Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення пені за прострочення зі сплати аліментів за період з 30.10.2011 року по 26.09.2018 року в сумі 111063 грн. 70 коп. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 13.12.2011 року на її користь було стягнуто аліменти на утримання дитини, [PERSON] в розмірі ј частки з усіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття. В звязку із неналежним виконанням [PERSON] обовязків по сплаті аліментів в період з 30.10.2011 по 26.09.2018 року, в нього виникла заборгованість по сплаті аліментів в сумі 111063 грн. 70 коп. Просить суд стягнути з відповідача на її користь суму заборгованості по сплаті аліментів 111063 грн. 70 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] надали заяви, в яких позов підтримали, просили справу розглянути за їх відсутності позов задовольнити з викладених в ньому підстав. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] надали заяви, в яких позовні вимоги не визнали, просили справу розглянути за їх відсутності та відмовити в їх задоволенні У наданому відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] свої заперечення проти позову обґрунтував тим, що неустойка, яку предявляє до стягнення позивач є завищеною, оскільки вона утворилась внаслідок скрутного матеріального становища відповідача. На утриманні відповідача перебуває його дружина [PERSON] та їхня спільна дитина, [PERSON] Загальний розмір аліментних зобовязань [PERSON] сукупно перевищує 50% його доходу, що ставить його в скрутне матеріальне становище. Тому вважає, що сума заборгованості може бути зменшена до 20\~000 грн. Просив в задоволенні позовних вимог в заявленому позивачем розмірі відмовити. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 13.12.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання [PERSON], [INFO], починаючи з 30.11.2011 року та до досягнення дитиною повноліття в розмірі ј частки з усіх видів доходів (а. с. 4) З довідки розрахунку заборгованості по сплаті аліментів вбачається, що [PERSON] належним чином не виконував обовязків зі сплати аліментів, в період з жовтня 2011 року по 19.09.2018 року в нього виникла заборгованість в сумі 106563 грн. 70 коп. (а. с. 8-10) Працевлаштування відповідача за контрактом підтверджено також відомостями про перетинання державного кордону України (а. с. 26-27, 38) Відповідно до ст.180\~Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1ст.196 Сімейного кодексу Українипри виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, фактично вказаною нормою права закріплено відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів, і зі змісту цієї норми випливає, що визнання боржником наявності заборгованості зі сплати аліментів є визнанням неналежного виконання ним аліментних зобов'язань, що є підставою для стягнення пені за прострочення сплати аліментів. При цьому, передбаченаст.196\~Сімейного кодексу\~України відповідальність у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому СК України. Даний розрахунок відповідач не заперечує в своєму відзиві, однак посилаючись на своє скрутне матеріальне становище просить зменшити суму до 20\~000 грн. 00 коп. Виходячи з аналізу норм\~глави 49 ЦК України\~неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом\~статті 196 СК України\~пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Саме така правова позиція 25.04.2018 року висловлена у постанові Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої\~статті 196 СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму,виходячи з наступного розрахунку. З урахуванням правової позиції від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц пеня за прострочення сплати аліментів на дитину, [PERSON], за період з жовтня 2011 року по 16.09.2018 року становить 885\~630 грн. 17 коп. При цьому згідно ч.1\~ст.196 СК\~Укрїани, сума пені не може бути більшою ніж 100% заборгованості по аліментам на дитину, тобто не більше 111063,70 гривень. У відповідності до ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки позивач вказала суму пені за несвоєчасну сплату аліментів на дитину 111063,70 гривень, то суд не може вийти за межі позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача пеня за прострочення сплати аліментів на дитину в розмірі 111063,70 гривень, тобто в межах заявлених вимог. \~У відповідності до\~ст.84 ЦПК України\~витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. \~Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі, суд виходить із положень ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається в разі задоволення позовних вимог на відповідача.

Outcome: approved