Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення його права користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] посилаючись на те, що з 12 червня 2013 року у будинку, що належить їй на праві власності зареєстрований відповідач. Протягом одного місяця відповідач постійно проживав у даному будинку, за цей час приходив пізно вночі у стані алкогольного сп»яніння, погрожував позивачу фізичною розправою. На прохання позивача, в кінці липня 2013 року відповідач залишив [ADDRESS], проте залишається зареєстрованим за цією адресою. У грудні 2013 року відповідач викрав належні позивачу документи, які після її звернення до правоохоронних органів повернув. Відповідач більше року не проживає в належному позивачу будинку, не сплачує комунальну послуги. Декілька разів протягом 2014 року, останній приходив до позивача у нетверезому стані та намагався залишитися переночувати у будинку. Просила позбавити відповідача права користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи в порядку, встановленому ч.9 ст.74 ЦПК України повідомленим про час та місце розгляду справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який не з»явився в судове засідання. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 28 серпня 1965 року , який посвідчений Другою полтавською державною нотаріальною конторою, [PERSON] є власником половини жилого будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно довідки виданої КП «ЖЕО № 2» № 3/4735 від 04 серпня 2014 року за адресою [ADDRESS] зареєстровані: позивач та з 12 червня 2013 року відповідач [PERSON] Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Під час судового розгляду представником позивача не змінені позовні вимоги, а навпаки останній наполягав на задоволенні позову щодо позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням, яке належить позивачу. Враховуючий статус спірного житлового приміщення, підстави на які посилається позивач у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позивачем обраний невірний спосіб захисту свого права. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд не може вийти за межі позовних вимог та усунути позивачу перешкоди в користуванні належним їй житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування ним, оскільки такі позовні вимоги позивачем взагалі не були заявлені. До того ж , позивач у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні звертали увагу суду, що відповідач періодично з»являється за адресою [ADDRESS] та висловлює наміри проживання за даною адресою. За таких підстав, позовні вимоги не підлягають задоволенню та як наслідок не підлягають відшкодуванню позивачу понесені судові витрати.

Outcome: dismissed