Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про виділ частки зі спадкового майна в натурі. \~ \~ \~ \~Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач успадкували по смерті батька житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також дві земельні ділянки, а саме: земельну ділянку, площею 0,1200 га за призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельну ділянку, площею 0,1420 га за призначенням для ведення особистого селянського господарства. Обидві земельні ділянки розміщені біля спадкового будинку. Згідно зі свідоцтвами про право на спадщину за законом вона та відповідач є співвласниками в рівних частках (по Ѕ частки) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за вищевказаною адресою. Також вони отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкові земельні ділянки. Позивач вказує, що між нею та відповідачем виник спір щодо фактичного розподілу спадкового будинку, оскільки відповідач претендує на більшу частину спадщини. Наведене зумовлює необхідність звернення до суду з цим позовом. \~ \~ \~ \~Таким чином [PERSON] просить поділити спадкове майно між нею та [PERSON] шляхом виділу їй в натурі Ѕ частки цілого житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , Ѕ частки земельної ділянки площею 0,1200 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а також Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,1420 га для ведення особистого селянського господарства. Ухвалою від 14 серпня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. У своєму відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] зазначає, що спадкування батьківського житлового будинку та земельних ділянок здійснювалось ними не в порядку спадкування за законом, а за заповітом. У своєму заповіті їхній батько [PERSON] вказав, що він заповідає сину [PERSON] частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме: веранду, коридор і дві кімнати з лівої (північної сторони), а також хлів, гараж, хлів біля гаража, льох з південної сторони. Позивачу батько заповів дві кімнати з правої (південної) сторони. Ухвалою суду від 11 листопада 2019 року призначено судову будівельно-технічну та судову земельно-технічну експертизи, в зв`язку з чим провадження у справі зупинено на час виконання експертиз. Ухвалою від 02 вересня 2020 року поновлено провадження у справі. 09 грудня 2020 року на адресу суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог. Ознайомившись з матеріалами справи та висновком експертів, позивач вважає найбільш прийнятним для себе перший варіант розподілу житлового будинку, який запропонований експертом. Вказує, що цей варіант розподілу житлового будинку є найбільш наближеним до розміру часток співвласників та є максимально прийнятним для поділу будинковолодіння в натурі. Просить позов задовольнити. В своїх письмових поясненнях відповідач [PERSON] зазначає, що другий варіант поділу житлового будинку, який запропонований висновком експертизи, відповідає волі спадкодавця, не потребує додаткового переобладнання та є найбільш наближеним до фактичного користування житлом співвласниками. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Басалик В.Ф. в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. При цьому акцентували увагу суду на тому, що перший варіант поділу в натурі житлового будинку та земельних ділянок є таким, що найбільше відповідає інтересам позивача. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Рабомізо Н.Ф. в судовому засіданні позов визнали частково, не заперечуючи щодо розподілу спадкового майна в натурі, однак наполягали на другому варіанті розподілу, визначеному у висновку судової експертизи. Заслухавши сторін та їх представників, дослідивши в судовому засіданні письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18 січня 2019 року виконавчим комітетом Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області (а.с. 5). Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). На випадок своєї смерті [PERSON] склав кілька заповітів, які посвідчувались в Боратинській сільській раді Луцького району Волинської області. Останнім волевиявленням спадкодавця стало таке його розпорядження: належний йому житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , а також земельну ділянку площею 0,40 га, яка знаходиться біля будинку він заповів [PERSON] . Заповіт посвідчено 31 січня 2011 року секретарем Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області (а.с.53). Крім того,\~спадкодавець склав\~заповіт,\~в якому\~розпорядився належною\~йому на\~праві власності\~земельною ділянкою\~площею 0,27\~га,\~що знаходиться\~в [ADDRESS] ,\~яку заповів\~в рівних\~долях сину\~ [PERSON] \~та дочці\~ [PERSON] . Заповіт посвідчено 31 січня 2011 року секретарем Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області (а.с. 54). Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. З копії матеріалів спадкової справи №19/2019, заведеної приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області до майна померлого [PERSON] встановлено, що, незважаючи на наявність заповіту, спадкоємці майна померлого [PERSON] дійшли згоди щодо спадкування за законом та отримали відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.48-78). Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 03 липня 2019 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Гордійчук М.В. на ім`я [PERSON] , спадкоємцями майна [PERSON] , який помер [INFO] , є: на Ѕ частку спадщини [PERSON] та на Ѕ частку спадщини [PERSON] . Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з: цілого житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (а.с.6). Також встановлено, що [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частку земельної ділянки, площею 0,2000 га, що знаходиться на території с. Боратин Луцького району Волинської області (кадастровий номер земельної ділянки 0722880700:01:001:8738) та на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1420 га, що знаходиться на території с. Боратин Луцького району Волинської області (кадастровий номер земельної ділянки 0722880700:01:001:8737) (а.с.58,59). Матеріалами спадкової справи також підтверджується, що відповідач [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом після смерті батька [PERSON] , отримав свідоцтво про право на спадщину за законом (видане 03 липня 2019 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Гордійчук М.В.) на Ѕ частку житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім того, відповідач отримав свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частку земельної ділянки, площею 0,2000 га, що знаходиться на території с. Боратин Луцького району Волинської області (кадастровий номер земельної ділянки 0722880700:01:001:8738) та на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1420 га, що знаходиться на території с. Боратин Луцького району Волинської області (кадастровий номер земельної ділянки 0722880700:01:001:8737) (а.с.56-57). Таким чином, суд встановив, що позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] спірне нерухоме майно належить на праві спільної часткової власності, де їхні частки є рівними. Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності (частина перша статті 358 ЦК України). Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (частини перша, третя статті 364 ЦК України). Відповідно до статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно п. 6 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру); виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Згідно із статтею 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди (частина четверта статті 120 ЗК України). Технічна можливість поділу спірного будинковолодіння відповідно до часток співвласників встановлена висновком судової будівельно-технічної експертизи Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №8808 від 17 серпня 2020 року та додатками до нього (а.с. 174- 191). Будівельно-технічною експертизою визначено два можливі варіанти розподілу житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В свою чергу земельно-технічною частиною дослідження встановлено також два варіанти поділу земельної ділянки з призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку. Оскільки дослідженню підлягав поділ будинковолодіння (домоволодіння житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, які розташовані на одній земельній ділянці), то варіанти поділу житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки повинні бути синтезовані, тобто об`єднані в дві комплексні пропозиції для поділу. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини 1,2 статті 89 ЦПК України). З наданих в судовому засіданні пояснень сторін, а також пояснень судового експерта Мисковець\~Н.О. встановлено, що серед запропонованих варіантів поділу спірного будинковолодіння, варіант поділу [ADDRESS] є таким, що передбачає найменше відхилення від розміру ідеальних часток співвласників, а також відповідає фактичному порядку користування позивачем своєю часткою у цій власності та відповідає волі спадкодавця [PERSON] . Також суд враховує, що розмір грошової компенсації згідно першого варіанту розподілу співвласнику 49/100 частини, частка якого після поділу є меншою за ідеальну частку, становить 9\~757,54 грн. Тоді як розмір грошової компенсації згідно другого варіанту розподілу співвласнику 49/100 частини, частка якого після поділу є меншою за ідеальну частку, становить 4\~386,86 грн. Для здійснення переобладнань житлового будинку під дві ізольовані квартири, кожному із співвласників необхідно розробити проектну документацію на влаштування автономних інженерних мереж та погодити їх з відповідними службами. Отже, вирішуючи даний спір, враховуючи спірні правовідносини, що склались між сторонами у справі та неможливість досягнення ними домовленості щодо обрання варіанту поділу, розмір часток будинковолодіння, які належать сторонам у справі, суд, проводячи поділ спірного будинковолодіння згідно з рекомендаціями, викладеними у висновку експертів Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №8808 від 17 серпня 2020 року за результатами проведення судової будівельно-технічної та судової земельно-технічної експертиз, вважає, що запропонований експертом варіант №2 поділу передбачає найменше відхилення від ідеальних часток та, відповідно, найменшу грошову компенсацію за відхилення від вартості, яка приходиться на ідеальні частки будинковолодіння, а також з технічної точки зору не потребує здійснення значних переобладнань та перепланувань. Підсумовуючи наведене, визначившись з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, враховуючи обраний варіант розподілу спірного будинковолодіння, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: partial