Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав і в обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 20.06.2006 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] До укладення між ними юридичного шлюбу в них народилась донька [PERSON], [INFO]. На підставі заочного рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09 червня 2011 року шлюб між ними розірвано. Шлюбні відносини між сторонами припинені у лютому 2007 року, з того часу як відповідач пішов з сім'ї місце перебування його невідоме. Спорів між сторонами щодо місця проживання дитини не було, дитина мешкає разом з позивачем, оскільки відповідач байдужий до дитини. Сторони мешкали за адресою: [ADDRESS]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надавав, звертатися з цього приводу до суду позивач вважала марним, оскільки він ніде не працював, його місце проживання чи перебування були їй невідомі. Весь цей час відповідач життям доньки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися та приймати участь у її вихованні. Дитина у свої 12 років батька не пам'ятає, не має до нього будь-яких почуттів, оскільки його за всі роки не бачила. У спілкуванні з позивачем донька ніколи не цікавиться та не питає про батька. За час розлучення з відповідачем, позивач нікуди не виїжджала, її адреса була відома відповідачу, що означає, що відповідач не позбавлявся права спілкування з донькою, але він сам не бажає цього. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачем та дитиною існують доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Нагляд за станом здоров'я, навчанням у школі її становленням як особистості займається позивач, відповідач ніколи цим не цікавився. Крім того, позивач протягом тривалого часу мешкає однією сім'єю з [PERSON], [INFO] і він має намір у майбутньому удочерити доньку позивача. Тому просила суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач повністю підтримала свої вимоги, обґрунтовуючи свою позицію обставинами, викладеними у позовній заяві, наполягала на задоволенні позову, не заперечувала проти заочного розгляду справи та додала, що аліментів за рішенням суду вона не отримувала з 2011р. по теперішнього часу. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав, наполягав на задоволенні позовних вимог, додав, що [PERSON] на теперішній час є юридичним чоловіком позивача. Представник третьої особи [PERSON] вимоги позивача підтримала, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Прокурор Натеса М.М. позов підтримав. Враховуючи позицію позивача, яка не заперечувала проти розгляду справи заочно, те, що відповідач належним чином, у порядку, визначеному процесуальним законодавством, повідомлений про час та місце розгляду справи, суд розглядає цивільну справу у порядку заочного провадження. Судом встановлено, що з 20 червня 2006 до 09 червня 2011 року сторони знаходились у зареєстрованому юридичному шлюбі, після чого шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 10, 11). Перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах, у сторін, [INFO] народилась донька - [PERSON] (а.с. 6). З 20 листопада 2015 року позивач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим прізвище не змінювала, залишила прізвище «[PERSON]» (а.с. 21). Відповідач ухиляється від передбаченого законодавством обов'язку щодо утримання своєї неповнолітньої дитини, в результаті чого, на підставі рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 30 вересня 2011 року з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання доньки [PERSON], [INFO] стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини доходів відповідача (а.с. 32). Згідно з інформацією керівництва школи № 4 м.Красноармійська Донецької області, наданої станом на 21.10.2015 року, дитина [PERSON], [INFO] навчається в 7 класі, її мати [PERSON] приймає активну участь у житті дитини і класу, активно залучається до участі у житті школи. Постійно відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами та навчанням доньки. Батько в житті дитини участі не приймає, вихованням не займається, школу не відвідує (а.с. 9). Відповідач [PERSON] викликався на засідання комісії з питань захисту прав дитини до служби у справах дітей Красноармійської міської ради на 13.00 год. 01.12.2015 року, у разі неявки - на 13.00 год. 15.12.2015 року, але жодного разу не з'являвся (а.с. 105, 106, 107). Згідно з актом обстеження умов проживання від 18.11.2015 року, обстежено будинок за адресою: [ADDRESS], в якій зареєстровані та мешкають: [PERSON], [INFO] - дитина, [PERSON], [INFO] мати дитини, [PERSON], [INFO] - цивільний чоловік матері дитини, [PERSON], [INFO] - брат [PERSON], [PERSON], [INFO] - бабуся дитини, [PERSON], [INFO] - дід дитини. Санітарно-гігієнічні умови у будинку відповідають вимогам. Житло впорядковане, у доброму стані, зроблено сучасний ремонт. Опалення індивідуальне - газове, житло мебльоване, обладнане побутовою технікою, є город. Умови для проживання, виховання та розвитку дитини задовільні (а.с. 101). Згідно з висновком органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради, за результатами розгляду всіх документів, було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] щодо його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 125-126). [PERSON] [INFO] у судовому засіданні пояснила, що в теперішній час навчається у багатопрофільній гімназії № 1 м.Покровська, перейшла до 8-го класу, мешкає за адресою: [ADDRESS]. Батька бачила дуже давно, була ще маленькою, у школу не ходила. Обличчя його не пам'ятає. Останній раз розмовляла з батькам тоді коли й бачила його. Ніяких подарунків від батька до дня народження, будь-яких свят, не було. Їй невідомо, щоб батько приходив у школу, цікавився її життям, також не відомо, щоб він цікавився її життям у будь-яких знайомих. Їй невідомо, де находиться батько, матір намагалася знайти батька. Вона вважає, що можливо позбавити батьківських прав її біологічного батька, тому що у неї є вже інший батько, який з нею живе, утримує та бажає її усиновити. Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959р., визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи, а ст.18 Конвенції про права дитини зазначила, що батьки дитини несуть основну відповідальність за виховання дитини. Згідно ч.ч.1-3 ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому, наведені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач, всупереч встановленим Конвенцією про права та захист дитини положенням, ст.150 СК України, не бажає надавати дитині повний і гармонійний розвиток в сімейному оточенні, не турбується про її добробут і розвиток, ухиляється від належного утримання та виховання своєї дитини. Відповідач [PERSON] ухилився від всіх зазначених обов'язків щодо виховання та утримання своєї неповнолітньої доньки, не цікавлячись її життям, умовами проживання, усунувшись у повній мірі від матеріального утримання та виховання дитини, переклавши свої батьківські обов'язки в повному обсязі на матір. При розгляді даної справи по суті, суд виходить з того, що позбавлення особи батьківських прав є крайнім заходом впливу на особу, яка не виконує свої батьківські обов'язки. Доказів на підтвердження поважності ухилення від виконання батьківських обов'язків суду не надано. Тривалість невиконання відповідачем [PERSON] батьківських обов'язків свідчить про свідоме нехтування ним своїми обов'язками, тому задля захисту інтересів неповнолітньої [PERSON], [INFO], суд вважає необхідним позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно доньки [PERSON], [INFO]. Частиною першою ст.88 ЦПК України закріплено, що стороні, на користь якої винесено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням вимог даної статті, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно сплачений нею судовий збір в сумі 487,20 грн. (а.с. 1). На підставі ст.ст.150, 164 СК України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved