Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на свою користь та на утримання їх неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку по утриманню дітей. Просить стягувати з відповідача в її користь аліменти в твердій грошовій сумі по 880 грн. на кожного із двох дітей щомісячно до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала суду заяву із клопотанням про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано (Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 травня 2017 року). У даному шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серії 1-ИД №138548, видане 25.05.2011 р. Відділом ДРАЦСу Тернопільського міського управління юстиції) та дочка [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серії І-ИД №232059, видане Відділом ДРАЦСу Тернопільського міського управління юстиції). Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають із позивачем [PERSON] та перебувають на повному утриманні матері. Відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківського обовязку щодо утримання своїх дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує стан здоровя дітей та їх матеріальне становище, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 06 років, який з 01.05.2017 року становить 1426 грн. та для дітей віком від 06 до 18 років, який становить 1\~777 грн., тому суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, по 880 грн. на кожну дитину щомісячно. На підставі наведеного та

Outcome: approved