Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19.02.2016. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею, знаходиться на її утриманні. Вона працює, але її коштів не достатньо для утримання дитини. Особисті відносини між ними припинені з березня 2020 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки у добровільному порядку не надає, хоча він має таку можливість, у зв`язку з чим вона просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1500.00 грн., починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явилась, згідно заяви просить справу розглядати без її участі, без звукозапису судового процесу, позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, згідно заяви позов визнає, просить справу розглядати без його участі, що суд вважає за можливе. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.02.2016. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем, що підтверджується Актом депутата Дергачівської міської ради Харківської області Ємець З.В. від 09.04.2020. Дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо своєї дитини, передбаченого статтею 141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, відповідно до статті 3 Конвенції ООН про права дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 80 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, в тому числі, визначених ст. 182 СК України, що він має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням всіх обставин справи, суд визначає розмір аліментів у розмірі 1500 гривень щомісячно на утримання дитини, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів- у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved