Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Глухівського міськрайонного суду Сумської області із вказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни № 55948 від 11.06.2021 про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в сумі 8135 грн. 33 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що нотаріус видав виконавчий напис на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідчений та не був забезпечений іпотекою, а сама позивач не була повідомленою про вимогу кредитора вчинити виконавчий напис. Крім того, нотаріус не повідомив її як боржника про звернення до неї із заявою про вчинення виконавчого напису. Таким чином, при вчиненні виконавчого напису нотаріусом порушено вимоги закону щодо вчинення виконавчих написів, а тому позивач просить визнати вказаний вище виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. 26.07.2021 р. суд відкрив провадження у цій справі і з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження (а.с. 18-20). Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. 28.07.2021 р. на адресу відповідача була направлена ухвала про відкриття провадження у справі із пропозицією направити до суду свій відзив на позов (а.с. 22). 03.08.2021 р. відповідач отримав цю ухвалу, проте відзиву на позов не подав. Третя особа у встановлений судом строк пояснень щодо позову не подала. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 55948, про звернення стягнення з [PERSON] , яка є Боржником за Кредитним договором 001-18252-131113 від 13.11.2013 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 2263/К від 18.06.2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», заборгованості за Кредитним договором 001-18252-131113 від 13.11.2013 року. Загальна заборгованість Боржника становить 8135,336 грн. (а.с. 5). Згідно повідомлення приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорка В.В. від 15.07.2021 р. № 20790, на виконанні у приватного виконавця Закорка В.В. знаходиться виконавче провадження № 65912744 щодо примусового виконання виконавчого документу, а саме: виконавчий напис 55948 виданий Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. (а.с. 6-7). Відповідно до статті 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно статті 88 цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення виконавчих написів передбачено Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченого договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Із виконавчого напису вбачається, що він вчинений на підставі кредитного договору. Підпунктом 5.1. пункту 5 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (в редакції чинній станом на дату вчинення спірного виконавчого напису) встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів (підпункт 5.2 пункту 5 глави 16 Порядку № 296/5 від 22.02.2012). Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, суд має встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року. Проте, відомостей, які саме документи стали підставою для вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису, ні відповідачем ні нотаріусом суду надано не було, що унеможливлює встановлення судом зазначених обставин. Слід зазначити і те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивач отримувала від відповідача письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Приватний нотаріус Грисюк О.В. при вчиненні виконавчого напису не перевірила факту наявності чи відсутності спору щодо розміру заборгованості, не переконалася належним чином у безспірності розмірі сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом та не повідомила позивача про вимогу кредитора, чим порушила норми статті 88 Закону України «Про нотаріат», та п.1 Переліку. Крім того, згідно вищенаведених вимог Закону виконавчий напис нотаріуса вчинюється на оригіналах документів (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлюють заборгованість. Однак, даний оспорюваний виконавчий напис вчинено на окремому аркуші. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а відтак позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, а саме: 908,00 грн. понесених позивачем на сплату судового збору, 3000,00 грн. на правничу допомогу та 454,00 грн. на сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову, оскільки таку заяву було задоволено. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 253, 254, 530, 631 ЦК України,

Outcome: approved