Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи його тим, що 08 листопада 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. [INFO] в них народився син [PERSON] . Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 12 жовтня 2010 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. За рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 14 жовтня 2010 року з відповідача [PERSON] стягнуто на її користь аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій\~ сумі в розмірі 400 грн. щомісяця. З 2015 року вони з відповідачем почали проживати разом та вести спільне господарство. [INFO] в них народилась дочка [PERSON] . Починаючи з 2018 року вона та відповідач проживають окремо. Відповідач [PERSON] припинив належним чином забезпечувати дітей, участі у матеріальному утриманні дітей не приймає, допомогу на дітей не надає. Враховуючи викладене, посилаючись на положення Сімейного кодексу України, беручи до уваги ч.2 ст.182 СК України, за змістом якої мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивач просить змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 14 жовтня 2010 року з відповідача на її користь на дитину [PERSON] \~ та стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину встановленого для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 18). Відповідач відзив на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає (а.с. 19). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи, суд вирішив можливим розглянути справу в їх відсутність. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, а також докази у їх сукупності дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~ У свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , батьками вказані [PERSON] і [PERSON] , у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , батьками вказані [PERSON] і [PERSON] (а.с.5, 8). 12 жовтня 2010 року шлюб між сторонами розірвано. Позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 6). Діти проживають та зареєстровані разом з позивачем за адресою [ADDRESS] (а.с. 4) та за змістом позову перебувають на її утриманні. Рішенням Кролевецького районного суду від 14 жовтня 2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. в місяць до повноліття дитини, з індексацією відповідно до закону (а.с.7). Між сторонами відсутня домовленість щодо участі відповідача в утриманні дитини [PERSON] . У статті 19 та частинах 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб. При цьому, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Згідно ч.2 ст.182 СК України (із змінами згідно ЗУ №2475-VIII від 03.07.2018 року) мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років, встановленого з 1 січня 2020 року складає 1779 грн., на дитину віком від 6 до 18 років - 2218 грн., тому розмір аліментів на дитину віком до\~ 6 років повинен становити\~ не менше 889 грн. 50 коп., віком від 6 до 18 років повинен становити не менше 1109 грн. (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). За таких умов, зважаючи на законодавчо змінений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також збільшення вікових потреб дитини з часу присудження аліментів у 2010 році, їхній розмір, визначений рішенням суду від 14 жовтня 2010 року, не може задовольнити необхідні потреби дитини, та не в повній мірі відповідає вимогам ст.141 СК України стосовно рівності обов`язків батьків щодо дитини. Суд враховує, що відповідач є працездатним,\~ повинен влаштовувати своє життя так, щоб забезпечувати своїх дітей. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Виходячи з критеріїв розумності та справедливості, а також враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 14 жовтня 2010 року і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , розмір яких суд визначає 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття. На думку суду, вказаний розмір аліментів буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача. З роз`яснень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.\~\~\~\~\~ У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи наведені роз`яснення, суд вважає за необхідне стягнути аліменти у зміненому розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили. Крім того, суд вважає за необхідне, після вступу даного рішення в законну силу, відкликати виконавчий лист, виданий на підставі рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 14 жовтня 2010 року по справі № 2-1960/10 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, після його повного виконання. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved