Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. Їй на праві особистої власності належить житловий будинок № 11, по вул. Суворова, в смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області. 05 лютого 2003 року у вказаному житловому будинку був зареєстрований відповідач по справі, її син [PERSON] [PERSON] з 2006 року відповідач у вказаному житловому будинку не проживає, оскільки виїхав на постійне місце проживання за межі України. Будь яких витрат на утримання житлового будинку він не здійснює. Відповідно до акту підтвердження від 11 жовтня 2018 року, складеного депутатом Михайлівської селищної ради, відповідач [PERSON] зареєстрований в вказаному будинку, але фактично в ньому не проживає з 2006 року. Внаслідок зазначеного, просить суд визнати [PERSON] [INFO] таким, що втратив право користуватись житловим приміщенням, а саме: жилим будинком №11 по вул. Суворова, в смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області внаслідок тривалої відсутності в цьому приміщені. В судовому засіданні позивач [PERSON] на задоволенні позовних вимог наполягала, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до вимог ст.ст. 280-283 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. Так, [PERSON] є власником житлового будинку № 11 по вул. Суворова, в смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 05.11.1987 року. У вказаному\~житловому будинкузареєстрований [PERSON], що підтверджується копією домової книги з відміткою про реєстрацію. Відповідно до акту довідки №2101, складеного депутатом Михайлівської селищної ради від 11.10.2018 року, відповідач [PERSON] зареєстрований в вказаному будинку, але фактично в ньому не проживає з 2006 року. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що відповідач не проживає в [INFO] протягом останніх 6-7 років, його речей там не має. Отже, судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно тривалий час, а саме з 2006 року безперервно не проживає у житловому будинку № 11, по вул. Суворова, в смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області. Право на повагу до житла гарантує ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Стаття 47 Конституції України\~та\~ст. 9 ЖК України\~передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.\~\~ Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.\~\~ Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим будинком № 11, по вул.Суворова, в смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області, в ході судового розгляду було достовірно встановлено, що в спірному житлі [PERSON] не проживає з 2006 року. Таким чином, відсутні підстави для залишення за [PERSON] права користування житлом позивача, і відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved