Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 30 жовтня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1925 та про стягнення аліментів на утримання дітей. Позивач вказує, що від спільного проживання у них з відповідачем народилися дві доньки - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач постійно предявляє їй необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним, тому що відповідач постійно ганьбить, ображає її і принижує її честь і гідність. Вказує, що у них з відповідачем постійно виникають суперечки, скандали, від чого погіршився стан її здоровя, спільного господарства та фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені з березня 2015 року. Також, втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними, збереження сімї неможливе і суперечить їх інтересам. Крім цього, вказує, що неодноразово вони з відповідачем намагались налагодити їх відносини, однак ніяких результатів це не дало. Крім цього, на даний момент між нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо подальшого матеріального утримання їх дітей. Оскільки відповідач не бажає виконувати свій батьківський обовязок щодо утримання дітей добровільно, вона вимушена звернутись до суду з вимогою про стягнення з нього аліментів на утримання доньок в примусовому порядку. Вказує, що на даний час їй не відомо де відповідач працює і який у нього дохід. Однак, відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обовязкового утримання з його боку. Просила розірвати укладений шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 30 жовтня 2014 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1925, місце проживання малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], 31 грудня 2014 року визначити разом з нею, стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1426,00 грн. щомісяця, починаючи з моменту подачі заяви до суду та до досягнення дітей повноліття та допустити негайне виконання рішення суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась та надала суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позов підтримує повністю та просить задовольнити, проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно повісткою, про поважні причини неявки суд не повідомив. Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з даних вимог закону, зокрема, що [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання без поважних причин, не подав відзив на позовну заяву, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення та задовольнити позов. Судом встановлено, що сторони 30 жовтня 2014 року уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1925, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №102973 від 30.10.2014 року (а.с.7). Від спільного проживання у сторін народились доньки: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-МИ №214713, №214714 від 20.01.2015 року (а.с.10,11). Причиною розпаду сімї стала несумісність характерів, що призводить до виникнення конфліктів та сварок не підтримання подружжям шлюбних відносин з березня 2015 року, окреме проживання та не ведення спільного господарства. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.\~ Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 51 ч.1 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 Сімейного кодексу України). Згідно з ч. 2-4 ст. 56 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу. Позивач наполягала на розірванні шлюбу, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що сімя сторін розпалась, її зберегти неможливо, спільне життя подружжя і збереження шлюбу на думку суду суперечить інтересам позивача, а шлюб між [PERSON] та [PERSON], необхідно розірвати. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками щодо цього обвязку, кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач матеріальну допомогу на утримання доньок в добровільному порядку не надає. Також, суд, з урахуванням майнового стану відповідача, відсутності у нього на утриманні інших утриманців, його стану здоровя, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Позивач при поданні до суду позову про розірвання шлюбу сплатила судовий збір в розмірі 640,00 грн., дані витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 30 жовтня 2014 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1925. Виходячи з обставин справи, матеріального становища сторін, слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1426 грн., а саме по 713 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 05 грудня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору за подання позову про розірвання шлюбу в розмірі 640,00 грн. Стягнути з відповідача на користь Держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved