Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В якому прохала: розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 18.03.2016 Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №220. В обґрунтування позову зазначила, що 18.03.2016 сторони уклали шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. З часом спільне життя з відповідачем не складалося через несумісність характерів, а приблизно з липня 2016 року ми взагалі припинили спільне проживання як подружжя, так як, наскільки мені відомо, відповідач вибув на постійне місце проживання до Республіки Ірак. До цього часу відповідач обіцяв що повернеться до України, однак не повернувся. Наразі подружжя спільно не проживає вже понад два роки. Спільне господарство було припинене з часу припинення спільного проживання. подружжя. Спору про майна немає, через що звернулася з відповідним позовом до суду (а.с.2-4). 21 лютого 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 21 березня 2019 року (а.с.17). 21 березня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі. Призначено справу на 18 квітня 2019 року (а.с.32). Позивач [PERSON] до суду не з'явилася, надавши суду клопотання, про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Просить проводити засідання без здійснення повної відео та аудіо технічної фіксації судового процесу (а.с.22). Відповідач [PERSON] в судове засідання 21.03.2019 та 18.04.2019 не з»явився, будучи повідомленим на останню відому судові адресу, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (а.с.27-28, 35-36). Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що сторони з 18.03.2016 перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №220, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], зареєстроване та видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 05 лютого 2019 року (а.с.15). Від шлюбу дітей не має. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, що слідує зі змісту ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти позову, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Як слідує із матеріалів справи, сторони сімейно-шлюбних стосунків не підтримують. Проживають окремо. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що аналіз наведених обставин справи вказує на неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу, через що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 768 грн. 40 коп. (а.с.1) Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Також стягнути з [PERSON] судові судові витрати по справі на користь позивача, сплачені позивачем при подачі позовної заяви, у розмірі 768 грн. 40 коп. (а.с.1).

Outcome: approved