Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у зв`язку з тим, що він продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідач по справі є батьком [PERSON] , який за рішенням суду сплачував аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку до досягнення ним повноліття. На цей час [PERSON] є студентом 1 курсу ДНЗ «Запорізький центр професійно-технічної освіти водного транспорту», денної форми навчання. Дитину повністю утримує позивач. Відповідач на цей час не допомагає матеріально, тому вона звернулась із позовом і просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] у розмірі ј частини від усіх видів його доходів (заробітку), щомісячно, на період навчання, але не більше як до досягнення сином 23-х років, починаючи з 05.10.2020 року. Ухвалою суду від 20.11.2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала,просила задовольнити. Суду зазначила, що вона з відповідачем знаходилась у зареєстрованому шлюбі, від якого народився [PERSON] . Після розірвання шлюбу з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина до повноліття. В 2019 році [PERSON] вступив до ДНЗ «Запорізький центр професійно-технічної освіти водного транспорту», є студентом, потребує матеріальної допомоги, як її, так і батька. У 2007 році вона одружилась, її чоловік - [PERSON] , допомагає забезпечувати дитину, але нажаль коштів не вистачає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Третя особа - [PERSON] у суді просив позов задовольнити, зазначив, що він є студентом вже 2 курсу денної форми навчання, отримує стипендію в розмірі 490,00 грн., знаходиться на повному забезпеченні матері, тому потребує матеріальної допомоги. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить Свідоцтво про народження, серія [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 27.04.2004 року. 29.08.2007 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно довідки № 100/20 від 12.05.2020 року [PERSON] є студентом 1 курсу ДНЗ «Запорізький центр професійно-технічної освіти водного транспорту», бюджет, денної форми навчання. Строк закінчення навчального закладу - 30.06.2022 року. Отримав за період з вересня 2019 року по квітень 2020 року стипендію у розмірі 3920,00 грн. по 490,00 грн. щомісячно. Суд, дослідивши усі матеріали справи, вважає вимоги позивача обґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до норм ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, приймаючи до уваги інтереси повнолітнього [PERSON] , його стан здоров`я, матеріальне становище позивача [PERSON] (на утриманні якої перебуває повнолітній), стан здоров`я і матеріальне становище відповідача (відсутні дані щодо утримання інших осіб та наявності протипоказань у праці за станом здоров`я), той факт, що [PERSON] , на думку суду, має змогу сплачувати аліменти, враховуючи прожитковий мінімум на працездатну особу, встановлений ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (позов подано до суду у 2020 році), суд вважає, що розмір аліментів на утримання [PERSON] підлягає стягненню щомісячно з відповідача у розмірі ј частини від усіх видів його доходів (заробітку), на весь час навчання, але не більш як до досягнення [PERSON] , [INFO] 23-х років, починаючи з 05.10.2020 року. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Так як позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України повинен бути стягнений судовий збір на користь держави.

Outcome: approved