Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до Дашівської селищної ради, вказуючи, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. За життя батько склав заповіт, посвідчений секретарем Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області, згідно якого все своє майно заповів в рівних долях позивачу та [PERSON]. Заповіт не змінено і не скасовано. Однак рідна сестра позивача - [PERSON] відмовилась від належної їй частки, тому позивач є єдиною спадкоємицею за заповітом на майно покійного. До спадкового майна належить цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельна ділянка, площею 0,29 га та грошові вклади. [PERSON] звернулась до державної нотаріальної контори в установлений строк із заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на ім'я [PERSON] Правовстановлюючий документ, який засвідчує право власності її батька на домоволодіння, надірваний, документи про право власності на земельну ділянку, не виготовлялись. Дані факти створюють перепону позивачу здійснити оформлення спадщини в нотаріальному порядку, тому вона змушена звернутись із даним позовом до суду. В судове засідання [PERSON] не з'явилась, надіслала на адресу суду заяву, якою просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Дашівська селищна ради Іллінецького району Вінницької області в судове засідання не з'явився, проте судом отримано заяву відповідача, згідно змісту якої, позовні вимоги відповідачем визнаються повністю, просили вирішити справу у відсутність представника сільської ради. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача та представника відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 6 п. 11 Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини ч. 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. За таких обставин суд вважає, що наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права, обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Враховуючи те, що інший спадкоємець [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, право на спадкування має відповідно інший спадкоємець за заповітом, позивач по справі - [PERSON] (а.с. 36, 40). Враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] володів житловим будинком загальною площею 78, 6 кв. м., [ADDRESS] (а.с. 15)), відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 10 серпня 1965 року на праві особистої власності вказаний житловий будинок входить до спадкового майна та відповідно здійснюється перехід такого права від спадкодавця до спадкоємця (а.с. 9). Вирішуючи питання про задоволення позову в частині визнання за позивачем права на продовження процесу приватизації земельної ділянки, площею 0, 29 га, [ADDRESS], якою спадкоємець володів на підставі рішення 15 сесії 22 скликання Дашівської селищної ради від 05 листопада 1997 року Іллінецького суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: - ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; - виготовлення технічної документації на земельні ділянки; - визначення меж земельної ділянки в натурі; - погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; - одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; - реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абз. 2 п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Так само підлягають до задоволення позовні вимоги позивача в частині визнання права власності на грошові вклади відкриті на ім'я спадкодавця [PERSON], які знаходиться на зберіганні в Іллінецькому відділенні Ощадбанку № 2922/016 на рахунках [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], оскільки такі вимоги підтверджені матеріалами цивільної справи (а.с. 20,21). Враховуючи те, що позивач [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за заповітом (інша спадкоємиця від спадщини відмовилась) та вона не може у встановленому законом нотаріальному порядку оформити свої спадкові права по причині того, що на земельну ділянку спадкодавцем не виготовлено державний акт на право власності на землю, а свідоцтво про право особистої власності на будинок є пошкодженим, спадкові права позивача підлягають захисту шляхом визнання за нею відповідного права. Суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем і задовольнити позовні вимоги позивача, оскільки вони, крім повного їх визнання відповідачем, підтверджуються поданими позивачем письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 07 жовтня 2013 року (а.с. 6), копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про одруження позивача ( а.с 7), копією заповіту [PERSON] від 06.06.2007 року, реєстровий № 90, відповідно до якого спадкодавець [PERSON] все майно заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожній (а.с. 5), копією заяви [PERSON] про відмову від спадщини ( а.с. 8), свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння ( а.с.9), довідкою Дашівської селищної ради про впорядкування адресного господарства, житловий будинок [PERSON] [ADDRESS] (а.с. 15), довідкою Дашівської селищної ради про те, що земельна ділянка площею 0,29 га [ADDRESS] була передана йому безкоштовно у приватну власність рішенням 15 сесії 22 скликання Дашіської селищної ради від 05.11.1997 року, про те, що документи на право власності на вищевказану земельну ділянку не виготовлялись (а.с. 18), витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 19), копіями ощадних книжок ( а.с. 20, 21), відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про вправо на спадщину (а.с. 22). Оцінюючи в сукупності всі досліджені у справі докази, а також враховуючи повне визнання відповідачем по справі позову, суд визнає доведеними вимоги позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved