Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою до відповідача Дніпропетровської міської ради, у якій просить суд визнати за нею право власності на садовий будинок № 505, який розташований на земельній ділянці площею 0,0582 кв.м., за адресою; м. Дніпро, вул. Байкальська, 10, Садове товариство «Металург», в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері [PERSON], померлої 25 квітня 2010 року. В обґрунтування позову позивачем зазначається, що 25.04.2016 року померла її мати [PERSON] та після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку та садовий будинок у Садовому товаристві «Металург». Після смерті матері вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 17 грудня 2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері щодо земельної ділянки № 505, загальною площею 0,0582 га, кадастровий номер 1210100000:04:053:0338 (72446399), яка належала її матері на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 255016, виданого Дніпропетровським міським управлінням земельних ресурсів 28.04.2006 року та на земельну ділянку № 505, загальною площею - 0,0430 га, кадастровий номер 1210100000:04:053:0339, яка належала її матері на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 255017. 21.06.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на садовий будинок № 505, який знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, Садівниче товариство «Металург» у звязку з тим, що її мати за своє життя не зареєструвала право власності на вищевказаний будинок у бюро технічної інвентаризації. 29.12.2005 року між [PERSON] та її матірю, [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу садового будинку № 505, що розташований на земельній ділянці площею 0,0582 кв.м. за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Байкальська, 10 СТ «Металург». За життя мати не зареєструвала за собою право власності на вищевказаний садовий будинок, у зв'язку із чим вона не може успадкувати даний садовий будинок, через що змушена звернутись до суду за захистом свого права. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала та предявлений позов просила задовольнити. В обґрунтування позиції посилалася на викладені у позовній заяві обставини. Судове засідання 27.09.2016 року просила проводити без її особистої присутності. Відповідач та третя особа повідомлялися належним чином про місце та час судового розгляду справи, але в судове засідання не з'явилися, заперечень проти позову не надали, своїх представників до суду не направили. Враховуючи, що відповідач та третя особа не з'явилися у судове засідання без поважних причин, зі згоди представника позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є рідною донькою [PERSON], що підтверджується паспортом позивачки, свідоцтвом про народження, свідоцтвом про одруження, долученими до матеріалів справи у копіях. 25 квітня 2010 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, долученим до справи у копії. За життя [PERSON] склала заповіт від 11.09.2009 року яким усе своє майно заповіла своїй доньці [PERSON] Заповіт було посвідчено нотаріально. Після смерті матері позивачки відкрилася спадщина на земельну ділянку № 505, загальною площею 0,0582 га, яка належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 255016, і на земельну ділянку № 505, загальною площею - 0,0430 га, яка належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 255017. Окрім того, 29 грудня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу садового будинку № 505, що розташований на земельній ділянці площею 0,0582 кв.м. за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Байкальська, 10 СТ «Металург». Договір купівлі-продажу було посвідчено нотаріально. Проте, за життя [PERSON] не зареєструвала у органах БТІ своє право власності на зазначений садовий будинок. Після смерті [PERSON] позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері та 17 грудня 2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері щодо вищезазначених земельних ділянок. 21 червня 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на садовий будинок № 505, позивачці було відмовлено через те, що спадкодавець за своє життя не зареєструвала право власності на вищевказаний будинок у органах БТІ. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст.1220 ЦК України). Згідно частини 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ч. 1 ст. 1233 ЦК України). Частиною 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, зокрема те, що спірний будинок був придбаний спадкодавцю за життя, вона склала заповіт, який на час відкриття спадщини був чинним, позивач є спадкоємцем за заповітом, тому суд вважає, що її позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved