Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.\~ В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку за адресою: м. Дружківка, вул. Паторжинського, 19, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Зазначає, що у вказаному будинку зареєстрований її син [PERSON] Син фактично не мешкає в будинку приблизно 10 років, оскільки виїхав за межі міста, проживає у Російській Федерації. Факт реєстрації в будинку відповідача заважає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушує безпідставно сплачувати зайві кошти за комунальні послуги. Відповідач добровільно знятися з реєстрації не може, що змусило позивача звернутися до суду з вказаним позовом. В супереч вимогам ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом надати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно, проте надав до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Підпис відповідача завірено нотаріально. Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [PERSON]\~ є власником житлового будинку, розташованого в місті Дружківка по вулиці Паторжинського, 19 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 10 квітня 1992 року зареєстровано в реєстрі за № 1-805 старшим державним нотаріусом Дружківської державної нотаріальної контори [PERSON] Відповідач [PERSON] є сином позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження виданим повторно 10.04.1991 року серія VIII-НО № 339865 та зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою № 2736 від 06.07.2018 року виданої виконавчим комітетом Дружківської міської ради Донецької області. З акту від 05.07.2018 року підписаного головою територіального комітету мікрорайону № 6 відповідач [PERSON] зареєстрований, але фактично з 2008 року не проживає за адресою: [INFO]. Конституція України\~у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Статтею 72 ЖК України встановлено\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.\~16,\~386,\~391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст.\~379,\~382 ЦК України). Права власника житлового будинку (квартири) визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Окрім цього, відповідно до ч. 1\~ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень\~ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Члени сім`ї власника житла втрачають право на користування житловим приміщенням у разі відсутності їх без поважних причини понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Проте відповідач [PERSON], який є сином позивача в будинку не мешкає більше року, перешкод йому в цьому не чиниться, витрат по утриманню житла [PERSON] не несе, не є членом сім`ї власника, оскільки з врахуванням тривалості їх мешкання окремо один від одного, їх не можна вважати членами однієї сім`ї, його реєстрація в будинку порушує охоронюване законом право власності позивача, позивач заперечує проти реєстрації відповідача у його житлі, суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житлом позивача, а задоволення позову власника про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є належним способом усунення перешкод у користуванні власністю, а вказане рішення суду - підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. \~ Враховуючи,\~що\~визнання\~позову\~відповідачем\~не\~суперечить\~закону\~та\~не\~порушує\~права,\~свободи \~чи\~ інтереси\~ інших\~ осіб,\~ суд\~ знаходить \~всі\~ підстави \~для \~ухвалення\~ рішення\~про\~задоволення\~позову в повному обсязі. Позивач при зверненні до суду судовий збір не сплачувала. Від його сплати вона звільнена на підставі п. 9 ч. 1\~ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved