Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю. В підтвердження позовних вимог посилаються на те, що вона, [PERSON] є власником квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 11.11.2021 року за р. №842. Як вбачається з Будинкової книги для прописки громадян: [ADDRESS] , зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] . Дана особа [PERSON] , відповідач по справі, був зареєстрований за даною адресою ще 02 квітня 2018 року, коли власником квартири за адресою [ADDRESS] була [PERSON] на підставі Договору міни від 02.12.1997 року за р. №5139, що вбачається з відмітки у [PERSON] книзі. 11 листопада 2021 року на підставі Договору купівлі-продажу квартири [PERSON] відчужила дану квартиру і власником стала вона, [PERSON] . Відповідач [PERSON] не є її членом сім`ї. Про фактичне місце проживання [PERSON] їй нічого невідомо, так як з того моменту як була ще власником квартири [PERSON] , а потім і коли вона стала власником дана особа, тобто [PERSON] у квартирі не проживає. Дані обставини будуть підтверджені Актом обстеження фактичного місця проживання. Наявність реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] , у квартирі, яка належить їй, [PERSON] , порушує її право як власника, вона позбавлена можливості розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд, а тому виникла необхідність звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак від неї поступила заява, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів по справі. \~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду поступила заява, в якій просять проводити розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечує, а тому суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів по справі, а тому відповідно до положень ч. ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення позову. Як вбачається із копії Договору купівлі-продажу квартири від 11.11.2021р., посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Білоган І.М., [PERSON] та [PERSON] уклали Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , реєстраційна номер об`єкта нерухомого майна 1662969846106. Як вбачається із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.11.2021р., [PERSON] на праві приватної власності ( 1/1) належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 49,8 кв.м., житлова площа 32 кв.м. Як вбачається із Акту №232 від 06.12.2021р. «Про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації», [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає з 2014 року і по час обстеження, ніякої участі в утриманні житла не приймає, особистих речей або речей повсякденного використання, які б належали [PERSON] , в квартирі немає. Відповідно до ст.150 Житлового Кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно зі ст.64 до членів сім`ї - власника будинку (квартири) належать: дружина власника, їх діти і батьки. Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Згідно зі ст.64 до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать: дружина власника, їх діти і батьки. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» від 28.01.2013 р. №24-150/0/4-13 втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням. Зі змісту указаних правових норм свідчить про те, що право члена сім`ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно та оскільки виникнення права членів сім`ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а тому враховуючи те, що відповідач [PERSON] у квартирі не проживає, його місце проживання зареєстровано ще до того, як позивач стала власником квартири [ADDRESS] , наявність реєстрації місця проживання останнього у квартирі, яка належить позивачу [PERSON] порушує її право як власника, остання позбавлена можливістю розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд, у відповідача відсутні правові підстави користування квартирою, власником якої він не являється, а відтак заявлені позовні вимоги позивача є підставними та такими, що підлягають до задоволенню.

Outcome: approved