Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Троїцького районного суду Луганської області із позовом до [PERSON] , в якому просила стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі ј частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на її утримання в розмірі ј частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 26 квітня 2017 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, від якого у них народились діти: донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . На даний час вона разом з дітьми, чоловіком та її батьками проживають в одному домі, але кожен з них живе власним життям. Діти знаходяться на її повному утриманні, відповідач не приймає участі у вихованні дітей, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей надає не регулярно, у зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач надала письмову заяву, згідно якої просила справу розглядати без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Причина його неявки суду не відома. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч.3 ст.211, ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.04.2017 (а.с. 9). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.05.2006, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Троїцького райуправління юстиції у Луганській області, відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.05.2018, виданого Троїцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Згідно довідки № 1586 від 20.05.2019, виданої Центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області, позивач разом з дітьми, чоловіком та батьками зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Позивач зазначає, що на даний час вона разом з дітьми, чоловіком та її батьками проживають в одному домі, але кожен з них живе власним життям. Діти знаходяться на її повному утриманні, відповідач не приймає участі у вихованні дітей, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей надає не регулярно, у зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова) за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як вбачається зі змісту ст.182 СК України та п.17 Постанови при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. За таких обставин, оскільки відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , які проживають разом з позивачем [PERSON] , так як останній добровільно не надає кошти на утримання дітей, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей з [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Статтею 84 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з положеннями ст. 81 Сімейного кодексу України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також обставини, що мають істотне значення. Суд враховує, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка не досягла трирічного віку, та вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання матері є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved