Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що між нею та [PERSON] шлюб було укладено 06 лютого 2007 року та зареєстровано в Вільховецько - Лазівській сільській раді Тячівського району Закарпатської області, за актовим записом №12. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні та вихованні. Причиною розпаду сімї стало те, що сторони не зійшлись поглядами на життя внаслідок чого втратили почуття поваги та довіри одне до одного і на даний час проживають окремо. Відповідач не поважає її як дружину та не займається вихованням сина. Основною причиною розпаду шлюбу є те, що відповідач, зловживає спиртними напоями і в не тверезому стані ображає її нецензурними словами в присутності сина, що негативно впливає на його виховання. За останні два роки відповідач продовжує вчиняти відносно неї протиправні насильницькі дії, які виражаються у погрозах фізичною розправою та постійному психологічному тиску. Вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно. Примирення не можливе. Просить шлюб розірвати сина [PERSON], [INFO], залишити на її утриманні та вихованні. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судовому засіданні 24 березня 2016 року, при розгляді справи позов не визнав, оскільки вважає що шлюб можна зберегти та просив надати термін для примирення, в подальшому в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 06 лютого 2007 року у Вільховецько - Лазівській сільській раді Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №12(а.с.7). Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між сторонами припинені вже тривалий час, причиною чого стали непорозуміння та різні безпідставні сварки в сім'ї. Наведене свідчить, що сім'я сторін розпалася, а формальне існування цього шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі. Згідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 березня 2016 року, на прохання відповідача сторонам надавався двомісячний строк для примирення, однак бажаного результату він не дав. З огляду на стійке волевиявлення позивачки та беручи до уваги наведені обставини, які свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, стало неможливим, то шлюб слід розірвати. Доказів того, що між сторонами виник спір щодо виховання та утримання сина [PERSON] в позові не зазначено та суду не представлено. А тому,

Outcome: partial