Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Автозаводської районної ради, [PERSON] міської ради про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на підстави та обставини викладені в позовній заяві та просила суд визнати недійсним [PERSON] акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 936012 від 29.12.2012 року, виданий на імя [PERSON] на підставі рішення від 20.12.2011 року 12 сесії 6 скликання Автозаводської районної ради, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за № 531040001000697 та визнати за [PERSON], [INFO] (Паспорт серія КО № 342527, виданий Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області від 05.02.2002 року, в паспорті є штамп «Має право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта від 08.01.2013 року») у порядку спадкування за законом після померлого [PERSON], [INFO] (Паспорт серія КО 342526, виданий автозаводський РВ КМУ УМВС України в Полтавській області від 05.02.2002 року, номер картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків [NUMBER], свідоцтво про смерть [PERSON] I-КЕ № 214655 від 12.04.2012 року) право на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею 0,0560 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Кооперативна, б. 41/2 (кадастровий номер: 5310436100:06:008;0881) та право на отримання на своє імя свідоцтва про право власності на земельну ділянку площею 0,0560 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Кооперативна, б. 41/2 (кадастровий номер: 5310436100:06:008;0881). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги свого довірителя підтримав посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] районної ради м. Кременчука [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав посилаючись на обставини викладені в заперечені на позовну заяву. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не прибув в заяві просили справу розглядати без участі представника проти задоволення позову заперечували посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях на позовну заяву. Представники третіх осіб Першої [PERSON] державної нотаріальної контори та Управління Держземагенства у м. Кременчуці в судове засідання не прибули просили справу розглядати без участі їх представників. Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із вимогами ч. 1\~статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доведенню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення по справі і щодо яких у сторін і інших осіб, які беруть у справі, виникає спір.\~\~ Відповідно до вимог\~статті 214 ЦПК\~під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 12.04.2012 року., помер чоловік позивачки - [PERSON]. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ №214655, виданим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції Полтавської області від 12 квітня 2012 року, актовий запис №495. Після смерті чоловіка ([PERSON]) відкрилась спадщина, у складі житлового будинку з господарськими будівлями, житловою площею 22,9 кв.м. (загальна площа 45,4 кв.м), який знаходиться за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Кооперативна 41/2 та земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,0560 га, що знаходиться за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Кооперативна 41/2. Позивачка [PERSON], як єдина спадкоємиця за законом своєчасно та в установленому законодавством України порядку звернулась за прийняттям спадщини до державного нотаріуса Першої [PERSON] державної нотаріальної контори Полтавської області де була заведена спадкова справа №52994709, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові права та видані на і підставі свідоцтва про право на спадщину) №38922708. 16.07.2014 року державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області ([PERSON]О.) на імя позивачки було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, житловою площею 22,9 кв.м. (загальна площа 45,4 кв.м.), який знаходиться за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Коперативна, 41/2 та зареєстрований в [PERSON] реєстрі речових прав на нерухоме майно від 16.07.2014 року, за номером запису про право власності: 6354658, (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 408644153104). 16.07.2014 року Постановою державного нотаріуса Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області ([PERSON]О.) №177302-31, позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для будівництва та вслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,0560 га, що знаходиться за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Кооперативна, 41/2. Відмова державного нотаріуса мотивована відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку. За життя, чоловік позивачки, розпочав процедуру оформлення права власності на земельну ділянку (кадастровий номер: 5310436100:06:008:0881), площею 560 кв.м (0,0560 га), для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: Полтавська область, місто. Кременчук, вулиця Кооперативна, 41/2, однак через похилий вік та незадовільний стан здоровя останнього, завершенням оформлення права власності на зазначену земельну ділянку здійснював безпосередньо [PERSON] (близький товариш та друг сімї), який діяв на підставі нотаріальної довіреності серії ВРЕ №679151 посвідченої приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] котра зареєстрована в реєстрі за №343. Рішенням від 20.12.2011 року 12 сесії 6 скликання Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області., затверджено технічну документацію зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку (присадибна ділянка) [PERSON], що знаходиться за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Кооперативна, 41/2 та передано [PERSON] безоплатно у власність земельну ділянку і кадастровий номер: 5310436100:06:008:0881, площею 560 кв.м (0,0560 га), для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: Полтавська область, місто. Кременчук, вулиця Кооперативна 41/2. Запропоновано управлінню Держкомзему у м. Кременчуці Полтавської обл., забезпечити підготовку державного акта на право власності на земельну ділянку гр. [PERSON], по вулиці Кооперативній, 41/2 в м. Кременчуці. 29.10.2012 року [PERSON] діючи на підставі нотаріальної довіреності від імені та в інтересах чоловіка позивачки не будучи при цьому належним чином поінформованим про смерть чоловіка позивачки, отримав [PERSON] на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №936012 від 29.10.2012 року, котрий у свою чергу виданий та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договір оренди землі за №531040001000697. Частиною 1 ст. 1 ЦК України встановлено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Відповідно до ст. 24 ЦК України, людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою. Згідно ч. ч. 1, 2 та 4 ст. 25 ЦК України, здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її зародження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Положеннями ч. 1, 2 ст. 237 ЦК України, закріплено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 238 ЦК України, представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Пунктом 6 ч. 1 ст. 248 ЦК України встановлено, що представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності. Частиною 1 ст. 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. В постанові Верховного Суду України від 22.05.2013 року по справі № 6-33 цс/13, викладено правову позицію з якої вбачається, що державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини згідно ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно пункту «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. З ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. 24.11.2014 року позивачка [PERSON] звернулась із письмовою заявою до Управління Держземагентства у м. Кременчуці Полтавської області щодо надання згоди на завершення процедури приватизації земельної ділянки та отримання на своє імя свідоцтва про право власності на земельну ділянку. 10.12.2014 року Управління Держземагентства у м. Кременчуці Полтавської області листом за №01-21/1243, відмовило позивачці, в реалізації права на завершення процедури приватизації земельної ділянки та отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку. 12.12.2014 року позивачка, звернулась із письмовою заявою до Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області щодо надання згоди на завершення процедури приватизації земельної ділянки та отримання на своє імя свідоцтва про право власності на земельну ділянку. 24.12.2014 року Автозаводська районна рада м. Кременчука Полтавської області листом за вих. №П-0604/857 відмовила позивачці в реалізації права на завершення процедури приватизації земельної ділянки та отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку. 16.01.2015 року позивачка [PERSON] звернулась із письмовою заявою до [PERSON] міської ради щодо надання згоди на завершення процедури приватизації земельної ділянки та отримання на своє імя свідоцтва про право власності на земельну ділянку. 10.02.2015 року [PERSON] міська рада листом за вих.№П-0226/66 відмовила позивачці в реалізації права на завершення процедури приватизації земельної ділянки та отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку. Відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 01 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Як вбачається зі ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, ради міністрів АРК, органів місцевого самоврядування.

Outcome: approved