Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення нею повноліття. Позивач повідомила, що з відповідачем з 20.09.2007 по 29.06.2010 перебувала у зареєстрованому шлюбі, а згідно рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.06.2010 шлюб було розірвано. За час подружнього життя в сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу [PERSON] припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Він фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Відповідач не надає фінансової допомоги на доньку, яка потребує лікування та йде до школи. [PERSON] працює не офіційно, отримує не регулярний мінливий дохід, який витрачає на свої потреби. Відповідач аліменти нікому не платить, стягнень за виконавчими документами не проводиться, інших неповнолітніх дітей не має. В судове засідання позивачка не зявилась, до його початку надала заяву від 27.10.2015, в якій просила розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. В разі не явки відповідача в судове засідання просила ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення у відповідності до ст.ст.180-184 СК України. Як зазначено в ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку відповідача стягується як аліменти на дитину. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] було розірвано шлюб згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 29 червня 2010 року виданого у відділі реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції серії 1-СР № 054539 за актовим записом №269. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], згідно копії свідоцтва про народження від 12.10.2008 серія І-СР №078823 за актовим записом №1164. Після розірвання шлюбу [PERSON] припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Він фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Відповідач не надає фінансової допомоги на доньку яка перебуває на утриманні позивача. Суд, враховуючи наявні обставини, а також обставини, визначені ст.182 СК України, вважає можливим визначити розмір аліментів, які будуть стягуватися на користь позивача у розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, підлягає обовязковому негайному виконанню Судові витрати по розгляду справи підлягають до стягнення з відповідача у прибуток держави в сумі 243,60гривень. На підставі ст.ст. 11, 60, 88, 213-215, 224-225, 367 ЦПК України,

Outcome: approved