Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 2010 року вона проживає з відповідачем у цивільному шлюбі і від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Батьківство відповідач визнав. Відповідач від першого шлюбу вже має двох дітей 14 і 5 років, і сплачує на них призначені судом аліменти. З відповідачем вона проживає в одній квартирі, так як він не має поки що свого власного місця проживання. Спільне господарство не ведеться. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає і в добровільному порядку надавати відмовляється, так як він не має постійного місця роботи. Вихованням дитини відповідач не займається. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала заявлені нею позовні вимоги, пояснила, що їх неповнолітня дитина проживає разом із нею та знаходиться на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, проти стягнення аліментів не заперечував. Вислухавши позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 28 січня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народився [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 93 від 28 січня 2011 року. Батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно з копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін (доповнень) № 00008619858, виданого 28 січня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, в актовому записі № 93 від 28.01.2011 р. було змінено прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» на підставі спільної заяви батьків «Про визнання батьківства» № 6/01-3.29 від 28 січня 2011 р. Згідно з довідкою, виданою 24.11.2014 року КП «ЄРЦ м. Сєвєродонецька», [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], та разом з нею за вказаною адресою проживає її син [PERSON], [INFO]. За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, крім того визнані відповідачем, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved