Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Правобережного районного центру зайнятості м. Вінниці про розірвання трудового договору, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між ФОП [PERSON] та позивачем 01.04.2011 року було укладено безстроковий трудовий договір на виконання роботи офіс-менеджера. Вказаний договір зареєстрований 07.04.2011 року в Ленінському районному центрі зайнятості м. Вінниця за №02521101112. ФОП [PERSON] діяв на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії ВОО №748809, виданого виконавчим комітетом Вінницької міської ради 23.05.2005 року. Відповідно до свідоцтва про сплату єдиного податку серії И №992228, виданого ДПІ у м. Вінниці 01.01.2011 року, відповідач мав право займатись у сфері діяльності готелів, здавати в оренду власне нерухоме майно, проводити операції з нерухомістю для третіх осіб. Однак, за адресою здійснення діяльності: вул. 50-річчя Перемоги, 12/1, м. Вінниця, двері зачинені, діяльність не ведеться вже більше, ніж два місяці, заробітна плата позивачу не виплачується, на телефонні дзвінки відповідач не відповідає. Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивачу стало відомо, що ФОП [PERSON] припинив підприємницьку діяльність ще 14.02.2017 року. 19.02.2018 року на адресу місця проживання відповідача позивачем була надіслана заява про розірвання трудового договору за власним бажанням, однак остання залишилась проігнорована відповідачем. Таким чином, на разі позивач не має можливості звільнитись у встановленому законодавством порядку і працевлаштуватись на законних підставах. Внаслідок того, що право позивача на працю, на її оплату та на здійснення соціальних виплат із зароблених коштів, при неможливості розірвати безстроково-укладений трудовий договір за ініціативою працівника, порушено, позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просила розірвати безстроковий трудовий договір, укладений 01.04.2011 року між нею та ФОП [PERSON], зареєстрований 07.04.2011 року за №02521101112 в Ленінському районному центрі зайнятості м. Вінниці, на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України у звязку з не виконанням роботодавцем трудового законодавства. Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] до судового засідання не зявились, однак від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду (а.с.2-4, 78). Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення в газеті «Вінниччина» від 28.09.2018 року №75 (23316) (а.с.77), своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Правобережного районного центру зайнятості м. Вінниці до судового засідання не зявився, однак від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача з підстав, зазначених у письмових поясненнях щодо позову (а.с.34-35). Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Оскільки, у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 01.04.2011 року в м. Вінниці між [PERSON], [INFO], місце роботи ФОП [PERSON], ідентифікаційний код [NUMBER], для фізичної особи-субєкта підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом найму працівників №21740010001004730 свідоцтва про реєстрацію фізичної особи-підприємця, місце проживання: [INFO], паспорт серії АА №773922, виданий Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області 26.05.1998 року, найменований далі фізична особа, з одного боку, і [PERSON], [INFO], місце проживання: [INFO], паспорт серія АВ №7166244, виданий Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області 19.06.2016 року, ідентифікаційний код [NUMBER], найменована далі працівник, з другого боку, було укладено трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю (безстроковий), про таке. Працівник зобовязаний виконувати роботу офіс-менеджера. Фізична особа зобовязується оплачувати працю працівника у розмірі мінімальної заробітної плати на місяць та забезпечити безпечні і нешкідливі умови праці для виконання прийнятих працівником зобовязань, обладнати робоче місце відповідно до вимог нормативних актів про охорону праці, надавати необхідний інвентар, робочий одяг. Час виконання робіт установлюється з 09.00 до 17.00 годин. Вихідні надаються субота, неділя. Спори з виконання умов трудового договору розглядаються місцевими судами (а.с.10). Вказаний договір зареєстрований 07.04.2011 року в Ленінському районному центрі зайнятості м. Вінниця за №02521101112 в силу ст.24-1 КЗпП України (в редакції на момент виникнення правовідносин), яка гласила, що у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа або за довіреністю уповноважена нею особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. ФОП [PERSON] діяв на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії ВОО №748809, виданого виконавчим комітетом Вінницької міської ради 23.05.2005 року (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про сплату єдиного податку серії И №992228, виданого ДПІ у м. Вінниці 01.01.2011 року, відповідач мав право займатись у сфері діяльності готелів, здавати в оренду власне нерухоме майно, проводити операції з нерухомістю для третіх осіб, місце здійснення діяльності: м. Вінниця, вул. 50-річчя Перемоги, 12/1 (а.с.12). Однак, як зазначає позивач у позовній заяві за адресою здійснення діяльності: вул. 50-річчя Перемоги, 12/1, м. Вінниця, двері зачинені, діяльність не ведеться вже більше, ніж два місяці, заробітна плата позивачу не виплачується, на телефонні дзвінки відповідач не відповідає. Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивачу стало відомо, що ФОП [PERSON] припинив підприємницьку діяльність 14.02.2017 року (а.с.14-15). Згідно з вимогами частини 3 статті 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. 19.02.2018 року на адресу місця проживання відповідача позивачем була надіслана заява про розірвання трудового договору за власним бажанням, однак остання залишилась проігнорована відповідачем (а.с.16-17). Як вбачається з письмових пояснень третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Правобережного районного центру зайнятості м. Вінниці щодо позову від 23.05.2018\~року №08/717-18на державну службу зайнятості до 01.01.2015 року були покладені виключно повноваження реєстрації та зняття з реєстрації трудових договорів, укладених між працівниками та фізичними особами. Проте, з 01.01.2015 року набув чинності Закон України «Про реформування загальнообовязкового державного соціального страхування та легалізацію Фонду оплати праці», яким з Кодексу законів про працю України вилучено ст.24-1, яка передбачала обовязковість реєстрації трудових договорів, укладених між працівниками та фізичними особами у державній службі зайнятості. На підставі цього, починаючи з 01.01.2015 року, районні центри зайнятості більше не здійснюють реєстрацію вищезазначених трудових договорів. Водночас, трудові договори, зареєстровані до 01.01.2015 року, знімаються з реєстрації у раніше встановленому Порядку, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року №260, який регулює процедуру зняття з реєстрації трудових договорів з різних причин їх розірвання. Відповідно до пункту 8 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, від 08.06.2001 року №260 (надалі Порядок), у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті\~Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору. У такому випадку зняття державною службою зайнятості з реєстрації трудового договору проводиться за умови подання фізичною особою, фізичною особою-підприємцем (або за дорученням уповноваженою нею особою) та працівника двох примірників трудового договору. Водночас, зняття з реєстрації трудового договору за відсутності однієї із сторін трудових відносин можливе у наступних випадках: 1) за умови, якщо буде надане рішення, яке набрало законної сили щодо припинення дії договору або визнання його таким, що втратив силу чи є недійсним; 2) у випадку смерті однієї з сторін трудового договору, про що на підставі свідоцтва про смерть, копія якого додається, робиться відповідний запис у пункті 17 договору. Статтею 43 Конституції України громадянам гарантоване право на працю, а нормами статті 46 Конституції України передбачено право на соціальний захист шляхом сплати пенсії, яка сплачується за рахунок страхових внесків громадян при загальнообовязковому соціальному страхуванні. В той час, як згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON], наданих УПФ України №2774/02-24 від 28.03.2018 року, вбачається, що з 01.01.2015 року по 28.02.2018 року в базі інформація відносно [PERSON] та сплати останньою єдиного внеску відсутня (а.с.18) Таким чином, з огляду на вищевикладене, судом встановлено, що на разі позивач не має можливості звільнитись у встановленому законодавством порядку і працевлаштуватись на законних підставах. Внаслідок того, що право позивача на працю, на її оплату та на здійснення соціальних виплат із зароблених коштів, при неможливості розірвати безстроково-укладений трудовий договір за ініціативою працівника, порушено, суд вважає, що є всі законні підстави для розірвання трудового безстрокового договору, укладеного між сторонами. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. В силу ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесений позивачем судовий збір у розмірі 704,80 грн., згідно квитанції №13 від 05.03.2018 року (а.с.1), а також витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 360 грн., згідно квитанцій №9 від 05.09.2018 року (а.с.73) та №0.0.1144489763.1 від 29.06.2018 року (а.с.76). На підставі викладеного та

Outcome: approved