overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів. Позов мотивує тим, що 21 грудня 2016 року Миколаївським районним судом Львівської області було постановлено рішення , яким ухвалено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 800 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи від дня предявлення заяви до суду 08.08.2016 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. Оскільки з моменту винесення вищезгаданого рішення пройшло більше двох років, значно зросли ціни на харчування, одяг, взуття, ліки, а тому сплата аліментів у грошовій сумі по 800 грн. є недостатньою для належного розвитку дітей. А тому просить винести рішення , яким стягувати з [PERSON] на її користь на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] по 1700 грн. щомісячно , які підлягають індексації відповідно до закону , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач не зявилась, подала заяву згідно якої просить розгляд справи проводити у її відсутності . Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте подав відзив на позовну заяву згідно якого просить у позові відмовити повністю , оскільки вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного : Згідно з рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 21.12.2016 року, вирішено стягувати щомісячно з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі по 800 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.08.2016 року до досягненя дітьми повноліття. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача у разі зміни сімейного або матеріального стану. За таких обставин, суд враховує той факт, що позивачці важко самостійно забезпечити належні та необхідні умови для розвитку, виховання та проживання дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, так як змінився майновий стан позивача та збільшились потреби по утриманню дітей, однак коштів які вона отримує недостатньо для належного забезпечення розвитку дітей, а відповідач є працездатним, має нерегулярний мінливий дохід. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача в користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів. Позов мотивує тим, що 25.03.2014 року Миколаївським районним судом Львівської області видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] в її користь аліменти на утримання синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] р.н в розмірі по 300 грн. на кожну дитину , щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку. Зазначила, що розмір аліментів в сумі по 300 грн. на кожну дитину не може забезпечити належний рівень життя для їх дітей, оскільки такі часто хворіють та потребують догляду. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явились , представник позивача подав заяву згідно якої просить розгляд справи проводити у його відсутності . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, проте подав відзив на позовну заяву згідно якого просить у позові відмовити повністю , оскільки на його утриманні є ще одна дитина , яка хворіє, дружина, яка здійснює догляд за дитиною, а тому стягнення аліментів у сумі яку просить позивачка суттєво погіршить його становище. Згідно відповіді на відзив позивачка [PERSON] просила позов задоволити у повному обсязі , оскільки відповідач працює у ФОП « [PERSON]», згідно довідки про доходи за грудень його заробітна плата становить 3354,62 грн. Згідно поданого відповідачем заперечення на відповідь на відзив [PERSON] зазначив, що його майновий стан не покращився , а тому в нього немає можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі, просить у задоволенні позову відмовити. Дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного : Згідно з рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 03.03.2014 року, вирішено стягувати щомісячно з [PERSON]. аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 300 грн. на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача у разі зміни сімейного або матеріального стану. За таких обставин, суд враховує той факт, що позивачці важко самостійно забезпечити належні та необхідні умови для розвитку, виховання та проживання дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, так як змінився майновий стан позивача та збільшились потреби по утриманню дітей, однак коштів які вона отримує недостатньо для належного забезпечення розвитку дітей, а відповідач працює та має дохід. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача в користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зняття арешту з майна. В обґрунтування позову вказала, що в 1997 році нею було взято в борг у відповідача 2000 доларів США. 01.02.2001 року рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області винесено рішення про стягнення з неї на користь [PERSON] боргу в сумі 2937 грн.60 коп. В добровільному порядку вона повернула відповідачу всю суму боргу. Вона є власником квартири [ADDRESS], яку вирішила продати, але звернувшись до нотаріальної контори отримала відмову, так як її квартира перебуває під арештом. Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 26.08.1999 р., на квартиру в [ADDRESS], згідно ухвали №б/н від 26.08.1999 р., накладено арешт. Заборона зареєстрована Козятинською державною нотаріальною конторою Вінницької області. На даний час борг перед відповідачем нею погашений ще в 2001 році, арешт на майно на сьогоднішній день не скасовано. Вважає свої права порушеними і просить їх захистити за судовим рішенням. В судове засідання позивач - [PERSON] не з'явилася, однак, подала письмову заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про день і час слухання справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив, заочно розглядати справу. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що в 1997 році позивачем було взято в борг у відповідача 2000 доларів США. 01.02.2001 року рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області № 2/258/2001 з позивача на користь відповідача було стягнуто залишок боргу, в сумі - 2937 грн.60 коп. В добровільному порядку 26.04.2001 року позивач повернула відповідачу всю суму боргу, що підтверджується письмовою розпискою відповідача про відсутність претензій до позивача. Позивач є власником квартири [ADDRESS], яку вирішила продати, але звернувшись до нотаріальної контори отримала відмову, так як її квартира перебуває під арештом. Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 26.08.1999 р., на квартиру в [ADDRESS], згідно ухвали №б/н від 26.08.1999 р., накладено арешт. Заборона зареєстрована Козятинською державною нотаріальною конторою Вінницької області. На даний час борг перед відповідачем погашений ще в 2001 році, арешт на майно на сьогоднішній день не скасовано. На запит суду від Козятинського МРВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області надійшла відповідь, що виконавче провадження по справі № 2/258/2001 відсутнє. З огляду на вищевказані обставини, суд вважає, що майнові права позивача, як власника порушенні і вони підлягають захисту за судовим рішення у спосіб скасування арешту, який накладався на майно позивача відповідно до ухвали Козятинського районного суду від 26.08.1999 року. Правовідносини, що склались між сторонами регулюються ст. 391 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 07.02.2003 року, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.06.2018 року розірвано. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі ними було придбано земельну ділянку площею 0,0600 га, кадастровий номер - 0721880800:04:000:0209, що знаходиться в с. Вишнів, садівничий масив «Вишенька» Ківерцівського району Волинської області. Вказує, що після розірвання шлюбу відповідач не бажає добровільно поділити спільне майно, а тому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0600 га, цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер - 0721880800:04:000:0209, що знаходиться в с. Вишнів, садівничий масив «Вишенька» Ківерцівського району Волинської області. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.03.2020 року по даній справі відкрито загальне позовне провадження та розгляд справи призначено до підготовчого провадження. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася. До суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився. До суду надіслав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що [INFO] року у сторін народився син [PERSON]. Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 09.11.2010 р. шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Сина [PERSON] залишено проживати з матір'ю та з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти у розмірі 240 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач являючись батьком [PERSON], свої батьківські обов'язки не виконує, не надає допомогу на утримання дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина та підготовку його до самостійного життя, не спілкується з ним і зовсім не цікавиться його життям, здоров'ям і навчанням, внаслідок чого позивач просить суд позбавити його батьківських прав відносно його сина [PERSON]. Провадження у справі було відкрито 16.11.2017 року з призначенням судового засідання на 06.12.2017 р., яке через неявку відповідача відкладено до 9.01.2018 р. В судове засідання позивач [PERSON] направила письмову заяву про розгляд цивільної справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. У разі неявки відповідача до суду не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений судом про дату, час та місце судового засідання, про що у суду є відповідні докази, в зв'язку з чим суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що відповідач являючись батьком малолітньої [PERSON] [INFO], свої батьківські обов'язки не виконує, не надає допомогу на утримання дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини та підготовку її до самостійного життя, не спілкується з дочкою і зовсім не цікавиться її життям, здоров'ям і навчанням, внаслідок чого позивач просить суд позбавити його батьківських прав відносно малолітньої дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, направила до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду направив заяву про визнання ним позову та просив справу розглядати у його відсутності. Третя особа в судове засідання свого представника не направила, однак надіслала клопотання про розгляд справи у їх відсутності, просили суд позовну заяву позивача задовольнити. Виходячи з чого, суд вважає що справу можливо розглядати без участі сторін, проти чого не заперечує прокурор, який підтримав позов. Судом встановлено, що батьком [PERSON] [INFO] є відповідач, що підтверджується копією Свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Михальчанської сільської ради. Згідно висновку виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 26.06.2014 р. за №01/02-24/749 як органу опіки та піклування, відповідач [PERSON] вихованням дочки [PERSON] не займається, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду, лікування, не спілкується з дочкою в обсязі необхідному для розвитку дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не цікавиться її життям, здоров'ям, матеріально не допомагає, аліменти не сплачує, фактично без поважних причин самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до дочки (а.с.20). Згідно статті 150 СК України, батьки зобов'язані, виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Беручи до уваги надані докази, суд знаходить, що відповідач, являючись батьком малолітньої [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Зважаючи на це суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, на думку суду, задоволення позовних вимог буде сприяти захисту прав та охоронюваних інтересів малолітньої дитини та відповідати її інтересам. Зважаючи на те, що відповідач позовні вимоги визнав та таке визнання не порушує нічиїх прав і не суперечить закону, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 22.07.2013 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] [INFO] року у них народилася дочка - [PERSON]. 13.10.2015 року рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області шлюб між ними було розірвано. Починаючи з серпня 2014 року, батько дитини проживає окремо в іншому місті та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере матеріальної та будь-якої іншої участі у вихованні дитини. З моменту розлучення відповідач бачив доньку декілька разів. Свого біологічного батька дитини не пам'ятає. З 21.10.2014 року, за рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 28.11.2014 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки. Проте цей обов'язок ні добровільно, ні за рішенням суду відповідач не виконує, а тому, сума заборгованості по сплаті аліментів, складає - 32 987, 30 грн. Відповідач не цікавиться тим, на які кошти виховується дитина, де вона навчається, чим займається, не піклується про її фізичний та духовний розвиток. Вона змушена самостійно вирішувати усі матеріальні питання та питання виховання дитини, без участі відповідача. Додатково, дитина займається в гуртках, відвідує дитячий садочок. Ці заняття потрібні дитині для її духовного та фізичного розвитку. Для дитини створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язанні піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язанні поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак, надіслала на адресу суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить справу слухати у її відсутність. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак, надіслав на адресу суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, йому зрозумілі наслідки визнання позову та просить справу слухати у його відсутність. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Козятинської районної державної адміністрації в судове засідання не з?явився, хоча належним чином повідомлявся про день і час слухання справи. Давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що можливо прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про реальний поділ домобудівні, що перебуває у спільній частковій власності, мотивуючи свої вимоги тим, що після розірвання шлюбу з відповідачем рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 26.12.2013 року за нею було визнано право власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS]. Право власності на свою частину майна вона зареєструвала 09.02.2013 року. Поскільки спірне майно перебуває у спільній частковій власності, просила виділити їй в натурі частку з цього майна та визначити порядок користування земельною ділянкою. Позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити відповідно до другого варіанту судової будівельно-технічної експертизи, як першому співвласнику. Відповідач та його представник позов визнали частково, пояснивши що відповідач під час проживання в будинку за відсутності позивача, робив поліпшення будинку, що не враховано експертом при розрахунку компенсації. Суд, дослідивши докази, що є у справі, заслухавши позивача, відповідача та його представника, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] з 29.01.1999 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 04.04.2011 року було розірвано. Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 26.12.2012 року за [PERSON] (зміна прізвища позивача з «[PERSON]» на «[PERSON]» відбулася внаслідок реєстрації шлюбу від 04.11.2013 року), в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя, було визнано право власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS]. Згідно Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за [PERSON] 09.02.2013 року зареєстровано право власності на ? частину одноповерхового житлового будинку з господарськими спорудами [ADDRESS]. Технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду [ADDRESS] виготовлений 26.02.2007 року на ім»я [PERSON] Згідно судової будівельно-технічної експертизи від 14 жовтня 2014 року № 048/2014, визначено два варіанти поділу домобудівлі на дві частини, які не відповідають ідеальним часткам співвласників, яка становить по ? частині домобудівлі у кожного та визначено порядок користування земельною ділянкою. Дослідив та оцінив зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог стосовно реального поділу домобудівлі яка перебуває у спільній частковій власності сторін. При задоволенні позовних вимог стосовно виділу позивачу, частини домобудівлі згідно другого варіанту висновку експерта, що становить 56/100 частину домобудівлі, суд враховує наявність у позивача на утриманні неповнолітніх дітей та відсутність іншого житла. Посилання відповідача на неврахування експертом вартості поліпшення домобудівлі при розрахунку компенсації, суд вважає такими, що не доведені належними доказами. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розiрвання шлюбу, вказавши в позові, що 01.08.1982 року у виконкомі Кам'янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 27. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. В шлюбі перебувають вперше. Сім'я розпалася через те, що позивачка виїхала за кордон, додому приїздила вкрай рідко. Спілкування між подружжям набуло «натягнутого» характеру, у зв'язку з цим подружжя втратило почуття поваги та любові одне до одного. Вважає, що сім'я розпалася остаточно, примирення між ними неможливе. Просить суд шлюб розiрвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити і справу розглянути у її відсутності. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляд справи, про що свідчать розписки в повідомленнях, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтованi та підлягають задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи сім'я розпалась через те, що позивачка виїхала за кордон, додому приїздила вкрай рідко, що призвело до втрати почуття поваги та любові між подружжям. Відповідно до положень ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що сім'я розпалась остаточно i шлюб необхідно розірвати, оскільки його збереження суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved