Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини відповідно до якого просить: стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Стягнути з відповідача витрати за надання юридичної допомоги. В обґрунтування позову посилається на те, що 11 жовтня 2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Позивач вказує, що на даний час не має змоги працювати оскільки доглядає дитину. Зазначає, що відповідач матеріальної допомоги не надає на усні прохання надати таку допомогу не реагує. За таких обставин позивач звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів. В судове засідання позивач не з'явилася, від неї, надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, ураховуючи вказане, суд вважає за можливе на підставі ст.224 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] - зареєстровано 11 жовтня 2014 року, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] року народилась [PERSON], батьком якої є [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с.4 зі зворотної сторони). Згідно ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ст.84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Положеннями ст. 79 СК України передбачено, що, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 11.07.2017 року і до досягнення дитиною трьох років. Також з відповідача слід стягнути судовий збір за розгляд справи в розмірі 640 гривень, оскільки позивач була звільнена від його сплати при подачі позову відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та ч. 3 ст. 88 ЦПК України. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача витрат за надання юридичної допомоги та складання документів в сумі 200 гривень, суд виходить з наступного. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У п. п. 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, враховуючи що позивачем не підтверджено здійснення витрат за надання юридичної допомоги - консультації та складання правових документів в розмірі 200 гривень, позовна вимога про їх стягнення не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial