Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трьох років, у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до 24.09.2021. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що вона з відповідачем з 27.09.2017 перебуває у зареєстрованому шлюбі, в шлюбі у них народилась дитина син [PERSON] , [INFO] . З січня 2020 року сторони проживають окремо один від одного, дитина залишилась проживати з нею та знаходиться на її повному утриманні, рішенням суду від 22.07.2020 шлюб між ними розірвано. На даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не працює, немає доходів, вимушена отримувати допомогу від своїх батьків, відповідач добровільно матеріальну допомогу їй не надає, тому просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1500 грн. до досягнення сином трирічного віку. Ухвалою від 21.08.2020 відкрите провадження у справі. 14.09.2020 відповідач надав до суду заяву, в якій просив перенести розгляд справи на іншу дату, для наданням йому часу для підготовки та подачі відзиву. \~ \~ \~ \~30.09.2020 позивач надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала згоду на ухвалення заочного рішення. 30.09.2020 відповідач надав до суду заяву, в якій просив відкласти розгляд справи, у зв`язку із виконуванням ним обов`язків по роботі. Згідно ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у них даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явився, вказана ним причина повторної неявки визнається судом не поважною, відзив на позов не подав та позивач проти такого вирішення справи не заперечував. Дослідивши докази, перевіривши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах з 27.09.2017, з січня 2020 сторони проживають окремо один від одного та рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.07.2020 шлюб розірвано. В шлюбі у сторін народилась дитина син [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження, видане Заводським районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 981). На теперішній час дитина проживає з матір`ю, та знаходиться на її утримані. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.08.2020, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на місяць на дитину відповідного віку, починаючи з 20.05.2020 і до досягнення дитиною повноліття, рішення набрало законної сили. На теперішній час позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення останнім трирічного віку, будь-якого доходу немає, потребує матеріальної допомоги. Домовленості між сторонами щодо утримання дитини та дружини не досягнуто. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу)другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України та п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. За таких обставин, з урахуванням того відповідач, який двічі викликався в судове засідання, але не з`явився, не надав відзив і доказів проте, що він неспроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дружини у розмірі визначною позивачем, суд вважає за можливе стягнути зі [PERSON] аліменти на утримання дружини [PERSON] у розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з 06.08.2020 і до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] . Згідно ст.141 ЦПК України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved