Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом яким просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 16.09.2014 року до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого має неповнолітню доньку, яка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач на даний час проживає окремо, від надання допомоги в утриманні дитини у добровільному порядку ухиляється, тому вона вимушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити, а також не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Згідно адресної довідки, від 18.10.2014 року, наданої Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області, [PERSON], значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] в судові засідання які призначались на 02.10.2014 року, 16.10.2014 року та 30.10.2014 року не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за адресою його місця проживання та місця реєстрації, проте конверти із судовими повістками повернулись на адресу суду з відмітками «за зазначеною адресою не проживає», тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України за відсутності заперечень до того представника позивача. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 29.09.2010 року, виданого виконавчим комітетом Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області між сторонами 29.09.2010 року укладено шлюб. Як встановлено в судовому засіданні від спільного шлюбу сторони мають малолітню донку [PERSON], батьком якої являється [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.09.2010 року, виданого виконавчим комітетом Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно довідки від 01.10.2014 року за № 1434, наданої виконавчим комітетом Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, малолітня [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заявлений розмір аліментів не суперечить діючому законодавству, оскільки максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до законодавства про виконавче провадження, про що також відзначено в п.17 Постанові Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч.2 ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Таким чином, враховуючи, що відповідач, являючись батьком малолітньої [PERSON], [INFO], зобов'язаний її утримувати до досягнення нею повноліття, проте домовленості про утримання дитини між сторонами не досягнуто, тому суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.09.2014 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved