Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до Київської міської ради про визнання права власності на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона прийняла спадщину, що відкрилась після смерті її чоловіка [PERSON], якому за життя належало право власності на зазначену квартиру, однаквона не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч.2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав и свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом за місцем відкриття спадщини в місті Севастополі не матиме юридичної сили. Отримати свідоцтво про спадщину у нотаріуса на материковій частині України також неможливо, оскільки спадкова справа після смерті її чоловіка вже заведена та зберігається в архіві Шостої севастопольської державної нотаріальної контори на тимчасово окупованій території Криму. Реєстрація другої спадкової справи на материковий частині України неможлива, оскільки законодавством України не передбачена можливість заведення декількох спадкових справ щодо одного спадкодавця. Позивач зверталась до Першої Київської державної нотаріальної контори та Міністерства юстиції України із заявою про оформлення своїх прав на спадкове майно, але отримала відмову. У зв'язку з тим, що отримати правовстановлюючій документ на спадкове майно у позасудовому порядку не вбачається можливим, [PERSON] звернулась до суду із відповідним позовом. В судовому засіданні 01.08.2016 представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причин неявки до суду не повідомив. Представник позивач не заперечував щодо розгляду справи за відсутності осіб, які не з'явилися до суду. З огляду на зазначене, суд вважає можливим проведення судового засідання та винесення рішення за відсутності представника Київської міської Ради, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, [PERSON] з 30.07.1983 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Згідно з договором дарування квартири, засвідченому державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори 19.07.2005, [PERSON] належала на праві приватної власності квартира [ADDRESS] Квартира що є предметом цього договору складається з трьох житлових кімнат, загальною площею - 79,10 кв.м, в тому числі житловою - 44,20 кв.м. Зазначене у договорі право власності зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації 15.08.2005 року, що підтверджується договором дарування квартири. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 18 жовтня 2012 року Виконавчим комітетом Піщанівської сільскої ради Бахчисарайського району Автономної Республіки Крим. Згідно з копією довідки з місця проживання, яка була видана Комунальним підприємством «Ремонтно-експлуатаційне підприємство №1» Севастопольської міської ради 07.11.2012, вих. 2123, [PERSON] разом з дружиною - позивачем по справі - був зареєстрований за адресою [ADDRESS] с 07.09.1989 по день смерті, помер [INFO], а/з № 10 від 18.10.2012, виписаний по смерті. 05 березня 2013 року Шостою севастопольською державною нотаріальною конторою було зареєстровано спадкову справу спадкодавця [PERSON], що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. 5 квітня 2016 року нотаріусом міста Севастополя Ефременко А.Ю. було видано свідоцтво про право на спадок за законом на ? частку квартири [ADDRESS], згідно до якого [PERSON] є спадкоємцем свого чоловіка [PERSON], якій помер [INFO]. 30 травня 2016 року [PERSON] звернулась до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно - квартиру [ADDRESS]. Листом вих. № 4861/01-16 від 8 червня 2016 року за підписом в.о. завідуючий Першої київської державної нотаріальної контори у прийомі заяви на видачу свідоцтва про успадкування було відмовлено з підстав пп.2.4 п.2 Глави 10 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, а саме наявності заведеної спадкової справи у Шостій севастопольській державній нотаріальній конторі. З роз'яснення, яке надано позивачці з Міністерства юстиції України 4 липня 2016, вих. 23051/Ш-14711/8, вбачається, що Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України с 07.03.2014 унеможливило доступ до Спадкового реєстру осіб, якій здійснювали нотаріальну діяльність на території Автономної Республіки Крим та в місті Севастополі і призначені на посаду нотаріуса Російської Федерації, у зв'язку з чим визнати право власності на успадковане майно можливо у судовому порядку. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно з положеннями глави 87 Цивільного кодексу України, право на спадкування здійснюється шляхом прийняття спадщини. Відповідно до статті 1268 Цивільного кодексу, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до положень статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1221 Цивільного кодексу України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Статтею 1296 ЦК України передбачено право спадкоємця на одержання свідоцтва про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», прийнятого Верховною Радою України 15 квітня 2014 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Порядок оформлення і ведення спадкових справ нотаріусами України передбачений Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012. Пунктом 2.1 глави 10 розділу II цього Порядку передбачено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансової установи), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Пунктом 2.2 глави 10 розділу II Порядку передбачений обов'язок нотаріуса при заведенні спадкової справи перевірити наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту за даними Спадкового реєстру. Пунктом 2.4 Порядку передбачено, що у разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз'яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребує цю справу для подальшого провадження. Аналізуючи представлені по справі докази і оцінюючи їх в світлі норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позивач прийняла спадщину, що відкрилася після смерті її чоловіка - [PERSON]. Позивач проживала разом зі спадкодавцем на момент його смерті, а також прийняла частку спадкового майна - ? частки квартири [ADDRESS], що в силу частини 2 ст. 1268 ЦК України свідчить про прийняття спадщини в цілому. Прийняв спадщину, позивач отримала право власності на квартиру на квартиру [ADDRESS], яке успадкувала від свого чоловіка [PERSON]. Разом з тим, наявність спадкової справи на тимчасово окупованої території - у Шостої севастопольської державної нотаріальної конторі міста Севастополя - є перешкодою для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину у органах нотаріату. Захист прав та інтересів, у тому числі шляхом звертання до суду за визнанням права передбачений ст.ст.15,16 ЦК України. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Суд вважає вимоги позивача про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved