overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом до [PERSON], в якому зазначила, що сторони по справі перебувають у шлюбі з 02.11.2002, який зареєстрований Малокопанівською сільською радою, актовий запис - № 11. Від шлюбу народилась донька: [PERSON], [INFO]. Основна причина розпаду сім'ї це різні характери та різні погляди на життя, непорозуміння. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені і сумісне господарство не ведеться з липня 2010 року. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд не надавати строк на примирення. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом при розгляді справи встановлено, що 02.11.2002 року Малокопанівською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, було зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 11. Частиною 3 ст.105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчать про повний розпад сім'ї. Основна причина розпаду сім'ї це різні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Відповідно до норм ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Отже, суд вважає причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 09.11.2012 року у Виконавчому комітеті Підлужненської сільської ради Костопільського району Рівненської області, актовий запис №7. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, від останнього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та вказав, що не заперечує стосовно винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, від останнього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, згідно якої останній позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.11.2012 року у Виконавчому комітеті Підлужненської сільської ради Костопільського району Рівненської області, актовий запис №7. Від подружнього життя сторони мають двох синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалось, вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, між ними склались неприязні стосунки, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин. Спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету, сім`я фактично розпалась, шлюб має формальний характер, сторони не бажають надалі перебувати у зареєстрованому шлюбі, а тому примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Окрім того, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 1 липня 2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №1034 В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує щодо задоволення позову. Суд, заслухавши думку відповідача, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 1 липня 2016 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №1034. Від подружнього життя сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалось у зв`язку з несумісністю характерів та різним поглядом на сімейне життя, шлюб має формальний характер, сторони не бажають надалі перебувати у зареєстрованому шлюбі, а тому примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 21 вересня 2011 року Виконавчим комітетом Маломидської сільської ради Костопільського району Рівненської області, актовий запис № 9. В судове засідання позивач [PERSON] \~ не з`явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 вересня 2011 року Виконавчим комітетом Маломидської сільської ради Костопільського району Рівненської області, актовий запис № 9. Від подружнього життя сторони мають дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалось, сторони мають принципово різний погляд на життя, проживають окремо, не ведуть спільний побут та не підтримують шлюбних стосунків, шлюб має формальний характер, сторони не бажають надалі перебувати у зареєстрованому шлюбі, а тому примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Окрім того, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований\~ 29 квітня 2014 року Виконавчим комітетом Постійненської сільської ради Костопільського району Рівненської області, актовий запис №2. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, від останнього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує стосовно винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, від останнього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, згідно якої він позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 квітня 2014 року у Виконавчому комітеті Постійненської сільської ради Костопільського району Рівненської області, актовий запис №2. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що починаючи з січня 2021 року сімейні стосунки між позивачем та відповідачем значно погіршились, вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, шлюб має формальний характер, сторони не бажають надалі перебувати у зареєстрованому шлюбі, а тому примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Окрім того, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником житлового будинку з вбудованим магазином, розташованого за адресою: [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрований відповідач, який з 2017 року фактично в ньому не проживає. Неодноразові усні звернення до відповідача з метою досудового врегулювання даного питання не принесли жодних результатів, добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, у зв`язку з чим [PERSON] був змушений звернутися до суду з метою захисту свого порушеного права. [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить суд задовольнити позов та не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляд справи повідомлявся належним чином, шляхом поштового повідомлення. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши надані докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, встановивши наступні обставини по справі. Відповідно до копії договору дарування житлового будинку серії ВЕО№965032 від 11.06.2007 року, житловий будинок з вбудованим магазином, розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , що також підтверджується копією Свідоцтва про право власності від 17.11.2014 року. Так, відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 10.10.2019 року, складеного депутатом Новоолексіївської селищної ради Войтенко Н.А., вбачається, що в належному будинку [PERSON] зареєстрований [PERSON] , але з серпня 2017 року по теперішній час фактично в ньому не проживає. Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] більш одного року без поважної причини не проживає у житловому будинку позивача за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 71 ЖК України- Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України - Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем надано суду достатньо доказів для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком по [ADDRESS] , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В даному будинку зареєстрована відповідач, яка з 2012 року в ньому не проживає. Коли позивач звернулась до відповідача з проханням добровільно знятися з реєстраційного обліку проживання, [PERSON] відповіла, що не має можливості приїхати до м. Генічеськ та не заперечує, що втратила право користування вказаним житловим будинком Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просить суд задовольнити позов та не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляд справи повідомлявся належним чином, шляхом поштового повідомлення. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні зазначили, що [PERSON] біля 7 років не проживає в будинку позивача. Суд, вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи і оцінивши надані докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, встановив наступні обставини по справі. Відповідно до копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 21.11.1990 року, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] . Відповідно до довідки №02-02-20-07/107 від 10.09.2019 року, виданої Виконкомом Генічеської міської ради Херсонської області, вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає. Крім того, пояснення в судовому засіданні свідків додатково підтверджують факт того, що відповідач протягом довгого часу не проживає в належному будинку позивача. Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] біля 7 років без поважної причини не проживає у житловому будинку позивача за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 71 ЖК України- Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України - Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем надано суду достатньо доказів для визнання [PERSON] такою, що втратив право користування житловим будинком по [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В даному будинку зареєстровані відповідачі, які з 2018 року в ньому не проживають. Оскільки позивачу невідомо місцезнаходження відповідачів та з ними немає ніякого зв`язку, вона була змушена звернутися до суду з метою захисту свого порушеного права. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просить суд задовольнити позов та не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляд справи повідомлялись належним чином, шляхом поштового повідомлення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що відповідачі ніколи не проживали в житловому будинку позивача. Суд, вислухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи і оцінивши надані докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, встановив наступні обставини по справі. Відповідно до копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 26.07.2002 року, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] . Відповідно до довідки №870 від 08.10.2019 року, виданої Виконкомом Новогригорівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Проте відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 08.10.2019 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в житловому будинку [PERSON] , але фактично в нього не проживають, також, даний факт підтверджується довідкою №871 від 08.110.2019 року, виданої Виконкомом Новогригорівської сільської ради Генічеського району Херсонської області. Крім того, пояснення в судовому засіданні свідка [PERSON] додатково підтверджують факт того, що відповідачі протягом довгого часу не проживають в належному будинку позивача. Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] більш одного року без поважної причини не проживають у житловому будинку позивача за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 71 ЖК України- Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України - Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем надано суду достатньо доказів для визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком по [ADDRESS] .

Outcome: approved