Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про виділ в натурі часток із майна, що є у спільній частковій власності. Вимоги позову мотивувала тим, що їй та відповідачу на праві спільної часткової власності належать: житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; земельні ділянки з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку у [ADDRESS] , кадастровий номер № [NUMBER] та № [NUMBER] ; земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер № [NUMBER] . Частки співвласників у спільному нерухомому майні є рівними і складають по Ѕ. Між ними не досягнуто згоди щодо спільного використання належного їм на праві спільної часткової власності майна та спільної витрати коштів на його утримання. Частки майна є фактично окремими об`єктами. Оскільки відповідач в добровільному порядку відмовляється припинити право спільної часткової власності з виділенням в натурі кожному із співвласників індивідуально визначених об`єктів, чим порушує її права як власника майна, просить: - виділити їй у власність частку спільного майна, що складається з житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та земельні ділянки з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку у [ADDRESS] , кадастровий номер № [NUMBER] та № [NUMBER] ; - виділити у власність [PERSON] частку спільного майна, що складається з житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер № [NUMBER]; - припинити право спільної часткової власності позивача та відповідача на житлові будинки та земельні ділянки. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в письмовому клопотанні просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачу та відповідачу на праві спільної часткової власності належить наступне нерухоме майно: житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; земельні ділянки з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку у [ADDRESS] , кадастровий номер № [NUMBER] та № [NUMBER] ; земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер № [NUMBER] . Право власності на вищевказане майно зареєстроване у встановленому законом порядку, що стверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на житлові будинки № 138320101 від 19.09.2018, № 138318643 від 19.09.2018, № 142838568 від 26.10.2018, № 143202867 від 30.10.2018, інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (земельні ділянки) № 69290669 від 29.09.2016 року, № 69295561 від 20.09.2016 року, № 69298624 від 29.09.2016 року (а.с. 6-22). Відповідно до статей 355, 356ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною 3 статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року «Про застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» на вирішення справи про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частку будинку з самостійними виходами (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення. Відповідно до ст. 88 Земельного кодексу України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Позивач заявляє вимоги про проведення фактичного виділу майна із відступленням від ідеальних часток, а саме, відповідно до часток, які перебувають у кожного із сторін у користуванні. Заперечень щодо такого виділу від відповідача не надходило. Відповідно до ч.3 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, про підставність позовних вимог про виділення позивачу у власність частку спільного майна, що складається з житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та земельні ділянки з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку у [ADDRESS] , кадастровий номер № [NUMBER] та № [NUMBER] та припинення її права спільної часткової власності на це майно. Щодо вимоги позивача про припинення спільної часткової власності відповідача на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер № [NUMBER] та виділення у його власність вказаного майна, суд дійшов наступного висновку. Хоча відповідач [PERSON] не звертався до суду з вимогою про виділ в натурі його частки у майні, яке є спільною частковою власністю, однак, в даному випадку, в зв`язку з задоволенням вимоги позивача про виділ в натурі його частки та припинення права спільної часткової власності спільна власність відповідача не зберігається. Оскільки, у разі виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності, стосовно особи, майно якої виділено в натурі, спільна власність припиняється, але зберігається щодо інших учасників спільної власності, які не бажають реалізовувати право на виділення своїх часток із спільного майна, якщо їх залишається більше двох, в іншому випадку і часток не існує. Відтак, право спільної власності відповідача також припиняється з виділенням в його власність відповідної частини майна. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved