Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] і просить стягнути з нього аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], починаючи з червня 2017 року в розмірі 1000 грн. щомісяця до закінчення навчання в університеті. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь разово 1500 грн. на лікування зубів [PERSON], починаючи з дня подання заяви до суду. Вимоги обґрунтовані тим, що відповідач після розірвання шлюбу ухиляється від достатнього утримання дитини. Матеріальної та іншої допомоги добровільно не надає. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року відкрито провадження у даній справі. На підставі норми пункту 9 частини 1 Розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 178 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Кореспонденція з суду (завірена належним чином копія ухвали про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатками, судова повістка про виклик у судове засідання) направлялася відповідачеві за адресою її зареєстрованого місця проживання та за відомою адресою її постійного проживання, проте отримана вона не була адресатом, у зв'язку із чим була повернута відправнику за закінченням встановленого строку зберігання. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог, просив у позові відмовити, надав письмові заперечення. З урахуванням змін до ЦПК України вирішено провести розгляд даної справи в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21.10.1995 року по 04.10.2001 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] проживає разом з позивачкою, перебуває на її утриманні. Навчається на 4-му курсі Київського університеті ім. Бориса Грінченка на факультеті - дошкільна освіта. Згідно ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на аплатника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-Х1І від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурної духовного і соціального розвитку. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач за станом здоров'я здатний працювати та отримувати дохід, тому з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісяця, на період навчання з червня 2017 року. В частині стягнення з відповідача на користь позивача разової допомоги у розмірі 1500 грн. на лікування, вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів понесених чи можливих понесення витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial