Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення банківського вкладу. В обґрунтування позову зазначає, що 12.12.2014 між нею та ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» було укладено Договір заяву про банківський строковий вклад (депозитний) «Нові гроші» на 7 місяців в іноземній валюті № 30093778173/7-14 строком з 12.12.2014 року по 12.07.2015 року. Згідно п.1 даного Договору позивач передала Банку кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок в сумі 3 000 доларів США. Згідно із п.6 Договору після закінчення строку дії Договору вклад повертається вкладникові в порядку строках та умовах, передбачених положенням п. 5.1 Основних умов. Вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення Вкладу, отримати кошти із строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний рахунок, а дію договору припинити, зобовязаний надати банку письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку вкладу, визначеного договором. У визначений договором термін позивач [PERSON] подала письмову вимогу до банку з проханням повернути належний їй банківський вклад. Але до цього часу суми депозитів позивачу залишаються не виплаченими без пояснення причин відмови. Таким чином. Відповідач не виконав свої зобовязань за договором, кошти не повернув, тому позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача банківський вклад у сумі 3 000 доларів США та проценти за користування банківським вкладом в сумі 218, 84 доларів США. В судове засіданні позивач [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Відповідач ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» - позов [PERSON] не визнали, надали до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача та заперечення на позов, у якому просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] Своє заперечення відповідач обґрунтовує тим, що Постановою Правління НБУ № 612 від 17 вересня 2015 року «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» до категорії неплатоспроможних» відповідача віднесено до категорії неплатоспроможних. На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси і кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» в АТ «Банк «Фінанси і кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію. Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються спеціальними нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Вимоги позивача є вимогою кредитора банку, на яку поширюється обмеження, а саме, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Але положенням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено окремий порядок заявлення кредиторами власних вимог до банку, в якому введено тимчасову адміністрацію. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 12 грудня 2014 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] уклали договір заявку № 30093778173/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 7 міс. В іноземній валюті про те, що [PERSON] запропонувала банку розмістити вклад, а банк погодився розмістити вклад на певних умовах. (а.с.7). У відповідності до договору [PERSON] внесла кошти в розмірі 3000 доларів США (еквівалент 47 132, 10 грн.), що підтверджується копією квитанції від 12.12.2014 року (а.с.8). 13.07.2015 року позивач звернулась до відповідача із заявою про виплату їй коштів по депозиту в звязку з тим, що 12.07.2015 року закінчився термін дії договору (а.с.9). 03.08.2015 року банк повідомив позивача про порядок повернення вкладів фізичних осіб, залучених в іноземній валюті, строк розміщення яких закінчився, а саме у готівковій формі в національній валюті за курсом купівлі іноземної валюти уповноваженого банку на день проведення операції у межах до 30 000 грн. на одного клієнта або у готівковій формі шляхом виплати частини вкладу в іноземній валюті в межах до 15 000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ та частини вкладу у національній валюті за курсом купівлі іноземної валюти уповноваженого банку на день проведення операції в межах до 300 000 грн. на добу на одного клієнта; у готівковій формі в іноземній валюті шляхом виплати частинами у межах до 15 000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ або у безготівковому порядку в іноземній валюті на рахунок за реквізитами, наданими клієнтом банку (а.с.6). Згідно з ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Статтею 1060 ЦК України встановлено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Проте, відповідно до ч.1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням)доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом. Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклади фізичних осіб у Державному ощадному банку України гарантуються державою, а на вклади фізичних осіб у комерційних банках поширюється дія Закону України «Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб», який, зокрема, визначає порядок відшкодування вкладів вкладникам банків-учасників (тимчасових учасників) Фонду. Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону, з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Пунктом 1 ч. 5 ст. 36 Закону визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Судом було встановлено, що на підставі постанови Правління НБУ від 17.09.2015 року № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.09.2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»», згідно з яким з 17.09.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» з 18.09.2015 року по 17.12.2015 року. та призначено уповноважену особу Фонду, якій делеговані всі повноваження тимчасового адміністратора, [PERSON], на цей же строк (а.с.21). Таким чином, вимоги [PERSON] про повернення депозиту та процентів за ним під час дії тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволенню не підлягають. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то його необхідно віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed