overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до Любашівського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що 28 жовтня 2006 року вона із відповідачем зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис № 19, однак стосунки із чоловіком не склалися, вони припинили сімейне життя. Причиною розпаду сім'ї стало те, що в них різні характери та погляди на життя. Позивач - [PERSON] надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач - [PERSON] надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із слідуючого. Як вбачається з свідоцтва про шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб 28 жовтня 2006 року, який зареєстровано у виконавчому комітеті Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис № 19. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В силу ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони не проживають як подружжя, позивач та відповідач категорично не бажають зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, надалі зберігати сімейні відносини не можливо. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] необхідно стягнути судові витрати на користь позивача [PERSON] в розмірі 787 грн. 20 коп. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить волі та інтересам сторін,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до Любашівського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що 28 квітня 2001 року він із відповідачем зареєстрували шлюб у Гвоздавській сільській раді Любашівського району Одеської області, актовий запис № 05, однак сімейні стосунки з дружиною не склалися, вони припинили сімейне життя, спільно не проживають. Причиною розпаду сім`ї стало те, що в них різні характери та погляди на життя, вони втратили взаємопорозуміння та повагу один до одного. Позивач - [PERSON] згідно заяви просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач - [PERSON] надіслала до суду заяву, згідно якої просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнала повністю. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із слідуючого. Як вбачається із свідоцтва про шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] прізвище [PERSON] укладено шлюб 28 квітня 2001 року, який зареєстровано у Гвоздавській сільській раді Любашівського району Одеської області, актовий запис № 05 Відповідно до ст. 105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В силу ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони не проживають разом як подружжя, позивач та відповідач категорично не бажають зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, надалі зберігати сімейні відносини не можливо. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить волі та інтересам сторін,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до Любашівського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що 28 листопада 2009 року вона із відповідачем зареєстрували шлюб у Першому Суворовському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1134, однак сімейні стосунки з чоловіком не склалися, вони припинили сімейне життя, спільно не проживають. Причиною розпаду сім'ї стало те, що в них різні характери та погляди на життя, вони втратили взаємопорозуміння та повагу один до одного. Позивач -[PERSON] згідно заяви просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач - [PERSON] надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із слідуючого. Як вбачається із свідоцтва про шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб 28 листопада 2009 року, який зареєстровано у Першому Суворовському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1134. Відповідно до ст. 105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В силу ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони не проживають разом як подружжя, позивач та відповідач категорично не бажають зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, надалі зберігати сімейні відносини не можливо. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить волі та інтересам сторін,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до Любашівського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що 29.09.1982 року вона із відповідачем зареєстрували шлюб у міському відділі РАГС м. Тирасполь Молдавської РСР, актовий запис № 1433, однак сімейні стосунки з чоловіком не склалися, вони припинили сімейне життя, спільно не проживають. Причиною розпаду сім`ї стало те, що в них різні характери та погляди на життя, вони втратили взаємопорозуміння та повагу один до одного. Позивач - [PERSON] згідно заяви просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач - [PERSON] надіслав до суду заяву, згідно якої просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із слідуючого. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб 29 вересня 1982 року, який зареєстровано у міському відділі РАГС м. Тирасполь Молдавської РСР, актовий запис № 1433. Відповідно до ст. 105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В силу ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони не проживають разом як подружжя, позивач та відповідач категорично не бажають зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, надалі зберігати сімейні відносини не можливо. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить волі та інтересам сторін,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до Любашівського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що 29 квітня 2006 року вона із відповідачем зареєстрували шлюб у Новокарбівській сільській раді Любашівського району Одеської області, актовий запис № 03, однак стосунки із чоловіком не склалися, вони припинили сімейне життя. Причиною розпаду сім'ї стало те, що в них різні характери та погляди на життя. Позивач - [PERSON] згідно заяви просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю . Відповідач - [PERSON] згідно заяви просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із слідуючого. Як вбачається з свідоцтва про шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб 29 квітня 2006 року у Новокарбівській сільській раді Любашівського району Одеської області, актовий запис № 03. Відповідно до ст. 105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В силу ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони не проживають разом як подружжя, позивач та відповідач категорично не бажають зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, надалі зберігати сімейні відносини не можливо. Ухвалою суду сторонам було надано строк для примирення, однак сторони не помирилися. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить волі та інтересам сторін,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до Любашівського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що 30 жовтня 2020 року вона із відповідачем зареєстрували шлюб у Київському районному у місті Полтава відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 310, однак сімейні стосунки з чоловіком не склалися, вони припинили сімейне життя, спільно не проживають. Причиною розпаду сім`ї стало те, що в них різні характери та погляди на життя, вони втратили взаємопорозуміння та повагу один до одного. Позивач - [PERSON] згідно заяви просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач - [PERSON] надіслав до суду заяву, згідно якої просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із слідуючого. Як вбачається із свідоцтва про шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб 30 жовтня 2020 року, який зареєстровано у Київському районному у місті Полтава відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 310. Відповідно до ст. 105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В силу ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони не проживають разом як подружжя, позивач та відповідач категорично не бажають зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, надалі зберігати сімейні відносини не можливо. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить волі та інтересам сторін,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до Любашівського районного суду з позовом до [PERSON], Ясенівської сільської ради Любашівського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно. Вона являється спадкоємцем першої черги, як дочка, але своєчасно не звернулася до нотаріуса, оскільки хворіла, тому просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач згідно письмової заяви просила справу розглянути у її відсутність, позов просила задовольнити. Відповідачі: [PERSON] згідно письмової заяви просила справу розглянути у її відсутність, заперечень по справі не має. Ясенівська сільська рада Любашівського району Одеської області заперечень по справі не має та просила розглянути справу у відсутність представника, що підтверджується заявою. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. Відповідно до положення ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. [INFO] померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть /а.с.7/. До дня своєї смерті вона проживала в [ADDRESS], що підтверджується довідкою Ясенівської сільської ради Любашівського району /а.с.9/. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно -земельна ділянка /а.с.6/. Відповідно до положення ст.1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця... Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом, як дочка, їхні родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження та укладення шлюбу /а.с.5,22/. Згідно ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлено у шість місяців, однак позивач пропустив встановлений строк із поважної причини, оскільки хворіла , що підтверджується довідкою Ясенівської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини Любашівської ЦРЛ /а.с.23/. За таких обставин, суд приходить до висновку, що належить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Любашівського районного суду з позовом до Бобрицької сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно. Вона являється спадкоємицею за заповітом, але своєчасно не звернулася до нотаріуса, оскільки хворіла. Вказуючи на зазначені обставини, позивач просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач згідно письмової заяви просила справу розглянути у її відсутність, позов просила задовольнити. Відповідач: Бобрицька сільська рада заперечень по справі не має та просила розглянути справу у відсутність представника, що підтверджується листом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. Відповідно до положення ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. [INFO] року померла [PERSON], яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в с.Бобрик Другий Любашівського району, про що свідчить свідоцтво про смерть та довідка Бобрицької сільської ради /а.с.7,9/. Після її смерті залишилася в спадщину земельна частка /пай/ /а.с.6/. Позивач являється спадкоємицею за заповітом /а.с.8/ Згідно ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлено у шість місяців. В силу ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустила строк для прийняття спадщини із поважної причини, оскільки хворіла, що підтверджується медичною довідкою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що належить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Любашівського районного суду з позовом до Гвоздавської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що 31 липня 2015 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно. Вона являється спадкоємицею за заповітом, але своєчасно не звернулася до нотаріуса, оскільки вона не є спадкоємицею за законом і їй не було відомо про наявність заповіту. Вказуючи на зазначені обставини, позивач просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач згідно письмової заяви просила справу розглянути у її відсутність, позов просила задовольнити. Відповідач: Гвоздавська сільська рада заперечень по справі не має та просила розглянути справу у відсутність представника, що підтверджується листом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. Відповідно до положення ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. 31 липня 2015 року померла [PERSON], яка до дня смерті була зареєстрована та проживала одна в [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть та довідка Гвоздавської сільської ради від 13 червня 2016 р. Після її смерті залишилася в спадщину земельна ділянка /а.с.6/. Як вбачається із листа нотаріуса, спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Позивач являється спадкоємицею за заповітом, який посвідчено Гвоздавською сільською радою /а.с.5/ Згідно ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлено у шість місяців. В силу ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустила строк для прийняття спадщини із поважної причини, оскільки вона не являється спадкоємицею за законом, а про наявність заповіту вона не була повідомлена, що підтверджується довідкою Гвоздавської сільської ради Любашівського району. За таких обставин, суд приходить до висновку, що належить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до Любашівського районного суду з позовом до Гвоздавської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно. Вона являється спадкоємицею першої черги, але своєчасно не звернулася до нотаріуса, оскільки хворіла. Вказуючи на зазначені обставини, позивач просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач згідно письмової заяви просила справу розглянути у її відсутність, позов просила задовольнити. Відповідач: Гвоздавська сільська рада Любашівської району заперечень по справі не має та просила розглянути справу у відсутність представника, що підтверджується листом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. Відповідно до положення ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. [INFO] померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть /а.с.6/. Після її смерті залишилася в спадщину земельна ділянка /а.с.11/. Позивач являється спадкоємицею першої черги як дочка, їхні родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про одруження та свідоцтвом про народження /а.с.7-8/. Згідно ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлено у шість місяців. В силу ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустила строк для прийняття спадщини із поважної причини, оскільки хворіла, що підтверджується медичними довідками /а.с.12-15/. За таких обставин, суд приходить до висновку, що належить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved