Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину. Позивач просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 14.02.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління, актовий запис № 77; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на дитину [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу позивач зазначає, що з відповідачем перебуває у шлюбі. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалось, у зв'язку зі відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на шлюб та сім'ю. З липня 2018 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Батько дитини участі у її вихованні та забезпечення не приймає. Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила суд позов задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позов визнав та просив суд розглянути справу без його участі. Суд, перевіривши матеріали цивільної справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 14.02.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління, актовий запис № 77. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. З липня 2018 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що шлюбно-сімейні стосунки між подружжям припинені, вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (серія [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1439) батьками дитини є [PERSON], [PERSON]. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно положень ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить: з 1 січня - 1492 гривень, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1625 гривень. За таких обставин, з урахуванням інтересів малолітньої дитини, з метою забезпечення її гармонійного розвитку, з урахуванням майнового стану відповідача, який позов визнав, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню. Питання про судові витрати вирішуються судом у відповідності до норм ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved