Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, в якому вказано, що 25.06.2011 р. вона, [PERSON], одружилася з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Вона та відповідач разом не проживають і розлучаються, дитина знаходиться на її догляді та утриманні. Відповідач добровільно допомоги на утримання не надає. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що позивач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, а тому вона змушена звертатися до суду. На підставі викладеного просила позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 130967, виданого 25.06.2011 року Відділом ДРАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, сторони зареєстрували шлюб 25.06.2011 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 266. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 228413, виданого 27.12.2011 року Відділом ДРАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, 19 грудня 2011 року народився [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис № 1067. Батьком дитини записаний [PERSON], а матірю [PERSON]. Про існування у сторін інших неповнолітніх дітей до суду відомостей надано не було. Згідно довідки № 2/1363 від 24.10.2013 року, виданої Сєвєродонецьким УТСЗН, [PERSON] отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на її утримання, а позивач потребує такої допомоги, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, крім того визнані відповідачем, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, від сплати державного мита звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 229 гривень 40 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved