Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14.10.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №1915. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що в шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї зазначає відсутність взаєморозуміння та спільної думки, щодо вирішення звичайних побутових питань, втрата почуття прохання, взаємоповаги. Вказує, що подружні стосунки між нею і відповідачем припинено, спільне господарство не ведеться; вважає що збереження сім»ї є неможливим та не погоджуючись на примирення просить, заявлені нею позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу та задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши і розглянувши матеріали справи, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності у межах заявлених вимог, приходить до наступних висновків. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 14.10.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №1915 (а.с.4). Від спільного проживання у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Судом також встановлено, що позивач та відповідач не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства, їх сім'я розпалась, і шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги і довіри, розпад їх сім'ї відбувся остаточно та поновити її не можливо. Будь - яких заперечень з боку відповідача проти заявлених вимог в суд не поступало, відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб зареєстрований 14.10.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №1915, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] слід розірвати. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: approved