Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] (теперішнє Бурмітських) В.А., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно ЦНАП м. Кропивницький про припинення права спільної часткової власності, перерахунок ідеальних часток та виділення власнику в натурі належних частин у домоволодінні. В обґрунтування позову вказала, що є власником 3/5 частини житлового будинку № 17/89, розташованого по пров. Мирний у м. Кропивницькому. Власником 2/5 частини цього житлового будинку є відповідач. Зазначає, що з моменту придбання цього домоволодіння вона проживала разом зі своїм чоловіком за вказаною адресою без сусідів. Земельна ділянка, на якій розташоване це домоволодіння, ніколи не розділялася парканом, а була у спільному користуванні. Зазначає, що відповідач іноді приїздила, приблизно 2-3 рази на рік, свою частину домоволодіння до ладу жодного разу не привела. Вказує, що намагалася утримувати у належному стані і ту частину будинку, що належала відповідачу. Однак, ця частина будинку зазнала руйнації, що призвело і до руйнації частини будинку позивача. Позивач з чоловіком добудували флігель та переїхали туди жити. Зазначає, що позивач хоче ввести в експлуатацію добудований флігель, приватизувати земельну ділянку. Але третя особа Відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно ЦНАП м. Кропивницький відмовив у реєстрації новоствореного майна, в звязку з тим, що для проведення такої реєстрації необхідна згода співвласника [PERSON] В клопотанні про уточнення позовних вимог представник позивача зазначила, що позивач постійно користується обєктами нерухомості, розташованими на вказаній земельній ділянці з 1997 року. За таких обставин, враховуючи клопотання про уточнення позовних вимог, просить припинити право власності [PERSON] на 2/5 частини вказаного житлового будинку, право спільної часткової власності на вказаний житловий будинок та визнати за позивачем право власності на цю частку житлового будинку за набувальною давністю. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.04.2018 року відкрито позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.05.2018 року підготовче провадження у справі закрито, призначений розгляд справи по суті. Представник позивача у судовому засіданні не зявилася. Надала в судове засідання клопотання від 04.07.2018 року, з якого вбачається, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення, просить розгляд справи провести без участі представника позивача. Відповідач у судове засідання не зявилась без повідомлення причин. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Відзиву на позовну заяву не надала. Представник третьої особи у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. З урахуванням положень\~ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником 3/5 частини жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: м. Кіровоград, пров. Мирний, 17/89, що підтверджується договором купівлі-продажу від 19.09.1997 року № 3804. Жилий будинок дерев'яномазаний, облицьований, загальною жилою площею 14,7 кв. м. та має надвірні споруди: вбиральня літ. «Г», сараї «Б», «в», літня кухня «В», гаражі «Е», «Д», фундамент «Д-1», огорожа, козирок, замощення, вод. колонка, розташовані на земельній ділянці розміром 460,4 кв. м. (а.с. 7). Згідно з технічним паспортом, виготовленим станом на серпень 1999 року, житловий будинок № 17/89 по пров. Мирний в м. Кіровоград складається з кімнат 1-1, 1-2, 1-3 загальною площею 24,6 кв. м. (а.с. 12-14). Як вбачається з довідки Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» від 01.11.2017 року № 41857 право власності на житловий будинок за адресою: м. Кропивницький, пров. Мирний, 17/89 зареєстровано за [PERSON] (3/5 ч., договір купівлі-продажу від 19.09.1997 року № 3804) та [PERSON] (2/5 ч., договір купівлі-продажу від 06.02.1993 року № 3-566). Площа земельної ділянки 460,4 кв. м. Будівлі і споруди: житловий будинок-гараж (Д), погріб (Ж), сарай (Б), л\\кухня (В), убиральня (Г), гараж (Е), сарай (в), колонка питна (+), огорожа (N-N5), вимощення (ІІІ). Старий житловий будинок (Аа) зруйновано. Житловий будинок-гараж є незакінченим будівництвом (а.с. 10). Згідно з актом, складеним головою квартального комітету № 19 [PERSON], членами комітету [PERSON] та [PERSON], про обстеження житлово-технічних умов приватного будинку за адресою: м. Кропивницький, пров. Мирний, 17/89, виявлено, що старий житловий будинок знесено. В частині 3/5 ділянки, у добудованому флігелі, проживає сім'я [PERSON]. У дворі вона має добудований гараж, вбиральню. Частина двору з будівлями, що належать сім'ї [PERSON], обнесена огорожею. Інша 2/5 частина ділянки, що належить [PERSON], має недобудований гараж та погріб. У цій частині ніхто не проживає протягом 20 років. Будівля гаража руйнується, погріб завалився. Територія захаращена старим будівельним сміттям, двір заріс старими деревами, бур'янами. Пристойний вигляд прилеглої території цієї частини будинку з боку провулку Мирний підтримується сім'єю [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до ч. 5\~ст. 319 ЦК України, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Згідно\~з ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 323 ЦК України, ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом. Під час судового розгляду встановлено, що будинок, частина якого належала відповідачу, прийшов у непридатний для проживання стан, фактично зруйнований. Відповідно до п. 4 ч. 1\~ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі знищення майна. Згідно з\~ст. 349 ЦК України\~право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Відповідно до\~статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто реєстрація прав власності - це не виникнення самого права, а визнання і підтвердження такого права. Реєстрація права власності є похідною від встановленого факту виникнення, переходу або припинення права власності. Відповідно до п. 9 ч. 1\~ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Статтями\~356,\~358,\~361 ЦК України\~визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Враховуючи те, що об'єкт нерухомого майна, 2/5 частини якого належать відповідачу, зруйнований, суд прийшов до висновку, що нерухоме майно, що залишилося, вже не має статусу спільної часткової власності, а тому суд вважає позовні вимоги про припинення права власності відповідача на 2/5 частини вказаного житлового будинку та права спільної часткової власності на вказаний житловий будинок підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.\~344\~ЦК України\~особа,\~яка добросовісно\~заволоділа чужим\~майном і\~продовжує відкрито,\~безперервно володіти\~нерухомим майном\~протягом десяти\~років або\~рухомим майном\~-\~протягом п'яти\~років,\~набуває право\~власності на\~це майно\~(набувальна\~давність),\~якщо інше\~не встановлено\~цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно з п. 9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідно до п. 11 зазначеної Постанови, враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] добросовісно заволоділа літ. «Б» - сарай, літ. «Вв» - літня кухня, літ. «Г» - вбиральня, літ. «Е» - гараж, які розташовані за адресою м. Кропивницький, пров. Мирний 17/89 і продовжувала відкрито, безперервно володіти ними з 1997 року, при цьому, враховуючи п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, перебіг строку володіння за давністю почався з 1 січня 2001 року і станом на дату ухвалення цього рішення перевищує десять років. На підставі\~ст. 319,\~322,\~344, 346,\~349, 356,\~358,\~361 ЦК України,

Outcome: approved