Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. У своєму позові позивач посилалась на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу у них народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Після розпаду сім?ї дитина проживає разом з нею, відповідач у вихованні дитини не приймає, не піклується про фізичний та моральний розвиток дитини, матеріально не підтримує дитину. Ні разу відповідач не зателефонував, не виявив бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. Також вона не може зареєструвати дитину в квартирі, так як необхідна згода батька. Тому просять суд позбавити батьківських прав [PERSON], стосовно дитини - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилалась на обставини зазначені в позові. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, причини не явки до суду не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Органу опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам?янської міської ради Михайлова Ж.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вислухавши позивача, представника третю особу, вивчивши матеріали цивільної справи, письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.18), але 10 червня 2014 року шлюб було розірвано, що підтверджується рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська (а.с.17), батьками дитини - [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Як вбачається з матеріалів справи вихованням дитини [PERSON] займається мати [PERSON], що підтверджується довідками з КЗ «Центр позашкільної роботи та дитячої творчості Кам?янської міської ради», КЗ «Середня загальноосвітня школа №8», батько дитини [PERSON] самоусунувся від виховання дитини (а.с.12,13) Також позивач неодноразово зверталась до Заводського РВ Дніпродзержинського МУ із заяви про те, що її колишній чоловік погрожує їй фізичною розправою (а.с.26,29-32). Згідно статті 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Як вбачається із висновку Адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради від 14 вересня 2018 року № 9-06/117, батько дитини [PERSON], [INFO], [PERSON] після розірвання шлюбу з матір'ю дитини [PERSON] від вихованні дитини самоусунувся, матеріально не допомагає . Таким чином, адміністрація Заводського району Кам'янської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], у відношенні дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.42,43). Згідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом . Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Також, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Як роз'яснив Пленуму Верховного Суду України в п.16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як роз'яснено ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дитини - [PERSON], [INFO], підлягають задоволенню, та найшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки відповідач ухиляється від виконання обов'язку по вихованню своєї дитини. Оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, тому суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved