Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], в якому просила поділити спільне майно подружжя, а саме: виділити їй у власність трактор МТЗ-920, вартістю 200\~000 грн., тракторний причеп, вартістю 20\~000 грн., сівалку зернову, 20\~000 грн., культиватор причепний, 20\~000 грн., культиватор міжрядний, 20\~000 грн., плоскоріз, 5000 грн., кондиціонер, 10\~000 грн., морозильну камеру, 6\~000 грн., телевізор «Самсунг», 8\~000 грн., кухонний гарнітур, 16\~000 грн., набір каструль на суму 1000 грн., тарілки на суму 500 грн., тарілки на суму 1000 грн., набір посуду для мікрохвильової печі на суму 1000 грн., салатниці на суму 400 грн., скляні підноси на суму 800 грн., електричну мясорубку, вартістю 1000 грн., блендер, 1000 грн., хлібопічь, 1000 грн., соковижималку, 1500 грн., міксер, 500 грн., витяжка кухонна, 2300 грн., електричну кухонну плиту, вартістю 3000 грн., ліжко двоспальне, вартістю 4000 грн., стіл кухонний, 1000 грн., стіл тумбу, 1000 грн., меблевий гарнітур «Горка», вартістю 4000 грн., водяні насоси на суму 4000 грн. ; виділити відповідачу автомобіль ВАЗ 2110, вартістю 90000 гривень, тракторний причеп. вартістю 20000 гривень, автомобільний причеп вартістю 5000 гривень, дискові борони, вартістю 25000 гривень, сівалка овочева, вартістю 30000 гривень, борони тракторні, вартістю 10000 гривень, культиватор навісний, вартістю 20\~000 гривень, культиватор міжрядний, вартістю 20000 грн., оприскувач навісний, вартість 27\~000 грн., зерноочисну машину, 20\~000 грн., навантажувач, 20000 грн., станок свердлильний, 15\~000 грн., електрозварювальний апарат, 10000 грн., мотогенератор, 15000 грн., холодильник, 6000 грн., комод, 850 грн., тумбочки на суму 800 грн., шафу, вартістю 1000 грн., пуфік - 300 грн., журнальний столик-400 грн., дивани на суму 4000 грн., стіл, 1000 грн.. пральну машину- 8000 грн., водонагрівач, 1500 грн., водяні насоси на суму 4000 грн. Крім того, позивач просила витребувати у відповідача, речі, які отримані нею у подарунок, а саме морозильну камеру, вартістю 6\~000 грн., телевізор Самсунг, вартістю 4000 грн., електропіч Сатурн, вартістю 1250 грн., 2 шт., пилосос, вартістю 3000 грн., мультиварку червону, 800 грн., диван та два крісла, вартістю 5000 грн., килим овальний -2000 грн. Позивач та її представник позивні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, зазначили, що існує тільки частина майна, яке позивач зазначила у позові, а саме морозильна камера у кількості 1 шт., холодильник Норд, 1 шт., електропіч, 1 шт., пилосос, 1 шт., мультиварка, 1 шт., диван та два крісла, килим овальний, кондиціонер, кухонний гарнітур, хлібопічь, витяжка кухонна, електрична кухонна плита, ліжко двоспальне, комод, дві тумбочки, шкаф, пуфік, журнальний стіл, диван - 2 шт., столи - 3 шт., мебельний гарнітур «Гірка», пральна машина, водонагрівач, насоси-2 шт., автомобіль -ВАЗ 2110. Наявність зазначений речей відповідач визнає, згодний їх поділити, однак не згодний із визначеною позивачем вартістю цього майна, факт придбання та наявність іншого майна, зазначеного у позові, заперечив. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз'яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. Визначена стороною позивача вартість спільного сумісного майна, стороною відповідача заперечувалася. Проте клопотання про призначення по справі судово-товарознавчої експертизи для визначення дійсної вартості спірного майна з урахуванням зносу сторонами не подавалося. На підставі викладеного, суд позбавлений можливості провести розподіл спільного сумісного майна подружжя, яке визнане відповідачем. Що стосується вимоги позивача про поділ спільного сумісного майна подружжя, наявність та факт придбання якого заперечується відповідачем, суд приймає до уваги наступне. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем документальне не підтверджено факт придбання зазначеного у позові майна під час шлюбу, показання свідків мали загальний характер та не містили конкретної інформації про джерело та час придбання майна. Таким чином, позивач не довів факт придбання та існування зазначеного в позові майна, яке підлягає поділу, що є підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині. Вимога позивача про витребування з володіння відповідача подарованого майна, на думку суду також не підлягає задоволенню, оскільки під час судового розгляду достовірно не встановлено що зазначено майно дарувалося безпосередньо позивачці, а ні родині [PERSON]. З огляду на викладене позов [PERSON] не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed