Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON] та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісяця, починаючи з 26.08.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.08.2007, від якого мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано рішенням суду від 24.09.2019. Дитина знаходиться на повному утриманні матері - позивача у справі. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість. Відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами отримав 19.02.2021, у встановлений судом строк відзив не подав. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чуднівського районного управління юстиції у Житомирській області від 06.05.2014 (а.с. 4). Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.166 Сімейного кодексу України батьки, позбавлені батьківських прав, не звільняються від обов`язку щодо утримання своїх дітей. Частиною 3 ст.181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ст.13 ЦПК України та наявність у відповідача обов`язків утримувати дітей, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст.141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі наведеного та

Outcome: approved