Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась у суд із позовом до [PERSON] , Львівської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання незаконним та скасування рішень Львівської міської ради та рішення державного реєстратора управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради. Обґрунтовує позов тим, що [PERSON] є власницею житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Даний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0442 (кадастровий номер 4610136300:04:017:0171) з цільовим призначенням 02.01 «Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», яка також належить позивачці на праві приватної власності. Власницею сусідньої земельної ділянки (кадастровий номер 4610136300:04:017:0321), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є відповідачка [PERSON] . Ухвалою Львіської міської ради від 21.04.2016 року №485 відповідачці [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельнї ділянки та технічної документації із землеустрою. На виконання даної ухвали [PERSON] ТзОВ «Гід-Проектбуд» 27.11.2017 року розробив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки по [ADDRESS] в натурі. Ухвалою Львівської міської ради від 22.02.2018 року №3251 затверджено технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] та передано її у власність відповідачці. Позивачка вважає, що оскаржуваними рішеннями Львівської міської ради порушені її права власності на будинок та земельну ділянку,частина території яких незаконно була передана у власність [PERSON] . Крім цього, відповідачка неправомірно оформила право власності на свою земельну ділянку, безпідставно включивши у приватизацію і частину земельної ділянки, яка знаходиться під будинком позивачки. Внаслідок такої приватизації частина земельної ділянки [PERSON] , яка відповідно до Державного акта про право власності на земельну ділянку від 02.04.2010 року межує з комунальною землею, опинилась під сусідськими будинком [ADDRESS] , а решта стала комунальною. Позивач зазначає, що набула у власність свою земельну ділянку з визначеними межами та розташованій на ній будинок ще у 2008 році. Тому [PERSON] не вправі була у 2018 році приватизовувати, а Львівська міська рада передавати їй у власність частину земельної ділянки [PERSON] . Просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 10.11.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 17.12.2020 року представником відповідача [PERSON] , [PERSON] , подано до суду відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити у задоволенні позову, у зв`язку з безпідставленністю заявлено позову. 22.12.2020 року представник Львіської міської ради подано до суду відзив на позвону заяву, в якій просить відмовитиу задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю даного позову та у зв`язку з пропущенням строків звернення з даним позовом. 15.02.2021 року позивачем [PERSON] подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила скасувати рішення державного реєстратора управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міьско ради Стрихар Марти Ігорівни про держану реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 23.04.2018 року, індексний номер 121579467, за яким за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер 4610136300:04:017:0321, площею 0,1000га за адресою: [ADDRESS] . 02.03.2021 року представником Львівської міської ради подано до суду заперечення на заяву про уточнення позовних вимог, в яких просить відмовити у задоволенні клопотання позивача , оскільки із заявленої позивачем заяви, позивач доповнює позовні вимоги новими обставинами, а не змінює існуючі. 25.02.2021 року представником відповідача [PERSON] , [PERSON] , подано до суду заперечення на заяву про уточнення позовних вимог, в яких просить відмовити позивачу у задоволенні заяви про уточнення позовних вимог, оскільки вважає, що заявлена нова позовна вимога [PERSON] являється незаконною, безпідставною та необґрунтованою. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 17.03.2021 року закрите підготовче провадення та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивача та представник позивача підтримали позов, просили задовольнити повністю з підстав, викладених у позовній заяві з врахуванням уточнень позовних вимог. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечив проти позову повністю. Просить відмовити з підстав наведених ним в відзиві на позов. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечила проти позову повністю. Просить відмовити з підстав наведених ним в відзиві на позов. Представник третьої особи в судове засіданні не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про отримання поштового відправлення. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Як передбачено\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1\~ст.5 ЦПК). Стаття 12 ЦПК України\~передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд на підставі ст. ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2\~ст. 78 ЦПК України). Відповідно до\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлено, що на підставі договору дарування від 12.12.2008 року частини будинку [PERSON] отримала від [PERSON] 10/25 частину житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських будівель та споруд. Розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №280 від 04.05.2016 року визначено, що частина будинку під літерою «А-2» загальною площею 117,8 м2, житловою площею 67,2м2 належить [PERSON] ,а саме: приміщення під літ.1-5(кухня) пл.17,8м2, літ 1-9 (коридор) пл. 14,5м2, літ.1-10 (санвузол) пл. 5,6м2, літ.1-11 (житлова) пл.20,7м2, літ 1-12 (санвузол) пл. 1,6м2, літ.1-17 (житлова) пл.17,2м2, літ.1-18 (коридор) пл. 11,1м2, літ .1-19 (житлова) пл.13,9м2, літ.1-20 (житлова) пл.15,4м2, а також підвал під літ. «А-2», гараж під літ. «Б» з оглядовою ямою, літня кухня під літ. «В», сарай під літ. «Г» - вліснсть у цілому і присвоїно поштову адресу: [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №63695407 від 18.07.2016 [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, загальною площею 117,8 кв.м, житлова площа 67,2 кв.м, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.04.2017 року [PERSON] на праві приватної власності належить присадибна ділянка (кадастровий номер 4610136300:04:017:0171) площею 0,0442 га. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майо про реєстрацію права власності №121579467 від 23.04.2018 земельна ділянка (кадастровий номер 4610136300:04:017:0321) належить на праві приватної власності [PERSON] . Ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2016 року №485 надано [PERSON] дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та технічної документації із землеустрою. Ухвалою Львівської міської ради від 22.03.2018 р №3251 затверджено технічну документацію із землеустрою на земельну діляну за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 4610136300:04:017:0321) та передано її у власність [PERSON] . Відповідно до договору купівлі-продажу Ѕ частки житлового будинку від 13.11.2012 року [PERSON] купила в [PERSON] Ѕ частку житлового будинку [ADDRESS] з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Земельного кодексу України, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади: Положеннями ст. 12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. За змістом п. 34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин. Частиною 1. 2 ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. В силу приписів ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Частиною 6\~ст.\~118\~ЗК України\~передбачено,\~що громадяни,\~зацікавлені в\~одержанні безоплатно\~у власність\~земельної ділянки\~із земель\~державної або\~комунальної власності\~для ведення\~фермерського господарства,\~ведення особистого\~селянського господарства,\~ведення садівництва,\~будівництва та\~обслуговування жилого\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибної\~ділянки),\~індивідуального дачного\~будівництва,\~будівництва індивідуальних\~гаражів у\~межах норм\~безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган\~виконавчої влади\~або орган\~місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 7 ст. 118 ЗК України). Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України розпорядження землями територіальних громад відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст. п. 34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. 21.04.2016 р. на підставі заяв громадян,

Outcome: dismissed