Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Житомирського районного суду Житомирської області із позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування. Вимоги по первісному позову обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка, однак оформити земельну ділянку неможливо, оскільки відсутній кадастровий номер на земельну ділянку, що є спадковим майном, а тому відповідне право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Вересівська сільська рада Житомирського району Житомирської області звернулася до [PERSON] із зустрічним позовом про визнання недійсним рішення та державного акту на право власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що на імя померлого [PERSON] видано дві земельні ділянки одного цільового призначення. В судовому засіданні представник позивач первісний позов підтримав та просив задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні зустрічний позов підтримав, а в задоволенні первісного позову просив відмовити. Суд оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, прийшов до висновку, що первісний позов [PERSON] підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області необхідно відмовити виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30 травня 2007 року помер чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ТП № 063026 виданого 08.076.2007 року. Обставини перебування в шлюбі [PERSON] та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу виданого 12 жовтня 1980 року. [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13.02.2008 року та витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі. За життя [PERSON] був власником земельної ділянки площею 0,12 га., що розташована на території Вересівської сільської ради с.Вереси-аеропорт наданої для будівництва житлового будинку, що підтверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку ІІ-ЖТ № 014952 виданого 24 червня 1997 року. Відповідно до довідки Вересівської сільської ради № 956 від 12.09.2011 року вказаній земельній ділянці кадастровий номер не присвоєно. 08.11.2002 року [PERSON] для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га. в с.Вереси, яка 29.11.2002 року була продана іншій особі (договір купівлі-продажу земельної ділянки ніким не оспорювався та є чинним). В матеріалах справи міститься рішення Вересівської сільської ради від 10.10.2014 року про скасування рішення виконавчого комітету Вересівської сільської ради № 2 від 28.01.1997 року в частині передачі в приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,12 га для обслуговування та будівництва житлового будинку в с.Вереси. Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 05.05.2015 року по справі №278/997/15-а, що залишено в силі ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2015 року, визнано протиправним та скасовано рішення 26 сесії шостого скликання Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 10 жовтня 2014 року «Про скасування рішення виконавчого комітету Вересівської сільської ради від 28 січня 1997 року». Згідно підпунктів 1 та 4 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; відновлення становища, яке існувало до порушення. У відповідності до глави 10 п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції 22.02.2012 № 296/5 ( із наступними змінами та доповненнями) , видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Статтею 346 ЦК України встановлено, що однією із підстав припинення права власності є смерть власника, а цивільна правоздатність фізичної особи за ст. 25 ЦК України виникає при її народженні і припиняється у момент її смерті. Право власності на нерухоме майно, відповідно до ст.331 ЦК України, виникає з моменту його державної реєстрації. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається за підставами, що не заборонені законом. Із змісту вимог ст.392 ЦК України, власник майна має право звернутись з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Первісний позов [PERSON] підлягає до задоволення, оскільки власником земельної ділянки за життя був її чоловік, який помер та позивачка є спадкоємицею за законом та не може реалізувати своє право на спадкування майна, оскільки відсутній кадастровий номер земельної ділянки, а тому порушене право позивачки підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права власності на спадкове майно. Зустрічний позов не підлягає задоволенню, оскільки позивач за зустрічним позовом не довів в порядку статей 10, 60 ЦПК України та ст. 21 ЦК України, що правовий акт індивідуальної дії суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси, позивач за зустрічним позовом сам його видав та отримав в приватну власність [PERSON] спірну земельну ділянку вперше, а тому підстав для скасування рішення та державного акту немає. Також суд бере до уваги вимоги ст. 257 ЦК України та ч. 4 ст. 267 ЦК України, оскільки сплив позовної давності є підставою для відмови у позові.

Outcome: approved