Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просить зобовязати відповідача [PERSON] демонтувати та знести металеві двері між коридорним приміщенням № 1 площею 11,4 кв.м. та коридорним приміщенням № 5 площею 6,20 кв.м. в квартирі [ADDRESS], звільнити їй місце в кухні № 9 та ванній кімнаті № 10, які раніше належали їй та встановити на місце її газову плиту. Відповідно до уточнених позовних вимог, також додатково просила зобовязати відповідача встановити на кухню № 9 видалену відповідачем газову плиту, встановити в ванній кімнаті № 10 зруйнований громадський рукомийник, відновити зруйновану електропроводку в кухню № 9 та ванну кімнату № 10. Стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 25\~000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що проживає в комунальній квартирі за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, б. 70, кв. 16, зі своїм цивільним чоловіком [PERSON] та є власником 20/100 даної квартири. У вказаній квартирі окрім них ще проживає відповідач та інші особи. Частина квартири, а саме: 28/100, належить територіальній громаді м. Харкова. Відповідач без належної підстави користується приміщеннями № 6, 7, які входять до 28/100 квартири, які належать територіальній громаді м. Харкова та знаходяться в спільному користуванні всіх мешканців квартири. 29 жовтня 2015 року відповідач без згоди позивача переніс її речі, кухонні приналежності та посуд з кухні № 9, площею 10,4 кв.м., та ванної кімнати № 10, площею 3,30 кв.м., в приміщення № 1 коридору, а 04 листопада 2015 року за відсутності позивача без її згоди встановив металеві двері між коридорним приміщенням № 1, площею 11,4 кв.м., та коридорним приміщенням № 5, площею 6,20 кв.м., позбавивши позивача доступу до кухні № 9 та ванної кімнати № 10, а також демонтував газову плиту. Позивач, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засідання проти позову заперечував, в його задоволені просив відмовити. В обґрунтування заперечень посилався на те, що він є користувачем приміщень № 6, 7 в квартирі № 16, б. 70, по вул. Мироносицькій в м. Харкові. Відповідач самовільних конструкцій не встановлював, всі мешканці комунальної квартири мають безперешкодний доступ у місця загального користування. Двері в комунальній квартирі існували, але були непридатними для використання у звязку з чим відповідачем встановлено нові двері. Провадження у справі про адміністративне правопорушення за фактом самовільного встановлення дверей у відношенні відповідача закрито у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Суд, вислухавши сторони, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Приписами ст. 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. В силу ст. 10\~ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Як закріплено ч. 1, 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно копії відповіді Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за № 1826 від 04.12.2012 р. право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано наступним чином: [PERSON] 13/100 частки на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 30.01.2009 р. за р№ 259; [PERSON] 7/100 частки, [PERSON] 7/100 частки на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 20.12.2007 р. за р№ 2125; [PERSON] 20/100 часток на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 8-ю ХДНК 28.12.1994 р. за р№ 1-12646; [PERSON] -25/100 часток на підставі свідоцтва про право власності, виданого Ц(в) П ДЖФ 01.02.2001 р. за р№ 2-01-196099; територіальна громада м. Харкова 28/100 часток. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта нерухомого майна за № 35772614 від 01.04.2015 р. [PERSON] володіє на підставі приватної власності 20/100 квартири комунального типу за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, б. 70, кв. 16, відповідно договору купівлі-продажу від 28.12.1994 р. зареєстрованого 8-ю ХДНК за р№ 1-12646. Відповідно вказаної довідки Територіальна громада м. Харкова на підставі комунальної власності володіє 28/100 частиною квартири комунального типу за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, б. 70, кв. 16. Рішенням Київського районного суду м. Харкова за [PERSON] визнано право постійного користування житловими кімнатами № 6, 7 у комунальній квартирі № 16 по вул. Мироносицькій, б. 70, в м. Харкові. Позивачем надано копію технічного паспорту на 20/100 частини квартири, відповідно до якого між приміщеннями № 5 та № 1 на плані квартири позначено наявність дверного проходу. Разом з тим, позивачем також надано суду копію відповіді Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за № 59 від 17.02.2016 р. до якої додано копію поверхового плану на квартиру № 16 по вул. Мироносицькій, б. 70 станом на 19.09.2008 року відповідно до якого між приміщеннями № 5 та № 1 на плані квартири позначено наявність дверного проходу, але в іншому місці. Позивачем надано копію акту від 04.12.2015 р. про обстеження кв. 16 в житловому будинку № 70 по вул. Мироносицькій в м. Харкові складений за участю інженера № 12 [PERSON], майстра дільниці № 12 [PERSON], майстра дільниці № 12 [PERSON] та затвердженого начальником дільниці № 12 Київського району КП «Жилкомсервіс» [PERSON] Вказаним актом встановлено, що виходом на місце при візуальному огляді виявлено, що мешканцем квартири № 16 [PERSON] встановлено металеві двері в коридорі загального користування, який веде до кухні. [PERSON] вручено припис з вимогою привести місця загального користування в попередній стан, складено адміністративний протокол. Позивачем надано копію листа адміністрації Київського району м. Харкова за № О-2-42797/0/1-15-3976/0/189-15 від 08.12.2015 р. в якому повідомляється, що: виходом на місце представниками дільниці № 12 КП «Жилкомсервіс» встановлено, що [PERSON] самовільно встановлені металеві двері в коридорі загального користування комунальної квартири № 16 (абз. 2). Також позивачем надано копію листа Комунального підприємства «Жилкомсервіс» за № 0-15/10590.07-03 від 14.12.2015 р. відповідно до якої також повідомляється, що в ході огляду встановлено, що [PERSON] самовільно встановлено металеві двері в коридорі загального користування комунальної квартири № 16. У відповідь на звернення позивача ПАТ «Харківгаз» надано відповідь за № 03/2372 від 11.12.2015 р. відповідно до якої з виїздом на місце працівниками підприємства проведено обстеження системи газопостачання. За результатами обстеження виявлено, що споживачами самовільно демонтовано дві плити газу загального користування. В звязку з цим, опуск до газових приладів відключений з встановленням заглушки та пломби. Згідно наданої відповідачем копії постанови № 2/25 від 20.01.2016 р. провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні [PERSON] закрито у звязку з відсутністю складу правопорушення. З тексту вказаної постанови вбачається, що відповідно до копії поверхового плану та експіляції на квартиру [ADDRESS] станом на 19.09.2008 р. наданої КП «Харківське МіськБТІ» двері існували на дату складання вищевказаного плану. Відповідно до копії технічного паспорту станом на 19.09.2008 р. відображені двері між приміщеннями № 1 та № 5. Доказів того, що відповідачем самовільно переобладнано коридорне приміщення та виконувались роботи та інші дії, що викликали псування приміщення, приладів та обладнання квартири та порушення умов проживання позивача суду не надано. Посилання позивача на демонтаж відповідачем газової плити, руйнування громадського рукомийника, та електропроводки в кухню та ванну кімнату не знайшли підтвердження в ході судового розгляду. Судом сторонам розяснено, що для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Клопотань про призначення експертизи не надходило. Позивачем не надано інших доказів в обґрунтування своїх вимог. Заподіяння позивачу моральної шкоди суд вважає недоведеним з огляду на недоведеність вини відповідача та відсутність доказів на підтвердження вчинення відповідачем вказаних в позовній заяві дій. На підставі викладеного, позовні вимоги задоволенню не підлягають через їх недоведеність належними доказами. Відповідачем при розгляді справи понесені судові витрати в розмірі 4\~200,00 грн., які він просив стягнути з позивача, на підтвердження чого надано договір № 22/01-15 про надання правової допомоги від 07.12.2015 р., акт про надання послуг з правової допомоги № 1 від 31.12.2015 р., акт про надання послуг з правової допомоги № 2 від 31.01.2016 р., акт про надання послуг з правової допомоги № 3 від 15.02.2016 р., оригінал квитанції про оплату витрат на правову допомогу № 38 від 16.02.2016 р. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved