Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, а саме просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] та на автомобіль марки Subary Forester, державний номер [NUMBER], припинивши право власності відповідача на це майно. А також просить залишити у власності відповідача автомобіль марки Skoda Fabia, державний номер [NUMBER], будівельні матеріали, м'які меблі, кухонну плиту, телевізор і мікрохвильову піч. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач і відповідач перебувають у шлюбі з 31.08.1985р. За час перебування у шлюбі ними набуто спільне майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS], автомобіль марки Subary Forester, державний номер [NUMBER], автомобіль марки Skoda Fabia, державний номер [NUMBER], будівельні матеріали, м'які меблі, кухонну плиту, телевізор і мікрохвильову піч. Всього оцінює вартість спільного майна на суму 258619,00 грн. Оскільки між ними з чоловіком виник спір щодо належності кожному майна, просить поділити майно вищевказаним чином. Сторони подали суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 31.08.1985р., що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] виданим 31.08.1985р. Довбиською сільською радою Баранівського району Житомирської області. [PERSON] на праві власності належить житловий будинок №14 загальною площею 38,2 кв.м., в тому числі житловою площею 17,2 кв.м., з надвірними побудовами (сарай площею 6,6 кв.м.) за адресою [ADDRESS], про що свідчить договір купівлі-продажу від 07.08.1987р., реєстраційне посвідчення Тернопільського ООБТІ від 11.08.1987р., лист управління містобудування, архітектури та кадастру виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1186/14 від 19.11.2014р. щодо зміни адреси будинку ([ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS], згідно рішення МВК №643 від 12.12.1991р.). Вартість даного житлового будинку, згідно висновку Тернопільської філії ПП «Автоексперт» від 19.11.2014р., складає 106700,00 грн. Також за [PERSON] зареєстровані на праві власності з 30.04.2013р. автомобіль марки Subary Forester, державний номер [NUMBER] та з 22.05.2013р. автомобіль марки Skoda Fabia, державний номер [NUMBER], що підтверджується листом УДАІ УМВСУ в Тернопільській області №13/8987 від 03.12.2014р. та реєстраційними картками транспортних засобів. Як вбачається із накладної №34 від 18.06.2014р. і квитанції до прибуткового касового ордера №46 від 18.06.2006р., [PERSON] придбав у ПМП «Лорд» цеглу будівельну (15000 штук) на суму 15000,00 грн. і дерево будівельне (18 м.куб.) на 7200,00 грн., а всього на суму 22200,00 грн. 04.12.2014р. сторони подали суду через канцелярію спільну заяву, у якій повідомляють про домовленість між ними щодо поділу спільного майна, а саме просять визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] і на автомобіль марки Subary Forester, державний номер [NUMBER] та залишити у власності відповідача автомобіль марки Skoda Fabia, державний номер [NUMBER], будівельні матеріали, м'які меблі, кухонну плиту «Ardo», телевізор «Samsung» і мікрохвильову піч. Також у заяві сторони погодились із вартістю майна зазначеною у позовній заяві (258619,00 грн.) та повідомили, що іншого спільного майна у них немає. Розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, підтвердження їх матеріалами справи та необхідність задовольнити позовні вимоги з наступних мотивів. Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно статті 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Стаття 71 СК України, у якій йдеться про способи та порядок поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, також передбачає домовленість сторін про порядок поділу майна. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Таким чином, беручи до уваги те, що сторони домовились про те, яке майно залишається у особистій власності кожного з них та про його вартість, позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок №14 загальною площею 38,2 кв.м., в тому числі житловою площею 17,2 кв.м., з надвірними побудовами (сарай площею 6,6 кв.м.) за адресою [ADDRESS] та на автомобіль марки Subary Forester, державний номер [NUMBER], припинивши право власності [PERSON] на це майно. Залишити у власності [PERSON] автомобіль марки Skoda Fabia, державний номер [NUMBER], будівельні матеріали - цеглу будівельну (15000 штук) і дерево будівельне (18 м.куб.), м'які меблі, кухонну плиту «Ardo», телевізор «Samsung» і мікрохвильову піч. Відповідно до статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1487,00 грн. судового збору.

Outcome: approved