Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, посилаючись на те, що рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05.04.2018 було змінено розмір аліментів, які стягувалися з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з частки на тверду грошову суму в розмірі 1500 гривень зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до його повноліття. На даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальної допомоги, у зв`язку із чим збільшується потреба у її забезпеченні. З урахуванням швидкого темпу зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дитини. Позивач вважає, що попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, а тому просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з [PERSON] на її користь на утримання сина, призначених на підставі рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05.04.2018, з твердої грошової суми в розмірі 1500 гривень на аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, і до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням суду законної сили. При вирішенні спору просить врахувати Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач відзив до суду не надав. Відповідно до положень ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши докази, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити. Судом встановлено, що від спільного проживання сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.5,9). Як вбачається з виконавчого листа, виданого на підставі рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05.04.2018 про зміну розміру аліментів, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.6). Згідно розрахунку (а.с.7) заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] станом на 31 січня 2020 року становить 1500 гривень. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 17 цієї ж Постанови зміни законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей ст.ст.182-184 СК України. Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду, згідно висловленої правової позиції у постанові Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року. Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України. Як на підставу зміни способу стягнення аліментів позивачка посилається на той факт, що дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшується потреба у її забезпеченні. Також вказала, що оскільки відповідач має заборгованість по аліментам, сума даної заборгованості повинна нараховуватись з середньої зарплати по регіону, яка становить близько 10000 гривень та посилається на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України. Як вбачається з рішення Козятинського міськрайонного суду від 05.04.2018 на підставі якого виданий виконавчий лист №133/341/18 позивачка вже змінювала спосіб стягнення аліментів . Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, усупереч вимог статей 12, 81 ЦК України позивачка не довела обставини, передбачені статтею 192 СК України, - зміну майнового чи сімейного стану її та дитини, погіршення стану здоров`я дитини після ухвалення судового рішення, яким присуджено сплату аліментів. Потреба дитини в значно більшому забезпеченні не доведена павичем належними та допустимими доказами. Те, що позивачка, при виникненні заборгованості, бажає значно більшої її суми при здійсненні розрахунку такої заборгованості так як при стягненні аліментів в часті від доходу сума даної заборгованості повинна нараховуватись з середньої зарплати по регіону не являється підставою для зміни способу стягнення аліментів . Щодо посилання на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» то зміни законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Оскільки позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, зокрема не зазначено та не доведено, що у відповідача змінився сімейний стан чи матеріальний стан у бік покращення або погіршився її матеріальний стан чи стан здоров`я когось із них, тому у суду немає законних підстав для задоволення позову про зміну способу стягнення аліментів. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed