Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з даним позовом, мотивуючи його тим, що 15 лютого 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, в якому у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними не склалося із 01.02.2017 року вони не проживають однією сім'єю, а малолітня донька залишилася проживати з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач з моменту припинення спільного проживання повністю ухилився від обов'язку щодо утримування доньки, хоча є працездатним має мінливий дохід, та має змогу її утримувати. Зазначає, що відповідач зовсім не цікавиться життям доньки, не відвідує її вдома, а отже самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по відношенню до дитини. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій зазначила, що просить суд справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду нотаріально посвідчену заяву, в якій зазначив, що з позовними вимогами ознайомлений, не заперечує щодо їх задоволення, справу просить розглянути в його відсутності. Представник третьої особи в судовому засіданні щодо задоволення позову та позбавлення батьківських прав [PERSON] не заперечував, та надав суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача щодо його дитини [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення представника третьої особи, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Як вбачається з копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.08.2015 року [PERSON] є батьком - [PERSON]. Служба у справах дітей Коломийської міської ради у своєму висновку вказує на доцільність позбавлення [PERSON], [INFO] батьківських прав стосовно дитини [PERSON], [INFO]. Як вбачається із вказаного висновку, [PERSON] не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, вихованням не займається, матеріально не забезпечує, самоусунувся від батьківських обов'язків, та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, про що подав відповідну заяву. Відповідно до ст. 165 СК України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до вимог ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» закріплює, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його доньки є обґрунтованими, такими, що відповідають інтересам дитини та підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved