Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначила, що відповідно до договору дарування від 28.03.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Карташовою Т.М., реєстровий номер 1262, їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. Відповідачі є родиною її брата [PERSON], вони проживали та були зареєстровані в спірному будинку на початку 2000 років. [PERSON] помер [INFO] р., відповідач [PERSON] одружилась у 2006 році та переїхала жити до чоловіка і з того часу у будинку не проживає. З початку 2015 року [PERSON] та [PERSON] фактично у будинку не проживають, за комунальні послуги не сплачують, ніяких речей в квартирі немає. Зазначає, що бажає розпорядитись належним їй будинком, однак в ньому зареєстровані відповідачі, які не проживають в будинку більше одного року без поважних причин, що фактично створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю. В судове засідання 06.07.2016 р. та 19.07.2016 р. з'явились позивач [PERSON] та її представник позивача [PERSON], які позов підтримали. В подальшому позивач [PERSON] та її представник [PERSON] участі у розгляді справи не брали. 22.08.2016 р. до суду надійшло клопотання представника позивача [PERSON] про розгляд справи за відсутності позивача та його представника на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи. В судове засідання 06.07.2016 р. з'явився відповідач [PERSON], в подальшому участі у розгляді справи не приймав, заперечень на позов не подавав. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, заперечень на позов не подали. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до договору дарування від 28.03.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Карташовою Т.М., реєстровий номер 1262, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. Згідно відповіді начальника відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області [PERSON], [PERSON], [PERSON] дійсно зареєстровані за вищевказаною адресою. Згідно довідки № 2220 від 01.07.2016 р., виданої виконавчим комітетом Кушугумської селищної ради, [PERSON] не проживає у житловому будинку [ADDRESS] з 2015 року, [PERSON] з 2007 року, [PERSON] з 2015 року. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною першою статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з приписів ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України, враховуючи, що відповідачі не надали суду доказів наявності будь-яких договорів з приводу користування житловим будинком [ADDRESS], відсутності об'єктивної можливості користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод з боку позивача, поважних причин для відсутності у спірному житловому приміщенні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, суд враховує, що відповідачі не є членами сім'ї позивача по справі, що також свідчить обґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved