Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягувати з останньої в його користь аліменти на утримання їх дітей, а саме доньки [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що відповідач по справі є його дружиною з якою він 20.02.2003 року зареєстрував шлюб у Стебницькій міській раді Львівської області, про що зроблено відповідний актовий за № 14, що стверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER]. На даний час діти проживають разом з ним та знаходяться на його утриманні. Він знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки його заробітку не вистачає для утримання та забезпечення усіх потреб дітей. Водночас, відповідач, яка є матір'ю дітей, грошових коштів на їх утримання не дає, маючи мінливий не регулярний заробіток, а тому враховуючи те, що відповідач добровільно не бажає надавати допомоги на утримання дітей, він змушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву у якій просить суд розглядати дану справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити. Зазначив, що не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про місце і час розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, про причину неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, тому суд, врахувавши думку позивача, який не заперечив проти розгляду справи за відсутності відповідача, розглянув справу за відсутності останньої на підставі наявних у справі доказів та ухвалив заочне рішення. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам, вважає, що позов слід задовольнити, оскільки є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, так як вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що вбачається з наявного у матеріалах справи копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 20.02.2003 року, виданого Стебницькою міською радою Львівської області, про що зроблено відповідний актовий за № 14. Від даного шлюбу у них народилось троє дітей: донька [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 13.05.2004 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького міського управління юстиції Львівської області), донька [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 24.02.2006 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області), та син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 09.10.2007 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області). Із наявної у матеріалах справи довідки про склад сім'ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги № 21 від 10.03.2015 року, яка видана уповноваженому власникові-наймачеві [PERSON], що прописана за адресою: [ADDRESS] за особистим рахунком [NUMBER], вбачається, що за вищевказаною адресою проживають: внучка [PERSON], внучка [PERSON], та внук [PERSON], батьком яких є позивач по справі [PERSON], та які знаходяться на його утриманні. З доданих до позовної заяви матеріалів вбачається, що сторони проживають окремо, діти, які народилась від їх шлюбу знаходиться на повному утриманні позивача [PERSON], сам він не може повністю забезпечити потреби дітей, а відповідач відмовляється добровільно надавати йому матеріальну допомогу, хоча взмозі таку надавати. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Разом з тим, згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину. Таким чином, в позивача були всі підстави звернутися до суду з даним позовом. При цьому, визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що обов'язком щодо утримання дітей є рівною мірою як матері, так і батька, враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, інші обставини, які мають істотне значення. Будь-які докази на підтвердження незадовільного стану здоров'я відповідача, її незадовільного матеріального становища чи наявності у неї на утриманні інших дітей чи непрацездатних членів сім'ї у матеріалах справи відсутні. Таким чином, враховуючи, що відповідач фізично здорова працездатна людина, доказів про те, що вона не може утримувати своїх дітей судом не здобуто, а також те, що відповідач зобов'язана утримувати своїх неповнолітніх дітей, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, тобто з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання їх дітей, а саме доньки [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 грн. Частиною 1 статті 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved