overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій після уточнення позовних вимог просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на отримання трьох дітей в розмірі 2400,00 гривень, тобто по 800,00 гривень на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з»вилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить його задоволити. Відповідач в с удове засідання не з»явився, подав суду заяву, в якій позов [PERSON] до нього про стягнення аліментів визнав, згідний сплачувати аліменти у зазначеному позивачем розмірі. Суд розглянув справу без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Взявши до уваги пояснення позивача, наведені в позовній заяві, визнання позову відповідачем, дослідивши представлені суду докази, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.5-7). Він не займається вихованням та утриманням дітей. Діти проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене вище є підстави вважати, що відповідач має сплачувати аліменти на користь матері дітей на утримання дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій після уточнення позовних вимог просить стягувати з відповідача [PERSON] в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просить суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згідний сплачувати аліменти в зазначеному розмірі позивачки. Взявши до уваги пояснення позивача, визнання позову відповідачем, дослідивши представлені суду докази, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.3). Він не займається вихованням та утриманням дитини. Дитина проживає з матір'ю (а.с.5) та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене вище є підстави вважати, що відповідач має сплачувати аліменти на користь матері дитини на утримання дитини до її повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить визначити наступний порядок користування житлового будинку, що розташований за адресою [ADDRESS]: в її користування виділити наступні кімнати та приміщення: І - коридор площею 11 кв. м., II - коридор площею 8,7 кв. м., III - підсобні площею 8,8 кв. м., 1-7 житлову кімнату площею 12,1 кв. м, 1-6 житлову кімнату площею 15,3 кв. м., коридор 1-1 площею10,6 кв. м., п - підвал площею 21,7 кв. м.; у користування [PERSON] виділити наступні приміщення та кімнати: 1-2 кухню площею 11,2 кв. м., 1-3 підсобну площею 3,6 кв. .м., 1-4 санвузол площею 3,2 кв. м., 1-5 житлову кімнату площею 20 кв. м. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить суд його задоволити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні вимоги позивача заперечили. Взявши до уваги пояснення позивача, відповідача, свідків, дослідивши представлені суду документи, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 209 ЦПК України, суд вважає за доцільне проголосити вступну та резолютивну частини рішення, а складання повного рішення відкласти на п»ять днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить винести рішення про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Позов обґрунтовує тим, є донькою квартиронаймача вищевказаного житлового приміщення. Відповідач [PERSON] є братом позивача. Більше 10 років тому відповідач переїхав зі своєю сім'єю проживати окремо. За весь цей час витрат з утримання квартири у якій зареєстрований відповідач не несе. У квартиру проживати не повертався, хоча позивач перешкод йому у цьому не чинила. Його особистих речей у кваритирі немає. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, уповноважила на представництво своїх інтересів [PERSON] Представник позивача у судове засідання не з'явився подав заяву про проведення судового розгляду справи у його відсутності. Відповідач в судові засідання не з'являвся, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що є відомості в матеріалах справи. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, хоча був належно повідомлений про час та місце проведення судового розгляду справи. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Позивач разом зі своїм чоловіком [PERSON] та сином [PERSON], зареєстровані у квартирі на [ADDRESS] Квартиронаймачем є мати позивача - [PERSON]. Відповідно до актів від 19.05.2014 року, 13.06.2014 року, 14.07.2014 року відповідач у квартирі за адресою: [ADDRESS] не проживає. Відповідно ч.1 ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Суду не подано доказів та не повідомлено про обставини, які згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду УРСР «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року №2, свідчили б про поважність причин непроживання відповідача за вказаною адресою, чинення йому перешкод у цьому. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з відповідача слід стягнути судовий збір у користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить винести рішення про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позов обґрунтовує тим, що вищевказаний будинок належить їй на праві власності. Відповідач є колишнім чоловіком позивача та теж зареєстрований у її будинку. З 2011 року відповідач у вищевказаному будинку не проживає та не сплачує за комунальні послуги. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала в суд заяву про проведення судового розгляду справи у її відсутності, зазначивши що підтримує позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав заяву про провдення судового розгляду справи у його відсутності, зазначивши, що позов визнає. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Позивачу, на підставі договору договору дарування, належить будинок [ADDRESS] Відповідач зареєстрований у даному будинку. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано на підставі рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 19.08.2014 року. Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов відповідач не проживає у будинку з вересня 2011 року. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Суду не подано доказів та не повідомлено про обставини, які згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду УРСР «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року №2, свідчили б про поважність причин непроживання відповідача за вказаною адресою, чинення йому перешкод у цьому. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає до задоволення, відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить винести рішення про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: вул. О.Кобилянської, 71, с. Устя, Миколаївського району, Львівської області. Позов обґрунтовує тим, що вищевказаний будинок належить їй на праві власності. Відповідач зареєстрований у цьому будинку, однак, там не проживає. Реєстрація відповідача у будинку створює позивачу перешкоди у здійсненні права власності. В судове засідання позивач не зявилася, подала в суд заяву про проведення судового розгляду справи у її відсутності, зазначивши що підтримує позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання не зявлявся, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що є відомості в матеріалах справи. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Позивачу, на підставі договору дарування від 16.11.2011 року належить на праві власності будинок на вул. О.Кобилянської, 71 в с. Устя Миколаївського району Львівської області. Згідно будинкової книги у будинку на вул. О.Кобилянської, 71 в с. Устя Миколаївського району Львівської області зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Згідно актів від 09.07.2015 року, 23.12.2015 року та 10.02.2016 року відповідача у вищевказаному будинку не було, з пояснень сусідів відповідач не проживає у будинку з 1991 року. Згідно ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Згідно ч.3 ст.13 Конституції України власність зобовязує. Зокрема, право власності не повинно використовуватись на шкоду людині. Тому право власності на житло охороняється законом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає до задоволення, відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням та стягнути з нього в користь позивача судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить винести рішення про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: вул. Рашови, 5, с. Рудники, Миколаївського району, Львівської області. Позов обґрунтовує тим, що вищевказаний будинок належить позивачу. Відповідач - колишній чоловік її доньки - зареєстрований у вищевказаному будинку. На даний час відповідач у будинку не проживає та не несе витрат з його утримання. В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про проведення судового розгляду справи у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує та проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судові засідання не зявлявся, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що є відомості в матеріалах справи. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Відповідно до виписки з будинкової книги власником будинку, що знаходиться за адресою: вул. Рашови, 5, с. Рудники, Миколаївського району, Львівської області є [PERSON], головою домогосподарства є [PERSON]. Відповідно до довідки про склад сім'ї у вищевказаному будинку зареєстрований відповідач. Згідно актів від 22.02.2016 року, 22.03.2016 року та 10.05.2016 року відповідач за адресою реєстрації не проживає. Відповідно ч.1 ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Суду не подано доказів та не повідомлено про обставини, які згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду УРСР «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року №2, свідчили б про поважність причин непроживання відповідача за вказаною адресою, чинення йому перешкод у цьому. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає до задоволення, відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням та стягнути з нього судовий збір в користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить здійснити поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності, а саме, визнати за нею право власності на частку у розмірі 1/2 у готельному комплексі з вбудованими приміщеннями громадського харчування, яке розташоване за адресою: вул. Юридика, 9, м. Броди, Львівської обл.; визнати недійсними договори іпотеки готельного комплексу з вбудованими приміщеннями громадського харчування, яке розташоване за адресою: вул. Юридика, 9, м. Броди, Львівська обл., укладені ТОВ «Готель «Європа-Броди»; витребувати у відповідача ТОВ «Готель Європа-Броди» копії договорів іпотеки спірного майна. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася повторно, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, від неї не надходило до суду жодних клопотань. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього не надходило до суду жодних повідомлень чи клопотань. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] в судове засідання не зявився, представив суду відзив на позовну заяву. Представник відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Готель «Європа-Броди» в судове засідання не зявився повторно, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, від товариства не надходило до суду жодних клопотань. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні вимоги позивача заперечив. Представник третьої особи відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи представник відділу [PERSON] повідомлений належним чином, від нього не надходило до суду жодних повідомлень чи клопотань. Суд, зясувавши обставини по справі, взявши до уваги пояснення сторін, приходить до висновку, що в задоволені позову слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 259 ЦПК України, суд вважає за доцільне проголосити вступну та резолютивну частини рішення, а складання повного рішення відкласти на десять днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить зобов'язати відповідачку [PERSON] усунути перешкоди в питаннях її участі у вихованні внука [PERSON], [INFO], шляхом забезпечення її спілкування з внуком щотижня від другої половини дня п'ятниці до другої половини дня неділі, а також на період першої половини шкільних канікул з перебуванням його за місцем її проживання. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, просять суд його задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов заперечила. Представник служби у справах дітей вимоги позивача підтримала. Заслухавши пояснення сторін, представника служби у справах дітей, свідка, малолітньої дитини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким збільшити розмір стягуваних аліментів з [PERSON], [INFO],ІПН [NUMBER] жителя [INFO] на її користь на утримання їхніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] до розміру у твердій грошовій сумі, що становить 50 % відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов заперечив, згідний сплачувати аліменти в розмірі по 500 грн. на кожну дитину. Взявши до уваги пояснення сторін, зясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.5-7). Бродівським районним судом Львівської області 13.05.2014 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 330 гривень на кожного, щомісячно, починаючи з 24 січня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. \~ \~ \~ \~З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві вбачається, що її відомо, що мінімальний розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому вона, як одержувач аліментів, змушена звернутися до суду із заявою про збільшення розміру аліментів для повноцінного та гармонійного розвитку дитини, оскільки теперішній розмір не забезпечує гарантованого державою мінімуму. У відповідності до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України «Про державний бюджет 2018 року» прожитковий мінімум для дітей до 6 років на даний час становить 1559 грн., а на дітей від 6 до 18 років на даний час становить 1944 грн. Частиною 1 ст.192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким збільшити розмір стягуваних аліментів з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER] жителя [INFO] на її користь на утримання їхніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] до розміру у твердій грошовій сумі, що становить 50 % відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак, подав суду письмову заяву, в якій просить суд слухання справи проводити у його відсутності, позов визнає. Суд розглянув справу у відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, зясувавши обставини по справі, взявши до уваги заяву відповідача, про визнання позову, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 8,9). Бродівським районним судом Львівської області 10.02.2014 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень на кожного, щомісячно, починаючи з 17 січня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 10). \~ \~ \~ \~З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що їй відомо, що мінімальний розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому вона, як одержувач аліментів, змушена звернутися до суду із заявою про збільшення розміру аліментів для повноцінного та гармонійного розвитку дитини, оскільки теперішній розмір не забезпечує гарантованого державою мінімуму. У відповідності до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України «Про державний бюджет 2018 року» прожитковий мінімум для дітей до 6 років на даний час становить 1626 грн., а на дітей від 6 до 18 років на даний час становить 2026 грн. Частиною 1 ст.192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Outcome: approved