Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] у якому зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 2015 року. Під час перебування у шлюбі в них народилась донька - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок постійних конфліктів через різне сприйняття ними життєвих та сімейних цінностей. Їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені в липні 2016 року, відповідач пішов з сім'ї та мешкає разом зі своїми батьками. Вважає, що примирення між ними неможливе. Просила їх шлюб з відповідачем розірвати та відновити її дошлюбне прізвище «[PERSON]». Сторони до судового засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, надали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі у попередньому судовому засіданні, позивач на позовних вимогах наполягала, відповідач позовні вимоги визнав. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з'явилися до суду. Відповідно до частини четвертої статті 130 Цивільно-процесуального кодексу України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно з частиною четвертою статті 174 Цивільно-процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення рішення. Судом встановлено, що 01 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 232 (а.с. 3). Під час перебування у шлюбі в сторін народилась донька [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Сторони мешкають окремо: позивач разом з донькою [PERSON], 2015 року народження зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS], відповідач, зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13, 14). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього кодексу в разі, якщо суд, дослідивши фактичні взаємовідносини сторін визнає, що збереження сім'ї неможливо. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сiмейного кодексу України, шлюб припиняється внаслiдок його розiрвання. Вiдповiдно до частини другої статті 112 Сiмейного кодексу України, суд постановляє рiшення про розiрвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б iнтересам одного з них, iнтересам їхнiх дiтей, що має iстотне значення. Таким чином, оцiнивши зiбранi по справi докази, суд вважає, що шлюб мiж сторонами слiд розiрвати, так як сторони створити мiцної сім'ї за час спiльного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подружнi стосунки припинилися, подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їх дитини. Відповідач у своїй заяві, адресованій суду, позов визнав у повному обсязі. (а.с. 19). Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави суд вважає, що позивачу необхідно відновити прізвище «[PERSON]», оскільки вона просила про це в своїй заяві. На пiдставi ст.ст.55, 104, 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved