Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що з 2011 по 2016 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачем. Під час спільного проживання у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею і повністю перебуває на її утриманні. Вона на даний час вона не працює, перебуває на обліку в Луцькому міському центрі зайнятості. Відповідач є здоровим, працездатним, з 1996 року зареєстрований суб`єктом підприємницької діяльності, має можливість та зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини. Просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки від його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у письмовій заяві просить розгляд справи проводити у її відсутності за наявними матеріалами справи, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції, письмових заяв та клопотань на адресу суду не подавав. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 2011 по 2016 року позивач та відповідач проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Державна реєстрація акту народження проведена відповідно до статті 126 СК України за спільною заявою батьків, що стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с. 8). У зв`язку з укладенням шлюбу 28.04.2018 року позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 9). З доводів позивача, дитина проживає разом із нею і повністю перебуває на її утриманні, відповідач коштів на утримання дитини не надає. Згідно ст.ст. 141, 180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Як слідує з положень ч.2 ст. 180, ч.1 ст. 183, ч.1 ст. 191 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред`явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20.11.1959 р., проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості (принцип 6). Батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття (стаття 51 Конституції України, стаття 180 Сімейного кодексу України). Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з частинами першою, третьою статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька та/або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Виходячи з наведеного, батьки зобов`язані забезпечити такий рівень життя своїх дітей, який є необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей на рівні, що визначений законодавством. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що батько дитини є особою працездатного віку, доказів наявності протипоказань щодо працевлаштування не надано, інших утриманців не має. В сукупності оцінених судом доказів є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та зобов`язаний згідно із законом належним чином забезпечувати і утримувати її. При цьому, суд виходить з непорушності конституційного права неповнолітньої дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття; обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із припиненням шлюбу між батьками та спільного проживання з дитиною. Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду (22.05.2019 року) і до досягнення дитиною повноліття. Цих коштів, на думку суду, буде достатньо для покриття витрат на задоволення життєвих потреб дитини, зокрема її фізичного та духовного розвитку. На підставі статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач в силу пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved