Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітньої донки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів щомісячного заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 01.10.2020 і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи тим, що 17.07.2009 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №341. Від шлюбу мають малолітню доньку, яка проживає з позивачкою. Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.02.2016 року, справа №500/96/16-ц. Угоди про добровільну сплату аліментів відповідачем між сторонами не досягнуто і матеріальну допомогу на утримання дитини він не надає. Відповідач є здоровою та працездатною особою, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому може сплачувати зазначений розмір аліментів. В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно до ст.121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд вважає, що розмір аліментів на дитину не повинен суперечити розміру визначеному законодавством (за ч.2 ст.182 СК України не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), а тому розмір аліментів повинен складати 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч.3 ст.181 СК України, в редакції від 08 липня 2017 року, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходились у шлюбі, який рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.02.2016 року, справа №500/96/16-ц, розірвано. (а.с. 4-5) Від спільного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого повторно 11.09.2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного териоріального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №849 (а.с. 9) Враховуючи, вищевикладене матеріальне становище відповідача, а також те, що відповідач визнає позов в повному обсязі, суд вважає за можливо позов задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої донки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів щомісячного заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 01.10.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Суд роз`яснює про право на державну грошову компенсацію в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів та 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved