Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог посилається на те, що 21 квітня 2018 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого народився син [PERSON] , [INFO] . Однак, спільне життя з відповідачем не склалося, протягом шлюбу сімейні відносини поступово погіршувались, з вересня 2018 року почали проживати окремо, вони не пов`язані спільним побутом та веденням спільного господарства, тому їх шлюб фактично припинив своє існування. Вважає, що за таких обставин подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому просить суд його розірвати та після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подавав. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21 квітня 2018 року, виданим Старосинявським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Від даного шлюбу у сторін є дитина, [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Старосинявським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 22 серпня 2018 року. Ч. 1 ст. 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. За нормами ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, що змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони подружніх відносин не підтримують, з вересня 2018 року проживають окремо, вони не пов`язані спільним побутом та веденням спільного господарства, спільним вирішенням питань життя сім`ї, між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного. Шлюб існує лише формально. Таким чином, судом встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам. Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 21 квітня 2018 року.

Outcome: approved