Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення моральної шкоди, в зв`язку з ушкодженням здоров`я. В обґрунтування позовних вимог вказує, що працювала на підприємстві відповідача з 25.11.1994 року по 02.10.2019 року машиністом крана металургійного виробництва. 02.10.2019 року вона була звільнена з підприємства за станом здоров`я, що перешкоджає виконанню роботи. Фактичною причиною її звільнення з роботи є погіршення здоров`я з вини відповідача. За останні три роки вона неодноразово лікувалася, стан здоров`я на незначний час після лікування покращувався, але згодом знову різко погіршувався, та 19.06.2019 року рішенням лікувальної-експертної комісії Українського науково дослідного інституту промислової медицини їй було встановлено професійне захворювання. В п. 17, 18 Акту розслідування профзахворювання встановлено, що причиною отримання професійного захворювання являється робота у відповідача з 17.07.2006 року по теперішній час машиністом крана, де мало місце перевищення гранично допустимих норм праці вібрації, рівень вібрації становив до 61 дБ при ГДК 59. Висновком МСЕК їй первинно в 20.08.2019 року було встановлено 60% втрати професійної працездатності та 3 групу інвалідності. Наступний переогляд призначено на 2020 рік. Від встановлення втрати працездатності, вона перенесла та переносить моральні страждання та переживання, оскільки сумлінно та добросовісно тривалий час свого життя пропрацювала на підприємстві відповідача, а відповідач порушував законодавство про охорону праці, що призвело до профзахворювань та втрати працездатності, порушення ритму звичайного життя. Тому, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 190000,00 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Ухвалою від 11.10.2019 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Представник відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Ботвінко О.А. подав до суду відзив, згідно якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У відзиві зазначив, що відповідно до п. п. 1, 2, 3 Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2014 р. № 248, санітарні норми та правила спрямовані на гігієнічну оцінку умов та характеру праці на робочих місцях працівників та застосовуються на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності у випадках, передбачених законодавством. Гігієнічна класифікація праці базується на принципі диференціації оцінок умов праці залежно від фактично визначених рівнів впливу факторів виробничого середовища і трудового процесу та з урахуванням їх можливої шкідливої дії на здоров`я працівників. Робота в умовах перевищення гігієнічних нормативів дозволена тільки за умови застосування засобів колективного та індивідуального захисту і скорочення в часі дії шкідливих виробних факторів (захист часом). Відповідач здійснював всі заходи передбачені ст. 7 Закону України «Про охорону праці», а саме: працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувана відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством. Крім того, позивачу було роз`яснено під розпис його права і обов`язки, повідомлено про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних та шкідливих виробничих факторів, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору. Тож, позивач свідомо приймав запропоновані йому умови праці і усвідомлював можливість ушкодження його здоров`я та його наслідки. Відповідач вважає, що не повинен відшкодовувати моральну школу, оскільки не вчиняв будь-яких протиправних дій, які б знаходились у причинному зв`язку з втратою працездатності позивача та виникнення у останньої моральних страждань, наявність шкідливих умов праці є об`єктивною на деяких робочих місцях відповідача згідно з втратою працездатності. Обов`язковими передумовами виникнення правовідносин з відшкодування моральної шкоди є неправомірні дії та бездіяльність та вина власника або уповноваженого ним органу. Більше того, в матеріалах справи відсутні висновок [PERSON] або висновок судової психологічної експертизи (яка не призначалася) про те, що позивачу завдані моральні страждання (моральна шкода) за умов ситуації, що досліджується у справі. Розмір моральних страждань є необґрунтованим, сума завищена та невід оповідає тяжкості та характеру шкоди. Тому, виходячи з аналізу фактичних обставин справи та норм діючого в Україні законодавств, вважає позовні вимоги не необґрунтованими. Суд, дослідивши письмові докази цивільної справи, прийшов до наступного висновку. Згідно трудової книжки [PERSON] тривалий час працювала на підприємстві відповідача (а.с. 7-11). Відповідно до п. 16 до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) №9 від 11.07.2019 року професійне захворювання виникло за тих обставин, що [PERSON] , працюючи з 17.07.2006 року по теперішній час машиністом крану металургійного виробництва прокатного цеху №3 прокатного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»,\~виконує функціональні\~обов`язки,\~в які\~входить керування\~електромостовим краном\~з кабіни\~управління,\~укладання і\~розкладка заготівель\~на стелажі\~під зачистку\~їх,\~завантаження грат\~сортових станів,\~під час\~яких підпадала\~під вплив\~загальної вібрації,\~що перевищувала\~ГДР через\~недосконалість робочого\~місця (а.с. 12-15). Згідно довідки МСЕК від 20.08.2019 року [PERSON] встановлено 60% (вібр.хв.) первинно втрати професійної працездатності з 12.08.2019 року по 01.09.2020 року, та третю групу інвалідності. Наступна дата переогляду 01.08.2020 року (а.с. 16). Згідно з ч. 4 ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці. Стаття 153 КЗпП України встановлює, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Таким чином, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» є належним відповідачем по справі. Статтею 173\~КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно з ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст.\~23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Частиною 3 ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом. У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Свої моральні страждання, пов`язані з ушкодженням здоров`я на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» позивач оцінює в розмірі 190000,00 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, позивач зазнала ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків, у зв`язку з чим отримала 60% втрати професійної працездатності. Згідно виписок з медичної карти, [PERSON] потребує спостереження лікарів, постійний прийом ліків, уникати переохолодження, оздоровлення в санаторії-профілакторії неврологічного профілю, санаторно-курортне лікування, тощо (а.с. 17-19, 20-21). При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками професійного захворювання порушено звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв`язки. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди (суму її компенсації), судом ураховано тяжкість завданої позивачу моральної шкоди, глибину, тривалість та характер моральних та фізичних страждань, їх інтенсивність та довготривалість, стан здоров`я, тяжкість професійного захворювання, настання у зв`язку з цим негативних змін у житті, необхідність лікування, втрату у зв`язку з цим життєвих зв`язків, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, обсяг втрати позивачем працездатності унаслідок профзахворювання. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Тому, суд вважає, що сума компенсації від ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» спричиненої позивачу моральної шкоди повинна складати 90000,00 гривень. Щодо вимоги про стягнення 190000,00 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачу шкоди. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд, стягує з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір у розмірі 900,00 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: partial