Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Заяву мотивує тим, що 10 травня 2003 року виконавчим комітетом Селецької сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області між нею та відповідачем було зареєстрований шлюб. Шлюб не розірвано. За час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей, син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Враховуючи важке матеріальне становище, із врахуванням зміни позовних вимог, просила суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, в розмірі по 1500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що на час розгляду справи не має постійного місця роботи та заробітку, у зв'язку з чим не в стані сплачувати позивачу аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі, який вона просить стягувати з нього у позовних вимогах, готовий платити аліменти в розмірі по 500 гривень щомісячно на одну дитину. Заслухавши пояснення та доводи відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступних підстав. Від спільного проживання у позивача та відповідача народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що діти проживають разом з позивачем та відповідачем, однак перебувають на повному матеріальному утриманні позивача. Відповідач участі в утриманні дітей не приймає. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який на даний час постійного місця роботи не має, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», установлено у 2017 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 01 травня 2017 року - 1777 гривень. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що позивач бажає стягувати із відповідача кошти на утримання дітей в примусовому порядку за рішенням суду, що є її правом та певною мірою забезпечує певний рівень матеріального достатку дітей, тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими. Однак, враховуючи вимоги розумності та справедливості, а також те, що позивачем не подано належних та допустимих доказів того, що відповідач спроможний сплачувати заявлений позивачем розмір аліментів, крім того суд враховує, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, тому суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають аліменти в розмірі по 1000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. Рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання. На підставі ст. ст. 180-182, 184, 191 СК України та

Outcome: partial