Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що відповідач по справі зареєстрований в квартирі [ADDRESS], однак там не проживає, не здійснює оплату комунальних послуг, його особистих речей немає. У зв'язку з цим, позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав повністю та не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що стверджується реєстраційним посвідченням, виданим 12 лютого 1992 року Тернопільським обласним об'єднаним бюро технічної інвентаризації, та довідкою №150 від 09 грудня 1992 року, виданою ЖЕК - 12. Відповідно до довідки №1406 від 14 червня 2018 року, виданої ПМП «СОВР», [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] За вказаною адресою також зареєстрований [PERSON]. З акту обстеження на предмет проживання, складеного 13 червня 2018 року представниками ПМП «СОВР», слідує, що [PERSON] дійсно не проживає у квартирі [ADDRESS]. Згідно інформації ПМП «СОВР» №16 від 14 червня 2018 року до ПМП «СОВР» не надходило жодних заяв від гр. [PERSON] щодо його тимчасової відсутності та збереження за ним права користування квартирою [ADDRESS] Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила факт того, що громадян [PERSON] в квартирі [ADDRESS], не проживає більше року, особистих речей не має. У судовому засіданні з'ясовано, що відповідач у квартирі [ADDRESS],не проживає, не навідується, його речі та майно у вказаній квартирі є відсутні, оплату комунальних послуг та інших обов'язкових платежів вони не проводять. Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимог ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], оскільки останній не проживав у вказаній квартирі більше року і проживає за іншою адресою. На підставі наведеного,

Outcome: approved