Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить зняти обтяження з транспортного засобу марки Мегсеdеs-Веnz, моделі 200, синього кольору, 1995 року випуску, державний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) VIN- [NUMBER] , що належить їй на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 23.05.2012, виданого Криворізьким ВРЕР УДАІ МВС України в Дніпропетровській області, а саме: - обтяження у вигляді застави рухомого майна від 13.08.2008 за №7732851, накладене реєстратором: Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» МЮУ на підставі договору застави автотранспорту LVL6A80000119968 від 06.08.2008, обтяжувач - ЗАТ КБ «Приватбанк»; - публічне обтяження №13544596 у вигляді арешту рухомого майна, зареєстроване 25.02.2013 Львівською філією ДП «Інформаційний центр» МЮУ на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №36701852 від 22.02.2013, виданої державним виконавцем Старосамбірського РУЮ Бохонок В.Б.; обтяжувачем є відділ ДВС Старосамбірського районного управління юстиції; - публічне обтяження №15626781 у вигляді арешту рухомого майна, зареєстроване 15.12.2015 Львівською філією державного підприємства «Інформаційний центр» МЮУ на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 49296949 від 10.11.2015, виданої державним виконавцем Старосамбірського РУЮ Винар А.А.; обтяжувачем є відділ ДВС Старосамбірського районного управління юстиції. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що даний автомобіль було придбано нею на підставі довідки-рахунку ДПІ №231392 від 16.02.2012, виданої ТОВ «РІК-АВТОЦЕНТР». Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 23.05.2012, виданого Криворізьким\~ВРЕР УДАІ\~МВС України\~в Дніпропетровській\~області,\~вона є\~власником вказаного\~автомобіля. Під час придбання автомобіля її не було повідомлено про наявність обтяжень на нього у виді застави, і про арешт належного їй авто вона дізналася з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Також зазначила, що нею вживалися заходи для встановлення відомостей про те, на якій підставі накладено арешт на її рухоме майно, надсилався запит до Старосамбірського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області, вона зверталася до Прокуратури Львівської області, і від відділу ДВС отримала листа, в якому було зазначено, що арешт на транспортний засіб накладено в межах виконання виконавчого листа від 21.05.2012 №2/0417/4225/2012, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про звернення стягнення на предмет застави, яким є вказаний автомобіль, що належить на праві власності [PERSON] , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором LVL6A80000119968 від 06.08.2008 в сумі 306042,83 грн. шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, із зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Даним листом також повідомлено, що виконавчі провадження № 36701852 та № 49296949 жодним чином її не стосуються, оскільки як сторона по ним вона в жодній якості не залучалася, і роз`яснено право у разі незгоди звернутися до суду. Оскільки арешти на автомобіль було накладено у 2013 та 2015 році, тобто вже після реєстрації права власності на неї, і ці арешти не пов`язані з її ім`ям, як вона з`ясувала, боржником у виконавчих провадженнях, де накладено арешт, є [PERSON] , позивач вважає, що підстави для знаходження автомобіля під арештом відсутні. Ухвалою від 10 червня 2021 року відкрито провадження у справі. Справа була призначена судом до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 12.07.2021 та 16.08.2021 судом витребувано докази у справі щодо виконавчих проваджень, в яких було накладено арешт, та стану виконання судового рішення про звернення стягнення на спірний автомобіль, як на предмет застави, продажу автомобіля. Належним чином повідомлена позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, зменшені позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач відзиву на позов не подав, доказів на ухвалу суду щодо продажу спірного автомобіля не надіслав. Належним чином повідомлена третя особа Старосамбірський районний\~відділ ДВС надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника відділу, вважають, що виконавчі провадження, в яких було накладено арешт на спірний автомобіль, позивача не стосуються, але незважаючи на те, що виконавчі документи про звернення стягнення на автомобіль заборгованості у розмірі 10000 грн. було повернуто стягувачу ПАТ АТ «ПриватБанк», підстав для скасування арешту немає /а.с.45, 62, 67/. Третя особа [PERSON] до суду викликався в порядку, передбаченому ст.ст.128-130 ЦПК України, але в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань від нього не надходило. За таких підстав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою суду від 23.09.2021 позовні вимоги в частині зняття зі\~спірного автомобіля\~обтяження у вигляді застави рухомого майна від 13.08.2008 на підставі договору застави ЗАТ КБ «Приватбанк» залишено без розгляду, тому судом розглядаються вимоги про зняття арешту, накладеного реєстратором: Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» МЮУ на підставі постанови державного виконавця від 25.02.2013 та реєстратором: Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» МЮУ від 15.12.2015. Ознайомившись з письмовими матеріалами справи, оцінивши надані позивачем та витребувані судом докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданому Криворізьким ВРЕВ УДАІ МВС України в Дніпропетровській області, автомобіль марки Мегсеdеs-Веnz, модель 200, тип легковий-седан, синього кольору, 1995 року випуску, державний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) VIN- [NUMBER] , зареєстрований на позивача у справі [PERSON] /а.с.7/. На запит [PERSON] у 2018 році до Територіального сервісного центру у перереєстрації автомобіля Мегсеdеs-Веnz, державний номер [NUMBER] , їй було відмовлено, оскільки станом на 13.01.2018 в державному реєстрі обтяжень рухомого майна наявна інформація про зареєстровані на вказаний автомобіль обтяження: від 25.02.2013 за № 13544596 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 36701852 від 22.02.2013, обтяжувач відділ ДВС Старосамбірського РУЮ, та від 15.12.2015 за № 15626781 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 49296949 від 10.11.2015, обтяжувач відділ ДВС Старосамбірського РУЮ /а.с.8-10, 13,14/. Листами за підписом начальника Старосамбірського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області від 04.04.2018 та від 04.06.2018, позивачку було повідомлено, що арешт на автомобіль Мегсеdеs-Веnz, номер кузова [NUMBER] накладено в межах виконавчого провадження № 36701852, відкритого на підставі виконавчого листа Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.05.2012 № 2/0417/4225/2012 про звернення стягнення на предмет застави, яким є вказаний автомобіль, що належить на праві власності [PERSON] , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № LVL6A80000119968 від 06.08.2008 в сумі 306042,83 грн. на користь ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та про стягнення солідарно з ПАТ «Акцент-Банк», [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» суми 10000 грн. Як зазначено в цьому листі, виконавчі провадження № 36701852 та № 49296949 [PERSON] не стосуються жодним чином, оскільки вона не є їх стороною та не залучалася до них в будь-якому іншому статусі. Сторонами у вказаних виконавчих провадженнях є [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» /а.с.16, 17/. Судом перевірено інформацію з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на час розгляду справи та встановлено, що станом на 13.07.2021, на зазначений автомобіль зареєстровані обтяження: від 25.02.2013 за № 13544596 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 36701852 від 22.02.2013, обтяжувач відділ ДВС Старосамбірського РУЮ, та від 15.12.2015 за № 15626781 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 49296949 від 10.11.2015, обтяжувач відділ ДВС Старосамбірського РУЮ /а.с.80-81/. Водночас, згідно з довідками АСВП, надісланими Старосамбірським відділом ДВС у Старосамбірському районі Львівської області на ухвалу суду станом на 02.08.2021 в спецрозділі виконавчих проваджень міститься інформація про те, що виконавче провадження № 36701852 відкрите 22.02.2013 на підставі виконавчого листа Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.05.2012 № 2/0417/4225/2012, після проведення виконавчих дій щодо розшуку належного боржнику [PERSON] майна та його арешту, зупинення та поновлення, завершено 10.12.2014, а саме повернуто на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними /а.с.63-64/; виконавче провадження № 49296949 від 10.11.2015 відкрите на підставі виконавчого листа Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.05.2012 № 2/0417/4225/2012, також завершено 31.12.2015 на підставі постанови про повернення виконавчого документа стягувачу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» згідно п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення, та здійснені заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними /а.с.65-66/. Викладеним обставинам\~відповідають правовідносини,\~які випливають\~з порушення\~права позивача\~на розпорядження\~належним йому\~рухомим майном,\~внаслідок не\~зняття з\~нього арешту. На підставі ст.ст.12,\~13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ст.321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з\~положеннями ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження»\~в редакції, що діє на час розгляду цієї справи,\~у разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до частини другої цієї статті, про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Згідно з ч.1\~ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Нормою частини четвертої цієї статті передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна боржника або його частини. Відповідно до частини п`ятої цієї статті у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Суд вважає, що за встановлених обставин у виконавця відсутні підстави для зняття арешту, а отже позивач правомірно звернувся за захистом своїх прав до суду. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно з інформацією, яка надійшла від Територіального сервісного центру МВС № 1243 на ухвалу суду, у відповідності до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, власником автомобіля Мегсеdеs-Веnz,\~кузов [NUMBER] ,\~державний номер\~ [NUMBER] ,\~є [PERSON] .\~З цієї\~інформації також\~видно,\~що 02.09.2009\~в ТСЦ\~4641\~ було проведено перереєстрацію вищевказаного транспортного засобу з гр. [PERSON] на [PERSON] ; 16.02.2012 в ТСЦ 4641 автомобіль був знятий з обліку власником для реалізації. 23 травня 2012 року в ТСЦ 1243 було проведено перереєстрацію з [PERSON] на [PERSON] . Судом встановлено також, що станом на день надходження позову до суду та на час розгляду справи виконавчі провадження у відношенні [PERSON] на виконанні Старосамбірського відділу ДВС у Старосамбірському районі Львівської області не перебувають, право власності на спірний об`єкт рухомого майна зареєстровано на цей час на позивача [PERSON] , а отже суд вважає, що належне позивачу майно під арештом знаходиться безпідставно. Суд також враховує, що позивач не є боржником у виконавчих провадженнях, чого не заперечує і відділ ДВС, яким було накладено арешт на спірний автомобіль. Зняття арешту Старосамбірським районним\~відділом державної\~виконавчої служби\~неможливе через\~знищення виконавчих\~проваджень у\~зв`язку\~з закінченням\~терміну їх\~зберігання. При цьому суд критично ставиться до пояснень третьої особи - Старосамбірського відділу ДВС стосовно відсутності підстав для скасування арешту зі спірного автомобіля, з посиланням на те, що виконавчий документ про звернення стягнення боргу за кредитним договором на предмет застави, яким є вказаний автомобіль, двічі надходив на примусове виконання до відділу ДВС та жодного разу не був виконаний, оскільки після останнього повернення виконавчого листа стягувачу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 31.12.2015 року, він до примусового виконання не пред`являвся. До того ж суд вважає за доцільне зауважити, що у разі повторного пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання державний виконавець не позбавлений права на виявлення належного боржнику [PERSON] майна та накладення на нього арешту. Також суд враховує, що відповідач у справі - АТ КБ «Приватбанк», який був стягувачем у виконавчому провадженні у відношенні [PERSON] , не скористався правом на повторне пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання після 31 грудня 2015 року, відзив на позов не подав, третя особа [PERSON] заперечень проти задоволення позовних вимог не надавав. Більше того, судом встановлено, що арешт державним виконавцем на спірний автотранспортний засіб було накладено у 2013 та 2015 роках, тобто вже після реєстрації права власності на [PERSON] . Таким чином, оскільки при завершенні виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 31.12.2015 державним виконавцем не було вирішено питання про зняття арешту з належного боржнику майна, виконавче провадження на теперішній час знищено за перебігом терміну зберігання, і арешт спірного рухомого\~майна порушує\~права позивача,\~як власника\~та позбавляє\~його можливості\~розпорядитися ним, суд дійшов до висновку про необхідність здійснити захист прав позивача як власника майна шляхом зняття з нього арешту. На підставі зазначеного суд вважає, що позовні вимоги, що розглядаються судом, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує характер позову, а також те, що позивач не просить стягнути з відповідача сплачений ним судовий збір, та вважає за доцільне судові витрати покласти на позивача.

Outcome: approved