Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Територіальної громади в особі Мгарської сільської ради Лубенського району про визнання права власності на спадкове майно. У позові вказала, що 02.05.2015 року померла її бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке їй належало на праві власності, а саме: пай та дві земельні ділянки, а також домоволодіння №69 по вул. Леніна у с. Мгар Лубенського району Полтавської області, яке складається з одноповерхового двокімнатного житлового будинку «А-1» загальною площею 51,2 кв.м. та житловою площею 23,6 кв.м., погреба з шийкою «В», сараю «Б», прибудови до сараю «б», прибудови до сараю «б-1», убиральні «Г», колодязя питного №1. 17.07.2014 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла їй. Після смерті бабусі її мати [PERSON] та тітка [PERSON] рідні діти померлої, які відповідно до ст. 1241 ЦК України, мали право на спадкування обовязкової долі у спадщині, незалежно від змісту заповіту, відповідно до ст. 1268 ЦК України подали нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини. Тобто вона залишилася єдиною спадкоємицею. Частину спадщини вона вже успадкувала. Земельна ділянка за адресою с. Мгар, Лубенського району Полтавської області, вул. Леніна, 69, площею 0,1059 га. (кадастровий номер 5322884601:01:003:0090) із цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» знаходиться на стадії оформлення. В оформленні ж спадщини на вищевказане домогосподарство нотаріус відмовила у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього. Позивач стверджує, що її бабуся [PERSON] була єдиною власницею вищевказаного домоволодіння проживала в ньому та приватизувала земельну ділянку на якій воно розташоване, а тому прохає суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на це домоволодіння. В судове засідання позивач не з»явилася, надавши суду письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.35). Відповідач територіальна громада в особі Мгарської сільської ради Лубенського району Полтавської області, а також третя особа - приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області в судове засідання не з»явилися, направивши суду письмові заяви з проханням справу розглянути без їх участі. При цьому, заперечень щодо позову з боку відповідача не надійшло, а третя особа при вирішенні справи покладається на розсуд суду (а.с.33-34). У зв»язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що 2 травня 2015 року в с. Мгар Лубенського району Полтавської області померла бабуся позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.22). Факт родинних відносин між ними підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження та одруження (а.с.8-11). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок, паю та домоволодіння, розташованого за адресою с. Мгар, вул. Леніна , 69, Лубенського району Полтавської області, яке складається з одноповерхового двокімнатного житлового будинку «А-1» загальною площею 51,2 кв.м. та житловою площею 23,6 кв.м. погреба з шийкою «В», сараю «Б», прибудови до сараю «б», прибудови до сараю «б-1», убиральні «Г», колодязя питного №1 (а.с.14-16). Згідно ч.3 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. 17.07.2014 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу [PERSON], [INFO], що підтверджується його копією (а.с.21). Після відкриття спадщини, позивач звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою та 05.02.2016 року їй були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,9456 га., розташованоу на території Мгарської сільської ради Лубенського району Полтавської області з кадастровим номером : 5322884600:04:001:5138, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельну ділянку площею 0,1547 га., розташовану за адресою вул. Леніна, 69, с. Мгар Лубенського району Полтавської області з кадастровим номером: 5322884601:01:003:0091, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копіями відповідних свідоцтв (а.с.23,24). В отримані ж свідоцтва про право на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] у вигляді вищевказаного домогосподарства, розташованого за адресою с. Мгар, вул. Леніна , 69, Лубенського району Полтавської області позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього, про що нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 08.12.2015 року. В постанові також зазначено, що спадкова справа на майно померлої 02.05.2015 року [PERSON] заведена за номером 297/2015 на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом. (а.с.25). Частина 1 статті 1268 ЦК України встановлює, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що дійсно за життя [PERSON] не отримувала правовстановлюючих документів на домоволодіння в якому проживала, а саме за адресою с. Мгар, вул. Леніна , 69 Лубенського району Полтавської області, але була його власником та була зареєстрована за цією адресою що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мгарської сільської ради Лубенського району Полтавської області від 11.01.2016 року №32 та витягом із по господарської книги №1 (а.с.12-13). Враховуючи вищевикладене, відсутність заперечень з боку відповідача, а також те, що позивач є спадкоємцем після смерті її бабусі, яка у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і оформила частину спадкового майна, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved