Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між нею і відповідачем\~\~ [PERSON] , а також просить стягувати з нього аліменти на її користь на утримання спільних неповнолітніх дітей. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з даним позовом, позивач посилається на наступне. 16 листопада 2004 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Березняківською сільською радою Смілянського району Черкаської області, актовий запис № 15. Від шлюбу з відповідачем народилось семеро дітей: донька [PERSON] , [INFO] ; донька [PERSON] , [INFO] ; донька [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] ; донька [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років відносини між сторонами поступово погіршувалися, що призвело в подальшому до повного припинення шлюбних відносин. Вони з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу та примирення. Добровільної згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей між ними не досягнуто. Діти знаходяться на її утриманні. Ухвалою суду від 09 листопада 2021 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач подала до суду заяву, в якій наполягає на задоволенні позову та просить розглядати справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Згідно з вимогами \~ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних\~\~доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1\~ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3\~ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1\~ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 листопада 2004 року у Березняківській сільській раді Смілянського району Черкаської області, актовий запис № 15, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі у сторін народилось семеро дітей: донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Райгородської сільської ради 20 березня 2005 року; донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Райгородської сільської ради Кам`янського району Черкаської області 15 листопада 2006 року; донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Райгородської сільської ради Кам`янського району Черкаської області 10 квітня 2008 року; син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Райгородської сільської ради Кам`янського району Черкаської області 07 червня 2010 року; син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Райгородської сільської ради Кам`янського району Черкаської області 23 листопада 2012 року; донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Райгородської сільської ради Кам`янського району Черкаської області 21 травня 2015 року; син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Кам`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 24 травня 2017 року. Звертаючись до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини припинені, тому позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки шлюб носить формальний характер. Примирення позивач вважає неможливим. Діти проживають разом з нею. Добровільної згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей між ними не досягнуто. За змістом положень ч. 1\~ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~\~передбачено право кожного з подружжя\~\~припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням\~\~права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~110, ст.\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони як подружжя припинили фактичні шлюбні відносини. Миритися і відновлювати подружні стосунки сторони не бажають, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. За таких обставин суд вважає, що збереження сім`ї сторін є неможливим, а тому шлюб їх підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положенням ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до\~ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2\~ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2\~ст.\~155\~СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до положень\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, згідно з ч.ч. 1, 2\~ст. 184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає, розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.\~183,\~184 СК України. Як роз`яснено в п. 17\~ Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ст. 12 Закону). Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст.\~182,\~183 СК України. Як встановлено судом, спільні діти сторін проживають разом з позивачем та знаходяться на повному її утриманні. При цьому суд зважає, що обов`язок з утримання дітей покладений на обох батьків. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано. Позивачем та відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження свого матеріального стану. Аналізуючи матеріали справи щодо порядку утримання та способу життя, який склався відносно утримання неповнолітніх дітей сторін, враховуючи, що діти проживають разом з позивачем, позивач несе витрати по утриманню дітей і не має достатніх коштів для забезпечення потреб сімох дітей, а відповідач зобов`язаний утримувати дітей до досягнення повноліття і створювати необхідні передумови для їхнього розвитку і забезпечення організації життя, суд прийшов до висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дітей в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Так, ч. 1\~ст. 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, відповідно до \~п. 1 ч. 1\~\~ст. 430 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved