Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до Красногорівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що [INFO] року помер її рідний батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим (повторно) Виконкомом Красногорівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, актовий запис № 12.На час смерті батько був зареєстрований та фактично проживав за адресою: [ADDRESS] Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з відповідним господарчими спорудами та побудовами, розташованого за адресою: [ADDRESS].Вказаний житловий будинок належав батькові на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 16.11.1995 року, виданого виконкомом Красногорівської сільської ради, та зареєстрованого в Комунальному підприємстві технічної інвентаризації Ясинуватської міськради. Спадщину після померлого [PERSON] фактично прийняла її мати - [PERSON], оскільки проживала зі своїм чоловіком та [INFO] року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим (повторно) Виконкомом Красногорівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, актовий запис № 24. Після смерті матері вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном та проживає у цьому будинку до тепер. Свідоцтво про право на спадщину вона отримати не може, оскільки не зберігся оригінал правовстановлюючого документу на будинок. У зв'язку з чим просить в судовому порядку визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вулиці [ADDRESS] що складається з житлового будинку А-1, погрібу з шийкою - пд, прибудови - а, сараю - Б, сараю - В, літньої кухні - Г, сараю -Д. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача Красногорівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області до суду не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, проте надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов визнають, просять винести рішення на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення позивач [PERSON] та її представника [PERSON], дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 вбачається, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Відповідно до вимог ст. 524 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно зі статтею 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Відповідно до вимог ст.527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно зі статтею 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємицею за законом першої черги, як дочка, після смерті матері [PERSON]. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб [PERSON] та [PERSON] [INFO] уклали шлюб про що складено відповідний актовий запис № 2316 та дошлюбне прізвище змінено на [PERSON] (а.с.22). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] виданого Ворошиловським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька 26.12.1997 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що зроблено актовий запис № 416 (а.с.9). Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 29.01.2018 року встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], а саме визнано, що [PERSON], який помер [INFO] року був батьком, [PERSON], яка померла [INFO] була матір'ю [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого (повторно) відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Ясинуватському району реєстраційної служби Ясинуватського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 13 серпня 2013 року (а.с. 8). В зазначеному свідоцтві про смерть міститься інформація, що [PERSON] помер [INFO] року у віці 85 років, про що 26 липня 1993 року складено відповідний актовий запис № 12. Відповідно до довідки посвідченої сільським головою та секретарем виконкому Красногорівської сільської ради [PERSON], [INFO], на день смерті був зареєстрований та мешкав за адресою: [ADDRESS] За цією ж адресою була зареєстрована та мешкала [PERSON], [INFO] - дружина (а.с.16). Після смерті [PERSON], який помер [INFO] року відкрилась спадщина у виді належного йому будинку, яку прийняла його дружина [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), але не оформила право на спадщину. Як вбачається із технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого бюро технічної документації вбачається, що будинок побудований у 1947 році (а.с.11-14). Права власності на таке майно регулювались зокрема ЦК УРСР 1925 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07.12.1990року №553-ХІ1 «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25.12.1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11.03.1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими центральним статистичним управлінням СРС 13.04.1979 року за №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРС 12.05.1985 року №5-24-26 та ін. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН АЗ. 1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року №12/5-126, в якому зокрема роз'яснюється, що по об'єктах, які збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від №449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є технічний паспорт, що складається БТІ. Відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння посвідченого виконавчим комітетом Красногорівської сільради народних депутатів ВКГ 16.11.1995 року виданого на підставі рішення Красногорівської сільської ради народних депутатів № 92 від 15.11.1995 року домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.20). Як видно з відповіді КПбюро технічної інвентаризації Ясинуватськогї міськради №01-11/636 від 04.11.2013 року на адвокатський запит, відповідно до архівних даних право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 16.11.1995 року, виданого виконкомом Красногорівської сільської ради (а.с.21). З відповіді Дружківської державної нотаріальної контори № 191/01-16 від 06.03.2018 року з якої вбачається, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] року державним нотаріусом Ясинуватської державної контори 14.11.1995 року було заведено спадкову справу, зареєстровану в спадковому реєстрі за № 368, однак свідоцтва на право власності не видавалось (а.с. 44-48). Перевірити хто звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у суду не має можливості у зв'язку з тим, що спадкову справу було відкрито у Ясинуватській державній нотаріальній конторі, на даний час м. Ясинувата Донецької області віднесено до переліку населених пунктів на території яких органи державної влади, в тому числі й нотаріальні контори тимчасово не здійснюють свої повноваження, на підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085 -р( в ред.№1276-р від 02.12.2015). В судовому засіданні позивач зазначила, що може вона і зверталась до нотаріуса, але оскільки було допущено помилку в написанні її дошлюбного прізвища та не було оригіналу правовстановлюючого документу, спадщину вона не оформила. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого (повторно) відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Ясинуватському району реєстраційної служби Ясинуватського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 13 серпня 2013 року [PERSON] померла [INFO] у віці 80 років, про що 07 грудня 1994 року складено відповідний актовий запис № 24 (а.с.7). Як встановлено, до нотаріуса із заявою про прийняття або відмовою від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкових справ не заводилось, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, відповіддю Дружківської державної нотаріальної контори № № 191/01-16 від 06.03.2018 року(а.с.44-48). Після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року відкрилась спадщина у виді будинку, яку прийняла дочка [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.). Вказані обставини підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] та пояснила, що є дочкою позивача [PERSON], яка ще до смерті бабусі [PERSON]) почала проживати в будинку та підтримувати майно, вести господарство. Інших спадкоємців не має. Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах,передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вулиці [ADDRESS] що складається з житлового будинку А-1, погрібу з шийкою - пд, прибудови - а, сараю - Б, сараю - В, літньої кухні - Г, сараю -Д. При цьому, суд зазначає, що спадкоємець, який фактично вступив у володіння й управління спадщиною до 01.01.2004 року, не обмежений строком у праві на отримання свідоцтва про право на спадщину.

Outcome: approved