Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вище вказаним позовом в якому просить: позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно доньки - [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є вона ; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі ј частини на місяць з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем громадянином [PERSON] , 1986р.народження, я, [PERSON] , перебувала у цивільному шлюбі з 2014 року. [INFO] народилася донька- [PERSON] (актовий запис № 611 від 27.03.2015р.), яка на даний час проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з погіршенням відносин у 2017 році позивачка залишила відповідача, і з цього часу проживають окремо, ведуть роздільне господарство, кожен має свій бюджет. Відповідач постійно ніде не працює, зловживає спиртними напоями, влаштовує скандали, ображає позивачку і таку поведінку спостерігає малолітня дитина. Відповідач не приймає жодної участі у житті , у вихованні дитини, не цікавиться долею дочки, ухиляється від її виховання, грошей на її утримання не дає, подарунки не робить, з нею не спілкується. На даний час [PERSON] відвідує Комунальний заклад «Довкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 58 з 10.05.2017 року. Згідно довідки закладу від 15.04.2019р. № 01-54/6 за останні два роки питаннями виховання дитини займається виключно позивачка. Батько дитини [PERSON] до адміністрації закладу з питаннями про виховання дитини та її життя не звертався, батьківські збори не відвідував, до вихователів щодо перебування дитини в дошкільний заклад не звертався. У зв`язку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, донька проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та дату судового розгляду повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. У разі неявки відповідача в судове засідання, просила ухвалити заочне рішення по справі. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, причини не явки суду не повідомив. Представник третьої особи Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності представника органу опіки та піклування. Рішення по справі прийняти з урахуванням висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, яке діє від імені органу опіки та піклування. За таких обставин, суд зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ч. 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено , що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 05.05.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції батьками [PERSON] [PERSON] , [INFO] є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . З позову вбачається, що відповідач не надає жодної матеріальної допомоги дитині, не підтримує з донькою будь-яких зв`язків, участі у вихованні не приймає, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, життям дитини не цікавиться, проявляє байдужість до подальшої його долі. [PERSON] відвідує Комунальний заклад «Довкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 58 з 10.05.2017 року. Згідно довідки закладу від 15.04.2019 року № 01-54/6 за останні два роки питаннями виховання дитини займається виключно позивачка. Батько дитини [PERSON] до адміністрації закладу з питаннями про виховання дитини та її життя не звертався, батьківські збори не відвідував, до вихователів щодо перебування дитини в дошкільний заклад не звертався. [PERSON] перебуває на обліку в Міській дитячій поліклініці № 13, що підтверджується довідкою за № 432 від 25.04.2019 року ., згідно якої при огляді дівчинки вдома присутня мати, або бабуся, на прийоми дитину супроводжує мати. Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування у своєму висновку № 679 від 07.11.2019 року вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» відповідно до ст. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позивачем надано докази у спосіб та в порядку передбаченому законом, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина. На обсяг батьківських прав та обов`язків не впливає та обставина, що один із батьків проживає окремо від дитини. Дослідивши матеріали справи з письмовими доказами, суд прийшов до висновку, що позов про позбавлення батьківських прав [PERSON] обґрунтований, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного медичного догляду, не спілкується з дитиною та не виявляє до неї інтересу, свідомо нехтуючи своїми обов`язками, цей факт доведений належними та допустимими доказами у справі, що відповідно до ч. 4 ст. 155, п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, є підставою для покладення на нього відповідальності, встановленої законом у вигляді позбавлення батьківських прав. Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Згідно ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні аліментів суд враховує: 1/ стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2/ стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3/ наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4/ інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім того, згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (частина друга статті 182 Сімейного кодексу України із змінами згідно Закону України № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі наведеного, враховуючи зміни щодо розміру аліментів на дитину згідно Закону України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, суд бере до уваги інтереси дитини, в зв`язку з чим задовольняє позов та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.05.2019 року, і до досягнення донькою повноліття, відповідно до положень статті 183 СК України. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved