Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . За життя батько позивача залишив заповіт від 08.02.1995 року на 1/3 частину належної йому квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Із зазначеним заповітом позивач не звернулася до нотаріальної контори своєчасно, оскільки, позивач часто і постійно хворіла, ще за життя батька, так і після його смерті. 26.03.2018 року [PERSON] звернулася до нотаріуса Херсонської міського нотаріального округу Комаренко А.М. з проханням видати їй свідоцтво про право власності в порядку спадкування відповідно заповіту. Але, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Позивач вважає, що встановлений законом строк вона пропустила по поважній на те причині, так як тривалий час важко хворіла, перенесла ряд складних операцій. У зв`язку з викладеним, позивач просить продовжити пропущений нею строк для прийняття спадщини, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] відповідно до заповіту від 08.02.1995 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.06.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.08.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Відповідач надав до суду відзив, відповідно до якого просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Відповідач вважає, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та такими, що не можуть бути задоволенні. Згідно наданих доказів у позивача не виникло непереборних труднощів, які б завадили її на протязі установленого законом часу звернутися до нотаріуса для прийняття спадщини від померлого [INFO] [PERSON] на спадкове майно. Позивач не довела наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які існували в період необхідний для звернення до нотаріуса з відповідною заявою. Відповідач вважає, що у позивача було достатньо часу прийняття часу, оскільки смерть [PERSON] вона дізналася відразу. Також є очевидними, що у позивача не існувало жодної поважної причини, яка перешкоджала б їй завчасно звернутися до нотаріуса особисто або викликати його в лікарню чи на дім. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що згідно актового запису про народження №148, зробленого 31.05.1957 року, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно актового запису про укладення шлюбу №625, зробленого 03.05.1982 року Палацом одруження м.Новосибірськ, між [PERSON] та [PERSON] 03.05.1982 року укладено шлюб. Після укладення шлюбу прізвище чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] ». Згідно свідоцтва №146 про право власності на житло від 27.06.1994 року №99, Фонд комунального майна м.Херсона посвідчує, що квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] . Згідно заповіту від 07.02.1995 року, [PERSON] належну їй частину квартири [ADDRESS] заповіла [PERSON] (сину) і [PERSON] (доньці) в рівних частинах. Згідно заповіту від 08.02.1995 року, [PERSON] належну йому частину квартири [ADDRESS] заповів [PERSON] . Згідно актового запису про смерть №1351, зробленого 27.12.2016 року Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] помер [INFO] . Про смерть батька позивач була обізнана та присутня на його похованні, що вбачається з пояснень позивача, наданих в судовому засіданні. Листом приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Комаренко А.М. від 26.03.2018 року №268/02-14, на усну заяву від 26.03.2018 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування відмовлено, оскільки вона звернулася з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Відповідно до виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] перебувала в амбулаторно-поліклінічному закладі із 04.08.2016 року по 05.08.2016 року - 1 день; з 26.09.2016 року по 30.09.2016 року - 5 дні; 05.12.2016 року - 1 день; після смерті спадкодавця: з 26.06.2017 року по 30.06.2017 року - 5 днів; з 15.03.2017 року по 20.03.2017 року - 6 днів. Відповідно до листів непрацездатності [PERSON] була звільнена від роботи за період з 15.03.2017 року по 17.03.2017 року - 3 дні; 26.06.2017 року - 1 день. Згідно актового запису про смерть №769, зробленого 08.08.2018 року Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] померла [INFO] . З матеріалів спадкової справи №9/2018 до померлого [INFO] [PERSON] , заведеної приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Комаренко А.М., вбачається, з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернулася 26.03.2018 року. На день смерті спадкодавця [PERSON] разом з ним були зареєстровані [PERSON] (дружина) та [PERSON] (син). Відповідач зазначив, що як спадкоємець, який прийняв спадщину після батька [PERSON] , не надав згоду на прийняття спадщини позивачем. В судовому засіданні допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не зазначили про наявність у позивача непереборних труднощів, які б завадили позивачу протягом встановленого строку для прийняття спадщини звернутися до нотаріуса для прийняття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15, яка передбачає, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку в Постанові Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 у справі №565/1145/17 та Постанові Верховного суду України від 26.06.2019 по справі №565/1145/17 визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Проте, згідно наданих виписок із медичної картки [PERSON] перебувала на лікуванні амбулаторно, проте не знаходилась на постійному перебуванні в лікарні. З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , однак позивач звернувся до нотаріуса лише 26.03.2018 року. З урахуванням того, що строк для прийняття спадщини стік 26.06.2017 року, то відповідно позивачем пропущеного строк для прийняття спадщини. При цьому, відповідно до виписок із медичної картки [PERSON] перебувала на лікуванні тричі (04.08.2016 року - 05.08.2016 року, 26.09.2016 року - 30.09.2016 року, 15.12.2016 року) до смерті спадкодавця і двічі ( 15.03.2017 року - 20.03.2017 року, 26.06.2017 року - 30.06.2017 року ) після його смерті та відкриття спадщини. На думку суду, вказані обставини, що зазначені позивачкою як поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] не підтверджені належними та допустимими доказами, не є об`єктивними, непереборними та істотними перешкодами позивачці для своєчасного звернення із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] , а тому визнаються судом неповажними. Суд не приймає до уваги висновок обстеження Херсонської міської громадської асоціації психологів та психотерапевтів від 08.01.2019 року, згідно якого [PERSON] має виснажену стресовими факторами психіку, оскільки він також не підтверджує наявність у позивача непереборних труднощів, які б завадили позивачу протягом встановленого строку для прийняття спадщини звернутися до нотаріуса для прийняття спадщини. З цих підстав у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed