Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася в суд з даним позовом до відповідача [PERSON] в якому вказує, що являється власником житлового будинку [ADDRESS] Зазначає, що в його будинку зареєстрований відповідач, який є її сином та не проживає в її будинку без поважних причин понад дванадцять років. Реєстрація відповідача в будинку позивача порушує її права на розпорядження житлом, яке перебуває виключно у її власності. Крім цього, відповідач не приймає участі і утриманні будинку, не дбає про дане майно та не проводить оплату за користування ним. Просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування її житловим будинком. Позивач, [PERSON] в судове засідання не прибула, надала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання 13.09.2018р. повторно не прибув, не повідомив суд про причину неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позивач у поданій заяві не заперечила проти такого порядку вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. З дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про власності на будівлі виданого виконавчим комітетом Скоморохівської сільської ради Сокальського району Львівської області, встановлено, що [PERSON] в цілому на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] З дослідженого акту від 06.06.2018р., складеного Скоморохівською сільською радою Сокальського району, Львівської області, встановлено, що [PERSON] є зареєстрованим в [ADDRESS] однак по даній адресі не проживає більше дванадцяти років. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в ході розгляду справи, домовленості між сторонами щодо подальшої реєстрації відповідача в будинку позивача не досягалось, співвласником житла він не являється та понад дванадцять років без поважних причин не проживає в будинку позивача, підстав, які б були визначені законом щодо збереження за відповідачем житла не встановлено, відтак, його слід визнати таким, що втратив право на користування житлом позивача. На підставі наведеного та

Outcome: approved