Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що від спільного проживання з відповідачем по справі, у них народився син [PERSON] , [INFO] . Згідно ухвали суду від 02 грудня 2013 року відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання сина, однак відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню та вихованню сина, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться станом його здоров`я, фізичним розвитком, не проявляє батьківських почуттів, піклування та турботи. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 травня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 липня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Ізай Р.О. позовну заяву підтримали з підстав викладених у ній, просили позовні вимоги задоволити, щодо постановлення заочного рішення не заперечили. Позивачка пояснила, що [PERSON] взагалі не спілкується із сином, не надає йому будь-якої матеріальної допомоги та не цікавиться його фізичним, духовним та моральним розвитком. Вона повідомляла відповідача про час та місце судового розгляду, однак, [PERSON] повідомив, що йому байдуже. Син взагалі не знає батька, а тому не бажає з ним спілкуватися. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про причини неявки та відзиву щодо позову суду не подав, тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у відсутності, також подано суду письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Від спільного проживання у сторін спору народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим 16 липня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1628. Син проживає із матір`ю [PERSON] , утримується та виховується нею. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2013 року, визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON] , згідно якої сторони прийшли до взаємної згоди про те, що [PERSON] зобов`язується в добровільному порядку щомісячно до 20 числа поточного місяця сплачувати аліменти в користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 500 грн., починаючи з грудня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості із сплати аліментів, станом на 20 січня 2020 року за [PERSON] числиться заборгованість в сумі 31 580, 50 грн. Відповідно до довідки №212 від 09 грудня 2019 року виданої директором Комунального закладу Острівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Тернопільської ради Тернопільської області, про те, що батько [PERSON] , учня 4 класу даної школи, з 01.09.2016 року жодного разу не відвідував батьківські збори, не цікавиться життям дитини. Згідно Акту опитування сусідів від 02 січня 2020 року, комісія в складі: депутата виборчого округу Пиняга В.В. провів обстеження будинковолодіння в [ADDRESS] , головою двору якого являється [PERSON] , на час обстеження комісією виявлено, що гр. [PERSON] , [INFO] , проживає з мамою [PERSON] , [INFO] . Батько [PERSON] , 1983 р.н. не цікавиться та не провідує дитину [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що позивач виховує сина самостійно. Батько залишив сім`ю, коли дитині було пів року, матеріально не допомагає. Коли дитина хворіла, з лікуванням не допомагав. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що являється сусідкою позивача, повідомила, що [PERSON] сама виховує сина. Батька дитини вона не пам`ятає. Згідно висновку Тернопільської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , Тернопільська районна державна адміністрація вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . У висновку зазначено, що у бесіді матір [PERSON] зазначила, що [PERSON] не бере участі у вихованні дитини, не допомагає матеріально, дитиною не цікавиться. Фактично маючи можливість дбати, виховувати, спілкуватися з сином - абсолютно про нього забув. Аліментів на утримання дитини не сплачує, коли виникла потреба виїзду за кордон - дозволу не надав. Відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON] , проведеного службою у справах дітей Тернопільської райдержадміністрації, [PERSON] з сином, [PERSON] , проживають в приватному будинку, у якому наявне газо- та електропостачання, підведена вода. В кімнатах зроблений сучасний ремонт, усі необхідні предмети побуту. Для дитини відведено окреме місце для сну, навчання. Хлопчик забезпечений сезонним одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, шкільним приладдям. Згідно з свідченнями сусідів [PERSON] та [PERSON] батько [PERSON] , 1983 року народження, не цікавиться та не навідує дитину [PERSON] , [INFO] . Працівником служби у справах дітей Тернопільської райдержадміністрації проведено бесіду з дитиною [PERSON] , [INFO] . У бесіді хлопчик зазначив, що не бачив батька дуже давно, батько не телефонує йому, не дарує подарунків. Жодного разу батько не приходив до нього у школу, не цікавиться його успіхами у навчанні, станом здоров`я. На запитання «Чи хотів би ти спілкуватися з батьком», хлопчик відповів «Ні». Зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності свідчать, що [PERSON] не виконує обов`язки щодо виховання та утримання дитини, свідомо нехтує ними та самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до вимог ст.154 Сімейного кодексу України батьки мають право на самозахист своєї дитини. Відповідно до ст. 165, п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 6 ч.1 ст.3 Цивільного Кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах справедливості, добросовісності та розумності. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди є актом свідомої поведінки, коли особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пленум Верховного Суду України в Постанові №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та про поновлення батьківських прав», наголошує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Судом встановлено, що [PERSON] протягом тривалого часу свідомо нехтує свої батьківські обов`язки щодо виховання дитини. При цьому жодних перешкод відповідачу у вихованні та спілкування з сином позивач не чинить. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, у зв`язку з чим, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, необхідність умов для його нормального виховання та розвитку, вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно дитини [PERSON] , [INFO] . Окрім того, на підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позову про позбавлення батьківських прав. На підставі наведеного,

Outcome: approved