Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з нього аліменти в частці від доходу на її користь на утримання малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання, до досягнення сином трьох років в розмірі 1700 грн. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що з 13.10.2015 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час якого [INFO] народився син [PERSON]. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка перебуває на її утриманні, відповідач добровільно коштів на утримання сім'ї, (дитини та її самої), не надає, згоди по матеріальному утриманню дитини між ними не досягнуто. Інших утриманців відповідач немає. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові. Пояснила, що участь у витратах на дитину відповідач добровільно не бере. Позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що офіційно не працевлаштований, працездатний, інших утриманців немає, протягом останнього року вони з позивачем проживають окремо. Згоден сплачувати аліменти на утримання дитини та дружини по 1600 грн. на кожного. Пояснює, що має намір на даний час сплачувати гроші на утримання сім'ї до 4000 грн. щомісяця. Пояснює, що він обмежував позивача у фінансовому забезпеченні у зв'язку з її поведінкою та заощаджує кошти аби мати можливість забезпечувати себе в майбутньому. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.10.2015 р. та є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, дитина проживає разом з позивачем, про що учасниками справи не заперечувалося. Відповідно до роз'яснень п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, аліменти з відповідача [PERSON], який офіційно не працевлаштований, не отримує постійного доходу, підлягають стягненню на користь позивача за її вибором на утримання дитини в частці від його заробітку. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. В судовому засіданні відповідач пояснив, що має задовільний стан здоров'я, не має важкого майнового стану, не має на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, погоджується надавати допомогу на утримання дитини в розмірі 1600 грн. Суд зважає, що обов'язок утримання дитини покладений на обох батьків. Тому суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів), виходячи із того, що позивач також має рівний з відповідачем обов'язок утримувати свою дитину та чи надає вона таке утримання дитині і в такому розмірі. На думку суду, визначений розмір аліментів на дитину за вказаних умов враховуватиме баланс інтересів сторін. Разом з тим, на думку суду, відповідач відповідно до ст.180 СК України зобов'язаний утримувати дитину до досягненню нею повноліття та відповідно до ст. 84 СК України дружину, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років, про що він не заперечував у суді в розмірі 1600 грн. Крім того, за змістом ст. 84 СК України право на аліменти у дружини-матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка. При визначенні розміру аліментів на утримання дружини, суд враховує матеріальний стан відповідача та його заявлені в суді можливості щодо сплати аліментів, оскільки погодився сплачувати аліменти на дружину в розмірі 1600 грн., а також отримання позивачем соціальних виплат на дитину. До суду не подано жодних доказів щодо наявності інших зобов'язань матеріального характеру відповідача, окрім як по відношенню до його сина та дружини.

Outcome: approved