Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ОСББ «Бірюзова 96» у якому просить визнати рішення позачергових зборів членів ОСББ «Бірюзова 96» від 28.08.2013 року в частині визнання її роботи як головного бухгалтера незадовільною незаконним та скасувати його, стягнути з ОСББ «Бірюзова 96» заборгованість по заробітній платі [PERSON] за період з жовтня 2012 року по 16.09.2013 року у розмірі 23874 гривні, стягнути з ОСББ «Бірюзова 96» заборгованість по заробітній платі [PERSON] за час вимушеного прогулу з 17.09.2013 року по день винесення рішення з розрахунку 2294 гривень за кожен місяць вимушеного прогулу, усунути перешкоди їй у виконанні трудових обов'язків бухгалтера ОСББ «Бірюзова 96» зобов'язавши голову правління надати ключі від робочого кабінету №309, що розташований за адресою м. Полтава, вулиця Маршала Бірюзова,96. Свій позов обґрунтовувала тим, що вона з 01.10.2008 року працювала бухгалтером, а також виконувала обов'язки касира та паспортиста за контрактом, а з 01.04.2013 року вона згідно наказу працює в ОСББ «Бірюзова 96». До жовтня 2012 року заробітна сплата їй виплачувалась в повному обсязі, а з жовтня 2012 року по 31.03.2013 року існує заборгованість у розмірі 20433 гривень. За період з квітня по липень 2013 року заробітна плата виплачена в повному обсязі, а за період з серпня 2013 року по 16.09.2013 року заборгованість по заробітній платі становила 3441 гривень. 28.08.2013 року проведені позачергові збори членів ОСББ «Бірюзова 96» на яких визнано її роботу як бухгалтера незадовільною. 16.09.2013 року в її кабінеті були змінені замки і 17.09.2013 року по день звернення до суду вона не змогла потрапити до свого кабінету, отже вважає, що вона була відсутня на робочому місці з вини нового керівництва ОСББ, наказу про її звільнення їй не було вручено. Оскільки вважає, що її права порушено звернулась до суду за їх захистом. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили суд його задовольнити. Представники відповідача в судовому засіданні позов визнали частково - в частині розміру заборгованості по заробітній платі в сумі 323,84 гривні, та в частині усунення перешкод щодо подальшого виконання [PERSON] обов'язків головного бухгалтера в ОСББ «Бірюзова 96». В іншій частині вважають позов необґрунтованим та таким що не підлягає до задоволення з тих підстав, що збори членів ОСББ «Бірюзова 96» проведені у відповідності до чинного законодавства, рішення приймались шляхом голосування і на даних зборах висловлювалась думка учасників зборів, яка і була відображена в даному протоколі. Щодо стягнення заборгованості по заробітній платі за період з жовтня 2012 року по 31.03.2013 року вважають, що даний спір підсудний господарському суду, оскільки позивач надавала послуги як фізична особа - підприємець, отже даний спір виник між двома господарюючими суб'єктами. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що фізична особа - підприємець [PERSON] з 01.10.2008 року по 31.03.2013 року працювала за контрактом в об'єднанні співвласників багатоквартирного будинку «Бірюзова 96» та виконувала поточні роботи по організації та проведенню бухгалтерського, податкового та статистичного обліків замовника. Згідно наказу №3 від 01.04.2013 року прийнята на посаду головного бухгалтера, паспортиста, касира в об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бірюзова 96», що підтверджується копією наказу та копією трудової книжки. 01.04.2013 року було затверджено штатний розпис згідно якого посадовий оклад бухгалтера складає 2294 гривень. В ході судового розгляду встановлено, що заробітна плата виплачена частково за період з квітня 2013 року по 16.09.2013 року заборгованість складає 3441 гривень. З жовтня 2012 року по 31.03.2013 року в період дії контракту заборгованість складає 20433 гривень. На день розгляду справи наказу про звільнення позивача [PERSON] з посади не видавалось. Відповідно до ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Оскільки [PERSON] з 01.04.2013 року перебуває в трудових відносинах з відповідачем і заробітна плата їй виплачена частково, отже суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 01.04.2013 року по 16.09.2013 року, що складає 3441 гривень. Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості за контрактом за період з жовтня 2012 року по 31.03.2013 року суд приходить до висновку про відмову в задоволенні цієї позовної вимоги, оскільки даний контракт був укладений юридичною особою ОСББ «Бірюзова 96» з фізичною особою - підприємцем [PERSON] з метою надання послуг по організації та проведенню бухгалтерського, податкового та статистичного обліків замовника. Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Контракт від 01.10.2008 року який укладено між ОСББ «Бірюзова 96» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] не є трудовим договором, оскільки не містить положень, які передбачені для трудового договору, а сторонами є замовник та виконавець послуг. Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Отже, з позовом про стягнення заборгованості за вищевказаним контрактом позивачу необхідно звертались до господарського суду, оскільки даний спір виник між двома господарюючими суб'єктами і не є трудовим спором. Стосовно вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі за час вимушеного прогулу з 17.09.2013 року по день звернення до суду суд приходить до таких висновків. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Вимушений прогул - час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений змоги працювати. Вимушений прогул працівника має місце при незаконній відмові у прийнятті його на роботу або при несвоєчасному укладенні трудового договору, незаконному відстороненні від роботи, незаконному звільненні або незаконному переведенні на іншу роботу, затримці видачі трудової книжки, неправильному формулюванні в трудовій книжці причини звільнення, якщо воно перешкоджало працевлаштуванню його. За вимушений прогул через незаконне звільнення або переведення на іншу роботу власник чи уповноважений ним орган виплачує працівникові середній заробіток, але не більше як за рік. Судом встановлено і це підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], що 16.09.2013 року в кабінеті, де знаходилось робоче місце [PERSON] змінено замки і їй не дали ключі від кабінету. З 17.09.2013 року по 19.09.2013 року [PERSON] приходила на своє робоче місце, але кабінет був зачинений, про що свідчать складені акти та підписані мешканцями будинку [ADDRESS]. В свою чергу з 20.09.2013 року по 30.09.2013 року були складені акти про відсутність [PERSON] на робочому місці, що також підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] 03.10.2013 року керівник ОСББ «Бірюзова 96» [PERSON] направила лист [PERSON] щоб вона пояснила причини своєї відсутності на робочому місці. 18.10.2013 року [PERSON] направила лист-відповідь та повідомила, що вона не має можливості працювати, оскільки не була допущена до свого робочого місця. Свідок [PERSON], яка була допитана в судовому засіданні повідомила, що голова правління їй передала ключі від кабінету для подальшої їх передачі [PERSON], але оскільки остання не з'являлась на своєму робочому вона була позбавлена можливості передати ключі. Оцінивши всі ці докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що неявка [PERSON] на роботу сталась через непорозуміння між нею та головою правління і не може бути визнано як вимушений прогул, який підлягає оплаті. Отже, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу не підлягає до задоволення. Позовна вимога про визнання рішення позачергових зборів членів ОСББ «Бірюзова 96» від 28.08.2013 року в частині визнання роботи бухгалтера [PERSON] незадовільною незаконним та скасувати його не підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до п.5.2.5 статуту об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бірюзова 96» загальні збори правочинні,якщо на них присутні більше половини членів об'єднання. Рішення загальних зборів приймаються 2/3 голосів від загальної кількості членів об'єднання, які присутні на загальних зборах. З протоколу №4 від 28.08.2013 року вбачається, що на зборах присутні 25 чоловік, отже збори є правочинними. Відповідно до п.5.1.,5.2. вищевказаного статуту органами управління об'єднання є загальні збори його членів правління та ревізійної комісії об'єднання. Вищим органом управління об'єднання є загальні збори. Рішення на зборах приймаються шляхом голосування і кожен член ОСББ має право голосу. Рішення про визнання роботи головного бухгалтера [PERSON] незадовільною прийнято більшістю голосів і виражає волевиявлення членів ОСББ, отже не може бути визнано судом незаконним, оскільки воно прийнято на зборах, які скликані відповідно до статуту ОСББ «Бірюзова 96». Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, отже з відповідача на користь держави слід стягнути понесені судові витрати в сумі 229 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: partial