Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на свою користь на утримання сина до закінчення ним навчання, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На теперішній час син [PERSON], досяг повноліття та навчається в Київському національному університеті технологій та дизайну на денному відділенні факультету хімічних та біофармацевтичних технологій, термін навчання до 30.06.2020 р. Відповідач в добровільному порядку не виділяє належних коштів на утримання повнолітнього сина, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку до закінчення сином навчання. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник позивача [PERSON] просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував, суду пояснив, що він допомагає сину матеріально, сплачує гуртожиток, дає йому кошти на купівлю продуктів та одягу. Згоден сплачувати аліменти на користь сина, а не на користь колишньої дружини. Третя особа [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову, так як він повнолітній, навчається в Києві та проживає в гуртожитку. Батько та мати надають йому матеріальну допомогу. Якщо буде необхідність, то він як повнолітній зможе особисто звернутися до суду про стягнення аліментів на свою користь. Вислухавши сторони, представника позивача, третю особу, дослідивши наявні у справі матеріали, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] ( а.с. 9 копія свідоцтва про народження). Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.11.2012 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], на кожну дитину в розмірі по 1/6 частині його заробітку ( доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до повноліття дітей, починаючи стягнення з 01 листопада 2012 року ( а.с. 14 копія рішення). [PERSON] досяг повноліття, однак продовжує навчання на денному відділенні факультету хімічних та біофармацевтичних технологій Київського національного університету технологій та дизайну, термін навчання до 30.06.2020 року (а.с. 15 - довідка). Відповідно до\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення\~ст. 182 СК України. Пунктом 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~встановлено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Вказаний правовий висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1\~ст. 2 ЦПК України). Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3\~ст. 129 Конституції України\~та ч. 1-3\~ст. 12 ЦПК України, є\~змагальність\~сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною 3\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України\~передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивач не надала до суду будь-яких доказів про те, що вона несе витрати в звязку із навчанням сина. Син повнолітній, проживає в м. Києві, за місцем знаходження учбового закладу, в судовому засіданні заперечував проти стягнення аліментів на користь матері, так як при необхідності може самостійно звернутися до суду. За таких обставин відсутні правові підстави позивачки на звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що навчається та проживає окремо від батьків, так як не ґрунтується вимогах законодавства. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed