Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовом, який під час розгляду справи було уточнено, до [PERSON], 3-ті особи: [PERSON], Вільнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона народилася 21 липня 1997 року в місті Вільнянськ Запорізької області, про що відділом РАЦС Вільнянського РУЮ Запорізької області 21 серпня 1997 року було складено актовий запис № 92. Матірю [PERSON] є [PERSON], яка на момент народження дитини у шлюбі не перебувала. Батьком позивача при народження було записано за прізвищем матері неіснуючу особу [PERSON] у відповідності до вимог ч. 2 ст. 55 КпШС України. На момент народження позивача її біологічні батьки [PERSON] та [PERSON] припинили спілкування і відповідач не знав про факт народження дитини, але з 2014 року біологічні батьки відновили спільне проживання однією сімєю та [PERSON] дізнався про факт існування в нього доньки і брав участь у її вихованні. 14 лютого 2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. З огляду на викладене, [PERSON] просить суд визнати [PERSON], [INFO], її батьком та внести відповідні зміни до актового запису про народження. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позов підтримав з підстав зазначених в ньому, наполягав на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні проти позову [PERSON] не заперечувала, зазначила, що батьком [PERSON] є відповідач [PERSON] Третя особа Вільнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи у відсутність представника відділу. Заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у звязку з наступним. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилась до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідно норми Кодексу про шлюб та сімю України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матірю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Згідно ст. 53 Кодексу про шлюб та сімю України, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матірю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матірю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-ЖС № 327981 виданого 21 серпня 1997 року Відділом реєстрації актів громадського стану Вільнянського району Запорізької області, 21 липня 1997 року у місті Вільнянськ народилася [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис за № 92, батьками якої записані батько [PERSON], а мати [PERSON] Як вбачається із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00012455944, запис про батька дитини у Книзі записів актів громадського стану про народження [PERSON] вчинено 21 серпня 1997 року відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, а саме за прізвищем матері, а імя та по батькові батька дитини записано зі слів матері. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 152846, виданого 14 лютого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційних послуг Запорізького міського управління юстиції, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували 14 лютого 2015 року шлюб, про що був зроблений відповідний актовий запис № 83, прізвище [PERSON] після укладання шлюбу змінено на прізвище [PERSON] . Поясненнями допитаних у судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], та [PERSON] підтверджується, що у 1996 році [PERSON] та [PERSON] познайомилися та у них народилася 21 липня 1997 року спільна донька [PERSON] Так, свідок [PERSON] суду пояснив, що він познайомився із [PERSON] у 1996 році та почав з нею зустрічатися. Проте, наприкінці 1996 року між ними стосунки були розірвані та з цього часу вони проживали окремо, оскільки він знаходився у зареєстрованому шлюбі. У 2003 році [PERSON]М та [PERSON] зустрілися, після чого він дізнався, що у нього є донька. З цього часу [PERSON], [PERSON] стали спільно опікуватися дитиною, ведуть спільне господарство, спільно виховують та утримують доньку, ніяких сумнівів щодо свого батьківства [PERSON] не висловлює та вважає дитину своєю донькою. Свідок [PERSON], яка є матірю позивача, пояснила суду, що вона познайомилася із [PERSON] у 1996 році та у них були інтимні стосунки. Інших чоловіків в неї не було. Наприкінці 1996 року вони із [PERSON] розійшлися, а потім вона дізналася, що вагітна від нього. Через 6 років [PERSON] дізнався про існування доньки, з цього часу він постійно піклується та матеріально забезпечувати її та дитину, займається вихованням доньки, згодом вони стали проживати разом, вести спільне господарство, а у 2015 році вона із [PERSON] уклала шлюб. Свідок [PERSON], бабуся позивачки в судовому засіданні пояснила, що з 1996 року її донька [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) почала зустрічатися із [PERSON], який приїжджав до них до міста Вільнянськ із м. Запоріжжя. Потім їх стосунки припинилися. Після того як онука пішла до школи, приблизно через 6 років [PERSON] випадково зустрівся із [PERSON] та йому стало відомо про існування дитини. [PERSON] одразу же забрав [PERSON] та доньку до міста Запоріжжя та, як їй відомо, вони стали проживати разом, вести спільне господарство. [PERSON] весь цей час піклується про доньку, сімю, матеріально їх забезпечує, займається вихованням та навчанням доньки. Владислава називає [PERSON] батьком. У 2015 році [PERSON] та [PERSON] одружилися. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 3 ст.10, ч. 1 ст .60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Дослідженими вищезазначеними доказами суду доведено факт спільного виховання [PERSON] та [PERSON] доньки [PERSON] та утримання ними дитини, крім того в судовому засіданні відповідач визнав своє батьківство щодо народженої дитини. Таким чином, суд дійшов висновку, що [PERSON], [INFO], слід визнати батьком [PERSON], [INFO], та внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON], № 92, складеного 21 серпня 1997 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області. Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON]

Outcome: approved