Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до відповідачів прокуратури Кіровоградської області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органами дізнання, досудового слідства, прокуратури, в якому просила визнати дії прокуратури Кіровоградської області такими, що завдали їй моральної шкоди через бездіяльність їх підлеглих підрозділів та працівників при досудовому розслідуванні кримінального провадження №42016120000000214; стягнути зі спеціального рахунку Державної казначейської служби України на її користь моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначила, що працівниками слідчого відділення прокуратури Кіровоградської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №42016120000000214, яке внесене до ЄРДР 07.02.2016 року за її (позивача) заявою на підставі ухвали слідчого судді. У даному провадженні її (позивача) визнано потерпілою та вказане кримінальне провадження об`єднане з кримінальними провадженнями №42017120000000012 за ч. 1 ст.366 КК України, №42017120000000255 за ч.1 ст. 382 КК України, №42017120000000228 за ч.1 ст.382 КК України, №42017000000002448 за ч.1 ст.364 КК України, що були також порушені за її (позивача) заявами на підставі ухвал слідчого судді. Вказала, що внаслідок бездіяльності, незаконних рішень, умисного невиконання ухвал слідчих суддів, підробки документів у ході досудового розслідування кримінального провадження № 12013120170001408 від 07.08.2013 року, де вона (позивач) являється потерпілою, нею були подані заяви в прокуратуру Кіровоградської області про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами СВ Кіровоградського РВ ГУНП у Кіровоградській області та прокурорами місцевої прокуратури м. Кіровограда, в яких вона просила внести відомості до ЄРДР про кримінальні правопорушення. Але жодна з її (позивача) заяв не була задоволена та їй було відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР за її заявами. В свою чергу, вона звернулася зі скаргами на відмову у внесенні відомостей до ЄРДР до слідчих суддів Ленінського районного суду м. Кіровограда, та усі її скарги були задоволені та на підставі ухвал слідчих суддів були внесені відповідні відомості до ЄРДР. Зокрема, в ході досудового розслідування кримінального провадження № 12013120170001408 від 07.08.2013 року, де вона являється потерпілою була винесена ухвала Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 29.12.2015 року по справі №390/2584/15-к. Вказана ухвала навмисно не виконувалась посадовими особами СВ Кіровоградського РВ ГУНП у Кіровоградський області та прокуратури Кіровоградського району у зв`язку з чим за її (позивача) заявою на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 05.12.2016 року, справа 405/7961/16-к, були внесені відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження №42016120000000214. Крім того 15.12.2016 року вона звернулась до прокурора Кіровоградської області Коваленка А.І. із заявою про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, в якій вказала про обставини кримінального правопорушення, вчиненого прокурором Меліковим А.Ф. та слідчим Голубенко Б.В., яке полягало у службовому підробленні, внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей кримінального провадження № 12013120170001408 від 07.08.2013 року. За її (позивача) заявою на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 25.01.2017 року, справа 405/78897/16-к, були внесені відомості до ЄРДР та розпочате кримінальне провадження №42017120000000012 за ч. 1 ст. 366 КК України. 24.07.2017 року за її (позивача) заявою на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва Генеральну прокуратуру було зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою [PERSON] від 19.06.2017 року, щодо кримінального правопорушення прокурором Кіровоградської області Коваленко А.І. та розпочате кримінальне провадження №42017000000002448 за ч.1 ст.364 КК України. 19.09.2017 року у зв`язку з невиконанням слідчим Кропивницького ВП ГУНП у Кіровоградський області Суконько Н.Ю. ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда, щодо кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 42016121010000132 за її (позивача) заявою на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.09.2017 року, справа 405/4871/17 було внесено відомості до ЄРДР та розпочате кримінальне провадження №42017120000000255 за ч.1 ст. 382 КК України. 01.09.2017 року вона звернулась до прокурора Кіровоградської області Коваленка А.І. із заявою про кримінальне правопорушення , передбачене ч.1 ст.382 КК України, в якій вказала про обставини кримінального правопорушення, вчиненого прокурором Осетровим В.О., яке полягало у невиконанні ухвал слідчих суддів у кримінальному провадженні № 12013120170001408, у зв`язку з чим на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.10.2017 року,справа 405/5450/17, відомості було внесено до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження №42017120000000228 за ч.1 ст.382 КК України. Вказані кримінальні провадження об`єднані в одне кримінальне провадження №42016120000000214. Також позивач вказала, що кримінальне провадження у справі закривалось один раз, крім того, п`ять разів за 2018 рік виносились незаконні постанови про відмову у визнанні її (позивача) потерпілою та кожного разу постанови про закриття кримінального провадження та відмову у визнанні її (позивача) потерпілою скасовувались судами. Зокрема, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.05.2018 року у справі №405/2726/17 було скасовано постанову про закриття кримінального провадження. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 18.01.2018 року у справі №405/7845/17 було скасовано постанову про відмову у визнанні її (позивача) потерпілою. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 14.02.2018 року у справі №405/910/18 було скасовано постанову про відмову у визнанні її (позивача) потерпілою. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 03.04.2018 року у справі №405/2066/18 було скасовано постанову про відмову у визнанні її (позивача) потерпілою. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 11.07.2018 року у справі №405/4183/18 було скасовано постанову про відмову у визнанні її (позивача) потерпілою. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 19.12.2018 року у справі №405/8815/18 було скасовано постанову про відмову у визнанні її (позивача) потерпілою. Зазначила, що прокуратурою Кіровоградської області повністю ігноруються її (позивача) клопотання у справі про залучення у якості потерпілої, не надано витяг з ЄРДР, за її (позивача) клопотаннями не надається інформація про хід досудового розслідування, що підтверджується ухвалами слідчих суддів Ленінського районного суду м. Кіровограда, а саме: ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2018 року справа №405/1691/18, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.05.2018 року справа №405/2395/18, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.10.2018 року справа №405/6380/18, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.10.2018 року справа №405/6390/18, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 27.11.2018 року справа №405/8303/18, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 27.11.2018 року справа №405/8236/18, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 07.05.2018 року справа №405/2215/18, якою було задоволено відвід слідчого Стасенко О.В. у кримінальному провадженні. Крім того, вважає, що прокуратурою також умисно ігноруються рішення та вказівки судів. Проведення будь-яких процесуальних дій у кримінальному провадженні вона (позивач) повинна домагатися через слідчих суддів. Неповнота досудового слідства прокурором не усунута і на сьогоднішній день. Досудове розслідування проводиться неефективно і на даний час триває. Позивач вказала, що вищевказаним їй завдано маральної шкоди, розмір та наявність якої вона обґрунтовує душевними стражданнями та переживаннями, пережитими нею, у зв`язку із затягуванням розгляду досудового розслідування, неповноти та поверховості досудового розслідування з боку працівників правоохоронних органів, що негативно вплинуло на неї, зокрема, порушено її нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадського життя, погіршився стан її здоров`я, порушився звичайний уклад життя, майже весь свій час вона (позивач) постійно проводить в судах, намагаючись змусити у такий спосіб працювати органи прокуратури. Неодноразове скасування слідчими суддями постанов прокурорів про закриття кримінального провадження та про відмову у визнанні її (позивача) потерпілою об`єктивно призводить до її моральних страждань. Зазначені обставини впливають на її моральний стан і викликають великі душевні страждання. Більше двох років працівники прокуратури Кіровоградської області, знущаються з неї - людини похилого віку, так як їй 67 років у зв`язку з чим розмір моральної шкоди вона (позивач) оцінила в 50 000,00 гривень. Ухвалою суду від 28 лютого 2019 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 24 квітня 2019 року підготовче провадження по даній цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та в її інтересах представник - адвокат Шепеленко А.О. під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позові, просили позов задовольнити. Представник відповідача прокуратури Кіровоградської області - прокурор Володіна А.Г. в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі, проти його задоволення заперечувала. Крім того, представником відповідача підтримано поданий відзив на позовну заяву, зареєстрований в суді за вх. № 7424 від 26.03.2019 року, в обґрунтування якого зазначено, що як підставу для відшкодування шкоди позивачем [PERSON] зазначено незаконність дій, бездіяльності та рішень працівників органів прокуратури у кримінальному провадженні №42016120000000214, у зв`язку з чим судом скасовано постанову про закриття кримінального провадження та постанови про відмову у визнанні її потерпілою, тому спеціальні підстави для застосування ст. 1176 ЦК України відсутні. Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та їх посадових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується на підставі ст. ст. 1173, 1174 ЦК України. Згідно з абз. 1, 2 п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювана шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У справі, що розглядається, позивач порушує питання про відшкодування шкоди, завданої їй в результаті незаконних рішень, дій та бездіяльності працівників органів прокуратури. Між тим, процесуальні рішення та дії прокурора, на які посилається позивач, та розцінені як незаконні, є предметом оскарження відповідно до правил ст. 303 КПК України, тобто механізмом реалізації прав особи на контроль в порядку кримінального судочинства за діяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій органу досудового розслідування. Частиною першою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. В той же час, реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого та прокурора під час досудового розслідування в межах кримінального провадження не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивача. Ухвали слідчих суддів Ленінського районного суду м. Кіровограда, якими задоволено скарги [PERSON] , свідчать про реалізацію нею передбаченого КПК України права на оскарження рішень, дій та бездіяльності прокурорів і не є безумовним доказом неправомірності таких рішень, дій та бездіяльності у розумінні статті 1176 ЦК України, як це помилково вважає [PERSON] Чинний КПК України не передбачає оскарження в апеляційному та касаційному порядку ухвали слідчого судді про задоволення скарги заявника (потерпілого). Така ухвала є остаточною не з метою позбавлення слідчого, прокурора права на її перегляд вищою судовою інстанцією та перевірки законності і обґрунтованості ухвали слідчого судді, а задля забезпечення реалізації заявником права на вирішення його заяви про скоєння злочину у відповідності з нормами процесуального закону, якими регулюється вирішення цього питання. Лише незгода позивача з прийнятими працівниками органів прокуратури процесуальними рішеннями, які були нею оскаржені в передбаченому КПК України порядку, не свідчить про наявність правових підстав для відшкодування їй моральної шкоди в межах відповідного кримінального провадження. Відповідна правова позиція викладена й судом касаційної інстанції, зокрема, в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.11.2017 у справі № 751/10092/16-ц, постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 641/2328/17 та № 638/14260/16ц, від 30.01.2019 у справі № 199/1478/17. Крім того, позивачем не доведено факту спричинення їй рішеннями та бездіяльністю органів досудового розслідування та прокуратури моральної шкоди, а наявність судових рішень про скасування постанов про відмову у визнанні її потерпілою, постанови про закриття кримінального провадження, про зобов`язання розглянути її клопотання безумовно не встановлює доведеність усіх обов`язкових складових цивільно-правової відповідальності. Позивач належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, якими вона обґрунтовує свої вимоги, не надала. Посилання позивача на наявність завданої їй моральної шкоди, без належних доказів, є лише припущенням і не можуть бути взяті судом до уваги як факт. Представник відповідача Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не відомі, заяви, клопотання, відзив на позов відсутні. Крім того, позивачем [PERSON] подано до суду відповідь на відзив, зареєстровану судом за вх. № 7885 від 29 березня 2019 року, на обґрунтування якої зазначено, що викладене у відзиві на позов відповідача прокуратури Кіровоградської області жодним чином не спростовує тих фактів, що зазначені у позові, і, зокрема, вона, як потерпіла у кримінальному провадженні, використала всі передбачені законом засоби, щоб змусити працювати правоохоронні органи на етапі досудового розслідування. В порядку, передбаченому ст. 303 КПК вона скасовувала незаконні постанови органів досудового слідства, але, незважаючи на наявність відповідних ухвал слідчих суддів, органи досудового слідства виносили іншу подібну незаконну постанову про відмову у визнанні її потерпілою або про закриття кримінального провадження. Відповідач у своїх поясненнях вказує на те, що «чинний КПК не передбачає оскарження в апеляційному та касаційному порядку ухвал слідчого судді про задоволення скарги потерпілого, а скасування постанови про закриття кримінального провадження не є підтвердженням того, що постанова є незаконною та необгрунтованою». Однак, з такою позицією неможливо погодитись, оскільки саме ухвали слідчих суддів зафіксували незаконність дій правоохоронних органів, щодо неї. Крім того, вона (позивач) не згодна із твердженням відповідача і про те, що вона не довела факту спричинення їй моральної шкоди. Розмір та наявність моральної шкоди вона обґрунтувала душевними стражданнями та переживаннями, пережитими нею у зв`язку із затягуванням розгляду досудового розслідування, неповноти та поверховості досудового розслідування з боку працівників правоохоронних органів, яке негативно вплинуло на неї, зокрема, порушено нормальні життєві зв`язки, через неможливість продовження активного громадського життя, погіршився стан її здоров`я, порушився звичайний уклад життя, майже весь свій час вона постійно проводить в судах, намагаючись змусити працювати органи прокуратури. Неодноразове скасування слідчими суддями постанов прокурорів про відмову у визнанні її потерпілою, про закриття кримінального провадження, повне ігнорування її клопотань у справі об`єктивно призводить до її моральних страждань. Зазначені обставини впливають на її моральний стан і викликають великі душевні страждання. Більше двох років працівники прокуратури області, знущаються з неї, як з людини похилого віку. Також зазначила, що оскільки судовими рішеннями - ухвали слідчих суддів, які набрали законної сили, встановлено неправомірність дій посадових осіб прокуратури Кіровоградської області, та є наявність передбачених законом підстав для відшкодування завданої їй (позивачу) такими діями моральної шкоди. Заслухавши пояснення позивача та в її інтересах представника, представника відповідача прокуратури Кіровоградської області, враховуючи також позиції сторін, викладені в заявах по суті справи, дослідивши матеріали справи та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості,при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обгрунтовані, грунтуються на вимогах закону, який регулює спірні правовідносини сторін, разом з тим є такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як вбачається зі змісту заявлених в даній цивільній справі позовних вимог позивач [PERSON] просить визнати дії прокуратури Кіровоградської області такими, що завдали їй моральної шкоди через бездіяльність їх підлеглих підрозділів та працівників при досудовому розслідуванні кримінального провадження №42016120000000214; та стягнути зі спеціального рахунку Державної казначейської служби України на її користь моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн. Як на підстави позову позивач посилається на бездіяльність посадових осіб прокуратури Кіровоградської області, незаконність винесених останніми рішень при проведенні досудового розслідування об`єднаного кримінального провадження №42016120000000214, безпідставне затягування строків досудового розслідування, не виконання ухвал слідчих суддів, за якими встановлено факт бездіяльності слідчих, не розглядом по суті її (позивача) як потерпілої в зазначеному кримінальному провадженні клопотань. Судом також встановлено, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.12.2016 року скаргу [PERSON] , - задоволено частково. Зобов`язано службових осіб прокуратури Кіровоградської області, повноважних на вчинення відповідних дій, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, викладені в заяві [PERSON] про кримінальне правопорушення від 04.11.2016 року за ч. 1 ст. 382 КК України. В іншій частині скарги відмовлено. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.01.2017 року скаргу [PERSON] , - задоволено частково. Зобов`язано службових осіб прокуратури Кіровоградської області, повноважних на вчинення відповідних дій, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, викладені в заяві [PERSON] про кримінальне правопорушення від 15.12.2016 року за ч. 1 ст. 366 КК України. В задоволенні іншої частини скарги. відмовлено. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 липня 2017 року скаргу [PERSON] на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задоволено. Зобов`язано компетентних посадових осіб Генеральної прокуратури України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою [PERSON] від 19.06.2017 року про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування, про що проінформувати заявника. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.09.2017 року скаргу [PERSON] на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення задоволено повністю. Зобов`язано уповноважених посадових осіб прокуратури Кіровоградської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, за ч. 1 ст. 382 КК України, згідно заяви [PERSON] від 01.09.2017 року. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.10.2017 року скаргу [PERSON] на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення задоволено. Зобов`язано уповноважених посадових осіб прокуратури Кіровоградської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 382 КК України, згідно заяви [PERSON] від 19.09.2017 року. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 травня 2018 року скаргу [PERSON] на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області Стасенко О.