Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики у розмірі 93 578,00 ( дев`яносто три тисячі п`ятсот сімдесят вісім) гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 29 жовтня 2016 року вона, [PERSON] , дала в борг [PERSON] , грошові кошти в сумі 93 578,00 (дев`яносто три тисячі п`ятсот сімдесят вісім) гривень. [PERSON] зобов`язався повернути кошти до 29 жовтня 2017 року. Однак до теперішнього часу він не повернув борг. На підтвердження виникнення зобов`язання по договору позики [PERSON] написана власноручно розписка, з якої випливає, що він взяв у [PERSON] в борг 93 578,00 (дев`яносто три тисячі п`ятсот сімдесят вісім) гривень із зобов`язанням повернути вказану суму до 29.10.2017 року. Заходи досудового врегулювання спору нею проводилися багато разів, а саме прямувала за адресою проживання відповідача листи вимоги про повернення грошей (20.12.2017 Нова пошта; 08.02.2018 Укрпошта і 18.09.2019) але відповідач обіцяв, що борг поверне. Вище зазначені обставини змусили її звернутися до суду. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 06.11.2019 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 05.12.2019. 05 грудня 2019 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду на 28 грудня 2019 року на 10 годин 30 хвилин. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та не заперечував проти задоволення позову [PERSON] . Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, 29 жовтня 2016 року [PERSON] , дала в борг [PERSON] , грошові кошти в сумі 93 578,00 (дев`яносто три тисячі п`ятсот сімдесят вісім) гривень. [PERSON] зобов`язався повернути кошти до 29 жовтня 2017 року. Однак до теперішнього часу він не повернув борг. На підтвердження виникнення зобов`язання по договору позики [PERSON] написана власноручно розписка, яка міститься в матеріалах справи, з якої випливає, що він взяв у [PERSON] в борг 93 578,00 (дев`яносто три тисячі п`ятсот сімдесят вісім) гривень із зобов`язанням повернути вказану суму до 29 жовтня 2017 року. Заходи досудового врегулювання спору [PERSON] проводилися багато разів, а саме прямували за адресою проживання [PERSON] листи вимоги про повернення грошей (20.12.2017 Нова пошта; 08.02.2018 Укрпошта і 18.09.2019). Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч. 1 та 2 ст.207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Згідно ст. 626 ЦК України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Статтею 1047 ЦК України визначена обов`язкова письмова форма до договору позики, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання позичкодавцем визначеної грошової суми. Як зазначив Верховний Суд України в постанові від 18.10.2017р. по справі №6-1662цс17, «Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також давати оцінки всім наявним доказам, і залежно від установлених результатів, робити відповідні правові висновки». Крім того, ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. З розписки [PERSON] вбачається, що він отримав 29.10.2016 від [PERSON] кошти в розмірі 93578,00 гривень, які зобов`язується повернути в строк до 29.10.2017. Судом достовірно встановлено та не заперечується сторонами по справі наявність боргового зобов`язання [PERSON] перед [PERSON] в сумі 93578,00 гривень, яке на час розгляду справи відповідачем не виконане, що є підставою задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в повному обсязі. На підставі ст.ст. 202, 207,626, 638, 1046,1047, 1049 1218, 1268 ЦК України,

Outcome: approved