Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Києва. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Донька проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05.10.2020 відкрито провадження по справі. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21.12.2020 постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.09.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про перегляд заочного рішення, посилаючись на поважність причин неявки та на те, що рішення винесене без урахування всіх обставин справи, на які через відсутність його, як відповідача, він не мав можливості звернути увагу суду. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15 червня 2021 року заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 грудня 2020 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, - скасовано. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, з наданням права подати суду відзив на позовну заяву та всі наявні в нього докази, відповідь на відзив, а також надати суду заперечення на вказану відповідь, з одночасним направленням копії заперечення та додатків до нього всім учасникам справи та наданням суду доказів про здійснення вказаних дій. Відповідач скористався правом надання відзиву, у відповідності до якого зазначає, що ніколи не відмовлявся щодо утримання дитини та з першого дня окремого проживання з дружиною з власної ініціативи відкрив картковий рахунок на дочку, однак кошти отримувала дружина. 19.12.2019 уклав новий шлюб з [PERSON] , від шлюбу [INFO] народився син [PERSON] , тому на даний момент на його утриманні перебувають дружина, малолітній син та дочка. Окрім того, значна частина коштів витрачається на лікування у зв`язку з виявленим новоутворенням (кісти) на нирці, що потребує медичного лікування. Просить, з урахуванням ст. 182 СК України, взяти до уваги обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів, стан здоровя та матеріальне становище платників аліментів, наявність у платника інших дітей та утримувачів. Від позивача надійшла відповідь на відзив, у відповідності до якої зазначає, що народження дитини не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, при цьому для підтвердження витрачання коштів на лікування та едичні препарати не надано суду будь - яких доказів, що доводять затрати, які несе чи поніс відповідач на своє лікування та які б мали системний характер. Тому просить задовольнити вимоги позову про стягнення аліментів у повному обсязі. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12.09.2019. Сторони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що донька проживає з позивачем. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: -стан здоров`я та матеріальне становище дитини; -стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; -наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; -доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; -інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд приходить до висновку щодо необґрунтованості позивачем розміру аліментів, які остання просить стягнути з відповідача. Позивачем не наведено підстав стягнення з відповідача аліментів саме в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, зокрема, не зазначено доказів матеріальної можливості відповідача сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. При цьому, суду не надано доказів на підтвердження необхідності саме вказаного розміру аліментів для забезпечення належного розвитку та належного рівня життя дитини, виходячи з рівного обов`язку батьків брати участь в її матеріальному утриманні, доказів існування обставин, які зумовлюють необхідність в стягненні з відповідача аліментів в розмірі Ѕ частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Зокрема, відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач зазначає про те, що 19.12.2019 уклав новий шлюб з [PERSON] , від шлюбу [INFO] народився син [PERSON] , тому на даний момент на його утриманні перебувають дружина, малолітній син та дочка. Окрім того, значна частина коштів витрачається на лікування у зв`язку з виявленим новоутворенням (кісти) на нирці, що потребує медичного лікування. З матеріалів справи вбачається довідка від 08.06.2021, видана [PERSON] про те, що дійсно працює в КП «Київський метрополітен» за заробітна плата за останні девять місяців склала 301 136.37 грн. (а.с.75) Народження дитини не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Такий висновок зроблено Верховним судом в постанові № 565/2071/19 від 16.09.2020. Також у постанові зазначено, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Крім того, відповідач зазначає, що дружина знаходиться у декретній відпустці, при цьому відпустка носить тимчасовий характер і жодним чином не може впливати на розмір аліментів на утримання дитини. При цьому, для підтвердження витрачання коштів на лікування та медичні препарати не надано суду будь - яких доказів, що доводять затрати, які несе чи поніс відповідач на своє лікування та які б мали системний характер. Відповідно до ст.18, ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько ( батьки) несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.2 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. З урахуванням вказаного, враховуючи найкращі інтереси дитини та її потреби, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 840,8 грн. у частині позовних вимог про стягнення аліментів, від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial