Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до Дочірнього підприємства «Телерадіокомпанія «Аверс» (надалі ДП «ТРК «Аверс») про відшкодування моральної шкоди та спростування недостовірної інформації. Вказує, що 18 жовтня 2016 року в прямому ефірі телеканалу «Аверс» у новинах «На часі» був висвітлений репортаж про садівниче товариство «Коршів», у якому в той день відбувалося засідання правління товариства. В репортажі були висвітлені недостовірні факти , які відповідачем не були перевірені та не підтверджені документально. Телекомпанія «Аверс» уже вдруге, не дотримуючись професійної та моральної етики, звинуватила її в незаконному відключенні від послуг (вода, світло) десяткам лучан, які мають дачні ділянки на території СТ «Коршів», що заважає їм у веденні господарства. Відповідач відібрав інтервю у громадян, які не є членами товариства, їй про це пояснення не було відомо, з нею відповідач не звязався, щоб отримати пояснення та правдиву інформацію. Вважає,що про неї була поширена недостовірна інформація, яка принижує її честь, гідність та ділову репутацію. У звязку з такими діями відповідача у неї погіршився стан здоров'я, постійно підвищується артеріальний тиск, відчуває запаморочення, та сердечні болі. Її повсякденний ритм життя порушений, вона не має можливості вести повноцінний спосіб життя. Просить стягнути із відповідача в її користь 50000 у відшкодування моральної шкоди та спростувати в прямому ефірі недостовірну інформацію про неї, яка полягає у приниженні честі, гідності та ділової репутації. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд задовольнити їх. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо позову, просив відмовити в його задоволенні, в звязку з безпідставністю. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши подані у сукупності докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 2001 року є керівником садівничого товариства «Коршів». Судом встановлено, що 20 січня 2015 року в ефірі телеканалу «Аверс» у новинах «На часі» транслювався репортаж, зйомка якого проходила в фойє Луцького міськрайонного суду про СТ «Коршів», в якому були висвітлені узагальнені ТРК «Аверс» критичні коментарі членів садівничого товариства «Коршів» про керівництво цим товариством [PERSON] Позивач з приводу цього зверталась до суду із позовом, вказавши, що у репортажі було безпідставно звинувачено її в продажі земельних ділянок, шахрайстві та хабарництві. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 липня 2016 року, яке ухвалою апеляційного суду Волинської області від 18 серпня 2016 року залишено без змін, в задоволенні позову [PERSON] до Дочірнього підприємства «Телерадіокомпанія «Аверс» Відкритого акціонерного товариства «Корпорація «Аверс», Національної ради з питань телебачення і радіомовлення України у Волинській області про захист честі, гідності і ділової репутації та стягнення моральної шкоди відмовлено. Разом з тим, 18 жовтня 2016 року у прямому ефірі ТРК «Аверс» в програмі «Новини на часі» знову було висвітлено сюжети щодо голови садівничого товариства «Коршів» [PERSON] Вказані обставини були підтвердженні сторонами по справі . Як слідує з матеріалів справи, телерадіокомпанією «Аверс» була висвітлена інформація щодо спору між головою правління СТ «Коршів» [PERSON] та членами СТ «Коршів-2» (колишніми членами СТ «Коршів»), зокрема щодо відключення останнім води та світла, відібрання земельних ділянок. Як пояснила в судовому засіданні позивач, вона вважає висвітлений репортаж ТРК «Аверс» недостовірним, та таким, що порушує її честь гідність та ділову репутацію, внаслідок чого їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у 50000грн., оскільки у звязку з незаконними діями відповідача у неї погіршився стан здоров'я, та порушений повсякденний ритм життя . Згідно з ч. 1, п.1 ч. 2\~ст. 302 ЦК України\~фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію. Фізична особа, яка поширює інформацію, зобов'язана переконатися у її достовірності. Ст. 277 ЦК України передбачено, що \~спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Відповідно до частин 1, 2\~ст.30 Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року № 2657-ХІІ, якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації, з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду. Згідно з ч. 1, п. 4 ч. 2 ст.\~23, ч. 1 ст.\~1167 ЦК України,\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Згідно роз'яснень, що містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Статтею 10 Конвенції про захист прав людини передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів, захищає право журналістів розголошувати інформацію, яка становить громадський інтерес, за умови, що вони діють сумлінно та використовують перевірену фактичну базу. Повідомлення новин, засноване на інтерв'ю або відтворенні висловлювань інших осіб, відредагованих чи ні, становить один з найбільш важливих засобів, за допомогою яких преса може відігравати свою важливу роль . У таких справах слід розрізняти ситуації, коли такі висловлювання належали журналісту, і коли були цитатою висловлювання іншої особи, оскільки покарання журналіста за участь у розповсюдженні висловлювань інших осіб буде суттєво заважати пресі сприяти обговоренню питань суспільного значення та не повинно розглядатись, якщо для іншого немає винятково вагомих причин . Із розшифровки сюжету телеканалу «Аверс» від 18.10.2016 року слідує, що оспорювана позивачем інформація, надана журналістом із посиланням на джерело її розповсюдження [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Блондини Шопулко , які є членами садівничого товариства «Коршів-2». Відповідно до \~ст. 60 Закону України «Про телебачення та радіомовлення»\~, згідно якої творчий працівник телерадіоорганізації зобов'язаний перевіряти достовірність одержаної ним інформації та не допускати поширення інформації, яка порушує законні права та інтереси фізичних і юридичних осіб, посягає на честь і гідність особи. Отже, за таких підстав, не підлягає доведенню і спростуванню інформація, яка зазначена [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та інших в інтерв'ю журналісту, а з вимогами про спростування недостовірної інформації до зазначених осіб позивач не зверталась. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 277 ЦКУкраїни фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Оціночними судженнями, з огляду на приписи ч. 2\~статті 30 Закону України «Про інформацію» від 2 жовтня 1992 року №2657-XII, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відсутні факти, які б доводили, що зазначені висловлювання журналістів ТРК «Аверс», були спрямовані на приниження честі, гідності та ділової репутації позивача. В репортажі 18.10.2016р. автор лише узагальнив критичні коментарі колишніх членів садівничого товариства «Коршів». Таким чином, інформація, яка висвітлена на ТРК «Аверс», є оціночним судженням, яке не підлягає спростуванню та доведенню на правдивість, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень\~ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~щодо свободи вирішення поглядів. Крім того, у разі, якщо позивач вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобах масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою\~статті 277 ЦК України\~та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 37 Закону про пресу,\~стаття 65 Закону України «Про телебачення і радіомовлення»), у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Про таке право позивачу розяснено в судовому засіданні. Однак, зазначеним правом позивач [PERSON] не скористалась і відмовилась від нього. За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід відмовити в задоволенні позову [PERSON] до ДП ТРК «Аверс» про відшкодування моральної шкоди та спростування недостовірної інформації.

Outcome: dismissed