Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ») про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якого вказала, що 05.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем було вчинено виконавчий напис № 837 про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором № 7655979 від 16.07.2019, укладеним з ТОВ «МІЛОАН», правонаступником якого є ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», за період з 22.10.2019 по 28.11.2020 у розмірі 26550 грн 00 коп. та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 930 грн 00 коп. На підставі цього напису приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Гореликом Євгеном Борисовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64481881 від 11.02.2021. Вказаний виконавчий напис вона вважає таким, що не підлягає виконання, оскільки його вчинено на підставі п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, який було визнано незаконним та нечинним згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка набула законної сили 22.02.2017. Діюча редакція наведеного Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Вказуючи на незаконність вчинення виконавчого напису, позивач просить визнати його таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на свою користь понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908 грн 00 коп. і 454 грн 00 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Калінін С.К. до суду не з`явились, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином, наполягаючи на позові, письмово сповістили суд про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», будучи належним чином сповіщеним про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги не визнав, вказав, що 16.07.2019 між ТОВ «МІЛОАН» та позивачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого позивачу було надано кредитні кошти в сумі 9000 грн строком на 30 днів з 16.07.2019 по 15.08.2019 зі сплатою комісії за надання кредиту та процентів за користування кредиту. Позивач своїх обов`язків по кредитному договору не виконав, у зв`язку з чим ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» 22.10.2019 уклали договір про відступлення прав вимоги № 40-МЛ від 22.10.2019, відповідно до якого ТОВ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» отримав право вимоги за кредитним договором № 7655979 від 16.07.2019 на суму 26550 грн 00 коп. Після отримання права вимоги до позивача відповідачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося. 27.11.2020 ТОВ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було надіслано на адресу позивача претензію про погашення кредитної заборгованості та надано термін для добровільного врегулювання зобов`язання. 04.01.2021 товариство звернулося до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису та надало всі необхідні документи, визначені п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вказуючи на безспірність заборгованості та правомірність вчинення спірного виконавчого напису, просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Також відповідач вважає, що сума витрат на правничу допомогу значно завищена, не є співмірною зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, який був витрачений на виконання цих робіт, та обсягом наданих адвокатом послуг. Згідно з ухвалою судді від 26.07.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи. Згідно з ухвалою суду від 26.07.2021 за заявою позивача про забезпечення позову зупинено стягнення за виконавчим написом, що оскаржується позивачем, до набрання законної сили рішенням суду по суті спору. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 16.07.2019 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір № 7655979, відповідно до якого позивач отримала кредитні кошти у сумі 9000 грн, строком на 30 днів з 16.07.2019 до 15.08.2019 зі сплатою комісії за надання кредиту в сумі 900 грн 00 коп. та процентів за користування кредитом в сумі 4050 гр 00 коп., всього до сплати 13950 грн 00 коп., що підтверджується відповідним договором та Графіком розрахунку, що є додатком № 1 до нього (а.с.50-52). 22.10.2019 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено договір про відступлення прав вимоги № 40-МЛ, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» передало, а ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло право вимоги первісного кредитора, у тому числі до боржника [PERSON] за кредитним договором № 7655979 від 16.07.2019 на загальну суму заборгованості у розмірі 26550 грн 00 коп.(а.с.53-59). 27.11.2020 ТОВ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на адресу [PERSON] було направлено претензію про погашення заборгованості за кредитним договором № 7655979 від 16.07.2019 в сумі 26550 грн 00 коп. На підтвердження відправлення цієї претензії відповідачем надано список згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів (а.с.64, 65). 04.01.2021 ТОВ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. з заявою про вчинення виконавчого напису для стягнення з боржника [PERSON] заборгованості у розмірі 26550 грн 00 коп., до якої додані кредитний договір № 7655979 від 16.07.2019 та розрахунок суми заборгованості (а.с.60, 61). 05.01.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі під номером 837, про стягнення зі [PERSON] на користь ТОВ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», яке є правонаступником прав та обов`язків ТОВ «МІЛОАН» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 40-МЛ від 22.10.2019, заборгованості за кредитним договором № 7655979 від 16.07.2019, укладеним між позивачем та ТОВ «МІЛОАН», у сумі 26550 грн 00 коп., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 9000 грн 00 коп., простроченої заборгованості за комісією у розмірі 4500 грн 00 коп., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 12150 грн 00 коп., та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 930 грн 00 коп., а всього 27480 грн 000 коп. Стягнення заборгованості проводиться за період з 22.10.2019 по 28.11.2020 (а.с.17). 11.02.2021 приватним виконавцем Виконавчого округу Донецької області Гореликом Є.Б. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64481881 про примусове виконання вказаного виконавчого напису (а.с.22). В рамках цього провадження приватним виконавцем згідно з постановами від 11.02.2021 та від 30.03.2021 накладено арешт майна боржника та звернуто стягнення на заробітну плату [PERSON] , яку вона отримує у ТОВ «Благія» (а.с.23, 24). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 та ч.5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином. Відповідно до ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України). Частиною другої статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Статтями 1077, 1078 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, які встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.3.1, п.3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, (далі Порядок) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі Перелік документів). Отже в основі вчинення вищевказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної у боржника заборгованості. З тексту оспорюваного виконавчого напису від 05.01.2021 судом встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за № 1172. Відповідно до п.2 Переліку документів для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Перелік документів було доповнено цим пунктом 2 (розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин») на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Між тим постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662, якою було доповнено Перелік документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», була визнана в цій частині змін незаконною та нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14, яка набула законної сили 22.02.2017. Відповідно до п.10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Редакція Переліку передбачає можливість стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів лише за оригіналами нотаріально посвідчених договорів (п.1 Переліку). Кредитний договір № 7655979 від 16.07.2019 нотаріально не посвідчений. У зв`язку з цим вчинення 05.01.2021 нотаріусом виконавчого напису на підставі п.2 Переліку, який внаслідок вказаного судового рішення є незаконним та нечинним, є неправомірним. До такого висновку суд дійшов також з огляду на постанову Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), в якій зазначено, що оскільки оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом\~після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, і укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріусом не було дотримано встановлену законом процедуру, а саме нотаріус не переконався у безспірності заборгованості та застосував норми законодавства, які на момент вчинення виконавчого напису на підставі рішення суду були визнані нечинними. Тому права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн, суд виходить з такого. Витрати на професійну правничу допомогу згідно з ч.3 ст.133 ЦПК України відносяться до витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 КПК України\~розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судом встановлено, що [PERSON] 18.03.2021 укладено договір № б/н/21 з Адвокатським бюро «Калінін і Партнери» (далі АБ «Калінін і Партнери»), предметом якого є надання Бюро правової допомоги Клієнту щодо визнання за рішенням суду спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У Додатку № 1 до цього договору визначено розмір гонорару в сумі 5000 грн 00 коп. (а.с.26-28). Згідно з рішенням засновника АБ «Калінін і Партнери» № 3/2018 від 17.07.2018 затверджені рекомендовані (мінімальні) ставки адвокатського гонорару (винагороди) (а.с.29). На підставі вказаного договору АБ «Калінін і Партнери» 09.07.2021 видано ордер адвокату Калініну С.К. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ПТ№2212 від 26.06.2018) на надання правничої (правової) допомоги [PERSON] в Димитровському міському суді Донецької області (а.с.11-12). На підтвердження здійснення позивачем витрат на правничу допомогу суду надано акт виконаних робіт (наданих послуг) від 19.07.2021, згідно з яким адвокатом надані послуги на загальну суму 5000,00 грн, зокрема: усна з вивченням документів консультація за спором 1 год 30 хв\~ 500,00 грн; складення, оформлення (друк) адвокатського запиту приватному виконавцеві від 14.04.2021\~- 1 год 30 хв \~500,00 грн; аналіз та узагальнення практики Верховного Суду щодо спору - 1 год 30 хв\~500,00 грн; складення, оформлення (друк, посвідчення копій для суду та учасників справи), подання до суду позовної заяви - \~8 год (7 стор.) \~2500,00 грн; складення, оформлення (друк), подання до суду заяви про забезпечення позову від 19.07.2021\~- 4 год (4 стор.)\~1000,00 грн (а.с.31). Фактична сплата витрат на правничу допомогу на рахунок АБ «Калінін і Партнери» [PERSON] підтверджена меморіальними ордерами від 10.06.2021 та від 17.09.2021 на загальну суму 4000 грн (а.с.30). Вказуючи на те, що сума витрат на професійну правничу допомогу значно завищена та не відповідає складності справи, відповідач просить відмовити у відшкодуванні цих витрат. Суд не погоджується з позицією відповідача, оскільки матеріалами справи підтверджено факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення нею через це витрат, які є співмірними зі складністю справи та наданими послугами. Суд також враховує положення ч.5 та ч.6 ст.137 ЦПК України, згідно з якими зменшення розміру витрат на правничу допомогу можливо лише за клопотанням сторони, при цьому доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє таке клопотання. Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідачем не заявлено. З огляду на приведене суд вважає, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу в сумі 4000 грн (саме ця сума сплачена позивачем згідно з платіжними документами) підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908 грн 00 коп. (за подачу позову, а.с.1-2) та 454 грн 00 коп. (за подачу заяви про забезпечення позову, а.с.7-8), а всього 1362 грн 00 коп. На підставі ст.18 ЦК України, ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14,

Outcome: approved