Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до Літинського районного суду Вінницької області з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В позовній заяві зазначає, що рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 13.10.2015 було вирішено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину. Із посиланням на положення ст. 182 Сімейного кодексу України, позивач просить стягувати з відповідача на свою користь на утримання дітей аліменти у розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] , до судового засідання не з`явилась надавши до канцелярії суду заяву, котрою просить розгляд справи за її позовом провести у її відсутність. Позов підтримала та просила його задовольнити (а.с. 25). Долучила довідки про хворобу дитини та розмір заробітної плати позивача (а.с. 26, 27). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву у якій просить справу розглядати у його відсутність. Позов визнає та не заперечує проти його задоволення (а.с. 28). До своєї заяви долучив оригінал квитанції, як підтвердження добровільної сплати судового збору. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви сторін та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, відповідно до рішення Літинського районного суду Вінницької області за № 137/1754/15-ц від 13.10.2015 (а.с. 4-5) [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 29.09.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішення набрало законної сили 02.11.2015. Відповідно до свідоцтв про народження (а.с. 6-8) сторони зазначені батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки Кожухівської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 654 від 17.10.2019 (а.с. 9) [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Разом з нею зареєстровані та перебувають на її утриманні: син [PERSON] [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Медично довідкою від 24.12.2019 (а.с. 26) зазначається, що позивач потребує медикаментозного лікування та обмеження фізичних навантажень. Довідкою про доходи (а.с. 27) зазначаються відомості про доходи позивачf за період червень-листопад 2019 року. Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з п. 23 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 р.), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 183 Сімейного Кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 р.), аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, згоду відповідача на зміну розміру аліментів, відсутність даних про наявність у відповідача дітей від іншого шлюбу, непрацездатної дружини, батьків, тому суд приходить до висновку, що аліменти слід визначити у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. У зв`язку із набранням 08.07.2017 р. чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку зі сплатою позивачем судових витрат в добровільному порядку (а.с. 31) суд не вирішує питання про стягнення судового збору.

Outcome: approved