Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обгрунтовання своїх вимог вказує, що їй на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Крім неї, в даному будинку також зареєстрована відповідач [PERSON] , яка являється дружиною її сина [PERSON] .. Фактично з травня 2018 року та по даний час відповідач в даному житловому будинку не проживає, участі в утриманні будинку не бере, комунальні послуги не сплачує. Вважають, що відповідач порушує її права, як власника будинковолодіння та створює їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження майном. Покликаючись на те, що відповідач відсутня за місцем реєстрації без поважних причин більше як шість місяців, тому просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, суду надана заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Судові витрати просить залишити за нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без її участі на адресу суду не надходило. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З матеріалів справи, зокрема копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень судом встановлено, що позивач [PERSON] , є власниками житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами в [ADDRESS] (а.с.4). Як вбачається з довідки про склад сім`ї №242 від 12.08.2019 року Літогощанської сільської ради Рожищенського району, до складу сім`ї (зареєстрованих) в будинку за адресою: [ADDRESS] входять: [PERSON] , її син [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.8, 10-11). З доводів позивача, відповідач з травня 2018 року не проживає в житловому будинку. Дана обставина підтверджується також довідкою Літогощанської сільської ради Рожищенського району №246 від 20.08.2019 року (а.с.9). Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст.ст.319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частиною першою статті 71 Житлового кодексу Української РСР визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як визначено статтею 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Доказів постійного проживання відповідача у вказаному будинку всупереч ст. 81 ЦПК України суду не представлено. Оскільки [PERSON] тривалий час не проживає в житловому будинку, заперечень проти визнання її такою, що втратила право користування цим будинком не подала, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення і слід визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим будинком [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю в цьому будинку понад шість місяців без поважних причин. Судові витрати слід залишити за позивачем, згідно її клопотання. На підставі наведеного,

Outcome: approved