Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.09.2016 року у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області сторони зареєстрували шлюб, про 08.09.2016 року складено відповідний актовий запис №2116. Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, тому позивач вирішила звернутись до суду з даним позовом, в якому просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 704,80 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2\~500 грн. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, в той час як відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, разом з тим зауважив, що розмір професійної правничої допомоги у сумі 2\~500 грн. є значно завищеним і не співмірним зважаючи на категорію спору, що виник між сторонами та розглядається судом, а також зважаючи на час, який був витрачений представником позивача адвокатом [PERSON] на підготовку та написання позову до суду, а також безпосередню участь у засіданнях. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). А тому, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 08.09.2016 року у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області сторони зареєстрували шлюб, про 08.09.2016 року складено відповідний актовий запис №2116, згідно свідоцтва про шлюб серії І-АМ №184312, виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 08.09.2016 року (а.с.7). Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії І-АМ №370835, виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 18.07.2017 року (а.с.6). З пояснень представника позивача в підготовчому засіданні та зі змісту позовної заяви встановлено, що спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не підтримують подружніх відносин. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання останнього. А тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в цій частині, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачу [PERSON] прізвище, яким вона користувалась після реєстрації цього шлюбу «Мельник». Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Разом з тим, суд звертає увагу, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України). Відповідно до ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Так, як вбачається з матеріалів справи позивачу було надано професійну правничу допомогу адвокатом [PERSON], згідно ордеру серії ВН №039994 від 16.02.2018 року (а.с.20), у звязку з чим останньою було понесено відповідні витрати у розмірі 2\~500 грн., згідно квитанції до прибуткового касового ордера №УО-21 від 19.12.2017 року (а.с.27). Разом з тим, суд вважає, що розмір правничої допомоги у сумі 2\~500 грн. є значно завищеним і не співмірним, зважаючи на категорію спору, що виник між сторонами, а також зважаючи на час, який був витрачений представником позивача адвокатом [PERSON] на підготовку та написання позову до суду, а також безпосередню участь адвоката у засіданнях, а відтак витрати на професійну правничу допомогу підлягають зменшенню до 1\~250 грн. та стягненню з відповідача на користь позивача в силу п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України. Судовий збір у розмірі 704,80 грн., понесений позивачем згідно квитанції №0.0.938868957.1 від 15.01.2018 року (а.с.1), підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial