Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, посилаючись на те, що 31.07.2009 року вона уклала шлюб з Відповідачем. В період даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. З 2012 року вона перестала вести спільне господарство з відповідачем, проживає окремо. Син проживає з нею, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає В судовому засіданні Позивач просила позовні вимоги задовольнити. Пояснила, що з відповідачем проживає окремо, спільного господарства не ведуть. Вона не працює, здійснює догляд за дітьми. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що не мав можливості сплачувати кошти на утримання дитини, так як сплачував кредити, здійснював платежі за комунальні послуги. Має неповнолітню доньку від другого шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 31 липня 2009 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 138 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). В період даного шлюбу у сторін народився син: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції 27.08.2010 року, актовий запис № 308). Сторони проживають окремо. Згідно довідки про склад сім'ї, дитина проживає з позивачкою, Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча і має постійний заробіток, так як працює, отримує пенсію, як інвалід другої групи, отримує дотації по втраті годувальника. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліментів) присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, враховуючи, що в силу ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини, враховуючи що на утриманні відповідача знаходиться неповнолітня донька, що не заперечувалося у судовому засіданні позивачем, вважає необхідним стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 часини всіх видів заробітку Відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» сторони звільнені від оплати судового збору. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави.

Outcome: partial