Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вище вказаним позовом до відповідача в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.01.1999р. (рестр.№ 5-99-163294) їй [PERSON], її чоловіку [PERSON], сину [PERSON], та дочці [PERSON] на праві спільної сумісної власності у рівних частках належить трикімнатна ізольована квартира [ADDRESS] (колишня Блюхера) в м.Харкові. В наступний час у вказаній квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та онук - відповідач по справі [PERSON] Відповідач був зареєстрований у належній їм квартирі 16.02.2010року за проханням його батька [PERSON] При цьому ціллю прописки відповідача було отримання можливості стати на військовий облік та працевлаштуватись. В той же час, відповідач в квартиру не вселявся, свої речі не перевозив, за неї не платить, ніколи не цікавився нею, після розлучення батьків у 2007році постійно проживав із матірю. Відповідач [PERSON] не проживає в квартирі за місцем реєстрації з 2010року без поважних причин. Перешкод у користуванні квартирою йому ніхто не чинив. Враховуючи, що відповідач більше року не проживає в квартирі за місцем реєстрації без поважних причин, за неї не платить, тому втратив право користування нею відповідно до ст.405 ЦК України. Наявність реєстрації відповідача ставить співвласників житла у тяжке матеріальне становище, оскільки їм приходиться плати за квартиру і за відповідача, який в ній не проживає. Місце знаходження відповідача їй невідоме. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час і місце судового засідання повідомлявся відповідно до положень ст. 76 ЦПК України. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити з підстав викладених у позові. Треті особи: [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про день, час і місце судового засідання повідомлялися відповідно до положень ст. 76 ЦПК України. Подали до суду кожен окремо заяви про розгляд справи за їх відсутності, Позовні вимоги [PERSON] підтримують. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 -226 ЦПК України. Заслухавши позивача [PERSON], третю особу [PERSON], свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.01.1999р. (рестр.№ 5-99-163294) [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить трикімнатна ізольована квартира [ADDRESS] (нині вул.Валентинівська) в м.Харкові. (а.с.6). Відповідно до довідки з місця проживання про склад сімї та прописку №650 від 10.02.2017року, виданої КП «Жилкомсервіс», дільниця №32 у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (власник), [PERSON] (син), [PERSON] (дочка) та [PERSON] (онук) /а.с.5/. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, в спірній квартирі був зареєстрований 16.02.2010року [PERSON] в якості члена сімї. Згідно повідомлення начальника поліції Московського ВП ГУНП в Харківській області за № 4926/119-67/01 від 10.02.2017року, в період з 2014 року по теперішній час, заяв та повідомлень від [PERSON] відносно перешкоджання йому користуванням приміщенням за адресою: [ADDRESS] не надходило /а.с.9/. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON]В, зазначила , що вона є сусідкою позивача, їх квартири розташовані на 9 поверсі та підтвердила той факт, що [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] більше року. З огляду на дані, повідомлені свідком, достовірність яких суд не ставить під сумнів, вбачається, що відповідач дійсно більше року не проживає у спірній квартирі, участі в утриманні квартири він не приймає, будь-яких спроб для вселення в будинок він не здійснював, до компетентних органів або до суду з вимогами про захист порушеного права та вселення не звертався. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування спірним жилим приміщенням, без поважних причин в ньому не проживає понад рік, не сплачує витрати за користування житловим приміщенням, комунальні послуги, домовленостей щодо збереження права на користування житлом між сторонами немає, що дає суду на підставі ст. 405 ЦК України визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved