Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням і в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона є власником квартири № 30 у будинку № 57 на м-ні «Западний» в м.Мирнограді Донецької області. У квартирі, крім неї зареєстрований також відповідач [PERSON], який є чоловіком її доньки. З вересня 2016 року до теперішнього часу [PERSON] фактично не мешкає за адресою реєстрації, а мешкає разом зі своїми батьками, особистих речей у квартирі не має. У розмові з відповідачем він відмовляється у добровільному порядку знятися з реєстрації. Оскільки реєстрація відповідача у квартирі позивача створює для неї незручності, а саме перешкоджає відчудженню нею квартири, вона вимушена звернутися до суду за захистом права власності. Посилаючись на ст.405 Цивільного кодексу, як на гарантію захисту своїх прав, просила суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою № 30 у будинку № 57 на м-ні «Западний» в м.Мирноград Донецької області. Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] до суду не зявився по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не зявилися до суду. Враховуючи позицію позивача, яка не заперечувала проти розгляду справи заочно, те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, суд дану справу розглядає у порядку заочного провадження. Судом встановлено, що на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26.08.2009 року, позивачу [PERSON] належить квартира, розташована за адресою: Донецька область м.Мирноград м-н «Западний», 57/30. В даній квартирі, крім позивача, зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO], який доводиться позивачу зятем (а.с. 11, 12, 13, 14, 15). 08 лютого 2018 року, представником комітету самоорганізації населення м.Мирнограда [PERSON], за участі сусідів [PERSON], [PERSON] складений акт, згідно з яким [PERSON], [INFO], не мешкає у квартирі № 30 за адресою: Донецька область м.Мирноград м-н «Западний», 57 з вересня 2016 року (а.с. 8). Вказані обставини та факт непроживання відповідача у спірному будинку без поважної причини понад один рік, був підтверджений в судовому засіданні поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 150 Житлового кодексу України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімї та вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Згідно з частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. При зясуванні причин відсутності відповідача у спірній квартирі, понад встановлені законодавством строки, судом не виявлені поважні причини за яких відповідач не користувався квартирою та був відсутнім, як встановлено у судовому засіданні, принаймні з вересня 2016 року, даних про укладення угод між позивачем та відповідачем щодо порядку користування зазначеною квартирою, суду не надано і у судовому засіданні не встановлено, тому суд вважає можливим визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою № 30 у буд. № 57 на м-ні «Западний» в місті Мирноград Донецької області. На підставі ст.ст. 386, 405 ЦК України, 150 ЖК України,

Outcome: approved