Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить виселити відповідача з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що належить їй на праві власності, що знаходиться за адресою: вул. [PERSON], будинок 3 село Селець Дубровицького району Рівненської області. Крім того, просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. [PERSON], 3 с. Селець Дубровицького району Рівненської області. Відповідач на даний час зареєстрований за вказаною адресою, хоча фактично в будинку постійно не проживає. Він чинить їй, як власнику будинку, перешкоди в користуванні її власністю, не сплачує рахунки за комунальні послуги, вчиняє дії по пошкодженню її майна, продає рухоме майно, що знаходиться в будинку. Вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дубровицького районного суду від 28 березня 2012 року був розірваний. Вона неодноразово пропонувала відповідачу в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку та залишити її будинок, однак він відмовляється. Також неодноразово просила відповідача перестати чинити їй перешкоди у користуванні її житловим будинком та попереджала про виселення, зверталася до правоохоронних органів із заявами, так як він багато разів вчиняв насильство в сім'ї по відношенню до неї та дітей. Останні 4 місяці він з'являвся до її будинку в стані алкогольного сп'яніння, погрожував, вчиняв скандали та психологічне і фізичне насильство. Востаннє це повторилося 13 листопада 2018 року. Відповідач шкодить майну, що знаходиться в будинку, систематично порушує правила співжиття, що робить неможливим для неї та дітей проживання з відповідачем. У судове засідання позивач не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить оголошення про виклик до суду, розміщене на офіційному веб-сайті судової влади України. У відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про їхні права та взаємовідносини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26 вересня 2013 року (а.с.10-11) власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Селець, вул. Чехова А.П., будинок 3, Дубровицький район Рівненська область є [PERSON]. Підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу, серія та номер: ВТК №223958, р.№2416, виданий 26.09.2013 року (а.с.12). Згідно довідки №1703 від 26.09.2018 року про склад сім'ї, виданої Селецькою сільською радою [PERSON] (а.с.13) в склад сім'ї (зареєстрованих) входять син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Як вбачається з копії рішення Дубровицького районного суду від 28 березня 2012 року (а.с.9), шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. рішення суду набрало законної сили 08 травня 2012 року. Згідно копії паспорта відповідача (а.с.7) місце проживання останнього зареєстровано за адресою: [INFO]. З характеристики, виданої виконавчим комітетом Селецької сільської ради на [PERSON] (а.с.14) вбачається, що [PERSON] зареєстрований в [INFO], але на даний час не проживає. За час проживання на території сільської ради зарекомендував себе з негативної сторони, вчиняв насильство до колишньої дружини, зловживав спиртними напоями, дебоширив. Участі у вихованні дітей не приймає. [PERSON] неодноразово зверталась в сільську раду та в правоохоронні органи з приводу вирішення питання неналежного відношення в сім'ї її колишнього чоловіка до дітей та дружини. Як вказує у позовній заяві позивач, вона неодноразово зверталась до поліції щодо зупинення неправомірних дій відповідача. Вказане підтверджується наданою відповіддю Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області з якої вбачається, що такі звернення були зафіксовані 16 липня 2017 року, 17 липня 2017 року, 01 квітня 2018 року, 08 липня 2018 року. До того ж, позивачем додано копію постанови Дубровицького районного суду, отриману з Єдиного державного реєстру судових рішень, про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (а.с.15). Окрім того, у судовому засіданні встановлено, що відповідач жодним чином не приймає участі в утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг. Частиною 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіти, користуватися та розпоряджання своїм майном. У відповідності ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК україни, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 150 ЖК Української РСР передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 157 ЖК Української РСР, членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Отже, ч. 1 ст. 116 ЖК Української РСР передбачено, що якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач під час спільного проживання у житловому будинку №3 по вул. Чехова А.П. в с. Селець Дубровицького району Рівненської області систематично порушує правила співжиття, а саме тим, що жодним чином не бере участі в його утриманні, ремонті, не оплачує комунальні послуги, пошкоджує та продає наявне у будинку майно, вчиняє насильство по відношенню до позивача. Таким чином, суд прийшов до переконання про підставність позовних вимог позивача та вважає, що позов слід задоволити та виселити відповідача з житлового будинку, що знаходиться за адресою: с. Селець, вул. Чехова А.П., 3, Дубровицького району Рівненської області області, у зв'язку з систематичним порушенням правил співжиття, без надання іншого жилого приміщення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, слід покласти на відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved