядку ст.113 СК України, після розірвання шлюбу, змінити прізвище позивача з «[PERSON]» на її дошлюбне прізвище «[PERSON]». В судовому засіданні встановлено та сторонами підтверджено, що спільна дитина сторін - син [PERSON], [INFO], проживає разом із матір'ю [PERSON] в [ADDRESS], та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). Відповідно до змісту ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засідання не здобуто будь-яких доказів, що за станом здоров'я чи матеріальним становищем [PERSON] не може виконувати своїх аліментних обов'язків щодо утримання сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований, однак є працездатним, його стан здоров'я задовільний, аліментних обов'язків [PERSON] не має, однак не виконує покладений на нього обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення. Стягнення аліментів з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 10 липня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Судові витрати в доход держави підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved