Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати поважними причини пропуску строку для подання заяви про прийняття нею, [PERSON], спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO]; визначити їй, [INFO] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] терміном три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] у віці 71 рік помер її чоловік - [PERSON] Після смерті її чоловіка - [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/4 частини квартири за [ADDRESS], яка йому належала за життя на праві приватної спільної часткової власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, яке було видане Дніпровською районною державною адміністрацією згідно з розпорядженням № 27-506 від 18 липня 1996 року. Шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті її чоловіка, встановлений ч.1ст. 1270 ЦК України закінчився 14 березня 2015 року однак у цей термін вона, [PERSON], не змогла подати заяву про прийняття спадщини з поважних причин: а саме по причині хвороби, та в зв'язку з тим лихом, яке пережила як дружина та мати двох дітей. Вона, [PERSON], [INFO] за життя [PERSON] була його дружиною, який помер [INFO]. Так, в неї [PERSON], від шлюбу з [PERSON] було народжено двоє дітей, а саме - [PERSON] та [PERSON] Але так сталося, що [INFO] у віці 26 років від злоякісної пухлини «ЛИМФОРГАНУЛОЛЕЙКОЗ» помер її син [PERSON] Вони разом з чоловіком [PERSON] тяжко пережили цю втрату. Її чоловік і вона почали хворіти. Після такої втрати, через певний період часу, до них знову прийшла біда. [INFO] їхнього другого сина [PERSON] та його дружину було вбито невідомими особами, при не встановлених обставинах. Їхній син - [PERSON] та його дружина трагічно загинули, коли їм було по 33 роки. Вона, [PERSON], важко захворіла після цього, а її чоловік почав хворіти психічно та виявив розлади психіки. Вони разом з її чоловіком [PERSON] тяжко пережили втрату двох синів та невістки. У вересні 2010 року її чоловік [PERSON] не міг обходитись без кваліфікованої медичної допомоги, а тому було прийнято рішення про можливість його перебування в психоневрологічному інтернаті за адресою: [ADDRESS]. [INFO] перейшовши на восьмий десяток у віці 71 рік її чоловік [PERSON] помер. За його життя вона опікувалась ним, та після його смерті вона, [PERSON], як нормальна дружина вирішила всі питання, які стосуються його поховання. В неї нікого з рідних та близьких не залишилось, її діти хто помер, хто трагічно загинув, чоловік теж помер та вона залишилась одна. На сьогоднішній день їй вже більше вісімдесяти років. Вона жінка похилого віку, вона вже стара не кажучи про те, що вона одинока пенсіонерка і вже на протязі певного періоду часу мала певні проблеми зі здоров'ям, а тому на протязі тривалого періоду часу не мала можливості звернутися з відповідною заявою до нотаріальної контори для оформлення спадщини, яка залишилась їй після померлого [INFO] її чоловіка - [PERSON] Вона не може оформити договір довічного утримання, так як квартира їй не належить, вона не може нормально оплачувати витрати по комунальним платежам, так як не має на це коштів, вона не може тихо та спокійно доживати свій вік, так як є певні питання, які вона повинна вирішити за своє життя. Так в січні 2017 року їй стало легше пересуватися і вона вирішила в березні 2017 року оформити спадок, який залишився їй після смерті її чоловіка - [PERSON] Так, в березні 2017 року вона, [PERSON], звернулася до Десятої Київської Державної нотаріальної контори, яка знаходиться в її районі з відповідною заявою для прийняття спадщини. За результатами її звернення до Десятої Київської Державної нотаріальної контори останньою було заведено спадкову справу № 267/2017 та винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Їй було повідомлено Постановою, що видати їй свідоцтво про право на спадщину немає можливості, оскільки нею було пропущено встановлений законом 6-ти місячний термін для прийняття вищезазначеної спадщини та запропоновано було звернутись до суду для вирішення цього питання. Позивача та представник позивача в судове засідання не з'явилися, представник позивача подав до суду клопотання, в якому просив суд справу розглядати без його присутності та присутності позивача за наявними в матеріалах справи документах, позовні вимоги підтримує. Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду письмові пояснення, в яких просив слухати справу у відсутності представника Київської міської ради та прийняти рішення на підставі поданих стороною доказів згідно чинного законодавства. Уповноважений представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за їх відсутності, рішення прийняти згідно чинного законодавства України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, представника позивача, представника відповідача та представника третьої особи. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 30 листопада 1967 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 18 липня 1996 року, виданої Дніпровською районною державною адміністрацією, квартира [ADDRESS] на праві приватної спільно сумісної власності гр. [PERSON] та членам її сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях. [INFO] помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть. [INFO] помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть. Відповідно до свідоцтва про смерть, [INFO] помер [PERSON] Згідно довідки № 1824 від 25 листопада 2016 року, виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» Дніпровського району м. Києва, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 07 серпня 1980 року по 13 липня 2010 року. Згідно довідки форми № 3 від 25 листопада 2016 року, виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» Дніпровського району м. Києва, у квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] з 07 серпня 1980 року. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За час свого життя, [PERSON] заповіту не склав. За вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1261 Цивільного кодексу України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 14 березня 2017 року до Десятої київської державної нотаріальної контори звернулася позивач із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] її чоловіка - [PERSON] 21 березня 2017 року державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Давидовою Т.М. було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до якої [PERSON] було відмовлено у прийнятті спадщини після смерті [INFO] її чоловіка - [PERSON] у зв'язку із пропущенням встановленого строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено судом, позивачем було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті свого чоловіка через незадовільний стан здоров'я останньої, викликаний смертю їх зі спадкодавцем дітей, хворобливим станом самого спадкодавця [PERSON], який згідно довідки № 1141 від 12 грудня 2016 року, виданої Пуща-Водицьким психоневрологічним інтернатом, знаходився та був зареєстрований з 14 вересня 2010 року по день смерті [INFO] в даному інтернаті. Таким чином, враховуючи похилий вік заявниці, тяжкі психоемоційні обставини, які їй довелося пережити у зв'язку зі смертю дітей, чоловіка - [PERSON], враховуючи, що інших спадкоємців майна померлого немає, суд приходить до висновку про визнання поважними причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] та визначення останній додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] терміном в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] до Київської міської територіальної громади в особі Київської міської ради, третя особа: Десята Київська Державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved