Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на її утримання в розмірі 1/4 частини із усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьох років, починаючи від дня подачі позову. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] вказувала, що з 10 лютого 2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Під час шлюбу 18 серпня 2018 року у них народилась донька [PERSON], яка наразі проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Починаючи з жовтня 2017 року вона та відповідач проживають окремо один від одного, вона самостійно намагається утримувати дитину, на даний час не працює і лише отримує соціальну допомогу по догляду за дитиною, тому потребує матеріальної допомоги, а відповідач таку допомогу їй не надає. Ухвалою суду від 02 квітня 2018 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачем [PERSON] подано до суду відзив, в якому вказав, що проживає окремо від позивача, але намагається надавати допомогу в догляді за дитиною, купує для доньки продукти, ліки, одяг та іграшки, на підтвердження чого надав фіскальні чеки. З отримуваних доходів за місцем роботи Локомотивне депо Основа, він вимушений сплачувати комунальні послуги, допомагати матері, яка хворіє на астму, купувати для себе одяг та погашати борги по кредитах. Тому він не погоджується з тим, що зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дружини, тим більше, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження необхідності надання їй такої допомоги. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що після реєстрації шлюбу вони з чоловіком проживали в будинку її матері. В жовтні 2017 року стався конфлікт чоловіка з її матір'ю, після чого він пішов з сім'ї за власної волі. Вона фактично залишилася з донькою без допомоги чоловіка, він лише іноді, після неодноразових прохань, приносив для доньки підгузки та дитячу суміш. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною та не може самостійно працювати, її доходи складаються лише з 860,00 грн. державної допомоги на дитину. За весь час окремого проживання вона отримала від чоловіка лише 1500,00 грн., більшу частину яких вимушена була витратити на ліки для доньки, яка на той час хворіла. З доводами відповідача про необхідність утримання хворої мати вона не згодна, оскільки мати відповідача офіційно працює, отримує зарплату, а також може отримувати допомогу від іншого сина, який проживає разом з нею. Свої потреби у матеріальному забезпечення позивач [PERSON] оцінила у 2000,00 грн., що складають витрати на оплату комунальних послуг, придбання продуктів харчування, побутової хімії та засобів гігієни і косметики тощо. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримав доводи, викладені ним у відзиві, а також додатково пояснив, що позивач проживає разом зі своє матір'ю, яка може самостійно її утримувати, як це робила до весілля. Він також не погодився з тим, що у разі утримання з його заробітної плати аліментів на дитину та на дружину, змушений буде жити на 2000,00 грн. в місяць, з яких ще й погашати кредити. За останній місяць він отримав зарплату на руки в розмірі 5200,00 грн. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні виступив з промовою, в якій наголошував на тому, що позивач [PERSON] не подала суду докази на підтвердження виникнення у неї потреби в утриманні від чоловіка в заявленому розмірі. Та оскільки позивач раніше заявила вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини, слід виходити з положення ч. 5 ст. 183 СК України, якою визначено право заявити вимогу про стягнення аліментів на утримання двох осіб в розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача. Тому позивач вправі розраховувати на отримання від чоловіка допомоги в розмірі 1/12 від його заробітної плати (1/31/4=4/123/12=1/12), оскільки доказів на підтвердження необхідності утримання в більшому розмірі позивач не надала. В судовому засіданні, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані ними докази, суд встановив наступне. Сторони з 10 лютого 2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та у них 18 серпня 2017 року народилася донька [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб І-ВЛ № 307223 від 10 лютого 2017 року та свідоцтва про народження І-ВЛ № 492773 від 22 серпня 2017 року, виданих Харківським міським відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківської області. В теперішній час батьки дитини проживають окремо один від одного, але дитина проживає разом з матір'ю, позивачем у справі, що підтверджується поясненнями сторін, а також актом квартального комітету № 23 м. Люботин від13 березня 2018 року. Відповідно до ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право вона має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З пояснень сторін та поданих відповідачем документів випливає, що він офіційно працює в Локомотивному депо «Основа» та отримує заробітну плату, розмір якої за березень 2018 року до виплати, тобто після відрахування усіх податків, склав 6546,87 грн. Судом встановлене, що дитина проживає з позивачем, а тому вона має право на утримання від чоловіка відповідача по справі. Оскільки останній добровільно не утримує позивача, суд задовольняє позов і стягує з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в частині від доходу відповідача. Відповідно до ст. 80 СК України при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує непрацездатність позивача, яка доглядає за дитиною, в звязку з чим позбавлена можливості працювати самостійно, можливість відповідача, який є молодою, здоровою і працездатною людиною, надавати дружині матеріальну допомогу, і стягує аліменти з відповідача в розмірі 1/5 частині від усіх видів його заробітку щомісяця. В іншій частині позовних вимог суд відмовляє, оскільки позивачем не надані належні та допустимі докази того, що вона потребує утримання саме в такому розмірі, як вказано у позовній заяві. Також, суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 704,80 грн. на користь держави, оскільки позивач звільнена від сплати цих сум.

Outcome: partial