Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері дитини, в обґрунтування якого зазначила, що станом на день звернення до суду вона з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Протягом 2018 року та по теперішній час ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання однією сім`єю припинено, дитина постійно проживає з матір`ю, що підтверджується відповідним актом, виданим депутатом Добропільської міської ради. Позивач зазначає, що на даний час вона перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років та не має можливості ані працювати, ані підвищувати свої кваліфікаційні і професійні якості, а відповідач будь-якої матеріальної допомоги не надає. Позивач вказує, що відповідач має повну цивільну дієздатність та є працездатною особою, проживає окремо від сім`ї позивача, за наявною інформацією має постійне місце роботи та постійний заробіток, тобто може надавати матеріальну допомогу, даних щодо перебування інших осіб на його утриманні у відповідача немає. На підставі викладеного позивач просила стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , трьох років. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17.03.2021 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, представником відповідача було подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що з 13.04.2017 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, і наразі Добропільським міськрайонним судом Донецької області розглядається цивільна справа про розірвання шлюбу між сторонами. Позивач також зверталася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, яку було задоволено та видано судовий наказ. Представник відповідача вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини не можуть бути задоволені, оскільки позивачем до суду подано позовну заяву, яка не відповідає вимогам п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, зокрема, позивачем не наведено інформації щодо суми, яку вона має намір отримувати, а суд не може вирішувати дане питання на власний розсуд, окрім того, позивач в позовній заяві просить лише прийняти позовну заяву до розгляду, а інших питань позивач не просить суд розглядати, що унеможливлює відповідачу захищати своє порушене право з огляду на відсутність позовних вимог. Також представник відповідача зазначає, що відповідач має постійне місце роботи, але наразі отримує мінімальну заробітну плату. Відповідач визнає свою дитину і не заперечує сплачувати аліменти на утримання дитини, встановлені судом. Відповідач також має потребу в коштах на власне існування і його не можна позбавляти встановленого мінімального прожиткового мінімуму на благо іншої особи, в зв`язку з чим прохання позивача (виходячи з назви позовної заяви, оскільки позивач не зазначає у позовній заяві свої вимоги) задоволенню не підлягає. В судовому засіданні 31.05.2021 року позивач свої позовні вимоги підтримувала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, надавала пояснення, аналогічні зазначеним у відзиві на позовну заяву. Також представник відповідача просила відкласти розгляд справи з метою надання до суду довідки про доходи відповідача з метою підтвердження доводів, наведених у відзиві, проте як зазначала представник відповідача останній протягом тривалого часу не виходить з нею на зв`язок, в зв`язку з чим надати зазначену довідку не вбачається можливим. Сторони в судове засідання 18.06.2021 року не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, від позивача в матеріалах справи міститься заява з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Від представника відповідача до суду надійшло клопотання з проханням провести розгляд справи без її участі через зайнятість в іншому процесі, відповідача жодних заяв або доказів поважності неявки до суду не надходило. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що починаючи з 13.04.2017 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 13.04.2017 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, відповідний актовий запис № 96 від 13.04.2017 року (а.с. 6). Як зазначила представник відповідача у відзиві на позовну заяву, станом на день його подання Добропільським міськрайонним судом Донецької області розглядалася цивільна справа про розірвання шлюбу між сторонами. В той же час, з автоматизованої системи документообігу суду Д-3, рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15.04.2021 року шлюб між сторонами було розірвано, і вказане рішення набрало законної сили 18.05.2021 року. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.10.2018 року Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 216 від 25.10.2018 року. (а.с. 7). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного 12.04.2021 року депутатом Добропільської міської ради Кальченко І.В., [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , 2018 р.н., проживає з матір`ю без реєстрації, [PERSON] , 1995 р.н., за вказаною адресою не проживає. [PERSON] перебуває у декретній відпустці та отримує виплати на дитину в розмірі 860 грн. (а.с. 21). Позивачем було подано до суду 12.04.2021 року заяву, в якій вона зазначила, що нею було подано до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, проте рішення судом ще не ухвалено. В той же час, станом на день розгляду справи з автоматизованої системи документообігу суду Д-3 вбачається, що 20.04.2021 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 03 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Представником відповідача в обґрунтування заперечень проти заявлених позовних вимог було зазначено, що позивачем в порушення вимог ст. 175 ЦПК України не було зазначено грошової суми, яку вона має намір отримувати на своє утримання, а також не визначила в позові свої позовні вимоги. В той же час, суд не може прийняти до уваги вказані доводи представника відповідача, оскільки позивачем в прохальній частині другим пунктом викладено позовні вимоги про стягнення з відповідача на її користь аліментів на її утримання як дружини, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , трьох років. Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Таким чином, саме позивач, з яким проживає дитина, наділений правом вибору в частині визначення способу стягнення аліментів. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимоги про стягнення аліментів з відповідача саме у частці від його доходу, а не в твердій грошовій сумі, в зв`язку з чим ствердження представника відповідача про невідповідність позовної заяви вимогам ст. 175 ЦПК України не можуть бути прийняті судом. Також суд вважає за необхідне зазначити, що в ході судового розгляду відповідачем та його представником не було спростовано того факту, що з відповідача стягуються аліменти лише на утримання сина [PERSON] на підставі судового рішення, інших осіб на своєму утриманні не має. Також в ході судового розгляду було встановлено, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання позивача, в той час, коли вона потребує такої допомоги, оскільки не працює та здійснює догляд за малолітньою дитиною. Відповідно до ст.\~84\~Сімейного кодексу\~України дружина має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Окрім того, суд не може прийняти до уваги доводи представника відповідача про те, що відповідач отримує мінімальну заробітну плату і не має змоги після стягнення аліментів на утримання дитини сплачувати аліменти ще й на утримання дружини, оскільки стягнення аліментів на утримання дружини позбавить можливості відповідача належним чином забезпечувати своє існування. Суд вважає за необхідне звернути уваги, що судові засідання неодноразово відкладалися з метою надання стороні відповідача додаткового строку для подання довідки про доходи відповідача, проте жодної інформації про доходи відповідача станом на день розгляду справи ані від представника відповідача, ані від самого відповідача до суду не надійшло. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем жодних належних доказів на підтвердження доводів, зазначених у відзиві, до суду подано не було. Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що позивач на даний час не працює, оскільки здійснює догляд за малолітнім сином [PERSON] , отримує соціальну допомогу в зв`язку із народженням дитини, іншого джерела доходу не має, тобто, дійсно потребує матеріальної допомоги від батька своєї дитини на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. Позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) відповідача, починаючи з дня звернення позивача до суду із зазначеною позовною заявою до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані стосовно того, що відповідач, окрім сплати аліментів на утримання сина [PERSON] згідно судового рішення, здійснює будь-які періодичні виплати іншим особам, приймаючи до уваги, що відповідач працює та отримує постійний заробіток, суд приходить до висновку про можливість стягнення з нього на користь позивача аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) відповідача. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори\~у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що спір про стягнення аліментів на утримання дружини відноситься до категорії сімейних правовідносин та не пов`язаний з виконанням відповідачем військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. За таких обставин, відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved