Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 21 вересня 2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, вони мають сина, [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинилися через втрату взаєморозуміння, кожен з них живе своїм життям, спільного побуту не ведуть. Вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно і не може бути відновлена, та просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 09.08.2018 року справу було прийнято та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: позивач на позові наполягає, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з таких мотивів. Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 21.09.2013 року, про що Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 498 (а.с.10 - копія свідоцтва про шлюб). Сторони є батьками дитини, [PERSON], [INFO] (а.с. 8 копія свідоцтва про народження). Шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя припинило шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, сім`я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків вважають неможливим. Таким чином, судом зясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та їх дитини. Частинами 3, 4 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У звязку з викладеним, враховуючи наявність в матеріалах справи заяви відповідача [PERSON] про визнання позову, яка не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову і розірвання шлюбу. Згідно статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до заяви позивача, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище «Кізіменко». Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 704,80 грн., сплачений нею при подачі позову (а.с.1), тому оскільки позов підлягає задоволенню, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved