Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду в своїх інтересах та як законний представник [PERSON] з позовом до [PERSON] про припинення її права на частку у спільному майні, набутому в порядку спадкування після смерті [PERSON] , та визнання за позивачами права власності за [PERSON] на 2/24 частини, за [PERSON] на 1/24 автомобілів МЕRCEDES-BENZ, модель SPRINTER 519CDI, та AUDI, модель А5. Позов мотивований тим, що позивач [PERSON] з 12 серпня 2006 р. перебувала у шлюбі з [PERSON] Від даного шлюбу подружжя має неповнолітню дочку [PERSON]. [INFO]. їх шлюб припинений у зв`язку зі смертю чоловіка [PERSON] 31 січня 2019 р. позивач отримала свідоцтво про право власності на 1/2 частину спільного майна подружжя (автомобілів МЕRCEDES-BENZ, модель SPRINTER 519CDI, та AUDI, модель А5). Цього ж дня вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий №119, відповідно до якого [PERSON] отримала у спадщину 1/4 частку у спадщині, яка складається із 1/2 частки у праві власності на транспортні засоби марки МЕRCEDES-BENZ, модель SPRINTER 519CDI, та AUDI, модель А5. Її дочка [PERSON] отримала 2/4 частки у спадщині, яка складається із 1/2 частки у праві власності на транспортні засоби марки МЕRCEDES-BENZ, модель SPRINTER 519CDI, та AUDI, модель А5. Відповідач [PERSON] отримала у спадщину 1/4 частку у спадщині, яка складається із 1/2 частки у праві власності на транспортні засоби марки МЕRCEDES-BENZ, модель SPRINTER 519CDI, та AUDI, модель А5. Таким чином позивач [PERSON] разом з неповнолітньою дитиною є власниками 7/8 частин транспортних засобів марки МЕRCEDES-BENZ, модель SPRINTER 519CDI, та AUDI, модель А5, а відповідач [PERSON] - власником 1/8 частини вказаного майна. Позивач посилається на те, що успадковане майно є неподільним, спільне володіння і користування майном є неможливим через стосунки, що склалися після смерті чоловіка з його матір`ю, частка майна відповідача є незначною, а тому припинення її частки не завдасть істотної шкоди інтересам [PERSON] З урахуванням зазначеного, посилаючись на положення ст.41 Конституції України, ст.ст.183, 365 ЦК України, позивач просить: - припинити право власності [PERSON] на 1/8 частку у спільному майні - автомобілів МЕRCEDES-BENZ, модель SPRINTER 519CDI, та AUDI, модель А5; - визнати за [PERSON] право власності на 1/24 частини автомобілів МЕRCEDES-BENZ, модель SPRINTER 519CDI, та AUDI, модель А5; - визнати за [PERSON] право власності на 2/24 частини автомобілів МЕRCEDES-BENZ, модель SPRINTER 519CDI, та AUDI, модель А5; До участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, залучений орган опіки та піклування Доманівської селищної ради Миколаївської області. Відповідач [PERSON] надала відзив на позов, в якому позовні вимоги визнала: підтвердила належність їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті сина [PERSON] 1/8 частки у праві власності на транспортний засіб МЕRCEDES-BENZ, модель SPRINTER 519CDI, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , випуску 2012 року, реєстраційний номер [NUMBER] , та на транспортний засіб AUDI, модель А5, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , випуску 2013 року, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідач визнала, що її частка у праві власності на автомобілі дійсно є незначною, не може бути виділеною в натурі, автомобілі є неподільними, спільне володіння і користування ними з іншими співвласниками є неможливим, припинення її права на вказані частки не завдасть істотної шкоди її інтересам. Також [PERSON] підтвердила правильність оцінки вартості її частки у розмірі 154 878,75 грн. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, у письмових заявах просили справу розглядати без їх участі. Доманівською селищною радою до суду надана заява за №465 від 11.04.2019 р., в якій заявлене клопотання про підтримання позовних вимог, оскільки вони відповідають інтересам малолітньої [PERSON] , та прохання розглядати справу без участі представника. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зважаючи на визнання позову відповідачем [PERSON] , яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2006 року, від якого мають дочку [PERSON] , [INFO] . Зазначене підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження. [PERSON] , як вбачається з копії свідоцтва про його смерть, помер [INFO] . в м.Тель Авів-Яфо, держава Ізраїль. 31 січня 2019 р. приватним нотаріусом Доманівського районного нотаріального округу Миколаївської області Лацановською С.М. видане [PERSON] . свідоцтво про право власності на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, яке складається: з транспортного засобу марки МЕRCEDES-BENZ, модель SPRINTER 519 CDI, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , випуску 2012 року, тип транспортного засобу загальний вантажний бортовий - тентований, реєстраційний номер [NUMBER] , який належав спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 15.02.2017 року Центром 0541, дата першої реєстрації 15.02.2017 року; з транспортного засобу марки AUDI, модель А5, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , випуску 2013 року, тип транспортного засобу хетчбек-В, реєстраційний номер [NUMBER] , який належав спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 16.10.2015 року Центром ДАІ 4821, дата першої реєстрації 05.02.2014 року. Інша 1/2 частка вказаних транспортних засобів увійшла до складу спадкового майна після смерті [PERSON] та, як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом №119 від 31 січня 2019 р., посвідченого приватним нотаріусом Доманівського районного нотаріального округу Миколаївської області Лацановською С.М., розподілена між спадкоємцями: дружині [PERSON] у розмірі 1/4, дочці [PERSON] у розмірі 2/4 (з урахуванням 1/4 частки у спадщині, від якої на її користь відмовився батько спадкодавця [PERSON] ), матері [PERSON] у розмірі 1/4. Пред`являючи позов про припинення права на частку у спільному майні, [PERSON] посилалась на те, що частка відповідача у майні є незначною, річ є неподільною, а тому спільне користування цим майном є неможливим, що визнано відповідачем [PERSON] у відзиві. Відповідно до положень ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб з визначенням долі кожного із співвласників є спільною частковою власністю. Так згідно зі ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можливо поділити без втрати її цільового призначення. Згідно ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Аналізуючи вказану вище норму, суд приходить до висновку, що положеннями ст. 365 ЦК України передбачено підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні. Тобто, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 ч.1 ст.365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Як роз`яснено п.1 Пленуму ВССУ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» оскільки згідно з чинним законодавством суд вирішує спори співвласників щодо розпорядження чи користування майном, то не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової або іншої матеріальної компенсації за частку у спільній власності за наявності умов, передбачених пунктами 1- 4 частини першої та частини другої статті 365 ЦК, якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним. Згідно з вимогами частини другої статті 365 ЦК України [PERSON] внесла на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Миколаївській області грошову суму у розмірі 154 878 грн 75 коп., що підтверджується квитанцією №0.0.1311412210.1 від 29 березня 2019 року. Фактично позивачам належить 7/8 частин транспортних засобів марки МЕRCEDES-BENZ, модель SPRINTER 519CDI, та AUDI, модель А5, тоді як відповідачеві [PERSON] належить лише 1/8 частка вказаних автомобілів. Таким чином частка відповідача [PERSON] є незначною. Автомобілі є неподільними речами та їх частина не може бути виділена в натурі. Про неможливість спільного володіння і користування автомобілями позивач [PERSON] зазначила у позові, а відповідач [PERSON] у відзиві. Доказів існування будь-якої можливості завдання істотної шкоди інтересам [PERSON] не здобуто. Згідно звітів про оцінку транспортних засобів від 04.02.2019 р .№№6191, 6192 вартість автомобіля МЕRCEDES-BENZ становить 511 160 грн., AUDI - 727 870 грн. Відповідач [PERSON] у відзиві погодилася з правильністю грошової оцінки транспортних засобів. Вартість 1/8 частки, виходячи з оцінки транспортних засобів, складає 154 878, 75 грн. (511 160 + 727 870 = 1 239 030 : 8 = 154 878,75 грн.). За такого суд прийшов до висновку, що визнання позову відповідачем [PERSON] не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тобто підстави для постановлення ухвали про відмову у прийнятті визнання позову судом не встановлені. Зазначене є підставою для задоволення позову відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно положень ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачене ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідач позов визнала до початку розгляду справи по суті, позивачам підлягає поверненню з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При подачі позову позивачами сплачений судовий збір на загальну суму 4 692,81 грн., тоді як повинен був бути сплаченим у розмірі 4 751,84 грн. (за позовною вимогою про припинення права власності на 1678, 24 грн. (в тому числі 768,40 грн. за припинення права власності на частку автомобіля МЕRCEDES-BENZ, 909,84 грн. за припинення права власності на частку автомобіля AUDI) та 3 073,60 грн. за позовними вимогами про визнання права власності (768,40 грн. х 4 позовні вимоги про визнання права власності = 3 073,60 грн.). За такого на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню з відповідача [PERSON] судові витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 2 375,92 грн. Також позивачеві [PERSON] підлягає поверненню з державного бюджету 2 316,89 грн. (50 % сплаченого судового збору за мінусом недоплаченого).

Outcome: approved