Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.03.2001 року позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище Батуринець) зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Первомайському сільвиконкомі Глухівського району Сумської області, про що складено актовий запис №2 від 14.03.2001 року. Від шлюбу у сторін народилась дитина: донька [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Подружжя втратило почуття любові один до одного. Фактично сімейні відносини сторін припинені близько року. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом. Позивач, [PERSON], в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи (а.с.40), в позовній заяві просила справу розглядати у її відсутність. Відповідач, [PERSON], в судові засідання, призначені на 11.12.2018 року, на 21.01.2019 року, на 20.02.2019 року та на 26.03.2019 року, не зявилась, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом розміщення\~оголошення на\~офіційному веб-сайті\~судової влади\~України,\~а також\~шляхом направлення\~на зареєстровану\~адресу місця\~проживання відповідача\~судових повісток(а.с.25,29,33,34,35,37), будь-яких клопотань та заперечень до суду не надходило. Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.41) (заява N 3236/03) наголошував, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відповідно до ст.ст.223, 280-281 ЦПК України суд ухвалив судове засідання провести у відсутності сторін, в порядку заочного розгляду, на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до\~ч.2\~ст.247\~ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 14.03.2001 року позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище Батуринець) зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Первомайському сільвиконкомі Глухівського району Сумської області, про що складено актовий запис №2 від 14.03.2001 року, згідно свідоцтва про шлюб, виданого Первомайським сільвиконкомом Глухівського району Сумської області, серії І-БП №040455 від 14.03.2001 року (а.с.10). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-БП №032046 (а.с.10)). Спору щодо розподілу майна подружжя суду не заявлено. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, любов та повага один до одного. Сторони не ведуть спільне господарство, фактично проживають окремо близько року. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Відповідно до ч.3 ст.105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а від відповідача будь-яких клопотань до суду не надходило. А тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Відповідно до ст.113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачу [PERSON] прізвище, яким вона користувалась після реєстрації цього шлюбу - «Далудіна». На підставі викладеного,

Outcome: approved