Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років. Відповідач проти позову заперечує, не погоджується на стягнення з нього аліментів, зазначив, що він сплачує кредит, який брав на придбання автомобіля, тому не може утримувати матір своєї дитини. До того, просив рахувати, що на цей час позивач проживає спільно з іншим чоловіком, який і повинен її утримувати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і суду пояснила, що з відповідачем знаходилася у зареєстрованому шлюбі з 15 березня 2014 року, рішенням суду від 16 листопада 2016 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вона тимчасово не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, отримує щомісяця одноразову допомогу по народженню у розмірі 860 грн, яку вона повністю витрачає на сина, інших доходів не має, тому коштів їй не вистачає. Відповідач добровільно їй допомогу не надає, хоч працює на промисловому підприємстві, щомісяця отримує стабільну заробітну плату, інших утриманців, крім малолітнього сина, не має, тому вона вважає, що він може надавати допомогу їй, як матері спільної малолітньої дитини, яка не досягла трьох років. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 16.11.2016 /а.с. 6, 8/, відповідач дійсно є батьком дитини [PERSON], [INFO] /а.с. 9/, догляд за яким на цей час здійснює позивач, з якою дитина проживає /а.с. 10/. Встановлено також, що позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, отримує одноразову допомогу по народженню 1-єї дитини у розмірі 860,00 грн /а.с. 11/, інших доходів позивач не має, коштів у неї не вистачає, вона потребує матеріальної допомоги. Згідно з довідкою №218 від 06.02.2017 відповідач [PERSON] працює електрогазозварником РЗФ № 1 ПАТ «ПівдГЗК», середній розмір його заробітної плати становить 6862,32 грн /а.с.19/, інших утриманців, крім малолітньої дитини, відповідач не має. Згідно з приписами ч.4 ст. 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, \~материнства та стягнення аліментів», \~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, \~матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, \~непрацездатних чоловіка, \~дружини, батьків, повнолітніх дочки, \~сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд приймає до уваги, що відповідач працює, отримує щомісяця стабільну заробітну плату, інших утриманців не має. Посилання відповідача на те, що він сплачує заборгованість по кредиту, суд не вважає за доцільне прийняти, як доказ неможливості сплати ним аліментів на утримання непрацездатної матері малолітньої дитини, оскільки, як зясувалося в судовому засіданні, кредитний договір збанком відповідачем було укладено ще до реєстрації шлюбу з позивачем, отримував він кредит на придбання власного майна, тому позивач не повинна брати участь в його поверненні. Втім, визначаючи розмір аліментів, суд виходить із засад розумності та справедливості, враховує також розмір доходів позивача, яка хоч і не працює, але її сукупний дохід з урахуванням допомоги по народженню дитини у розмірі 860,00 грн, аліментів на утримання дитини у розмірі ? частки доходів відповідача, та аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частки, не буде меншим від прожиткового мінімуму, розмір якого визначено Законом України «Про державний бюджет на 2017 рік» Тому суд вважає, що саме у розмірі 1/6 частки доходу відповідача буде справедливим та обгрунтованим стягнення з нього аліментів у цій справі. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Встановленим у справі обставинам відповідають правовідносини, передбачені ч.2 ст.84 СК України, відповідно до якої дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Отже, суд приходить до висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання матері дитини в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітної плати (доходу), тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України у разі звільнення позивача, на користь якого ухвалено рішення, від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави.

Outcome: partial