overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], яка діє в інтересах малолітньої [PERSON], треті особи: Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації, виконавчий комітет Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області, в якій просить: усунути перешкоди у праві користування та розпорядження [PERSON] будинком [ADDRESS], шляхом визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування зазначеним будинком; зняти [PERSON], [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] Позов обґрунтовано тим, що вона на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності від 12.08.1989 року, укладеного між виконавчим комітетом Мерефянської міської ради та позивачем, зареєстрованим Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за № 1-381, є власником житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS], 23 серпня 2016 року між відповідачем [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що Виконавчим комітетом Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області складено відповідний запис № 96, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу змінено на «[PERSON]». [INFO] року від зазначеного шлюбу у них народилась донька - [PERSON], про що свідчить свідоцтво народження серії [NUMBER]. Після народження дитини - [PERSON], її було зареєстровано в будинку позивача за адресою : [ADDRESS], без згоди власника. Згідно з довідкою з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію, що видана 22.11.2017 року Виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області, в будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (донька позивача), [PERSON] ( онука) , [PERSON] (онук), [PERSON] (син) , [PERSON] (онука). Позивач має намір продати належний їй на праві власності житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], однак відповідач [PERSON] відмовляється знятись з реєстраційного обліку, як і відповідач [PERSON] відмовляється зняти з реєстраційного обліку свою малолітню дитину - [PERSON]. Відповідно до Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, місця проживання відповідача [PERSON] зареєстровано за адресою [ADDRESS], тобто має місце проживання та можливість зареєструвати там свою дитину [PERSON]. Факт реєстрації відповідача [PERSON] та малолітньої дитини [PERSON] в будинку, що належить на праві власності позивачу, перешкоджає її права користування та розпорядження цим нерухомим майном, крім того, їх реєстрація тягне за собою нарахування додаткових комунальних платежів, які вимушений сплачувати позивач. Вимоги позивача про добровільне усунення перешкод у здійснені нею права власності та зняття з реєстрації відповідача [PERSON] та малолітньої дитини [PERSON] (онуки) з адреси [ADDRESS], проігноровані. З огляду на вищевикладене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Христинівського районного суду Черкаської області з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 24.07.2010 року Виконкомом Горенської сільської ради Києво-Святошинського райо\-ну Київської області зареєстрований шлюб нею та [PERSON], актовий запис №18,що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Вона та відповідач спільно проживали до листопада 2018 року,після чого шлюбні відносини фактично були припинені. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя і обов»язки. На підставі чого в сім»ї відбулися сварки, приниження. Відповідач часто ображав її, висловлюючись на її адресу брутальною лайкою, проживання з ним неможливо. Спільних неповнолітніх дітей немає, розірвання шлюбу в адміністративному порядку неможливо. Примирення між ними неможливе, оскільки їх сімейне життя не налагоджується Відповідно до Закону України №2147-УІІІ від 03.10.2017 року були внесені зміни до Цивільного процесуального кодексу України, які набрали чинності 15.12.2017 року. Позивач у підготовче судове засідання не зявилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не зявився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Суд, відповідно до ст.ст.200,223,247 ЦПК України розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд приймає до уваги те, що позивач позов про розірвання шлюбу підтримала, а відповідач визнав позов і не заперечує проти розірвання шлюбу, а також зауважує на тому, що сімейні стосунки між сторонами фактично припинені. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Христинівського районного суду Черкаської області з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 24.09.2011 року вони уклали між собою шлюб який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Христинівського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис [NUMBER] від 24.09.2011 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На протязі останніх 7 місяців не проживають разом, між ними поступово погіршувалось сімейне життя. Позивач у підготовче судове засідання не зявилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не зявився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Суд, відповідно до ст.ст.200,223,247 ЦПК України розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд приймає до уваги те, що позивач позов про розірвання шлюбу підтримала, а відповідач визнав позов і не заперечує проти розірвання шлюбу, а також зауважує на тому, що сімейні стосунки між сторонами фактично припинені. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON] в якому з урахуванням поданих уточнень просила суд розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 16 березня 1996 року Червонозаводським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 90. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що сімейне життя сторін не склалося, причиною тому є різні погляди на сімейне життя. Сторони до зали судових засідань не зявились, подавши заяви з проханням провести розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 16 березня 1996 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Червонозаводським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 90, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ВЛ № 319917, виданим 07.08.1996 р. (а.с.4). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 265923 виданим 24.03.2004 р. міським відділом реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції. (а.с.11). Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, на даний час шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, примирення між ними неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню.\~\~ Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» про стягнення не сплаченої заробітної плати та суми за затримку розрахунку при звільненні, в обґрунтування якої зазначено, що позивачка перебував у трудових відносинах з відповідачем, які 09.04.20 року були припинені, у зв`язку зі звільненням позивача із займаної посади на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. Позивач зазначає, що при звільнені відповідачем їй не сплачені заробітна плата в зв`язку з чим просить після уточнень стягнути з відповідача суму несплаченої заробітної плати у розмірі 19203,86 гривень та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 57564,00 гривень. Ухвалою Шевченківського районного суду м Запоріжжя від 23.09.2020 року позовна заява, після усунення недоліків, прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті справи. Відповідачем, у встановлений судом строк, наданий відзив на позовну заяву, в якій визнані позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати у розмірі 19 299,48 грн. З приводу виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 26\~693,79 грн. вимоги вважає необґрунтованими, а суму неспівмірно великою. Зазначає, що позивачем при розрахунку суми середнього заробітку не враховано, що на підприємстві на підставі ст.\~56\~КЗпП та п. 3.5 Колективного договору застосовувалася робота по неповному робочому часі. Відповідно до фактичних даних за 2018 рік, 2019 року, 2020 рік робочий тиждень для штатного працівника склав в середньому 28,5 год. Отже, з 10.04.2020р. по 21.10.2020р.(дата подачі заяви про зміну розміру позовних вимог) 26 тижнів х 28,5 год. =741 год./ 8 год. = 93 роб. дня. Крім того, позивачем сума середньої заробітної плати вказана із включенням податків та обов`язкових платежів, без відрахування від неї податку на доходи фізичних осіб у розмірі 18% та військового збору у розмірі 1,5 %. ЗДП «Радіоприлад», як податковий агент зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу, у зв`язку з чим середньоденна заробітна плата складає не 359,76 грн., як вказує позивач, а 287,03 грн. В судове засідання позивач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, надала уточнені позовні вимоги, не заперечує, щодо стягнення заробітної плати у розмірі 19 299,48 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 26\~693,79 грн. Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, визнає вимоги частково в частині стягнення заробітної плати у розмірі 19 299,48 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 26\~693,79 грн. з урахуванням доводів викладених у відзиві на позовну заяву.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Відповідача [PERSON], в якому просила визнати останнього таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] та зняття його з реєстрації місця проживання. Свої позовні вимоги Позивач обґрунтовувала тим, що вона є власником вказаної квартири, але у цій квартирі залишається зареєстрованим [PERSON], який не проживає в цій квартирі більше 6 місяців, а Позивачка не бажає сплачувати кошти за комунальні платежі за Відповідача, тому звернулась до суду із цим позовом про визнання останнього таким, що втратила право на користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити з викладених у ньому підстав. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суду не повідомив. Свідок [PERSON] з боку позивача у судовому засіданні зазначила, що проживає у будинку [ADDRESS] з 1985 року та знайома по сусідски з Позивачем. Свідок підтвердила те, що Відповідач не проживає в зазначеному приміщенні вже тривалий час та особисті речі останнього в квартирі відсутні, останій раз бачила [PERSON] близько року назад. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що між нею та відповідачем зареєстровано шлюб - 08.09.2012 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2051. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинилися. Протягом трьох років вони проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, спільного майна та бюджету не мають, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 24.07.2020 року справу номер 466/5555/20 передано до розгляду судді Донченко Ю.В. 05.08.2020 року з ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою судді від 05.08.2020 р. відкрито позовне провадження у даній справі, а справу призначено до слухання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, викладені в позовній заяві, зіславшись на обставини та факти, що вказані в позові, зазначила, що вони з відповідачем протягом трьох років проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, спільного майна та бюджету не мають, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечив, підтвердив пояснення позивача. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що протягом трьох років сторони проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, спільного майна та бюджету не мають, не підтримують подружніх стосунків, шлюб носить формальний характер. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для справи. Оскільки, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що між нею та відповідачем зареєстровано шлюб - 26.07.2008 року у міському відділі реєстрації актів громадяського стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1658. Від шлюбу мають дочку - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, відповідач випивав, влаштовував сварки, шлюбні відносини між ними фактично припинилися. З січня 2020 року вони проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, спільного майна та бюджету не мають, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 31.07.2020 року справу номер 466/5818/20 передано до розгляду судді Донченко Ю.В. 14.08.2020 року з ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою судді від 14.08.2020 р. відкрито позовне провадження у даній справі, а справу призначено до слухання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, викладені в позовній заяві, зіславшись на обставини та факти, що вказані в позові, зазначила, що вони з січня 2020 року років проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, спільного майна та бюджету не мають, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечив, підтвердив пояснення позивача. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що протягом тривалого часу, а саме з січня 2020 року сторони проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, спільного майна та бюджету не мають, не підтримують подружніх стосунків, шлюб носить формальний характер. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для справи. Оскільки, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що між нею та відповідачем зареєстровано шлюб - 29.11.2011 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 3571. Від шлюбу мають дочку - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинилися. Останні три роки, а саме з квітня 2017 року вони проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, спільного майна та бюджету не мають, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 31.07.2020 року справу номер 466/5820/20 передано до розгляду судді Донченко Ю.В. 14.08.2020 року з ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою судді від 14.08.2020 р. відкрито позовне провадження у даній справі, а справу призначено до слухання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, викладені в позовній заяві, зіславшись на обставини та факти, що вказані в позові, зазначила, що вони з відповідачем з квітня 2017 року проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, спільного майна та бюджету не мають, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечив, підтвердив пояснення позивача. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що протягом тривалого часу, а саме з квітня 2017 року сторони проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, спільного майна та бюджету не мають, не підтримують подружніх стосунків, шлюб носить формальний характер. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для справи. Оскільки, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, ніхто з них не бажає подальшого спільного проживання, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved