Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «Є КОСМЕТОЛОДЖИ», третя особа - ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» про розірвання договору та повернення грошових коштів, в якому просила: -розірвати кредитний договір № АВН0F6171010018137від 25.04.2017 року укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «АКЦЕНТ-БАНК»; -стягнути з ТОВ «Є КОСМЕТОЛОДЖИ» неправомірно списані грошові кошти з кредитної карти ПАТ «А-Банк» за Договором № АВН0F6171010018137 за неотримані послуги на користь [PERSON] у розмірі 20 570 (двадцять тисяч п`ятсот сімдесят) гривень 00 коп.; -стягнути з ТОВ «Є КОСМЕТОЛОДЖИ» (Код ЄДРПОУ 40536492, адреса: 01103, м. Київ, вул. Чеська, буд. 9-В) на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 квітня 2017 року між [PERSON] та ТОВ «Є КОСМЕТОЛОДЖИ» було укладено Договір № ДО 1604 від 25 квітня 2017 року предметом якого являється комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, а саме набір косметики та надання допоміжних супроводжуючих косметологічних послуг, асортимент, кількість, комплектація та перелік складових Комплексу по догляду, загальна сума Договору становить 9 350,72 грн. згідно Переліку № 1 (специфікації), що являється невід`ємною частиною цього Договору. До даного Договору [PERSON] , було надано Довідку про умови кредитування А-Банку та сукупну вартість споживчого кредиту разом з графіком погашення кредиту від 25 квітня 2017 року, згідно заяви (договору) позичальника АВН0F6171010018137 на продукцію та послуги ТОВ «Є КОСМЕТОЛОДЖИ», оскільки фінансової змоги сплачувати за вище вказані послуги та продукцію позивач не мала. Згідно графіку погашення кредиту від 25 квітня 2017 року та заяви позичальника від 25 квітня 2017 року, сума кредиту складає 12 620,00 грн. 23 червня 2017 року позивачка звернулась до ТОВ «Є КОСМЕТОЛОДЖИ» з проханням розірвати Договір № ДО 1604 від 25 квітня 2017 року з дати отримання її листа та вважати цей лист, невід`ємною частиною Договору, оскільки перебувала на лікуванні у стаціонарі Поліклінічного відділення № 2 Дарницького району у відділенні неврології з 14 червня 2017 року тривалий час, окрім того також проходила ЛФК та масаж пов`язані з переломом правої променевої кістки руки, згідно Довідки № 3388 від 06 травня 2017 року, яку видав Травмпункт ЛС МД Дарницького району м. Києва. 21 серпня 2017 року позивач повторно звернулась з заявою до відповідача про розірвання укладеного Договору та повернення неправомірно списаних з кредитної карти коштів за неотримані послуги. Враховуючи відсутність можливості вирішити дане питання в добровільному порядку, позивач звернулась з даним позовом до суду. Ухвалою судді від 17 грудня 2017 року у справі відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалою судді від 30 серпня 2018 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. Разом з тим, роз`яснено, що, відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, заслуховує усні пояснення учасників справи та показання свідків. Судові дебати не проводяться. А також, роз`яснено учасникам справи, що подання заяв по суті справи (позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву) є їхнім правом. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача разом із позовною заявою подав до суду клопотання, в якому просив позов задовольнити та розглянути справу без його участі. Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження та дату судового засідання, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 25 квітня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № ДО 1604 предметом якого являється комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, а саме набір косметики та надання допоміжних супроводжуючих косметологічних послуг, асортимент, кількість, комплектація та перелік складових Комплексу по догляду, загальна сума Договору становить 9 350,72 грн. згідно Переліку № 1 (специфікації), що являється невід`ємною частиною цього Договору. До Договору № ДО 1604 позивачу, було надано Довідку про умови кредитування А-Банку та сукупну вартість споживчого кредиту разом з графіком погашення кредиту від 25 квітня 2017 року, згідно заяви (договору) позичальника АВН0F6171010018137 на продукцію та послуги ТОВ «Є КОСМЕТОЛОДЖИ», оскільки фінансової змоги сплачувати за вище вказані послуги та продукцію позивач не мала. Згідно графіку погашення кредиту від 25 квітня 2017 року та заяви позичальника від того ж дня, сума кредиту складає 12 620,00 грн. 23 червня 2017 року позивач звернулась до ТОВ «Є КОСМЕТОЛОДЖИ» з проханням розірвати Договір № ДО 1604 від 25 квітня 2017 року з дати отримання її листа та вважати цей лист, невід`ємною частиною Договору, оскільки перебувала на лікуванні у стаціонарі Поліклінічного відділення № 2 Дарницького району у відділенні неврології з 14 червня 2017 року тривалий час, окрім того також проходила ЛФК та масаж пов`язані з переломом правої променевої кістки руки, згідно Довідки № 3388 від 06 травня 2017 року, яку видав Травмпункт ЛС МД Дарницького району міста Києва. 21 серпня 2017 року позивач повторно звернулась з заявою до відповідача про розірвання укладеного Договору та повернення неправомірно списаних з кредитної карти коштів за неотримані послуги. 07 вересня 2017 року відповідач направив лист № 84 в якому зазначив, що Договір можна розірвати при особистій присутності в офісі компанії за адресою: [ADDRESS] , проте від відповіді про повернення списаних коштів з кредитної карти за неотримані послуги ухилився. Разом з тим, банк вимагає у позивача повернення кредитних коштів за ті послуги, які вона не отримувала у відповідача. Позивач є пенсіонером, не працює та отримує лише пенсію. Варто зауважити, що відповідачем не надано доказів щодо того, чи має ТОВ «Є КОСМЕТОЛОДЖИ» право бути кредитним посередником ПАТ «А-Банку». Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про споживче кредитування» споживчі кредити можуть надаватися за участю кредитних посередників. Кредитними посередниками можуть виступати кредитні брокери або кредитні агенти. Діяльність кредитних посередників не належить до фінансових послуг і може включати збір та опрацювання документів споживача для отримання споживчого кредиту, ідентифікацію та верифікацію споживача, підготовку та підписання від імені кредитодавця договору про споживчий кредит, консультування, надання інформаційних та інших посередницьких послуг у споживчому кредитуванні. Згідно ст. 10 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець зобов`язаний, використовуючи свої професійні можливості, оцінити кредитоспроможність споживача, враховуючи, зокрема, строк, на який надається споживчий кредит, суму кредиту, а за потреби - доходи споживача та мету отримання кредиту. Оцінка кредитоспроможності споживача здійснюється на підставі достатньої інформації, отриманої від споживача, та, за необхідності, на основі інформації, законно отриманої з інших джерел. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до частини першої ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до частини першої ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини першої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 25 квітня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № ДО 1604 на комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя. До Договору № ДО 1604 позивачу, було надано Довідку про умови кредитування А-Банку та сукупну вартість споживчого кредиту разом з графіком погашення кредиту від 25 квітня 2017 року, згідно заяви (договору) позичальника АВН0F6171010018137 на продукцію та послуги ТОВ «Є КОСМЕТОЛОДЖИ». Послуги позивач не отримувала, оскільки перебувала на стаціонарному лікуванні, проте кошти списувались з кредитного рахунку відкритому в А-Банку, в повному обсязі. Повернення неправомірно списаних коштів в добровільному порядку відповідачем не вирішено. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України, держава захищає права споживачів. У відповідності до ч. 1 ст. 1 ЦК України, цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Згідно ч. 2 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на вільний вибір товарів і послуг у зручний для нього час та на вільне використання електронних платіжних засобів з урахуванням режиму роботи та обов`язкових для продавця (виконавця) форм (видів) розрахунків, установлених законодавством України. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору, зокрема, але не виключно, про: встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірванням або невиконанням ним договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права не повертати кошти на оплату ненаданої продукції у разі розірвання договору з ініціативи продавця (виконавця, виробника); установлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права визначати відповідність продукції умовам договору або надання йому виключного права щодо тлумачення договору; встановлення обов`язку споживача виконати всі зобов`язання, навіть якщо продавець (виконавець, виробник) не виконає своїх; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права передавати свої права та обов`язки за договором третій особі, якщо це може стати наслідком зменшення гарантій, що виникають за договором для споживача, без його згоди. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, щодо розірвання укладених договорів та про неправомірність списання коштів у розмірі 20 570,00 грн. Нормами ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна; відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Протиправні дії відповідача спричинили позивачу не тільки матеріальну, але і моральну шкоду. Моральна шкода позивача полягає у сильному стресі, що викликаний хвилюванням, душевними та моральними переживаннями пов`язаним з тим, що ПАТ «А-Банк», картка якого прив`язана до договору з ТОВ «Є КОСМЕТОЛОДЖИ» вимагає погашення коштів за ті послуги, які позивач не отримувала, але компанія їх списувала з кредитної картки. Позивач являється пенсіонерка, не працює, отримує лише пенсію про що відповідачу достеменно відомо, але не зважаючи на її фінансовий стан вони все ж нав`язали свої послуги, які позивач не отримувала через свій стан здоров`я. Дана ситуація порушила налагоджений стан життя позивача, оскільки представники ПАТ «А-Банку» та ТОВ «Є КОСМЕТОЛОДЖИ» постійно телефонують, надсилають смс повідомлення на мобільний телефон в яких повідомляють про несплату боргу, погрожують, що до житла позивача виїдуть представники для опису майна в рахунок боргу, все це позначило негативні зміни у житті позивача. Викликані негативні переживання та спогади спричиняють необхідність уникати аналогічних обставин, насторогу, тривогу, емоційні реакції при згадуванні. Позивач відчуває психологічний дискомфорт, тимчасову відірваність від активного соціального життя, знижений настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційну напругу, оскільки дана ситуація має наслідки протяжної дії, яка полягає у витрачанні часу для вирішення питань пов`язаних з вирішенням даної ситуації, необхідність вирішувати питання розірвання договору № ДО 1604 від 25 квітня 2017 року про надання комплексу товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, стягнення неправомірно списаних грошових коштів з кредитної карти ПАТ «А-Банку» за Договором № АВН0F6171010018137 за неотримані послуги та відшкодування моральної шкоди в судовому порядку. Тож, наслідки події, що сталася, потягла за собою нераціональне витрачання життєвого часу позивача. У відповідності з п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 відповідно до ст. 137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до п. п. 5.1. Листа Міністерства юстиції України від 13 травня 2004 року № 35-13/797 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, з`ясуванню підлягає підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до вимог п. п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягнення моральна шкода у розмірі 1 000,00 грн., що є в даному випадку справедливою сатисфакцією.

Outcome: partial