Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], третя особа Тернопільська районна державна адміністрація Тернопільської області про визначення місця проживання малолітньої дитини, в якому просить визначити місце проживання її малолітнього сина [PERSON], [INFO] разом із позивачем, за адресою в [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що у неї [INFO] року із відповідачем за час перебування у шлюбі народився син [PERSON], який з липня 2013 року, після прийняття рішення Тернопільським міськрайонним судом про відібрання дитини проживає із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Оскільки, у неї з відповідачем не досягнуто добровільної згоди, щодо визначення місця проживання дитини, а тому просить суд визначити місце проживання малолітнього сина разом із нею у будинку свого батька за адресою: [ADDRESS]. Також, просить врахувати, що відповідач тривалий час перешкоджає їй у спілкуванні з дитиною та побаченнях, раніше влаштовував бійки із нею під час спільного проживання, що негативно відбивається на дитині та впливає на неї. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали повністю, посилаючись на мотиви, викладені в заяві, та просять його задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, суду пояснили, що відповідач не чинить перешкод матері у побаченні з дитиною, позивачка вчиняє з ним сімейні скандали, що негативно впливають на дитину, внаслідок чого він звертався до лікувального закладу за наданням дитині медичної допомоги. Зазначив, що [PERSON] на даний час притягується до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.122 КК України щодо заподіяння йому тілесних ушкоджень, що негативно характеризує її, не приходить до дитини у дні встановленого їй графіку побачень. Просить врахувати ті обставини, що син [PERSON] від народження тривалий час проживає разом із ним у будинку в селі Байківці, а тому у нього склалось постійне стале оточення у школі та побуті, відтак зміна місце проживання негативно психологічно вплине на сина. Також просить врахувати, думку дитини, та ту обставину, що син [PERSON] насторожено сприймає присутність матері, що відображається на його психічному стані. При визначені місця проживання дитини просить врахувати також те, що у позивачки є власне житло, у якому вона не проживає, а чомусь просить визначити місце проживання дитини у її батька - [PERSON], який має кредитні зобов»язання перед банком. У позові просять відмовити. Представник третьої особи Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області в судовому засіданні підтримала висновок комісії з питань захисту прав дитини Тернопільської районної державної адміністрації від 21 серпня 2014 року №01-1150/11, відповідно до якого, місце проживання дитини визначено із батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, [PERSON] народився [INFO] року та його батьками є сторони у справі - [PERSON] та [PERSON]. Сторони [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 13 червня 2007 року, який на даний час розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 10 липня 2013 року. Відповідно до довідок, виданих Байковецькою сільською радою №581 від 16 грудня 2013 року, №355 від 10.04.2014 року, малолітній [PERSON], 2008 року народження зареєстрований в [ADDRESS] та проживає там по даний час разом із батьком [PERSON]. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Тернопільської райдержадміністрації №16 від 30 травня 2013 року, вирішено визначити проживання малолітнього [PERSON] з батьком [PERSON] за адресою: с.Байківці Тернопільського району Тернопільської області. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Тернопільської райдержадміністрації №33 від 26 вересня 2013 року, рекомендовано встановлення [PERSON] побачень з сином [PERSON], з 19 години до 20 години 30 хвилин щопонеділка і щосереди та у кожну першу суботу та третю неділю місяця з 17 до 20 години 30 хвилин. Побачення мають відбуватись у присутності батька за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається із висновку комісії з питань захисту прав дитини Тернопільської районної державної адміністрації від 21 серпня 2014 року №01-1150/11, який підтримано судовому засіданні її представником, комісією з питань захисту прав дитини Тернопільської районної державної адміністрації вирішено за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Крім цього, у ньому зазначено, що, при обстеженні умов проживання за адресою: [ADDRESS], встановлено, що за даною адресою зареєстровані і проживають [PERSON] - батько [PERSON], [PERSON] - мати [PERSON], [PERSON] сестра, [PERSON] чоловік сестри, [PERSON] - сестра, [PERSON] - зведений брат. Будинок на праві власності належить [PERSON] При обстеженні умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], встановлено, що за даною адресою зареєстрована [PERSON], зазначена квартира належить їй на праві власності. Необхідно створити умови для розвитку дитини. При обстеженні умов проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] встановлено, що за даною адресою проживають та зареєстровані [PERSON], [PERSON] - дочка [PERSON] та син [PERSON] Будинок на праві приватної власності належить [PERSON], у якому створені належні матеріально-побутові та санітарно-гігієнічні умови для проживання, виховання та розвитку малолітнього [PERSON] Згідно із довідкою, виданою ЖКК ТОВ «Тернопільбуд» від 20.12.2013 року №1897, [PERSON] зареєстрована у місті Тернополі за адресою [ADDRESS] з 23 жовтня 2013 року по даний час. Відповідно до довідки, [PERSON] працює в ТОВ «Шарман» на посаді маркетолога з 20 травня 2013 року із посадовим окладом 1200 гривень. Згідно із довідки, виданої Тернопільською об»єднанню Державною податковою інспекцією від 24.12.2013 року, [PERSON] перебуває на обліку в Тернопільській ОДПІ як суб»єкт підприємницької діяльності - фізична особа з 10.11.2005 року. Сума доходу, згідно поданих податкових декларацій платника єдиного податку за ІІ та ІІІ квартал 2013 року становить 283 100,12 гривень. Будучи допитаними в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що під час перебування [PERSON] у шлюбі із [PERSON] у сторін виникали часті сімейні конфлікти, у тому числі щодо визначення місця знаходження неповнолітнього [PERSON]. Як вбачається із актів складених [PERSON], [PERSON], [PERSON] за період з листопада 2013 року по квітень 2014 року, у них зазначено, що [PERSON] не відвідувала свого сина [PERSON] відповідно до встановленого графіку побачень. Як вбачається із актів від 03.02.2014 року та 05.02.2014 року, 16 жовтня 2013 року, складених [PERSON], [PERSON], [PERSON] під час проведення побачень [PERSON] із малолітнім сином не впустив останню у приміщення будинку [ADDRESS]. Відповідно до консультативного висновку спеціаліста №98 від 07 серпня 2013 року, складеного обласним психотерапевтом Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні [PERSON], який ним було підтримано у судовому засіданні, будучи допитаним у якості свідка, у малолітнього [PERSON] встановлено розлади адаптації з астенічним, легким тривожним синдромом внаслідок стресових ситуацій, які виникли під час спілкування дитини з матір»ю, існуючого конфлікту в сім»ї, а тому рекомендовано обмежити стресові ситуації дитині, яка ще не готова психологічно до навантажень. Як вбачається із виписки із історії хвороби стаціонарного хворого [PERSON], 2008 року народження, він перебував на стаціонарному обстеженні в Тернопільській обласній клінічній психоневрологічній лікарні з 02.09 по 24.09.2013 року з діагнозом розлади адаптації дитячого віку, легкий тривожний синдром, у анамнезі якого зазначено, що «…після повернення дитини від матері 16.07.2013 року, хлопчик став замкнутим, тривожним, боязливим…Проте періодично замикається, буває тривожним, хвилюється з приводу того, як буде спілкуватись з матір»ю, боїться зустрічі з нею…». Будучи допитаним в судовому засіданні свідок [PERSON], яка працює на посаді головного позаштатного дитячого психіатра Тернопільської обласної клінічної психоневрологічної лікарні суду вказала, що негативний вплив на психіку малолітнього [PERSON] мають постійні сімейні конфлікти між його батьками та які відбуваються в присутності дитини. Як вбачається із інформації вихователя дошкільного закладу №21 [PERSON], адресованої [PERSON], у вересні 2013 року [PERSON], прийшовши до свого сина [PERSON] з метою забрати його, почала кричати, внаслідок чого дитина розплакалась, та її неможливо було заспокоїти. Згідно із інформацією, наданою Другим відділом Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції від 28 липня 2014 року №34/25042, на виконанні в Другому відділі ДВС Тернопільського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження №538/08 від 15 листопада 2012 року про стягнення з батька позивачки [PERSON] на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором у розмірі 1678754,35 гривень. 04 березня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на все майно боржника, у тому числі на будинок за адресою: [ADDRESS] та оголошено заборону на його відчуження. Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, батько дитини приймав та приймає більшу участь у вихованні малолітнього [PERSON], що підтверджується зазначеними вище доказами. Суд зазначає, що малолітній [PERSON] від свого народження проживає разом із відповідачем в с.Байківці, де у нього склалось стале та тривале оточення та побут, він відвідує школу, має постійних друзів, а тому зміна теперішнього місця проживання та визначення місця проживання із позивачкою може негативно вплинути на його психологічний стан та здоров»я. При цьому, суд враховує консультативний висновок лікаря психотерапевта, відповідно до якого, слід обмежити стресові ситуації дитині, які виникають під час тривалих конфліктів між батьками дитини та неспроможність останніх обмежити їх вплив на психіку дитини. Також суд зазначає, що позивачці належить на праві власності квартира по [ADDRESS], у якій вона зареєстрована, проте, місце проживання дитини просить визначити по [ADDRESS] у будинку свого батька [PERSON], який перебував під арештом згідно постанови державного виконавця від 04 березня 2013 року та у якому проживають інші особи, а тому вважає не доцільним визначати місце проживання дитини за вказаною адресою. Крім цього, суд враховує, те, що на даний час Тернопільським міськрайонним судом розглядається кримінальне провадження стосовно [PERSON] за ч. 1 ст.122 КК України щодо заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON], що негативно характеризує позивачку. Суд визнає вказані обставини виключними, які узгоджуються з положеннями принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року. Згідно п.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Проаналізувавши докази в їх сукупності, враховуючи інтереси дитини, приймаючи до уваги ставлення кожного із батьків до виконання своїх батьківських обов'язків щодо них, особисту прихильність дитини до батьків, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дитини з матір»ю до задоволення не підлягають.

Outcome: dismissed