Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] у якому зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 травня 2015 року. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Подружні відносини з відповідачем не склалися, через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, постійно виникаючі сварки та суперечки, які закінчувались особистими образами, свідком яких була дитина. Їх подальше спільне життя та збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача та інтересам їх дитини. Фактично шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені у вересні 2016 року, з того часу сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Примирення між сторонами неможливе. Спору майнового характеру між ними не виникає. Просила суд їх шлюб з відповідачем розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити «Сивець». Сторони до судового засідання не зявились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, надали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позивач на позовних вимогах наполягала, відповідач позовні вимоги визнав. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не зявилися до суду. Судом встановлено, що 15 травня 2015 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції Донецької області між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 133 (а.с. 12). Під час перебування у шлюбі в сторін народилась донька [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Позивач [PERSON], разом з донькою [PERSON], [INFO] зареєстровані та мешкають за адресою: Донецька область м.Мирноград вул.Воробєвського, 1/23 (а.с. 13). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сiмейного кодексу України, шлюб припиняється внаслiдок його розiрвання. Вiдповiдно до частини другої статті 112 Сiмейного кодексу України, суд постановляє рiшення про розiрвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б iнтересам одного з них, iнтересам їх дiтей, що має iстотне значення. Відповідач у своїй заяві, адресованій суду, позов визнав у повному обсязі, а саме: погодився на розірвання шлюбу (а.с. 35). Таким чином, оцiнивши зiбранi по справi докази, суд вважає, що шлюб мiж сторонами слiд розiрвати, так як сторони створити мiцної сімї за час спiльного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подружнi стосунки припинилися, подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави суд вважає, що позивачу необхідно залишити прізвище «Сивець», оскільки вона просила про це в своїй заяві. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в сумі 551,20 грн. На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved