Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що 07 червня 2008 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №507. Від даного шлюбу в них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що відповідач на утримання дітей коштів не надає, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Діти перебувають на її повному утриманні, але власних доходів їй не вистачає, оскільки вона є інвалідом третьої групи за загальним захворюванням, в звязку з чим не може підшукати роботу, перебуває на обліку в центрі зайнятості населення. Вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей, адже має власний легковий автомобіль та останні 5 років заробляє на життя підприємницькою діяльністю по наданню послуг з перевезення пасажирів на таксі. Дохід відповідача непостійний та мінливий. Обґрунтовуючи заявлену суму аліментів, позивач вказує наступні витрати на утримання дітей: харчування на двох дітей 2212 грн. в місяць; харчування сина в школі 308 грн. в місяць; відвідування дочкою дошкільного закладу 259 грн. в місяць; купівля одягу сина 1071 грн. в місяць; купівля одягу дочки 1028 грн. в місяць; на товари для школи сину 121 грн. в місяць; на гігієнічні засоби для двох дітей 2753 грн. в рік або 229 грн. в місяць. Отже, в місяць вищеописані витрати на утримання дітей складають в середньому 5228 грн. Просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 21614 грн. щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення повноліття [PERSON], а потім у твердій грошовій сумі по 1307 грн. щомісяця до досягнення повноліття [PERSON]. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав, наведених нею в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, зазначивши, що його довіритель погоджується сплачувати аліменти в сумі 1300 грн. на двох дітей. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20.11.1959 р., проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості (принцип 6). Батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття (стаття 51 Конституції України, стаття 180 Сімейного кодексу України). Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з частинами першою, третьою статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними;за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька та/або у твердій грошовій сумі. За правилами статті 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 названого Кодексу у разі визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: для дітей віком до 6 років у розмірі з 1 січня 2017 року - 1 355 грн., з 1 травня - 1 426 грн., з 1 грудня - 1 492 грн.; для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі з 1 січня 2017 року - 1 689 грн., з 1 травня - 1 777 грн., з 1 грудня - 1 860 грн. Судом встановлено, що сторони є батьками двох дітей: дочки [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження останньої серії І-ЕГ №158809, виданого 24 квітня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області (а.с.8), та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕГ №088537, виданого 23 грудня 2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області (а.с.9). Матір дітей, позивач у справі, станом на час розгляду справи є інвалідом третьої групи по загальному захворюванню, пенсійне посвідчення серії АА1 №899180, видане 23 листопада 2016 року Пенсійним фондом України (а.с.10). Згідно копії довідки ЛО УПФУ від 02 лютого 2017 року №1092, [PERSON] знаходиться на обліку в Луцькому обєднаному управлінні ПФУ по інвалідності внаслідок загального захворювання, за січень 2017 року отримала пенсію у розмірі 1347,00 грн. (а.с.11). Згідно довідок Луцького міського центру зайнятості, [PERSON] перебуває на обліку як безробітна в Луцькому МЦС з 30 листопада 2016 року (а.с.13), та отримала допомогу з 30 листопада 2016 року по 31 грудня 2016 року 438,71 грн. (а.с.14). Батько дітей, [PERSON], офіційно не працевлаштований, однак є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань, встановлених йому щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності, суду надано не було. Разом з тим, суду надано нотаріально посвідчену заяву [PERSON], відповідно до якої остання засвідчує, що відповідач є батьком її сина [PERSON], 26 квітня 2004 року, та згідно усної домовленості між ними надає кошти на його утримання в розмірі 4000,00 грн. у рік. Згідно копії повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] 01 лютого 2017 року припинив підприємницьку діяльність В сукупності оцінених судом доказів є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей та зобов'язаний згідно із законом належним чином забезпечувати і утримувати їх. У зв'язку з наведеним суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги щодо стягнення з Відповідача аліментів на утримання дітей. Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів, суд виходить з непорушності конституційного права неповнолітньої дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття; обов'язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із припиненням шлюбу між батьками та спільного проживання з дитиною. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначено статтею 181 Сімейного кодексу України. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання дітей, тому кошти на утримання дітей (аліменти) присуджує суд. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує відсутність стабільного заробітку відповідача, стан його здоровя, перебування на його утриманні сина [PERSON], [INFO], матеріальне становище матері дітей, стан її здоровя, а також ту обставину, що діти перебувають на її повному утриманні, стан здоровя дітей. Відповідно до положень частини третьої статті 10, частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі на підставі статті 184 Сімейного кодексу України, положеннями якої передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону; якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі статтею 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд у порядку пункту 1 частини першої статті 367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судові витрати по сплаті судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: partial