Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою, згідно якої просила\~ встановити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], [INFO], померлої 01 грудня 2014 року. В обґрунтування позову вказує, що вона народилася в с. Луганське Бахмутського району Донецької області, проживає в [INFO]. ЇЇ батьками є [PERSON], який помер 16.02.1989 року, та [PERSON], яка померла 01 грудня 2014 року. Батьки жили і померли в смт. Миронівський м. Дебальцеве Донецької області. ЇЇ дошлюбне прізвище [PERSON], після шлюбу [PERSON]. У шлюбі батьки побудували будинок по вул. Спортивна,25 в смт. Миронівський, в якому і проживали. Позивач проживала з батьками, а потім поїхала до м. Луганськ на навчання і на день смерті свого батька з ним не проживала. Заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори вона не подавала. Спадщину прийняла її мати [PERSON] фактом проживання з її батьком в будинку № 25 по вул. Спортивна в смт. Миронівський Донецької області. 01 грудня 2014 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями майна покійної матері є вона та був брат позивача [PERSON], [INFO], який помер 06.12.2014 року, через 5 днів після смерті матері. Після смерті матері та брата в районі її проживання було неспокійно з початку 2015 року. За м. Дебальцеве Донецької області точилися запеклі бої, місце обстрілювалося з важкої артилерії, а потім у лютому 2015 року місто захопили бойовики, так званої ДНР. Місцеві органи влади перестали виконувати свої функції, нотаріальна контора у м. Дебальцеве, яка обслуговувала смт. Миронівський, також перестала виконувати свою функцію. В січні 2015 року точилися бої навколо м. Дебальцеве, військові підрозділи України закріпилися на Світлодарській дузі, тому постійно відбувалися бойові дії і перестрілки в районі її проживання. Місцеве населення стало виїжджати в безпечні місця проживання. У січні 2015 року позивач виїхала до м. Ізюм Харківської області, де 23.01.2015 року зареєструвалася, як особа переміщена з тимчасово окупованої території України, де проводиться антитерористична операція. У звязку з тим , що позивач не проживала з матірю на день її смерті, то для прийняття спадщини їй необхідно було подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Знаходячись у м. Ізюм позивач подала заяву місцевому нотаріусу, але їй пояснили, що така заява подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Таким чином, через вказані причини нею було пропущено строк для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, викладені у позовній заяві, просила задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача - Миронівської селищної ради Бахмутського району Донецької області, в судове засідання не зявився. Разом з тим на адресу суду надійшла заява про проведення судового розгляду справи без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечували (а.с.17). Суд, вислухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] народилася 17 серпня 1969 року у пос. Луганське Донецької області, про що в книзі реєстрації актів про народження 25.08.1969 року зроблений запис за № 55, батьками дитина записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АВ № 216998 від 25.08.1969 року (а.с.11). 19.06.1992 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], про що зроблено актовий запис № 20, після реєстрації шлюбу «Малишко» змінила прізвище на «Мерщанська», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого Миронівською селищної радою м. Дебальцеве Донецької області 25.08.1969 року, серії VІ-НО № 251106 (а.с.11). Відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельного участка для будування житлового будинку (а.с.37), акту від 12.02.1975 року (а.с.40), рішення №6 виконкому Миронівської селищної ради депутатів м. Дебальцеве Донецької області від 29.01.1975 року (а.с.41), дозволу на виготовлення робіт від 29.01.1978 року (а.с.42), технічного паспорту на житловий будинок, розташований за адресою: Донецька область, м.Дебальцеве, смт. Миронівський, вул. Спортивна, 25 (а.с.47), домової книги для реєстрації громадян (а.с.53), реєстраційного посвідчення, виданого Єнакіївським бюро технічної інвентаризації (а.с.36), житловий будинок в місті Дебальцеве Донецької області в смт. Миронівський по вул. Спортивна, 25 зареєстрований за [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору про надання у безстрокове користування земельного участка від 28.12.1976 року, реєстровий № 225, записано в реєстрову книгу №3 за реєстровим № 444 30.07.1983 року. 16.02.1989 року у смт. Миронівський м. Дебальцеве Донецької області у віці 52 роки помер батько позивача [PERSON], про що був зроблений актовий запис № 12 та виконкомом Миронівської селищної ради м. Дебальцеве Донецької області було видано свідоцтво про смерть серії V-НО № 252027 (а.с.8). 01 грудня 2014 року у смт. Миронівський м. Дебальцево Донецької області у віці 78 років померла мати позивача [PERSON], про що був зроблений актовий запис № 114 та виконавчим комітетом Миронівської селищної ради м. Дебальцеве Донецької області було видано свідоцтво про смерть серії І-НО № 791830 (а.с.9). Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Миронівської селищної ради Бахмутського району Донецької області, [PERSON], [INFO], дійсно була зареєстрована за адресою: [INFO] по день смерті 01.12.2014 року, форма власності приватна (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі на будинок. Однак, у встановлений законодавством шестимісячний строк позивач не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На запит суду надійшов лист від завідувача Першої Бахмутської державної нотаріальної контори від 09.08.2018 року № 1968/01-16, згідно якого за даними Реєстру спадкових справ спадкова справа на майно [PERSON], яка померла 01 грудня 2014 року, не відкривалася, тобто ніхто не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Також зазначено, що заповіт від імені [PERSON] не складався (а.с.30-32). Як вбачається з відповіді завідувача Світлодарської державної нотаріальної контори у Донецькій області [PERSON] від 10.08.2018 року № 338/01-16, спадкова справа після смерті [PERSON], померлої 01.12.2014 року не відкривалася (а.с.33). Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або\~ заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. \~ \~ \~\~\~ \~Згідно ч.1\~ст.1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.\~ Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1\~ст.1220 ЦК України). \~ \~ \~\~ Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно п.24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~ вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом достовірно встановлено, що\~ позивач не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством шестимісячний строк у звязку із тим, що після смерті матері на території смт. Миронівський м. Дебальцеве Донецької області (де вона проживала та померла) почалася антитерористична операція, проходили бойові дії, в результаті чого позивач не мала можливості своєчасно звернутися із відповідною заявою до нотаріуса. Згідно\~ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України, спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ними заяви про прийняття спадщини за законом.\~\~\~\~ Суд вважає, що обставини, з яких позивач не реалізувала своє право на спадок є поважними причинами, які пов'язані з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій по прийняттю спадщини. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем було обґрунтовано доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог. З огляду на вищевикладене, оскільки позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а тому суд визначає позивачу спадкоємцю за законом\~додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved