Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Заяву мотивує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.04.2010 року. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Покликаючись на те, що діти проживають з нею, вона їх утримує, збільшився прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, подорожчали продукти першої необхідності, відповідач не працює, просить призначити аліменти на утримання малолітніх дітей. Із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей: дочки [PERSON] в розмірі 3000 грн., сина [PERSON] у розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Під час розгляду даної справи\~ [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву до [PERSON] \~про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Вимоги мотивує тим, що з червня 2020 року [PERSON] переїхала на постійне проживання в квартиру [ADDRESS] з дочкою [PERSON] і сином [PERSON] . Син [PERSON] залишився проживати із ним та перебуває на повному його утриманні. Покликаючись на викладені обставини та із врахуванням доповнення до зустрічних позовних вимог, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 3000 грн. щомісячно. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.10.2020 року прийнято зустрічний позов . Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним. В судовому засіданні позивач за первісним, відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали. Просили суд первісний позов задовольнити. В задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Відповідач за первісним, позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] первісний позов визнали частково. Зустрічну позовну заяву підтримали із вказаних підстав. Просили позов задовольнити. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає первісну та зустрічну позовні заяви такими, що підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. З\~\~матеріалів\~справи судом\~встановлено,\~що шлюб\~між сторонами\~укладений25.04.2010 року, який зареєстрований Відділом реєстрації\~актів цивільного\~стану Луцького\~міського управління\~юстиції Волинської\~області,\~про що\~було складено\~відповідний актовий\~запис №\~319,що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 06.08.2019 року (а.с. 4). В шлюбі народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 08.10.2010 року, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 28.10.2014 року, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 28.01.2020 року (а.с. 5-7). Згідно довідки Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області [PERSON] з червня 2020 року по даний час за адресою [ADDRESS] не проживає. Згідно акту обстеження умов проживання від 16.09.2020 року за адресою [ADDRESS] проживає [PERSON] та його син [PERSON] . З матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що [PERSON] з дочкою [PERSON] та сином [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до\~ст.12 ЦПКУкраїни\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно \~ \~ \~ \~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» \~ \~ \~ \~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована \~ \~ \~ \~Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 рокуі набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції). Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до змісту\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. В п.17 постанови Пленуму\~ВСУ від\~15.05.2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. У відповідності до ст. ст.\~180,\~181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 5\~ст. 183 СК України\~той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч.2 ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до п. 1 ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Згідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на утриманні має двох дітей: дочку [PERSON] та сина [PERSON] , [PERSON] кошти на їх утримання в достатній мірі добровільно не надає, то суд вважає за можливе стягнути з\~\~ [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.08.2020 і до досягнення старшою дитиною повноліття. При цьому, оскільки [PERSON] перебуває на утриманні батька [PERSON] , то суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на його користь аліменти щомісячно у розмірі 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з 01.10.2020 року і до повноліття сина. Стягненню із сторін також підлягає судовий збір на підставі ст. 141\~ЦПК\~України. Таким чином, первісна та зустрічна позовні заяви підлягають до часткового задоволення. На підставі ст.ст.\~84, 180-182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial