Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 16 листопада 2000 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Миляцькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис №06. Від даного шлюбу у сторін народилися діти: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. З моменту укладення шлюбу відносини між сторонами почали поступово погіршуватись, що відобразилось на їхніх стосунках. Підставами для цього стала втрата взаємопорозуміння, почуттів, виникнення обопільної неприязні та розчарування. Відповідач не здатен підтримувати моральну атмосферу в сім'ї та піклуватись про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Такі обставини почали відображатися на міцності їхніх сімейних стосунків, що в свою чергу призвело до фактичного розпаду сім'ї. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, позов визнає. Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 листопада 2000 року. Шлюб зареєстровано Миляцькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис №06. Дана обставина стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16 листопада 2000 року (а.с.3). Від даного шлюбу у сторін народилися діти: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.4-8). Відповідно до положень статті 51 Конституції України, частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями пункту 3 частини 2 статті 18, статті 51, частини 3 статті 56, частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. В ході розгляду справи судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові та поваги один до одного між сторонами втрачено, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сім'ї не можливо, так як це буде суперечити інтересам та волі обох сторін. При таких обставинах, суд дійшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно і шлюб існує формально. Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім'ю не бажають, суд з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті і майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених частиною 2 статті 110 Сімейного кодексу України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Тому, на підставі викладеного,

Outcome: approved