Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Придніпровського районного суду від 23.07.2013р. у справі №711/3749/13-ц стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання спільної доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 500грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що стягуваний розмір аліментів є недостатнім для забезпечення потреб дитини. Позивач самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати, виховувати доньку. Відповідач офіційно працевлаштований, має стабільний дохід, є платоспроможним, а відтак має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі. На момент звернення до суду з даним позовом, сторонами не досягнуто згоди з приводу розміру матеріального забезпечення відповідачем дитини, який зобов`язаний надавати дитині як батько. Тому позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просила змінити спосіб присуджених аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини в розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 07 травня 2020 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено справу до розгляду у судове засідання. Позивач та її представник - адвокат Заволокін О.О. в судове засідання не з`явились, причину неявки суду не повідомили, проте надали суду письмові заяви, в яких просили провести розгляд справи за їх відсутності. Зазначили, що позовні вимоги підтримують на просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, судом вирішено проводити розгляд справи в заочному порядку за відсутності належним чином повідомленого відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 23.07.2013р. рішенням Придніпровським районним судом м. Черкаси у справі №711/3749/13-ц, яке набрало законної сили 05.08.2013р., позовні вимоги [PERSON] задоволені частково та, зокрема, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500грн. щомісячно, до повноліття дитини (а.с. 8). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вищезазначеним рішенням суду встановлено наступні обставини: -сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] ; -донька проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні; - [PERSON] є працездатним; Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що розмір присуджених аліментів на даний час є недостатнім для забезпечення дитини, а тому просила стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Так, згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривні, з 1 грудня - 2395 гривень. Таким чином, розмір стягуваних аліментів (500 грн.) значно нижчий від 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто має місце погіршення матеріального становища дитини. Відповідно до ст. 12, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд враховує, що відповідачем не надано суду достатніх доказів про те, що він за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов`язків по утриманню дитини та сплачувати аліменти у мінімальному розмірі передбаченому законом на даний час. Також судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, станом на 30.10.2019р. офіційно працевлаштований в ТОВ «ПАНДА», не є особою похилого віку. Крім того, враховуючи стан здоров`я дитини та платника аліментів, приймаючи до уваги інтереси дитини та забезпечення її гармонійного розвитку, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, то суд приходить до переконання що наявні підстави для зміни способу стягнення аліментів, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] з твердої грошової суми в розмірі 500 грн. щомісяця, до досягнення нею повноліття на 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому суд не вбачає підстав допустити негайне виконання рішення, оскільки предметом позову є не стягнення аліментів, а зміна способу їх стягнення. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., від сплати якого позивач звільнена.

Outcome: approved