Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить визнати останнього таким, що втратив право на користування належним їй житловим будинком посилаючись на те, що в домогосподарстві по [ADDRESS] зареєстровані та проживають її дочка [PERSON] та онучка [PERSON] , а зять [PERSON] , зареєстрований однак не проживає за вищевказаною адресою понад один рік, з грудня місяця 2018 року, про що складено відповідний акт уповноваженою особою Борщівської ОТГ. Відповідач не приймає участі в утриманні будинку, проведенні ремонтів, в оплаті житлово-комунальних послуг, що створює її перешкоди в користуванні житлом, зокрема отриманні пільг та субсидій. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 05 червня 2020 року, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 06.07.2020 о 11.00 год. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 20 серпня 2020 року, закрито підготовче провадження у справі і призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач [PERSON] в залі судового засідання позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в зал судового засідання не прибув повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, докази, надані позивачем, суд встановив наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22766281 від 19.05.2009 виданим Борщівським районним бюро технічної інвентаризації, [PERSON] належить на праві приватної власності, домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Підстава виникнення права власності - свідоцтво про право на спадщину / ВМВ 982774 №1-294/ 05.03.2009 / Державна нотаріальна контора Борщівського району Тернопільської області. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.321 ЦК України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів його сім`ї, інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно з ч. 4\~ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені у ч. 2\~ст. 64 цього Кодексу, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Частиною 2\~ст.405 ЦК України\~передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] №35 від 22.02.2020 та довідки №397 від 20.02.2020 виданих виконавчим комітетом Борщівської міської ради Тернопільської області, до складу сім`ї зареєстрованих по [ADDRESS] входить дочка [PERSON] онучка [PERSON] , зять [PERSON] . Зі слів заявниці та сусідів зять [PERSON] перебуває понад рік за кордоном та не проживає за вищевказаною адресою, не веде спільне господарство. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили той факт, що відповідач [PERSON] не проживає у домоволодінні позивачки за адресою [ADDRESS] з 2018 року. У судовому засіданні не здобуто доказів, які давали б суду підстави вважати поважними причини відсутності відповідача [PERSON] за місцем постійного проживання за адресою: [ADDRESS] . Отже, відповідач [PERSON] відсутній по місцю постійного проживання понад один рік без поважних причин, його реєстрація в домоволодінні, яке належить позивачу, створює певні перешкоди в реалізації її прав, як власника, а тому відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] , що належить позивачу [PERSON] . На підставі\~ст.41\~Конституції України,\~ч.1\~ст.317,\~ст.319,\~321,\~383,\~ч.1\~ст.391,\~ч.2\~ст.405\~ЦК України,\~ ч.4\~ст.64,\~ч.ч.1,4\~ст.\~156\~\~ЖК України\~ та\~

Outcome: approved