overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку на утримання доньки [PERSON] , [INFO], на навчання, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. У шлюбі в них з відповідачем народилася донька [PERSON] , яка в теперішній час є студентом Національного педагогічного університету імені М.П.Драгоманова. У зв'язку з навчанням донька потребує матеріальної допомоги, оскільки потрібно оплачувати навчання , проїзд та проживання в гуртожитку , кошти на необхідну літературу та нести інші витрати пов'язані з навчанням. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча працює, має стабільний заробіток і в змозі сплачувати аліменти. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, в подальшому погодилася з позицією відповідача і не заперечує проти стягнення з позивача аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача. Відповідач позовні вимоги визнав частково і пояснив, що згоден сплачувати аліменти на навчання доньки в розмірі 1/6 частини його заробітку. Вивчивши матеріали справи і дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано у встановленому законом порядку. Від спільного проживання сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача. [PERSON] є студентом Національного педагогічного університету імені М.П.Драгоманова на контрактні основі, термін навчання - до 2020 року , що підтверджено довідкою з місця навчання, наданим суду копією договору. Вартість навчання становить 6600 гривень за семестр. Витрати на оплату гуртожитку становлять 3300 гривень в рік. Витрати на навчання несе позивачка. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до судуз позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьки зобов'язані утримувати своїх дітей, якщо вони продовжують навчання . З врахуванням того, що відповідач має стабільний заробіток, на його утриманні знаходиться мати, а також те, що позивач не заперечує про зменшення розміру аліментів, які необхідно стягнути з відповідача з ? частини до 1/6 частини всі видів заробітку відповідача, при стягненні з відповідача аліментів на навчання доньки в розмірі 1/6 частини, сторони будуть нести рівні витрати на утримання доньки, тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітків щомісячно на утримання доньки до закінчення навчання. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку на утримання сина [PERSON], [INFO], на навчання, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. У шлюбі в них з відповідачем народився син [PERSON] , який в теперішній час є студентом Київського національного університету імені [PERSON]. У звязку з навчанням син потребує матеріальної допомоги, оскільки потрібно оплачувати проїзд та проживання в гуртожитку, кошти на необхідну літературу та нести інші витрати повязані з навчанням. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча працює, має стабільний заробіток і в змозі сплачувати аліменти. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просить його задовільнити. Відповідач позовні вимоги визнав частково і пояснив, що згоден сплачувати аліменти на навчання доньки в розмірі 1/6 частини його заробітку, оскільки на його утриманні знаходиться малолітній син . Вивчивши матеріали справи і дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано у встановленому законом порядку 12 липня 2001 року . Від спільного проживання сторони мають [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача. [PERSON] є студентом денної форми навчання юридичного факультету Київського національного університету імені [PERSON], термін навчання до 2020 року , що підтверджено довідкою з місця навчання.. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу .Право на звернення до судуз позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд враховував, відповідно до ст. 200 ч.2 Сімейного кодексу України, можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьки зобовязані утримувати своїх дітей, якщо вони продовжують навчання. Із доказів досліджених судом витікає, що відповідач на даний час має іншу сім'ю, на його утриманні знаходиться малолітній син [PERSON], [INFO] відповідач має стабільний заробіток, працює помічником машиніста, його середній заробіток становить 11932,59 грн. , тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітків щомісячно на утримання сина до закінчення навчання. Враховуючи, що [PERSON], навчається за державною формою навчання, але з виїздом і постійним проживанням у столиці України, даний розмір аліментів буде достатнім для проходження навчання. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в\~суд з\~позовом,\~в якому\~просить стягувати\~з [PERSON] на\~її \~користь аліменти на\~утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини зі всіх видів його заробітку (доходу)\~щомісячно,\~але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.09.2019 і до повноліття дитини, посилаючись на те, що з 26.01.2013 сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча працює на посаді старшого електромеханіка ВП Козятинської дистанції електропостачання, має стабільний заробіток і в змозі сплачувати аліменти. Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, відзив до суду не надав. Відповідно до положень ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.01.2013. Від спільного проживання мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка в даний час знаходиться на утриманні позивача. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, ігноруючи своїми батьківськими обов`язками, хоча зобов`язаний утримувати дитину. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно з якою батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. А тому, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4\~частини зі всіх видів його заробітку (доходу)\~щомісячно,\~але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.09.2019 і до повноліття дитини. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в\~суд з\~позовом,\~в якому\~просить стягувати\~з [PERSON] на\~її \~користь аліменти на\~утримання доньки [PERSON],\~[INFO], в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу)\~щомісячно,\~але не\~меньше 50\~%\~від прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку, починаючи\~з 18 лютого 2019 року і до повноліття дитини.\~ З відповідачем вона не проживає, донька знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча працює, має стабільний заробіток і в змозі сплачувати аліменти. Відповідно до ст.128 ч.8 п.4 ЦПК України відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, відзив до суду не надав. Відповідно до положень ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши докази вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 червня 2013 року. Від спільного проживання мають доньку [PERSON],\~[INFO], яка в даний час знаходиться на утриманні позивача. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, ігноруючи своїми батьківськими обовязками, хоча зобовязаний утримувати доньку. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно з якою батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст.184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання доньки у розмірі \~1/4\~частини зі всіх видів його заробітку (доходу)\~щомісячно,\~але не\~меньше 50\~%\~від прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку, починаючи\~з 18 лютого 2019 року і до повноліття дитини. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не меньше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 березня 2019 року і до повноліття дітей. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча працює, має стабільний заробіток і в змозі сплачувати аліменти. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дітьми, джерел доходу, окрім соціальних виплат немає. Відповідно до ст.128 ч.8 п.4 ЦПК України відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, відзив до суду не надав. Відповідно до положень ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши докази вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 вересня 2013 року. Від спільного проживання мають доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , які в даний час знаходиться на утриманні позивача. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньок, ігноруючи своїми батьківськими обов`язками, хоча зобов`язаний утримувати дітей. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно з якою батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст.184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання доньок у розмірі 1/2 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не меньше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 березня 2019 року і до повноліття дітей. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області про визнання права власності за законом після померлого [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем майна та прийняла спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідачі подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, заперечень щодо задоволення позовних вимог немає. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 51. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.90 га в тому числі площею 2, 6478 га кадастровий номер 6122680800:01:001:0169, пасовище 0,2473 га кадастровий номер 6122680800:01:001:0386, яка розташована на території Бзовицької сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 024328 від 05 квітня 2006 року. До складу спадкоємців першої черги за законом належить [PERSON] - дружина спадкодавця, яка спадщину прийняла. Інші спадкоємці: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - діти спадкодавця відмовилися від спадщини. Відповідно до вимог ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна і прийняла спадщину, інші особи не претендують на спадок, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~визнання права\~власності за законом після померлої [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем майна та прийняла спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідачі подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, заперечень щодо задоволення позовних вимог немають. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Озернянською сільською радою Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 16. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,6760 га (кадастровий номер 6122686700:01:001:1268), яка розташована на території Озернянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ТР № 046082 від 30 листопада 2003року. До складу спадкоємців за законом належить позивач [PERSON] , яка спадщину прийняла, відповідачі [PERSON] - чоловік спадкодавця, [PERSON] та [PERSON] - діти спадкодавця, які відмовилися від спадщини, про що свідчать їх заяви. Відповідно до вимог ст.1265 Цивільного кодексу України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.\~ Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до\~уваги,\~що позивач\~є спадкоємцем\~майна і прийняла спадщину, інші особи не претендують на спадок, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на дане спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за законом після смерті батька [PERSON], а саме на житловий будинок. Позивач подав заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує з мотивів викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідачі надали заяви, в якій просить слухати справу без участі його представника, позов визнає. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] - батько позивача, що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 24 травня 2004 року Зарудянською сільською радою, Зборівського району, Тернопільської області, актовий запис № 14. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] Відповідно до вимог ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Таким чином, після смерті [PERSON] його спадкоємцями являються позивач по справі - дочка [PERSON] та відповідачі [PERSON] - дружина спадкодавця та [PERSON] та сестра [PERSON], які своїми власними заявами відмовилися від прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи матеріали справи, суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS], в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно після померлого [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем майна та прийняла спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, заперечень щодо задоволення позовних вимог немає. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Годівською сільською радою Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 40. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . До складу спадкоємців за законом належить [PERSON] -дружина спадкодавця, яка спадщину прийняла, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - діти спадкодавця відмовилися від спадщини про що свідчать їх заяви. Відповідно до вимог ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна і прийняла спадщину, інші особи не претендують на спадок, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на дане спадкове майно.

Outcome: approved