Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача - [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи із дня предявлення цього позову і до досягнення [PERSON] повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 грудня 1999 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. У спільному шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO], який на даний момент проживає з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з наявністю суттєвих протиріч між нею та ним з приводу існування сімї, відсутністю взаєморозуміння між ними, небажанням відповідача доглядати та підтримувати власного сина. У звязку з цими суттєвими обставинами їхній шлюб було розірвано. Між нею та відповідачем була усна домовленість про його участь в утриманні дитини. Але відповідач не виконує належним чином обовязок по утриманню власної дитини. Тобто, відповідач, фактично ухиляється від виконання зобовязання з утримання власного сина, жодної участі у його вихованні взагалі не приймає, розвитком, станом здоровя, життям дитини не цікавиться. В той же час її син потребує хоч регулярної матеріальної участі його батька на оплату хоча б самого необхідного (продукти харчування, купівля одягу, оплата навчання і т.п.). Крім того на даний момент разом з ними проживає її мама, яка потребує постійного догляду та придбання необхідних ліків, а також лікування у звязку з наявністю в неї онкологічного захворювання. Позивач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чи\-ном повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, відповідача та за згодою позивача ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, у всій сукупності, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, сторони шлюб зареєстрували 30 грудня 1999 року (а.с.11). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.10). 07 лютого 2006 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 12). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з вимогами ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що позивач проживає разом з малолітнім сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою формою 3 № 283 від 06 липня 2016 року, виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу». Відповідач зареєстрований та проживає окремо від дитини, постійної участі у вихованні та утриманні сина не приймає. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» установлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 травня - 1531 гривня. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Частиною 9 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, між 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене, відсутність будь-яких заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягають до стягненню аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 2000 гривень щомісячно, до досягнення сином повноліття. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір, від сплати якого при зверненні до суду була звільнена позивач. На підставі викладеного,

Outcome: approved