В. від 10.04.2018 року про закриття кримінального провадження № 42016120000000214 від 01.12.2016 року, - задоволено. Постанову старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області Стасенко О.В. від 10.04.2018 року про закриття кримінального провадження № 42016120000000214 від 07.12.2016 року - скасовано. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 січня 2018 року скаргу [PERSON] задоволено. Скасовано постанову старшого слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області Фесенко О.В. від 13.10.2017 року про відмову у визнанні [PERSON] потерпілою у кримінальному провадженні № 42017120000000255 від 12.10.2017 року. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 лютого 2018 року скаргу [PERSON] задоволено частково. Скасовано постанову старшого слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області Стасенко О.В. від 31.01.2018 року про відмову у визнанні [PERSON] потерпілою у кримінальному провадженні №9 42016120000000214 від 07.12.2016 року. В іншій частині відмовлено. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 березня 2018 року скаргу [PERSON] на бездіяльність слідчого задоволено. Зобов`язано старшого слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області Стасенко О.В. розглянути клопотання [PERSON] від 06.04.2018 року про залучення у якості потерпілої. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 квітня 2018 року скаргу [PERSON] задоволено частково. Скасовано постанову старшого слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області Стасенко О.В. від 21.03.2018 року про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні 42016120000000214 від 07.12.2016 року. В іншій частині відмовлено. При цьому, в зазначеній ухвалі слідчий суддя також зазначив, що слідчому необхідно врахувати те, що тривалість проведення досудового розслідування, неодноразові скасування слідчими суддями постанов слідчих про закриття кримінальних проваджень об`єктивно призводить до моральних страждань [PERSON] , а тому дані обставини необхідно врахувати слідчому у даному кримінальному провадженні та проаналізувати під час прийняття процесуальних рішень. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 травня 2018 року скаргу [PERSON] на бездіяльність слідчого задоволено. Зобов`язано старшого слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області Стасенко О.В. розглянути клопотання [PERSON] віл 06.04.2018 року про залучення у якості потерпілої. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 липня 2018 року скаргу [PERSON] задоволено. Скасовано постанову старшого слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області Макарова Д.О. від 18.06.2018 року про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № 42016120000000214 від 07.12.2016 року. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 грудня 2018 року скаргу [PERSON] задоволено. Скасовано постанову прокурора другого відділу прокуратури Кіровоградської області Макарова Д О. від 23.11.2018 року про відмову у визнанні [PERSON] потерпілою у кримінальному провадженні № 42016120000000214 від 07.12.2016 року. Крім того, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 жовтня 2018 року скаргу [PERSON] на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні №42016120000000214 Макарова Д.О. - задоволено. Зобов`язано прокурора другого відділу прокуратури відділу процесуального керівництва управління прокуратури Кіровоградської області Макарова Д.О. у кримінальному провадженні №42016120000000214 розглянути клопотання [PERSON] про надання інформації про стан виконання ухвал суду від 14.02.2018 року, 03.04.2018 року, 11.07.2018 року у відповідності до вимог ст. 55 та 220 КПК України. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2018 року скаргу [PERSON] на бездіяльність прокурора прокуратури Кіровоградської області Макарова Д.О. - задоволено. Зобов`язано прокурора другого відділу прокуратури відділу процесуального керівництва управління прокуратури Кіровоградської області Макарова Д.О. розглянути клопотання про надання інформації про хід досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42016120000000214 у відповідності до вимог ст. 55 та 220 КПК України. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 листопада 2018 року скаргу [PERSON] на бездіяльність прокурора Макарова Д.О. - задоволено частково. Зобов`язано прокурора другого відділу прокуратури відділу процесуального керівництва управління прокуратури Кіровоградської області Макарова Д.О. розглянути клопотання [PERSON] про надання інформації про хід досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42016120000000214 від 07.12.2016 року. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 листопада 2018 року скаргу [PERSON] на бездіяльність прокурора прокуратури Кіровоградської області Макарова Д.О., яка полягає у не розгляді клопотання в порядку ст.. 220 КПК України задоволено. Зобов`язано прокурора прокуратури Кіровоградської області Макарова Д.О. у кримінальному провадженні № 42016120000000214 розглянути клопотання [PERSON] від 09.11.2018 року про надання інформації про стан виконання ухвали суду від 05.10.2018 року. Крім того, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 травня 2018 року задоволена заява [PERSON] про відвід слідчого. Відведено старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області Стасенко О.В. від участі у кримінальному провадженні № 42016120000000214 від 07.12.2016 року, при цьому, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим не проведено всіх необхідних процесуальних заходів та слідчих дій для всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних доказів. Навіть тих, які були зазначені в ухвалах слідчих суддів, що викликає обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Тим самим, судом відзначається, що зазначені ухвали слідчих суддів були винесені за наслідками розгляду скарг [PERSON] , якою оскаржувалися як бездіяльність слідчих прокуратури Кіровоградської області, так і постанова про закриття кримінального провадження, а також постанови слідчих відділу прокуратури Кіровоградської області про відмову у визнанні її (позивача) потерпілою у кримінальному провадженні № 42016120000000214 від 07.12.2016 р. Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 56 Конституції України передбачає право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадових і службових осіб органів державної влади або місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема, органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Крім того, статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст.ст.1173, 1174 ЦК України). Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України. Відповідно до цієї норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу. Згідно з ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Положеннями зазначеної статті також визначено, що моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на зазначене судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли з підстав неправомірних дій посадових осіб прокуратури Кіровоградської області щодо закриття кримінального провадження, а так само неодноразової відмови у визнанні позивача потерпілою в кримінальному провадженні № 42016120000000214. Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне, за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. За викладених обставин, виходячи з заявлених позивачем підстав позову, суд приходить до висновку, що доводи позивача [PERSON] про спричинення їй моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях, переживаннях викликаних неправомірною бездіяльністю посадовими особами прокуратури Кіровоградської області в рамках кримінального провадження №42016120000000214, а так само, моральні переживання, спричиненні погіршенням стану здоров`я та порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення звичайного укладу життя, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. При цьому, зазначені позивачем підстави для відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими та доведеними, та представником відповідача прокуратури Кіровоградської області не спростовані. Враховуючи тривалість вимушених змін у житті позивача, глибину душевних страждань, яких зазнала та продовжує зазнавати позивач [PERSON] , яка є особою похилого віку, внаслідок неналежного досудового розслідування і бездіяльності посадових осіб прокуратури Кіровоградської області при розгляді її заяв та клопотань у кримінальному провадженні №42016120000000214, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.12.2016 року, що стало підставою для неодноразового звернення позивача із скаргами до слідчого судді та їх (скарг) задоволення, при цьому, ухвалами слідчих суддів встановлено неправомірність дій посадових осіб прокуратури Кіровоградської області, та з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд прийшов до висновку про наявність передбачених законом підстав для відшкодування позивачу такими діями моральної шкоди, та відповідно, суд визначає розмір компенсації в сумі 5000 грн., що підлягає стягненню на користь позивача із держави Україна шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України у відшкодування моральної шкоди, приймаючи до уваги, що відповідно до ст. 43 Бюджетного кодексу України безпосереднє обслуговування державного бюджету здійснюється Державною казначейською службою України, при цьому, суд не покладає відповідальність за завдану позивачу шкоду безпосередньо на Державну казначейську службу України, а лише зобов`язує її, як уповноваженого на обслуговування державного бюджету орган, сплатити позивачу призначену компенсацію моральної шкоди за рахунок коштів державного бюджету. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial