Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог посилається на те, що у 1999 році між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, у якому народилося четверо дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON],[INFO]. Однак, їх сімейні відносини погіршились, відповідач більшість часу проживає не з сімєю, а за місцем роботи, додому приїжджав рідко, матеріально не допомагав, а після її хвороби близько 2-х місяців тому з часу подачі позову лише один раз провідав у лікарні, до дітей не приїжджав. Тому їх сімейні відносини, тобто відносини повязані із почуттям взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, спільного вирішення питань життя сімї припинились, а шлюб існує лише формально. Вважає, що за таких обставин подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд його розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала повністю, посилаючись на мотиви, викладені у заяві, суду пояснила, що за наданий судом термін для примирення відносини із відповідачем не змінились, внаслідок чого збереження шлюбу вважає неможливим, її рішення про розірвання шлюбу є обдуманим і остаточним, тому просить суд позов задовольнити та розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що не згідний на розірвання шлюбу, також пояснив, що за наданий судом термін вони не примирились. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 червня 1999 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії І-ИД №049649, виданим 06 червня 1999 року Кудринецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за № 3. У сторін народилось четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Ч.1\~ст. 24 СК України\~встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. За нормами ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Особа, що змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст.113 СК України). Судом встановлено, що з квітня 2015 року сторони проживають окремо та подружніх відносин не підтримують, вони не повязані спільним побутом та веденням спільного господарства, спільним вирішенням питань життя сімї, між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного. Шлюб існує лише формально. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживав заходів щодо примирення подружжя, сторонам надавався строк для примирення. Однак примирення між ними не відбулося, стосунки між подружжям не змінились. Позивач суду пояснила, що збереження шлюбу вважає неможливим, таким, що суперечитиме її інтересам, а її рішення про розірвання шлюбу є обдуманим і остаточним та примирення між ними неможливе. Таким чином, судом встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам. Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 06 червня 1999 року Кудринецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Outcome: approved