Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням до відповідача [PERSON] , посилаючись на те, що вона є власником квартири за адресою [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від. 25.12.2020 року №238837631 та договором купівлі продажу квартири від 25.12.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №2483. Зазначає, що в належній їй на праві власності квартирі зареєстрований відповідач, що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою 03.02.2021 року ОСББ «Майдан-172» . Вказує, що в січні 2020 року [PERSON] виїхав для проживання в місто Київ, однак при цьому не знявся з реєстрації. Відповідач не проживає в квартирі яка належить [PERSON] більше 13 місяців, що також підтверджується актами обстеження складеними 14.12.2020 року та 03.02.2021 ОСББ «Майдан-172» із засвідченням цього факту свідками. Крім цього, відповідач ніякої участі в утриманні квартири не бере, всі комунальні витрати по утриманню квартири сплачує позивачка. У зв`язку з тим, що в квартирі зареєстрований відповідач у позивача виникли труднощі щодо реалізації свого права власності, а саме сплата додаткових коштів, неможливість оформити субсидію на сплату комунальних платежів. На основі викладеного, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилась, однак до початку розгляду судом справи від її представника надійшла заява, згідно якої останній просить справу розглянути у відсутність позивача, позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак до початку розгляду судом справи подав заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири за адресою [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від. 25.12.2020 року №238837631 (а.с.8) та договором купівлі продажу квартири від 25.12.2020 року зареєстрованого в реєстрі за №2483 (а.с.9-10). Згідно актами обстеження складеними 14.12.2020 року та 03.02.2021 ОСББ «Майдан-172» із засвідченням цього факту свідками (а.с.12), відповідач виїхав для проживання в місто Київ, однак при цьому не знявся з реєстрації та не проживає в квартирі яка належить позивачці, більше 13 місяців. Згідно зі ст.71 ЖК Української PCP, жиле приміщення за наймачем або членами його сім`ї зберігається протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК Української PCP встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно змісту ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч.1 ст.321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України - власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Частиною 2 ст.405 Цивільного кодексу України передбачено, що - член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, відповідно до зазначених вимог Закону та наведених доказів, відповідач є особою, яка втратила право на користування житлом. За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Outcome: approved