Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON], як продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не мене 30 % від прожиткового рівня на дитину такого віку, до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку - у зв'язку із обставиною, що настане першою. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на спільна з відповідачем донька [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивача, навчається на першому курсі медичного факультету медичного факультету ім. О. О. Богомольця, на денній формі навчання на бюджетній основі. Оскільки донька [PERSON] навчається на денній формі навчання, а позивач отримує заробітну платню на посаді лікаря в ПАТ «Банк «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ» у розмірі 3000,00 грн., чого недостатньо матері для забезпечення доньки усім необхідним для належного її розвитку, при чому відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги. Під час судового розгляду позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином за місцем реєстрації та за місцем роботи, заяви або клопотання від нього не надходили суду, письмові заперечення не було подано. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останньої /а. с. 7/. Шлюб між сторонами розірвано, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 08.06.1999 (актовий запис № 184 І-БК № 161565 /а. с. 6/. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2012, що набрало законної сили 15.12.2012, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], яка була неповнолітньою на час розгляду справи, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.03.2012 і до досягнення повноліття дитиною /а. с. 13-13/. У зв'язку із закінченням терміну дії виконавчого документа щодо примусового виконання рішення від 04.12.2012, виконавчий лист повернуто Національним банком України, куди направлявся за місцем роботи боржника [PERSON] /а. с. 17/. На підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 11.05.2012, що набрало законної сили 05.06.2012, [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно доньки [PERSON] /а. с. 14-15/. Донька позивача та відповідача [PERSON] є студентом І курсу медичного факультету № 3 денної форми навчання на бюджеті, що підтверджується довідкою № 12017-69 від 03.09.2015 Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця, з терміном закінчення навчання у 2021 році /а. с. 10/. Мотивуючи вимоги позивач вказала, що працює в ПАТ «Банк «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ» на посаді лікаря, з заробітною платою в розмірі 3000 (трьох тисяч) грн., якої не достатньо для утримання доньки, і відповідно, щоб не опинитись у скрутному матеріальному становищі, позивач просить зобов'язати батька дитини допомагати та утримувати свою доньку на момент продовження навчання. Відповідач будь-якої матеріальної допомоги доньці не здійснює, що стало підставою для позивача для звернення до суду за захистом прав доньки. [PERSON] з дня народження перебуває на диспансерному обліку у дитячій поліклініці та клінічній офтальмологічній лікарні «Центр мікрохірургії ока» з 2000 року у зв'язку з офтальмологічним захворюванням: міопія уроджена високого ступеня обох очей, астигматизм обох очей, що підтверджується довідкою Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» Кафедри офтальмології КМАПО ім. П. Л. Шупика /а. с. 18/. Позивач вказала у позовній заяві, що доньці [PERSON] рекомендовано постійне ношення контактних лінз, щомісячні витрати на котрі складають 380,00 грн, а також платні консультації лікарів кожні півроку, щоб не допустити погіршення зору. По досягненню 21 року рекомендоване хірургічне втручання для поліпшення зору, на що матір збирає кошти. Окрім того, позивач з донькою проживає разом з батьками похилого віку /а. с. 9/, які перебувають на її утриманні: мати - [PERSON], [INFO] - інвалід першої групи по захворюванню, батько - [PERSON], [INFO] - (перелом кульшового суглобу) інвалід другої групи. Батьки зобов'язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов'язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв'язку між батьками й дитиною (кровний зв'язок між батьками та дитиною або зв'язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15.05.2006 судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути суму судового збору у розмірі 487,20 грн. в дохід Держави.

Outcome: approved