Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищенаведеною позовною заявою та просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення донькою [PERSON], [INFO], 3-х років, посилаючись на те, що з 29.04.2015 року знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. З відповідачем вони мешкають разом, але він належної матеріальної допомоги ані їй, ані дитині не надає. Вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, тому їй важко утримувати дитину. Вона також потребує матеріальної допомоги. Відповідач не працює, але є фізично здоровою, працездатною особою, тому може працевлаштуватися та сплачувати аліменти на утримання дитини та її утримання до досягнення дитиною 3-х років. Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно, в установленому порядку /а.с.20,22/, але в судове засідання не зявилися. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити /а.с. 23/. Відповідач надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності /а.с.26/. За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ст.169, ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі /а.с. 10/. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.9/. Встановлено, що позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, отримує допомогу при народженні 1-єї дитини у розмірі 860,00 грн та допомогу на одну дитину одинокій матері у розмірі 1140,00 грн, на утримання сина [PERSON], [INFO]/ а.с.24,25/, інших доходів не має, коштів на утримання дитини та своє утримання у позивача не вистачає, позивач та спільна з відповідачем дитина потребують матеріальної допомоги. Відповідач на цей час не працює, але позовні вимоги відповідач визнав, про що написав відповідну заяву. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно приписів ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, згідно ст. 183 СК України визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини ; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Нормою ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років . Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Встановлено також, що відповідач на цей час не працює, але працездатний, інших утриманців не має, тому суд вважає, що він може працевлаштуватися та надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та позивача у запропонованому нею розмірі. Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з аліментних обовязків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей, та з прав та обов'язків подружжя по утриманню, зокрема прав дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України у разі звільнення позивача, на користь якого ухвалено рішення, від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави.

Outcome: approved