Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася 02.12.2016 року до суду з позовом до фізичної-особи підприємця [PERSON] про захист прав споживача. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між нею та відповідачем 13.06.2014 року укладено договір № 13/06-2014 року про виконання роботи з монтажу системи відеоспостереження та пусконалагоджувальні (відеоспостереження будинку, відеоспостереження території, освітлення) роботи. Після проведення робіт виявлено недоліки у роботі системи відеоспостереження та у якості робіт, а саме:неналежним чином працює автоматика пультів регулювання купольних відеокамер (немає слідкування за об'єктами в автоматичному режимі);потужність блоку безперебійного живлення недостатня для забезпечення живлення відеокамер в режимі аварійного відключення електроенергії;розмір монітора не відповідає кількості камер відеоспостереження;управління камерами при допомозі пульта управління працює некоректно;без вводу пароля, камери відеоспостереження не працюють. На адресу відповідача 02.12.2014 року рекомендованим листом надіслано претензію щодо наявності зазначених недоліків та сплати штрафу у розмірі 26 000,00 грн., однак на день звернення до суду недоліки не усунуто, то вона просить стягнути з відповідача на її користь штраф в сумі 26000,00 грн, 3% річних від простроченої суми у розмірі 773,59 грн., та індекс інфляції за весь період прострочення у розмірі 11 365,13 грн. за період з 15.12.2014 року по 16.11.2015року, що разом складає 38 138,72 грн. Позивач в судовому засіданні присутньою не була, скориставшись правом представництва відповідно до ст.38 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] (довіреність від 25.06.2015 року, дійсна до 25.06.2018 року) /а.с.21/ в судовому засіданні присутньою не була, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений за зареєстрованою в установленому порядку адресою : [ADDRESS] ( за відомостями адресно-довідкового відділу ГУДМС УДМС України в Миколаївській області від 16.12.2015р.) /а.с.22/, судова повістка повернулася до суду з позначкою «у звязку з закінченням терміну зберігання», заяви про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходило. У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без фіксування звукозаписувальним технічним засобом згідно ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до умов ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності представлені докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг ( ст.1-1 ). В судовому засіданні встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань фізична особа-підприємець [PERSON] здійснював підприємницьку діяльність з 24.06.2011 року ( виписка з реєстру про державну реєстрацію серії ААА №068874 від 24.06.2011 року) - припинив підприємницьку діяльність 09.12.2015 року. Відповідно до ст. 52 Цивільного Кодексу України фізична особа-підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. З урахуванням правової позиції Верховного Суду України ( постанова від 04 грудня 2013 року у справі № 6-125цс13), яка є обовязковою для всіх судів України відповідно до ст.360-7 ЦПК України, у разі припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Між сторонами 13.06.2014 року укладено договір № 13/06-2014 року ( далі Договір), відповідно до якого виконавець зобовязався виконати за завданням замовника роботи з монтажу систем відео спостереження та пусконаладжувальні роботи на обєкті: с.Нові Безрадичі Обухівського району Київської області, вул.Підгірна, 72 Г (п. 1.1 Договору). Згідно п. 1.4. Договору, робота виконується виконавцем своїми силами і засобами, за власний рахунок та з обладнання і матеріалів виконавця. Перелік робіт та обладнання і матеріалів, наданих виконавцем для виконання робіт, наводяться в додатках до Договору. Загальна вартість обладнання , матеріалів та робіт складає 520000,00 грн ( п.2.1 Договору) /а.с.8/. Передоплата за Договором склала 440000,00 грн, що вбачається з п.2.2.1 Договору та підтверджується розпискою від 13.06.2014 року /а.с.15/; остаток суми в розмірі 80000,00 грн. сплачено 13.11.2014 року /а.с.15/. Пунктом 3.2. Договору передбачено, що виконавець зобов'язується здійснити постачання обладнання та провести монтаж систем, а також встановити програмне забезпечення, у термін, що не перевищує 60 робочих днів з моменту попередньої оплати. Як вбачається з претензії, надісланої позивачем 02.12.2014 року на адресу відповідача та отриманої ним 04.12.2014 року /а.с.16,17/. Після проведення робіт виявлено недоліки у роботі систем відеоспостереження та у якості робіт, а саме:неналежним чином працює автоматика пультів регулювання купольних відеокамер (немає слідкування за об'єктами в автоматичному режимі);потужність блоку безперебійного живлення недостатньо для забезпечення живленням відеокамер в режимі аварійного відключення електроенергії;розмір монітора не відповідає кількості камер відео спостереження;управління камерами при допомозі пульта управління працює некоректно;без вводу пароля, камери відеоспостереження не працюють. Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» в разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком\~\~експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. В п.12, ст.1 того ж Закону міститься визначення істотного недоліку - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника подавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. З матеріалів справи вбачається, що система відеоспостереження працює з явними недоліками, що не відповідає вимогам, які предявляв до неї замовник та зобовязався виконати відповідач, як виконавець робіт відповідно до умов Договору. Пунктом 4.1 Договору передбачено, що виконавець встановлює гарантійний строк якості на виконані роботи, обладнання та матеріали 12 місяців з дати їх завершення за умови дотримання замовником правил експлуатації системи. Виконавець зобовязаний усунути виявлені недоліки (здійснити гарантійний ремонт/обслуговування) протягом десяти днів з моменту повідомлення від замовника про виявлені недоліки. Частиною 1 пункту 2, ч. 3 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач в порядку та у строки, що встановлені законодавством має право вимагати безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк. Залишок суми за виконані роботи відповідач отримав 13.11.2014 року, що слід вважати завершенням виконання робіт. Позивач скористалась правом гарантійного обслуговування, протягом гарантійного строку, встановленого Договором 02.12.2014 року, звернулася до відповідача з претензією, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке відповідач отримав 04.12.2014 року ( а.с.16,17), однак зобовязання в десятиденний строк відповідачем не виконано. Відповідно до ст. 11 ч. 1 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі виникли правовідносини щодо неналежного виконання Договору з монтажу систем відеоспостереження та пусконаладжувальних робот. Згідно з ст.ст. 526, 530, 599 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним. Відповідно до ч.1 ст.852 ЦК України, якщо підрядник відступив від умов\~договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний\~строк\~або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 статті 858 ЦК України передбачено, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов\~договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника:1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний\~строк;2) пропорційного зменшення ціни роботи;3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Відповідно п.7.1 Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань за даним Договором винна сторона сплачує другій стороні встановлені Договором штрафні санкції. Пунктом 7.2 Договору за порушення строків виконання робіт з вини виконавця , останній сплачує замовнику штраф у розмірі 5% від вартості робіт за прострочення понад 20 днів (а.с.10). Згідно локальним кошторисам на придбання матеріалів та монтаж систем відеоспостереження вартість робіт складає 520000,00 грн (115261,00+395689,00+9050,00=520000,00) (а.с.12-14). Отже, сума штрафу за порушення строків виконання робіт з вини виконавця складає 26000,00 грн (520000,00:100х20=26000,00). Однак, станом на день звернення позивача до суду, вимога щодо сплати штрафу відповідно до п.7.2 Договору, відповідачем не виконана. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Таким чином, 3% річних від суми штрафу за період з 05.12.2014 року по 01.12.2015 року складає 773,59 грн.( 26000х3х362:365:100=773,59 де, 362 кількість днів прострочення). Інфляційне збільшення суми за період з 05.12.2014 року по 01.12.2015 року складає 11365,13 грн із розрахунку 26000х1,437=11365,13 - де 1,437 сукупний індекс інфляції за період прострочення. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] доведеними, відповідач заперечень проти позову, письмових пояснень щодо неможливості виконання взятих на себе зобовязань чи виникнення недоліків в роботі системи відеоспостереження з вини позивача суду не надав, недоліки роботи не усунуто більше року з моменту виконання, тому суд задовольняє позов в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог 487,20 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved