Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Козельщинського районного суду із вищезазначеним позовом про визнання права власності на земельну ділянку площею 4,91 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території [PERSON] сільської ради в порядку спадкування за заповітом після померлої 06.06.2014 року [PERSON] посилаючись на те, що після смерті останньої залишилося спадкове майно у вигляді зазначеної земельної ділянки. Далі, в позові позивач зазначила, що вона звернулася до державного нотаріуса Козельщинської державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку як спадкоємець за заповітом, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки відсутній документ, який засвідчує право власності померлої. Відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку позбавляє її можливості успадкувати спадкове майно. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов уточнила та прохала визнати за нею право власності за заповітом після померлої 06.06.2014 року [PERSON] на земельну ділянку площею 4,91 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території [PERSON] сільської ради та належить померлому 07.08.2005 року [PERSON] на підставі Державного акта на праві власності серія ПЛ № 190108, кадастровий номер 5322084600:00:001:0365 посилаючись на те, що її покійна мати [PERSON] за життя успадкувала після померлого чоловіка [PERSON] вищезазначену земельну ділянку. На дану земельну ділянку було виготовлено технічну документацію, але її покійна мати [PERSON] за життя не отримала державний акт, так як мала похилий вік та постійно хворіла. Відсутність правовстановлюючого документа позбавляє її можливості успадкувати спадкове майно після померлої [PERSON] Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, але направив заяву в якій прохав розглядати цивільну справу в усіх судових засідання без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи [PERSON] у судовому засіданні позов та уточнюючу заяву позивача підтримала та прохала задовольнити, оскільки дійсно Державний акт на право власності на вищезазначену земельну ділянку імя [PERSON] був виготовлений, але за життя спадкодавець його не отримала та не зареєструвала. Суд, вислухавши пояснення позивача, третьої особи та вивчивши письмові докази по справі встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON], яка померла 06 червня 2014 року успадкувала після померлого 07.08.2005 року чоловіка [PERSON] земельну ділянку розміром 4,91 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території [PERSON] сільської ради та відповідно до Державного акта на право власності серія ПЛ № 190108, кадастровий номер 5322084600:00:001:0365 належала останньому, що також підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, а також свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с. 5-7,18). Згідно довідки, яка видана відділом Держземагенства в Козельщинському районі Полтавської області вбачається, що померлій [PERSON] не видавався державний акт на право власності на земельну ділянку, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, Козельщинського району Полтавської області площею 4,91 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, але земельна ділянка належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВСТ 288379 від 21 квітня 2006 року № 1235. Відповідно до ст. 125 ЗК України вбачається, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України вбачається, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Із матеріалів справи вбачається, що єдиним спадкоємцем за заповітом, що прийняв спадщину є позивач [PERSON], інші спадкоємці за законом та за заповітом відсутні (а.с. 9, 13-16). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 27.03.2015 року вбачається, що позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, оскільки відсутній документ, який засвідчує право власності померлої [PERSON] на вищезазначену земельну ділянку. Згідно до ч.2 ст.16 ЦК України вбачається, що способом захисту цивільного права може бути визнання права. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов позивача підлягає до задоволенню, оскільки визнання права власності не порушує права інших осіб і іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку не можливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved