Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] селищної ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02.06.2016 року помер [PERSON] Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається із земельних ділянок площами 2,0796 га та площею 1,1,7683 га, які розташовані на території [PERSON] селищної ради Ківерцівського району Волинської області. Ще за життя спадкодавець розпорядився належним йому майном, заповівши все належне йому майно на її користь. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому просить в судовому порядку визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. До суду подала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Ківерцівського району Волинської області в судове засідання не з'явився. До суду подано заяву про визнання позову та розгляд справи у відсутності їх представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 02.06.2016 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 188625 (а.с.8). Як вбачається з заповіту, посвідченого 31.05.2016 року [PERSON] селищною радою Ківерцівського району Волинської області за реєстровим № 31, [PERSON] розпорядилася належним йому майном на користь [PERSON] (а.с.12). Заповіт не змінено та не скасовано. Наявність у власності спадкодавця земельної ділянки площею 2,0796 га, яка знаходиться на території [PERSON] селищної ради Ківерцівського району Волинської області, стверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 298368 від 23.10.2008 року (а.с.9). Наявність у власності спадкодавця земельної ділянки площею 1,7683 га, яка знаходиться на території [PERSON] селищної ради Ківерцівського району Волинської області, стверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 654667 від 22.12.2005 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого Ківерцівською державною нотаріальною конторою 25.12.2009 року за реєстровим № 1-1912 (а.с.10-11). Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В силу п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України однією з підстав виникнення права власності на земельну ділянку, є прийняття спадщини. Згідно статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку у порядку спадкування переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Позивач у справі, [PERSON], будучи спадкоємцем майна померлого за заповітом, прийняла спадщину, шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (а.с.13). Постановою № 70 від 26.01.2018 року державний нотаріус Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області відмовив гр. [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність у спадкодавця оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину. Беручи до уваги, викладене, суд дійшов висновку про визнання за позивачем [PERSON] права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на земельні ділянки площею 2,0796 га та 1,7683 га, які розташовані на території [PERSON] селищної ради Ківерцівського району Волинської області.

Outcome: approved