Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з початку їхнього подружнього життя відносини в них не склалися. Вони не могли дійти спільної думки, щодо визначення місця проживання, так як проживали в будинку її батьків в с.Вовківці Борщівського району, оскільки вона була вагітна і мала проблеми зі здоров»ям, бо хворіє на цукровий діабет, а відповідач не хотів там проживати. В той час як вона перебувала в пологовому будинку в м. Тернополі, відповідач зателефонував і сказав, що переїжджає до своїх батьків та хоче забрати речі, що і зробив. З 12.01.2017 року вони разом, як подружжя, не проживають і примирення з відповідачем не бажає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить шлюб розірвати з підстав наведених у позовній заяві. Крім цього доповнила, що їх син від народження хворіє і для його лікування потрібні були значні кошти. Відповідач рідко навідувався, ухилився від утримання дитини, не цікавиться здоровям сина. Вони як подружжя не підтримують ніяких відносин і шлюб носить формальний характер. Відповідач [PERSON] в зал судового засідання не прибув. 03.04.3018 року надіслав до суду відзив, в якому на розірвання шлюбу погодився, так як жодних відносин з позивачкою не підтримує і зберегти сімю неможливо. Зазначив, що вони з позивачкою дійсно не проживають разом з моменту народження сина, тобто вже рік та три місяці. Відповідачка та її мати створюють такі умови, що він не має змоги відвідувати сина та допомагати йому. Розгляд справи просить проводити у його відсутності, оскільки працює в іншому районі та не має змоги прибути в судове засідання. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Сторони зареєстрували шлюб у Борщівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 24 травня 2016 року, актовий запис №59 (свідоцтво про шлюб серії І-ИД №126986, видане Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 24 травня 2016 року). Від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ИД №253102). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося через непорозуміння та різні погляди щодо вирішення сімейних питань та визначення місця проживання і це призвело до того, що з січня 2017 року вони припинили спільне проживання. У подружжя є син, який хворіє, однак відповідач не цікавиться станом його здоровя, не приймає участі в його утриманні та лікуванні, що стало причиною погіршення відносин між ними і шлюб набув формальних рис. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та малолітньої дитини, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56,105,110,112 СК України,

Outcome: approved