overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 801 від 07.07.2018. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися з червня 2019 року. Позивач зазначає, що кожен із подружжя живе окремим життям та своїми власними інтересами, спільне господарство не ведуть, подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. Позивач повідомлена про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач повідомлений про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін не надійшло клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 07 липня 2018 року сторони уклали шлюб, що підтверджує свідоцтво про шлюб (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 07.07.2018). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 26.10.2018). Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися. Позивач зазначає, що вже тривалий час подружжя припинило шлюбні відносини та збереження шлюбу є неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Бажання відновити шлюбні відносини сторони не виявили, виходячи з чого суд дійшов висновку про те, що подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований Люботинським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 81 від 09.08.2016. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинилися в травні 2018 року, а шлюб носить лише формальний характер. Позивач зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглядати справу без її участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судові засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином за адресою, повідомленою Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області, однак конверти повернулись не врученими. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Відповідачем подано клопотання, у якому він просив відкласти розгляд справи на іншу дату, посилаючись на звернення Ради суддів 11 березня 2020 року з листом до громадян, які є учасниками судових процесів, з проханням утриматися від участі у судових засіданнях, якщо слухання не передбачаються обов`язкової присутності учасників сторін. Водночас, відповідач правом на подання письмового відзиву, а також правом на залучення представника не скористався, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній доказами. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 09 серпня 2016 року сторони уклали шлюб, що підтверджує свідоцтво про шлюб, видане Люботинським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ( свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 09.08.2016). В період шлюбу народилась дитина - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15.12.2018). Позивач вказує на те, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинилися у травні 2018 року, а шлюб носить лише формальний характер. Позивач зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Бажання відновити шлюбні відносини сторони не виявили, виходячи з чого суд дійшов висновку про те, що подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований Люботинським міським відділом РАЦС Харківської області, актовий запис № 91 від 09.08.1997. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинилися з червня 2018 року, а шлюб носить лише формальний характер. Спільне господарство сторони не ведуть. Спору про поділ майна між нами немає. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву, у якій позовні вимоги підтримала повністю та просила розглядати справу без її участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 09 серпня 1997 року сторони уклали шлюб, що підтверджує свідоцтво про шлюб, видане Люботинським міським відділом РАЦС Харківської області, актовий запис № 91 ( Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , видане 09.08.1997). В період шлюбу народилась дитина - [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 12.06.1998). Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинилися з червня 2018 року, а шлюб носить лише формальний характер. Спільне господарство сторони не ведуть. Спору про поділ майна між сторонами немає. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Бажання відновити шлюбні відносини сторони не виявили, виходячи з чого суд дійшов висновку про те, що подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований Люботинською міською радою Харківського області, актовий запис № 217 від 05.08.1977 року. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинилися з 2019 року. Сторони не можуть знайти спільної думки у вирішенні важливих питань взаємоповаги один до одного, спілкуванні з спільними знайомими, побутовими проблемами. Позивач зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, часу на примирення не потребує,просила розглядати справу без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судові засідання не з`являється, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином за адресою, повідомленою Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області, однак поштові конверти повернулись до суду не врученими. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача розглядає справу в заочному порядку. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 05 серпня 1977 року сторони уклали шлюб, що підтверджує свідоцтво про шлюб, видане Люботинською міською радою Харківського області, актовий запис № 217 (Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] ). Позивач вказує на те, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинилися з січня 2019 року. Сторони не можуть знайти спільної думки у ви рішенні важливих питань взаємоповаги один до одного, спілкуванні з спільними знайомими, побутовими проблемами. Позивач зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. Спільне господарство сторони не ведуть. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Бажання відновити шлюбні відносини сторони не виявили, виходячи з чого суд дійшов висновку про те, що подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований Харківським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 5149 від 01.12.2017. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинилися з липня 2020 року. Спільне господарство сторони не ведуть. Позивач зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. Позивач подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення, яке отримано відповідачем 08 вересня 2020 року. Відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 01 грудня 2017 року сторони уклали шлюб, що підтверджує свідоцтво про шлюб, видане Харківським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 5149 від 01.12.2017. Сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 17.010.2018). Позивач вказує на те, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинилися. Спільне господарство сторони не ведуть Позивач зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Бажання відновити шлюбні відносини сторони не виявили, виходячи з чого суд дійшов висновку про те, що подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 09 листопада 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2149, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачкою не склалось. Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 вересня 2020 року відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань від учасників справи про розгляд справи за їх участі не надходило. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 09 листопада 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2149(а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Спільне господарство між сторонами не ведеться. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. За таких обставин суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб укладеним між нею та [PERSON] , зареєстрований Адміністрацією села Дальнє Сахалінської області, актовий запис № 11 від 12.07.2002. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинилися. Спільне господарство сторони не ведуть. Позивач зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій визнав позовні вимоги та просив розглядати справу без її участі. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 12 липня 2002 року сторони уклали шлюб, що підтверджує свідоцтво про шлюб, видане Адміністрацією села Дальнє Сахалінської області, актовий запис № 11 (Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 12.07.2002. Сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що проживає разом із матір`ю, що підтверджується довідкою виконкому Люботинської міської ради Харківської області №18/24/1914 від 08.11.2019. Позивач вказує на те, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинилися. Спільне господарство сторони не ведуть Позивач зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Бажання відновити шлюбні відносини сторони не виявили, виходячи з чого суд дійшов висновку про те, що подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб, який був зареєстрований з відповідачем [PERSON] 25 листопада 1995 року у відділі реєстрації актів громадського стану виконкому Стрийської міської ради Львівської області, актовий запис № 600. В обґрунтування позовної заяви покладалась на те, що у неї з відповідачем різні погляди на життя, шлюб, сім'ю та сімейні цінності, різні характери, Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхній сімї. Все це призвело до того, що вони втратили один до одного почуття поваги та любові, стали чужими людьми, сім'я їхня розпалася і існує лише формально, оскільки вони не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків, а тому вона твердо переконана, що міцної сім'ї у них не буде, примирення між ними неможливе, у зв'язку з чим і вирішила розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві, просила суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам та вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони 25 листопада 1995 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану виконкому Стрийської міської ради Львівської області, актовий запис № 600, що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 10 серпня 2000 року. Від даного шлюбу у них народилася донька, [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 вересня 1997 року, виданим відділом реєстрації актів громадського стану Стрийського міськвиконкому Львівської області, запис № 498. У зв'язку з тим, що між сторонами часто виникають сварки, непорозуміння, а також те, що сім'я їхня розпалася і існує лише формально, поновлювати сімейні стосунки та миритися позивач категорично не бажає, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, Суд вважає, що недоцільно надавати сторонам строк на примирення, оскільки не бачить можливості такого примирення між ними. Цей строк не змінить відношення позивача до шлюбу, її небажання відновлювати подружні стосунки з відповідачем. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, та їх неповнолітньої дитини ,а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, який був укладений з відповідачем у зв'язку з тим. Причиною неможливості збереження сімї позивач зазначає подружню зраду. У шлюбі народилися двоє дітей. Таким чином, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Строк на примирення [PERSON] просить не надавати. У підготовче судове засідання [PERSON] не зявилась. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 4 вересня 2018 року позивач подала до суду заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, засідання просила проводити без її участі. У підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач 4 вересня 2018 року подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі. Також зазначив, що розгляд справи просить провести без його участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. ст. 206, 207 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] до початку підготовчого судового засідання подав заяву про визнання позову, яка не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України розподіляються таким чином: половина витрат у сумі 352,4 грн. має бути повернута позивачу з державного бюджету, а інша половина у розмірі 352,4 грн. покладається на відповідача.

Outcome: approved