Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком №92 по вул. Бойко-Павлова, с.Циблі Переяслав-Хмельницького району Київської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач - колишній чоловік його дочки, зареєстрований в [INFO], власником якого він є, але тривалий час не проживає у вказаному будинку, особистих речей відповідача у будинку немає, участі у сплаті комунальних послуг та в утриманні житла не приймає. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, але просить надати йому час для реєстрації за іншим місцем проживання. За правилами ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши сторони та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] є власником будинку №92 по вул. Бойко-Павлова в с.Циблі Переяслав-Хмельницького району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 02 листопада 2007 року (а.с.5-6). Відповідно до довідки №192 від 29 січня 2016 року Циблівської сільської ради, у будинку №92 по вулиці Бойко-Павлова в селі Циблі Переяслав-Хмельницького району, зареєстровані власник будинку - [PERSON], його дружина - [PERSON], дочка [PERSON], онук - [PERSON] та зять [PERSON], який з травня 2015 року за вказаною адресою не проживає (а.с.7). 27 липня 2007 року дочка позивача уклала шлюб з відповідачем [PERSON] і як член сімї він був зареєстрований у [INFO]. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2015 року, шлюб між сторонами розірваний(а.с.8-9). В даний час в будинку фактично проживає позивач зі своєю дружиною, дочкою та онуком, що підтверджується актом обстеження житлових умов від 13 листопада 2015 року, від 18 грудня 2015 року та від 15 січня 2016 рок (а.с.10-12). Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що відповідач [PERSON] не проживає в будинку, що належить позивачу з квітня-початку травня 2015 року. За правилами ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, відповідач близько одного року не користується зазначеним будинком, не відноситься до цього житла, як до постійного місця свого проживання, не приймає участі в утриманні будинку, не сплачує комунальні платежі. Відповідно до ст.ст.41,55 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом». Відповідно до п.3 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право». Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечить закону». Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач втратив право користування житлом будинком №92 по вул. Бойко-Павлова с. Циблі, Переяслав-Хмельницького району Київської області, оскільки залишив помешкання та не проживав в ньому без поважних причин, що створює перешкоди позивачу у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, а саме жилим приміщенням. На підставі ст. ст. 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved