Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в особі філії Західна дирекція АТ «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПАТ «УПСК») про стягнення невиплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22 листопада 2020 року близько 11 год. 45 хв. у м. Тернополі по вул. Микулинецька, 166 (Авторинок) відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Peugeot Expert» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортним засобом «Volvo -ХС 60» реєстраційний номер [NUMBER] , що належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, під керуванням її чоловіка [PERSON] . Водіями автомобілів було здійснено оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників патрульної поліції України (складений європротокол), оскільки водій автомобіля «Peugeot Expert» реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] свою вину у скоєні ДТП визнав. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Peugeot Expert» реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в ПАТ «УПСК» на підставі договору (полісу) страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР-8235686, ліміт страхової суми за шкоду, заподіяну майну за яким становить 130 000 грн. Згодом фахівцем зі страхування ПАТ «УПСК» було повідомлено позивача про те, що розмір матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Volvo -ХС 60» реєстраційний номер [NUMBER] склав 19 134,02 грн. З метою отримання інформації щодо порядку обчислення страхового відшкодування (регламентної виплати) та документів, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди позивач неодноразово зверталася до ПАТ «УПСК» із відповідними запитами, які були залишенні без уваги. З огляду на дані обставини позивач звернулася до судового експерта Мазура Михайла Степановича для проведення судової автотоварознавчої експертизи з метою визначення дійсної вартості матеріального збитку, завданого її транспортному засобу, про що керівнику ПАТ «УПСК» було направлено повідомлення із проханням забезпечити присутність представника компанії при проведенні автотоварознавчої експертизи транспортного засобу «Volvo -ХС 60» реєстраційний номер [NUMBER] , у зв`язку із чим позивачем були понесені витрати у розмірі 61,00 грн. За результатами проведення експертизи вартість матеріального збитку автомобіля «Volvo 60» реєстраційний номер [NUMBER] станом на момент ДТП склала 49 156,37 грн. Висновок за результатами проведення автотоварознавчої експертизи було направлено до ПАТ «УПСК» з метою отримання повної суми страхового відшкодування в розмірі 49 156,37 грн., натомість відповідачем перераховано позивачу страхове відшкодування в розмірі 16 534,02 коп., який є суттєво заниженим та таким, що не відповідає реальному розміру матеріального збитку, і як наслідок не дає змоги позивачу провести відновлювальний ремонт автомобіля «Volvo 60» реєстраційний номер [NUMBER] , який зазнав механічних пошкоджень внаслідок ДТП. З огляду на викладене просить позов задовольнити та стягнути з ПАТ «УПСК» на користь [PERSON] 30 022,35 грн. - невиплаченого страхового відшкодування, 3 500,00 грн. - за проведення експертного авто товарознавчого дослідження, 61 грн. 00 коп. - витрат поштової кореспонденції та судовий збір. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2021 року провадження у зазначеній справі було відкрите та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 09 червня 2021 року на адресу суду надійшов відзив ПАТ «УПСК» згідно якого відповідач позовні вимоги не визнає у повному обсязі та вважає їх безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. При розрахунку суми страхового відшкодування страховою компанією бралося до уваги: коефіцієнт фізичного зносу, який дорівнює 0,6215, оскільки строк експлуатації транспортного засобу «Volvo 60», реєстраційний номер [NUMBER] , 2013 року випуску, перевищує 7 років, відсутність доказів, які б підтверджували факт проведення ремонту автомобіля у особи, яка є платником ПДВ та доказів на підтвердження того, що заявником під час проведення ремонтних робіт понесені витрати із сплати ПДВ, а тому виплату страхового відшкодування здійснено за вирахуванням суми ПДВ. Позивач не врахувала обсягу відповідальності Страховика за Полісом № АР/8235686 та дійшла помилкового висновку про обов`язок ПАТ «УПСК» відшкодувати шкоду без урахування зносу деталей, тобто у розмірі фактично здійснених витрат на відновлення пошкодженого транспортного засобу. Таким чином, враховуючи дані Ремонтної калькуляції №8235686_А від 04 грудня 2020 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Volvo 60», реєстраційний номер [NUMBER] складає: 19 134,02 грн. = 5 145,00 грн. (вартість ремонтних робіт) + 4 585,07 (вартість матеріалів) + 24 845,31 грн. (вартість складових, що підлягають заміні) * (1- 0,6215). Тому, відшкодуванню підлягала сума, яка складає 16 534,02 грн. (19 134,02 грн. (вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу, без ПДВ) - 2 600,00 грн. (франшиза), виплата якої і була здійснена позивачу в подальшому. Наданий позивачем Висновок автотоварознавчої експертизи № 23/21 не може бути прийнятий до уваги, оскільки такий документ не містить зменшення на фізичний знос, який відповідно до п. 7.41 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року № 1074/8395, підлягає застосуванню. Крім того у ПАТ «УПСК» не виник обов`язок щодо відшкодування позивачу витрат на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 3 561 грн., оскільки Страховик оглянув пошкоджений транспортний засіб позивача у встановлений п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк, тобто протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП. Представником ПАТ «УПСК» здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу «Volvo ХС-60» реєстраційний номер [NUMBER] та складено Акт огляду транспортного засобу, який підписано [PERSON] , що є прямим підтвердженням факту його погодження та ознайомлення із встановленими пошкодженнями транспортного засобу. Жодних зауважень стосовно виду робіт (ремонт, заміна, окраска), які необхідно здійснити для відновлення пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля, від позивача не надходило. 29 червня 2021 року судом отримано відповідь на відзив у якій позивач [PERSON] вказує на те, що ремонтна калькуляція №8235686_А від 04 грудня 2020 року на результати якої посилається відповідач у відзиві на позов, не є документом, який визначає розмір матеріального збитку чи оцінку майна КТЗ позивача в розумінні Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року № 1074/8395, та не може братися судом до уваги, як належний доказ розміру матеріального збитку. Крім того, на увагу не заслуговують доводи сторони відповідача, щодо відсутності у Висновку експерта № 23/21 відомостей стосовно зменшення на фізичний знос. Так, експертом коефіцієнт фізичного зносу прийнято за значення, яке дорівнює нулю. Експерт виходив з того, що перша експлуатація транспортного засобу «Volvo 60», реєстраційний номер [NUMBER] відбулася 18 грудня 2013 року, тобто згідно Методики коефіцієнт фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації, яких не перевищує, зокрема 7 років (для інших легкових КТЗ). Як вбачається з копії закордонного технічного паспорта транспортного засобу «Volvo 60», реєстраційний номер [NUMBER] дата першої експлуатації - 18 грудня 2013 року. Таким чином термін експлуатації авто 6 років 11 місяців та 22 дні, що свідчить про цілком обґрунтоване застосування експертом величини коефіцієнту фізичного зносу, який дорівнює нулю. Протокольною ухвалою суду від 22 липня 2021 року підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті. В судовому засіданні представник позивача Ващук Я.С. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та у відповіді на відзив. В судове засідання представник відповідача ПАТ «УПСК», попередньо надіславши до суду відзив на позов, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Тому враховуючи, що представником відповідача попередньо був поданий відзив на позов, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив такі обставини: Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] [PERSON] є власником транспортного засобу «Volvo ХС60», реєстраційний номер [NUMBER] , 2013 року випуску. 22 листопада 2020 року об 11 год. 45 хв. по вул. Микулинецька, 106 (Авторинок) в м. Тернополі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Peugeot Expert» р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «Volvo ХС-60» р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок якої транспортний засіб «Volvo ХС-60» р.н. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Учасниками ДТП було складено на місці пригоди повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, і як встановлено в ході судового розгляду та сторонами не заперечується, водій автомобіля «Peugeot Expert» р.н. [NUMBER] [PERSON] свою вину у вчиненні ДТП визнав. Відтак, суд вважає доведеним, що саме [PERSON] є винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди і, як наслідок, пошкодженні автомобіля позивача. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/8235686 від 12 червня 2020 року відповідальність [PERSON] , як власника автомобіля «Peugeot Expert» р.н. [NUMBER] застрахована у ПАТ «УПСК», страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 130 000 грн., розмір франшизи - 2 600 грн., строк дії до 12 червня 2021 року. 23 листопада 2020 року учасники ДТП звернулися до ПАТ «УПСК» із повідомленнями про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 22 листопада 2020 року об 11 год. 45 хв. по вул. Микулинецька, 106 (Авторинок) в м. Тернополі. 23 листопада 2020 року за участю представника страховика та довіреної особи власника транспортного засобу було складено акт огляду транспортного засобу «Volvo ХС60», реєстраційний номер [NUMBER] в ході огляду якого виявлено пошкодження передньої лівої дверки та пластикової декоративної накладки порогу. 23 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до ПАТ «УПСК» із заявою про страхове відшкодування. Згідно розрахунку коефіцієнту фізичного зносу КТЗ №СА6/8170 проведеного фізичною особою [PERSON] , коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу «Volvo ХС60», реєстраційний номер [NUMBER] , 01 листопада 2013 року випуску, строком експлуатації 7,4 роки становить 0,6215. Відповідно до ремонтної калькуляції №8235686_А від 04 грудня 2020 року загальна вартість ремонту транспортного засобу «Volvo ХС60», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 34 575,38 грн. з яких: 24 845,31 грн. - вартість складових, що підлягають заміні, 5 145 грн. - вартість ремонтних робіт, 4 585,07 грн. - вартість матеріалів. 26 грудня 2020 року позивачем на адресу ПАТ «УПСК» направлено повідомлення з проханням забезпечити присутність представника компанії під час проведення автотоварознавчої експертизи транспортного засобу «Volvo ХС60», реєстраційний номер [NUMBER] , яка відбудеться 11 січня 2021 року по вул. Микулинецька, 106/35, м. Тернопіль (Авторинок). 11 січня 2021 року між [PERSON] та судовим експертом Мазур Михайлом Степановичем було укладено Договір №23/21 на виконання судової експертизи, згідно якого на підставі заяви [PERSON] , експерт виконує судову автотоварознавчу експертизу з наданням за її результатами висновку експерта №23/21, а [PERSON] оплачує 3 500 грн. за проведення експертизи. 21 січня 2021 року судовий експерт Мазур Михайло Степанович звернувся до [PERSON] із клопотанням про надання свідоцтва про реєстрацію автомобіля країни придбання, сервісну книжку, експортну декларацію, договір купівлі-продажу, тощо, для встановлення дати виготовлення чи дати введення в експлуатацію автомобіля «Volvo ХС60», реєстраційний номер [NUMBER] . У відповідь на заяву [PERSON] Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Тернопільській області надано копію закордонного технічного паспорта автомобіля «Volvo ХС60», реєстраційний номер [NUMBER] з якого вбачається, що перша експлуатація відбулася 18 грудня 2013 року. За результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи судовим експертом Мазур Михайлом Степановичем 09 лютого 2021 року складено висновок експерта № 23/21, згідно якого вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Volvo ХС60», реєстраційний номер [NUMBER] , станом на час ДТП, яке мало місце 22 листопада 2020 року становить 49 156,37 коп. За оплату експертизи [PERSON] було сплачено 3 500 грн., про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордера №23/21 від 09 лютого 2021 року. 19 лютого 2021 року ПАТ «УПСК» в рахунок оплати страхового відшкодування на ім`я [PERSON] перераховано кошти в розмірі 16 534,02 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1176 від 19 лютого 2021 року. Заявляючи позовні вимоги про стягнення з відповідача недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 30 022,35 грн., позивач посилається на те, що визначена страховиком сума страхового відшкодування не відповідає реальному розміру понесених нею збитків, оскільки висновок експерта є належним доказом вартості матеріального збитку в той час, як ремонтна калькуляція на яку посилається відповідач не має доказового значення. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. Вирішуючи спір між сторонами, суд враховує, що відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Поряд із цим, згідно з п. 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що страховою компанією відшкодовуються витрати, понесені у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, у тому числі пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Пунктом 34.4 статті 34 цього ж закону визначено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: - у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; - у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). У пункту 1 частини 2 статті 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3 ст. 22 ЦК України). Згідно з частиною 2 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди. Відповідно до п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що шкода потерпілому відшкодовується у розмірі реальної вартості втраченого майна на час розгляду справи, а страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямих збитків, яких зазнав потерпілий. У разі пошкодження транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди потерпілому відшкодовуються витрати, пов`язані з його відновлювальним ремонтом з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. При цьому відшкодуванню підлягають лише ті витрати потерпілого, які пов`язані з відновлювальним ремонтом автомобіля від наслідків дорожньо-транспортної пригоди. Визначення розміру матеріальних збитків, завданих власнику транспортного засобу внаслідок його пошкодження, здійснюється з урахуванням оціночних процедур, установлених чинним законодавством, у тому числі Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, за наслідками яких визначається вартість відновлювального ремонту (вартість ремонтно-відновлювальних робіт, вартість необхідних для ремонту матеріалів, вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту) з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. За загальним правилом якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, який відшкодовується страховиком за умови отримання документального підтвердження оплати проведеного ремонту. Отже, спеціальні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком, вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Суд звертає увагу, що після дорожньо-транспортної пригоди позивач зверталася до судового експерта з приводу визначення вартості заподіяної шкоди. Відповідно до висновку експерта № 23/21 від 09 лютого 2021 року розмір шкоди становить 49 156,37 коп. У той же час суд бере до уваги, що сторонами не було узгоджено страхове відшкодування у зазначеному розмірі. Відповідно до законодавства страхове відшкодування, здійснюється страховиком у межах страхового ліміту в сумі, що відповідає розміру оціненої шкоди, за мінусом фізичного зносу утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників). За вимогами п.7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092, значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників транспортних засобів, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років для легкових транспортних засобів виробництва країн СНД; 7 років для інших транспортних засобів. Відповідно до копії закордонного технічного паспорта транспортного засобу «Volvo ХС60», реєстраційний номер [NUMBER] дата першої експлуатації - 18 грудня 2013 року, тобто, на час ДТП автомобіль перебував в експлуатації менше семи років, чим спростовуються доводи про необхідність застосування при визначенні розміру шкоди коефіцієнта зносу автомобіля. Посилання представника відповідача на те, що при визначені розміру завданого збитку не було враховано зношеності пошкодженого майна суд до уваги також не бере, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме висновком експерта №23/21 від 09 лютого 2021 року, під час складання якого експертом був врахований коефіцієнт фізичного зносу складових, що потребують заміни та який становив 0. В судовому засіданні також були заслухані пояснення судового експерта Мазура М.С., який підтвердив, що під час проведення автотоварознавчої експертизи ним був врахований коефіцієнт фізичного зносу складових, що потребують заміни який дорівнював 0. Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що у випадку якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, оскільки допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] пояснив, що оскільки йому не було надано інформації яким чином і де відновлювався транспортний засіб - ним застосовувалась середньоринкова вартість нормогодин на відновлення автомобіля в Тернопільському регіоні без урахування податку на додану вартість, також ним не враховувався податок на додану вартість при розрахунку вартості необхідних для заміни запасних частин та необхідного для відновлення транспортного засобу матеріалу. За таких обставин суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з ПАТ «УПСК» невиплаченого страхового відшкодування доведеними та такими, що підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача ПАТ «УПСК» на користь позивача [PERSON] різниці між сумою страхового відшкодування, сплаченою страховиком та вартістю матеріального збитку, якого позивач зазнала в результаті пошкодження належного їй транспортного засобу, а саме: 30 022,35 грн. (49 156,37 грн. - 16 534,02 грн. - 2 600 грн. = 30 022,35 грн.). Щодо відшкодування витрат понесених позивачем на проведення експертного дослідження у розмірі 3 500,00 грн. суд вважає, що такі підлягають до задоволення, оскільки вказаний висновок береться судом до уваги як обґрунтований та на його підставі судом ухвалюється рішення про стягнення із відповідача в користь позивача 30022,35 гривень страхового відшкодування, а тому є обґрунтованими вимоги позивача про стягнення із відповідача у його користь понесених витрат на проведення експертного дослідження у розмірі 3500,00 грн. Суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідача 61 (Шістдесят одну) гривню до задоволення не підлягають, оскільки такий обов`язок відшкодовувати вказані витрати страховою компанією в користь позивача не передбачений Законом України ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з ПАТ «УПСК» в користь [PERSON] слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 908,00 гривень.

Outcome: partial