Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась суд з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просить стягувати з відповідача на свою користь на утримання їх повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, до закінчення навчання до 31.01.2017 року, мотивуючи тим, що син продовжує навчання у вузі та потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши законність визнання позову відповідачем та дослідивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Позивач [PERSON] є матірю, а відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії ІІІ-ТП № 465316. [PERSON], [INFO], є студентом Житомирського державного технологічного університету 4-го рівня акредитації, факультету обліку і фінансів, денної форми навчання, 5 курсу, групи ОАМ-25, термін навчання з 01.09.2015 року до 31.01.2017 року, навчається на договірній основі і не отримує стипендії, що підтверджується довідкою факультету обліку і фінансів Житомирського державного технологічного університету за № 1/22-39 від 10.09.2015 року та копією договору № ОА-15-2м від 03.08.2015 року про навчання студента. Відповідно до ст.199 СК України, якщо неповнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Дослідженням письмових доказів та поясненнями сторін судом встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання денної форми на факультеті обліку і фінансів Житомирського державного технологічного університету 4-го рівня акредитації, в часі навчання проживає у м.Житомир в гуртожитку та не спроможний сам себе утримувати. Відповідач є інваділом ІІІ групи, отримує пенсію. Як визнали сторони в судовому засіданні, на даний час ще триває стягнення з доходу відповідача заборгованості по нарахованих аліментах на утримання сина [PERSON], як неповнолітнього. Інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні відповідача немає. Доказів того, що відповідач немає змоги допомагати вже повнолітньому сину [PERSON], який навчається, так як є непрацездатним і у звязку з цим немає доходу, тощо відповідач суду не надав. А тому суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, до досягнення ним двадцяти трьох років за умови продовження навчання, але не більше строку навчання, тобто до закінчення навчання 31.01.2017 року, як просить позивач. Позов в частині вимоги стягувати аліменти не менше 30% прожиткового мінімуму не підлягає задоволенню, оскільки мінімальний розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина законом не встановлено. Відтак визнання позову відповідачем в цій частині не приймається судом як таке, що суперечить закону, Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved