Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину та додаткових витрат, який мотивує тим, що 29 липня 2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.01.2016 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. При цьому зазначає, що у жовтні 2019 року нею було укладено інший шлюб, у зв`язку з чим її прізвище з « [PERSON] » було замінено на « [PERSON] ». У відповідача теж є друга сім`я, дитина від іншого шлюбу, цим і пояснює небажання відповідача самостійно щомісячно брати участь в утриманні їхньої дитини, та оплати значних додаткових занять по розвитку здібностей дитини (гуртків), які відвідує їх син. Позивач вказує, що домовленості по утриманню дитини з відповідачем не дійшли, а її дохід для самостійного утримання дитини є не достатнім. З урахуванням наведеного,беручи до уваги, що позивачеві не вдалося отримати довідку про доходи відповідача, з метою забезпечення належного утримання та розвитку їх спільної дитини, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь кошти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви до суду до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її корить додаткові витрати на оплату особливих здібностей дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 02.06.2021 року від представника відповідача адвоката Німець О.М. до суду надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві зазначає, що позивач позовні вимоги не визнає, вказує, що відповідач ніколи не ухилявся від свого обов`язку щодо виховання та утримання свого сина, надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідач заперечує проти стягнення з нього додаткових витрат на оплату особливих здібностей дитини в розмірі 2000,00 грн., оскільки позивачем не долучено до позовної заяви доказів понесення таких витрат. З урахуванням наведеного позивач не заперечує проти сплати аліментів у розмірі 2000,00 грн., щодо інших позовних вимоги просить суд відмовити. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили задовольнити з підстав викладених у позові. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні заперечили щодо задоволення позовних вимог, просили суд врахувати обставини викладені у відзиві на позов. Також відповідач зазначив, що на даний час ніде не працює, однак бажає надавати матеріальну допомогу своєму сину, а тому погодився на стягнення з нього аліментів на корить позивача на утримання їх сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, щомісячно у розмірі 2000,00 грн. до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення позивача, відповідача та їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено з матеріалів справи, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.01.2016 року шлюб зареєстрований між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 12.10.2019 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області встановлено, що позивач [PERSON] зареєструвала шлюб у зв`язку з чим її прізвище було змінене з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 15.12.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області встановлено, що у позивача та відповідача народився син [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами справи, що спільний син позивача та відповідача [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] . За змістом ч. 1\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною\~Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8\~ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~та\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положенням ч. 1\~ст. 182 СК України\~передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. За правилами ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З довідки наданої Дежавною прикордонною службою України за №12/218 від 06.05.2021 року встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] м.Чоп по 05.05.2021року. Доказів на підтвердження того, що відповідач [PERSON] звільнений з Державної прикордонної служби та не перебуває на службі у військовій частині [NUMBER] чи перебуває на обліку в державному центрі зайнятості у звязку втратою роботи, відповідачем та його представником [PERSON] суду не надано. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано\~ст. 184 СК України. Беручи до уваги, що сторони не дійшли згоди щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дитину, враховуючи бажання позивача, з якою проживає дитина, отримувати аліменти у вигляді части від доходу відповідача, суд вважає за необхідне призначити стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у частці від його доходу. Вирішуючи вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат, суд виходить з наступного. У п. 18\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року\~роз`яснено, що відповідно до\~ст. 185 СК України\~до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Аналізуючи положення\~ст. 185 СК України\~слід дійти висновку, що додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. До таких правових висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 13.09.2017 року у справі № 6-1489цс17. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Так, на підтвердження вказаних вимог позивач додала до позовної заяви довідку Федерації шахів м. Ужгорода від 12.03.2021 року, з якої слідує, що [PERSON] займається у шаховому гуртку «Падіюн» з 2017 року по теперішній час. Також позивачем долучено довідку видану головою спортивного клубу Олімпік, з якої слідує, що [PERSON] займається у спортивному клубі на секції плавання протягом 2018-2021 років. З дослідженої довідки Дитячо-юнацької спортивної школи №1 м. Ужгород Управління у справах культури, спорту, сім`ї та молоді Ужгородської міської ради №53 від 15.03.2021 року встановлено, що [PERSON] в дитячо-юнацькій спортивній школі у відділенні футболу з 2017 року по теперішній час. Однак, надані позивачем [PERSON] документи не містять жодних розрахунків та підтвердження суми понесених позивачем додаткових витрат на дитину, повязаних з відвідуванням [PERSON] гуртків, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою (лікуванням), каліцтвом тощо . Зокрема, позивачем не долучено доказів, які б підтверджували понесені витрати за оплату таких навчань (квитанція, чек тощо). Враховуючи встановлені по справі обставини, вимоги ст.185 СК України та законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині додаткових витрат на дитину .

Outcome: partial