overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб із відповідачем не склався, спільне проживання виявилось неможливим, що стало причиною припинення подружнього життя з березня 2009 року. В судове засідання позивач не з`явилася, однак направила заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлений, про час і місце розгляду справи, не повідомив суд про причини неявки, не направив заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення щодо позовних вимог. Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з»явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ст.197 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку заочного провадження. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява підставна і підлягає до задоволення. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11.05.2000 року у відділі РАГС Тернопільської міської ради Тернопільської області, актовий запис № 319. Від цього шлюбу у подружжя дітей немає. Відносини між подружжям свідчать про те, що сім`я розпалася. Сторони з березня 2009 року проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть і миритися із відповідачем позивач не бажає. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши докази представлені позивачем, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін і має істотне значення, а тому є законні підстави для розірвання даного шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб із відповідачем не склався, спільне проживання виявилось неможливим, що стало причиною припинення подружнього життя з квітня 2008 року. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги і пояснила, що відповідач залишив сім'ю, оскільки йому краще проживати в будинку його мами, що і стало причиною розпаду шлюбу. З квітня 2008 року вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство і не спілкуються між собою. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений, про час і місце розгляду справи, не повідомив суд про причини неявки, не направив заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення щодо позовних вимог. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява підставна і підлягає до задоволення. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24 липня 1998 року у с. Заруддя Збаразького району Тернопільської області, актовий запис № 9. Від цього шлюбу подружжя має дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відносини між подружжям свідчать про те, що сім`я розпалася. Сторони тривалий час проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть і миритися не бажають. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши докази представлені позивачем, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить інтересам позивача і має істотне значення, а тому є законні підстави для розірвання даного шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб із відповідачем не склався через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейний обов`язок з ведення спільного господарства та виховання дітей. Фактично їх шлюб розпався, спільне проживання і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та має істотне значення. З жовтня 2016 року року сторони проживають окремо, шлюбні відносини між собою не підтримують та миритися позивач із відповідачем не бажає. В судове засідання позивач не з`явилася, але подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить розірвати шлюб, з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява в якій він просить справу слухати без його участі, позов визнає та не заперечує щодо розірвання шлюбу, оскільки позивач в даний час створила нову сім`ю, в якій проживає. Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ст.197 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява підставна і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21.10.2005 року у відділі РАЦС Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 95. Від цього шлюбу подружжя має дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відносини між подружжям свідчать про те, що сім`я розпалася, сторони подружні стосунки не підтримують, між ними склалися неприязні відносини і миритися вони не бажають і позивач проживає у незареєстровані шлюбі з іншим чоловіком. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши докази представлені по даній справі, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін і має істотне значення, а тому є законні підстави для розірвання даного шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб із відповідачем не склався, через відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на сімейні відносини та життя. Із-за загострення відносин між ними, сім`я фактично розпалася, спільне проживання і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та має істотне значення, а тому з січня 2012 року сторони проживають окремо та шлюбні відносини між собою не підтримують. В судове засідання позивач не з`явилася, але подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з`явився, але однак направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та просить розірвати шлюб. Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ст.197 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява підставна і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06.10.2000 року у Лозівській сільській раді Збаразького району Тернопільської області, актовий запис № 7. Від цього шлюбу подружжя має дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відносини між подружжям свідчать про те, що сім`я розпалася. З січня 2013 року сторони проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть і миритися не бажають. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши докази представлені по даній справі, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін і має істотне значення, а тому є законні підстави для розірвання даного шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача оплачений по даній справі судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб із відповідачем не склався, що і стало причиною припинення подружнього життя. В судове засідання позивач не з`явилася, однак направила заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з»явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ст.197 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява підставна і підлягає до задоволення. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11.04.2003 року у відділі РАГС Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 14. Відносини між подружжям свідчать про те, що сім`я розпалася. Сторони тривалий час проживають окремо і миритися не бажають. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши докази представлені позивачем, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін і має істотне значення, а тому є законні підстави для розірвання даного шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON], просить визнати відповідача та її неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що даний житловий будинок належить їй на праві приватної власності. Із її дозволу у даному будинку прописалася відповідачка по справі із дітьми. На даний час відповідачка має іншу сім`ю і проживає з дітьми окремо. Коштів на оплату комунальних послуг відповідачка не надає. Їй ніхто не чинив і не чинить перешкод у користуванні житлом, однак вона відмовляється добровільно знятись з реєстраційного обліку. А тому позивач просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим в [ADDRESS], знявши їх з реєстраційного обліку. Позивач подав клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачка [PERSON] подала клопотання в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення, ствердила, що більше року не проживає разом із неповнолітніми дітьми за адресою в [ADDRESS]. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставин справи. [PERSON], на праві приватної власності належить житловий будинок, за адресою [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок. З довідки № 236 від 23.07.2014 року, виданої Вовчківською сільською радою, Зборівського району, Тернопільської області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], зареєстровані у житловому будинку в [ADDRESS]. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні. Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачі не мали з позивачем жодних домовленостей з цього приводу і не користуються житлом, де вони зареєстровані понад рік. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати [PERSON], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], такими, що втратили право на користування житловим приміщенням в с.Івачів, вул.Зелена,12, Зборівського району, Тернопільської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON], просить визнати відповідача та її неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що даний житловий будинок належить йому на праві приватної власності. Із його дозволу у даному будинку прописалася відповідачка по справі із дитиною. У березні 2009 року відповідачка забрала свої особисті речі та дитини, переїхавши на проживання в [ADDRESS], де вони мешкають по теперішній час. Коштів на оплату комунальних послуг відповідачка не надає. Їй ніхто не чинив і не чинить перешкод у користуванні житлом, однак вона відмовляється добровільно знятись з реєстраційного обліку. А тому позивач просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим в [ADDRESS], знявши їх з реєстраційного обліку. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] подала клопотання в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення, ствердила, що більше року не проживає разом із сином за адресою в [ADDRESS] Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставин справи. [PERSON], на праві приватної власності належить будинок з надвірними будівлями, за адресою [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії ААН №726711 від 13 січня 1999 року, виданого Зборівською держнотконторою зареєстрованого в реєстрі №17. Згідно рішення Зборівського районного суду від 10 серпня 2010 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 07 березня 2001 року, актовий запис №12. З довідки № 208 від 07.02.2014 року, виданої Млиновецькою сільською радою Зборівського району Тернопільської області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] [INFO], зареєстровані у житловому будинку [ADDRESS]. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні. Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачі не мали з позивачем жодних домовленостей з цього приводу і не користуються житлом, де вони зареєстровані понад рік. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право на користування житловим приміщенням в [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON], просить визнати відповідача, таким, що втратив право користування житловим будинком у [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що даний житловий будинок належить їй на праві приватної власності. Із її дозволу у даній квартирі прописався відповідач по справі. Більше п'яти років відповідач не проживає і не повідомляє про себе, зв'язок з відповідачем втрачений. А тому позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, розташованим в [ADDRESS], знявши його з реєстраційного обліку. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, проте суд, враховуючи згоду позивача, вважає, що позовну заяву слід розглянути без участі відповідача та постановити заочне рішення. У судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що відповідач [PERSON] більше року у [ADDRESS] не проживає і у вказаному будинку протягом вказаного часу не з'являється, крім того позивачем жодних перешкод у користуванні вказаним житловим приміщенням відповідачу не чиниться. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставин справи. [PERSON], на праві приватної власності належить житловий будинок у [ADDRESS], свідоцтво на право власності на житловий будинок, виданим бюро технічної інвентаризації та записано в реєстровій книзі №1 стор.85 за реєстровим [NUMBER] від 11 квітня 2003 року. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні. Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не мав з позивачем жодних домовленостей з цього приводу і не користується житлом, де він зареєстрований. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати [PERSON], таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON], просить визнати відповідача, таким, що втратив право користування житловим будинком у м.Зборів вул.Львівська 4/1, Зборівського району, Тернопільської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що дана житлова квартира належить їй на праві приватної власності. Із її дозволу у даній квартирі прописався відповідач по справі. На протязі 7 років відповідач не проживає і не повідомляє про себе, звязок з відповідачем втрачений. А тому позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловою квартирою, розташовану в м.Зборів, вул. Львівська,4/1, Зборівського району, Тернопільської області, знявши його з реєстраційного обліку. Позивач [PERSON] подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача. Відповідач, будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, проте суд, враховуючи згоду позивача, вважає, що позовну заяву слід розглянути без участі відповідача та постановити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставин справи. [PERSON], на праві приватної власності належить житлова квартира, за адресою м.Зборів, вул.Львівська, 4/1, Зборівського району, Тернопільської області, що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №16037457 від 24.09.2007 р. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні. Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не мав з позивачем жодних домовленостей з цього приводу і не користується житлом, де він зареєстрований. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати [PERSON], таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в м.Зборів, вул.Львівська 4/1, Зборівського району, Тернопільської області.

Outcome: approved