Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання повнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи стягувати з 01.07.2008 року і до закінчення нею навчання на денній формі в інтернатурі із спеціальності «Стоматологія» в ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я. Горбачовського Міністерства охорони здоров'я України», посилаючись на те, що відповідач ухиляється від батьківського обов'язку по утриманню повнолітньої дитини, матеріальної допомоги не надає. Крім того позивачка просить суд стягнути з відповідача, в порядку стягнення додаткових витрат, з посиланням на ст. 185 Сімейного Кодексу України, 25 554, 515 гривень, сплачених позивачкою за навчання доньки у ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я. Горбачовського Міністерства охорони здоров'я України». Надалі позивачка суду подала заяву про уточнення позовних вимог від 28.01.2014 року, згідно змісту якої просить стягувати 38 481, 5 гривень витрат на утримання повнолітньої доньки ( в дану суму включено 25 554, 515 гривень, сплачених позивачкою за навчання доньки у ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я. Горбачовського Міністерства охорони здоров'я України» за період з січня 2011 року по серпень 2013 року, 10 465 гривень на придбання одягу, 2462, 03 гривень - витрати на придбання ліків за період з грудня 2010 року по серпень 2013 року). Також позивачка просить суд зобов'язати відповідача щомісячно з листопада 2013 року по грудень 2014 року (включно) сплачувати кошти в сумі 313, 4 гривень за навчання повнолітньої доньки, тобто всього 4387, 5 гривень майбутніх внесків за навчання у ВНЗ. Щодо вимог про стягнення аліментів позивачка уточнила період стягнення - замість 01.07.2008 року, просить суд стягувати 1000 гривень з відповідача, починаючи з 28.10.2013 року. В судовому засіданні позивачка та її представник уточнені позовні вимоги підтримали повністю та просять його задовольнити з мотивів, викладених у ньому. Відповідач та його представник у судове засідання з'явилися, подали суду письмові заперечення проти задоволення позову в повному обсязі, мотивуючи неможливість несення відповідачем витрат (аліментів) на утримання повнолітньої дитини, важким матеріальним станом відповідача. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступні факти: Рішенням Тернопільського міського суду від 29 квітня 2011 року у справі №2-372211, розірвано шлюб між сторонами спору. Від даного шлюбу у сторін спору є повнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO]. Згідно довідки №114257 від 22.10.2013 року, виданої ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я. Горбачовського Міністерства охорони здоров'я України», [PERSON], [INFO], навчається на денній формі інтернатури за спеціальністю «Стоматологія» на базі кафедр ВУЗу з 01.08.2013 року по 30.06.2015 року на контрактній основі. Судом також встановлено, що позивачка та її донька [PERSON], [INFO], мають зареєстроване місце проживання в [ADDRESS]. Натомість відповідач [PERSON] має зареєстроване місце проживання в [ADDRESS], згідно довідки Тернопільської ОДПІ МДЗ України, за № 1298119-1817-04 від 21.11.2013 року, взятий на облік суб'єктом підприємницької діяльності з 10.09.2010 року й за 1 - 3 квартал 2013 року доходів не отримував. Після розлучення з позивачкою, відповідач уклав новий шлюб із [PERSON], від якого у подружжя народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні відповідач пояснив, що з 2011 року не має стабільного доходу, з грудня 2009 року хворіє на цукровий діабет, й живе з пенсії матері, [PERSON], котра отримує пенсійну виплату з розрахунку 2534, 32 гривень на місяць. Сторони спору визнали той факт, що повнолітня дитина позивачки та відповідача перебуває на утриманні [PERSON], й відповідач постійної допомоги першій дружині в їх утриманні не надає, а тому в силу ст. 61 ЦПК України, дана обставина доказування не потребує. У відповідності до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином відповідач [PERSON] в силу закону зобов'язаний надавати матеріальну допомогу доньці від першого шлюбу до закінчення нею навчання. За правилами ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від доходу з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, при цьому частина друга ст. 182 СК України при вирішенні питання щодо мінімального розміру аліментів відсилає до змісту ст. 184 СК України. Відтак частиною третьою ст. 183 СК України передбачає право суду при визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі призначити аліменти менше мінімального розміру встановленого законом (30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку). Відповідач [PERSON] проживає окремо від повнолітньої дитини, матеріальної допомоги доньці [PERSON] не надає, хоча жодних доказів того, що за своїм станом здоров'я не може виконувати обов'язків по утриманню повнолітньої дитини, котра продовжує навчання, не представив; при цьому суд зазначає, що наявність у відповідача дитини від другого шлюбу не звільняє його від обов'язку, передбаченого ст. 199 СК України. А тому, враховуючи принципи справедливості та розумності, правило про обов'язок батьків в рівній мірі здійснювати обов'язок з утримання повнолітніх дітей, котрі потребують допомоги, матеріальне становище відповідача, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень щомісячно, починаючи стягувати з 28.10.2013 року і до закінчення нею навчання на денній формі в інтернатурі із спеціальності «Стоматологія» в ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я. Горбачовського Міністерства охорони здоров'я України», але не довше ніж до досягнення [PERSON] 23 річного віку Щодо стягнення додаткових витрат на оплату навчання, придбання одягу повнолітній дитині та ліків, суд наголошує таке. Вищезазначено, що судом при вирішенні спору встановлено - [PERSON], [INFO], навчається на денній формі інтернатури за спеціальністю «Стоматологія» на базі кафедр ВУЗу з 01.08.2013 року по 30.06.2015 року на контрактній основі, й за період з січня 2011 року по серпень 2013 року позивачкою сплачено за навчання повнолітньої доньки кошти в сумі 51 109, 93 гривень - половину даної суми (25 554, 5 гривень) позивачка просить стягнути з відповідача. Також позивачка просить суд зобов'язати відповідача щомісячно з листопада 2013 року по грудень 2014 року (включно) сплачувати, на користь позивачки, кошти в сумі 313, 4 гривень за навчання повнолітньої доньки, тобто всього 4387, 5 гривень майбутніх внесків за навчання у ВНЗ. Разом з тим, відповідно ст. 185 СК України, на зміст котрої, як на підставу позову посилається [PERSON] - той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах визначається рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Донька сторін спору є [INFO], й позивачка звернулася до суду з вимогою про стягнення витрат на навчання з квітня 2011 року по серпень 2013 року - тобто за період, коли дитина сторін спору уже була повнолітньою, та коштів за навчання в рахунок майбутніх періодів. Стаття 185 СК України відноситься до гл. 15 Сімейного кодексу України «Обов'язок матері, батька утримувати дитину та його виконання». Однак суд зауважує, що права та обов'язки батьків щодо утримання повнолітніх доньки, сина, та його виконання, визначені в гл. 16 Сімейного Кодексу України, й ст. 201 СК України, котра міститься в даній главі Кодексу передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми лише ст. 187, 189- 192, і 194-197 СК України - а тому суд наголошує, що в даному переліку відсутня ст. 185 СК України. Підсумовуючи викладене, оскільки заявлено вимогу про стягнення додаткових витрат (оплати за навчання) заявлено на утримання повнолітньої доньки, що не ґрунтується на законі, позов в цій частині до задоволення не підлягає. З цих же підстав слід відмовити у стягненні з відповідача на користь позивачки 10 465 гривень за придбання одягу повнолітній дитині, та 2462, 03 гривень на придбання ліків повнолітній доньці за період з грудня 2010 року по серпень 2013 року, щодо яких (ліків) взагалі позивачкою не подано рекомендацій лікарів на придбання ліків у період, зазначений у представлених позивачкою товарних чеках.

Outcome: partial