Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду із названим позовом, яким просила усунути перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] , шляхом вселення її до названої квартири. В обгрунтування заявлених вимог позивачем вказано про те, що їй на праві власноті належить квартира [ADDRESS] . Право власності набула 26 травня 2015 року на підставі нотаріально посвідченого Договору дарування, реєстровий номер 988, який було укладено між нею та відповідачем. У квартирі зареєстрованою значиться одноособово [PERSON] Вікторівна. [PERSON] , з дозволу [PERSON] після укладення договору дарування, мав доступ до цього об`єкту нерухомості, мав ключі від квартири, оскільки у них були близькі відносини до весни 2018 року. Проте, після погіршення відносин між сторонами, восени 2018 року, Відповідач почав погрожувати Позивачу фізичною розправо, внаслідок чого, вона вимушена була терміново виїхати до м.Києва. Після погіршення взаємовідносин між сторонами, позивачка в вересні 2018 року звернулася до аідповідача з проханням не приходити більше в її квартиру та дати можливість проживати в ній спокійно одноособово та повернути ключі, проте [PERSON] і досі перешкоджає [PERSON] у доступі до житла. Він неодноразово самовільно, без її дозволу змінював замки на вхідних дверях до квартири, наносив їй тілесні ушкодження при намаганні позивачки потрапити до цього об`єкту нерухомості. Вказані незаконні дії відповідача позбавили її можливості користуватися належним їй на праві власності житлом, що підтверджується заявами до правоохоронних органів, витягами з ЄРДР та ухвалами суду. На теперішній час вона є єдиним власником квартири. Лише їй належить право використовувати помешкання для власного проживання, тому вона просить усунути перешкоди у здійсненні права користування спірною квартирою, оскільки раво користування цим житловим приміщенням у відповідача відсутнє та в даній квартирі він ніколи зареєстрований не був. Позива зазначає, що [PERSON] житлом забезпечений, в своєму користуванні має службову квартиру, що була надана йому для поліпшення житлових умов, котра знаходитися за адресою [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] , що підтверджується рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної в м. Харкові ради від 02.09.2008 № 56-9 та випискою з рішення Жовтневого райвиконкому № 10-1 від 03.02.2009р. Позивач зазначає, що [PERSON] незаконно проник до квартири [ADDRESS] . Зазначена обставина встановлена Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 01 квітня 2019 року у справі № 642/2188/19, якою зобов`язано уповноважену особу Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання органом поліції заяви адвоката Мироненка С.С. про скоєння кримінального правопорушення. 27.03.2019 року співробітники ТОВ «Охорона-21» прибули до квартири [ADDRESS] , у зв`язку з відключенням сигналізації від мережі і зняттям акумулятора, свідчать про те що [PERSON] вчинив дії, спрямовані на усунення, встановлених за договором про надання охоронних послуг між [PERSON] та ТОВ «Охорона-21», засобів охорони квартири, пояснивши це відсутністю необхідності у останніх, а також, що у [PERSON] наявні наміри щодо заміни замків у квартирі [ADDRESS] , попри те що його прізвище відсутнє у списку контактних осіб охоронної організації. 17.04.2019 року під час проведення слідчих дій за адресою: квартира [ADDRESS] , [PERSON] демонстрував ключі від зазначеної квартири, які не тотожні ключам законного власника квартири, [PERSON] , та повідомив що він не надасть нікому, у тому числі [PERSON] , доступу до квартири. За фактом неправомірних дій [PERSON] , позивач неодноразово звералася до начальника ГУНП в Харківській області, де на особистому прийомі повідомляла про систематичну неправомірну поведінку відповідача, той в свою чергу надавав обіцянки передати ключи від квартири та більше їй не перешкоджати. Під час чергової спроби повернути квартиру в своє користування, між нею та відповідачем стався конфлікт, на адресу квартири було викликано інспекторів УПП. Для підтвердження належності квартири [PERSON] , остання передавала документи юристам. [PERSON] на вулиці намагався відібрати правовстановлюючі документи. Відповідач [PERSON] , постійно чинить перешкоди позивачу в користуванні вказаною квартирою, порушує її право власності, тому позивач просить вселити її в належне їй житло. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 15.11.2019 року за позовною заявою було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач та представник позивача до судового засідання не з`явилися, надано заяву пророзгляд справи за їх відсутністю, наполягали на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надавав. Суд, дослідивши матеріали справи , приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи , [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Право власності позивач набула 26 травня 2015 року на підставі нотаріально посвідченого Договору дарування, реєстровий номер 988, який було укладено між нею та відповідачем [PERSON] . У квартирі зареєстрованою значиться одноособово [PERSON] Світлана [PERSON] . Зі змісту ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, ст. 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, протоколами 2, 4, 7 та 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежна від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власника, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.\~383\~ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати\~\~будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі\~\~цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відтак , положення статей 383, 391\~ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на житлове приміщення, будинок , квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї. В ході судового розгляду позивачем було надано докази, що [PERSON] чиняться їй перешкоди у користуванні належною їй власністю, зокрема матеріали за її неодноразовими зверненнями до правоохоронних органів з цього приводу. Таким чином, оскільки судом було встановлено, що позивач є власником спірної квартири, з боку [PERSON] позивачу чиняться перешкоди у користуванні власністю, позов підлягає задоволенню з підстав визначених статтями 383 та 391 ЦК України.

Outcome: approved