Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Канівського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що 04 лютого 2013 року Канівським міськрайонним судом Черкаської області було винесено рішення про стягнення із [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 400.00 грн. на кожного щомісячно і до повноліття дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач вказує, що даний розмір аліментів є нижчим, ніж мінімальний розмір аліментів, встановлений діючим законодавством, тому просить змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти не в твердій грошовій сумі, а в частині від його заробітку, в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, до суд надійшла заява про розгляд справи без її участі позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився , до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про зміну розміру аліментів та стягнення аліментів не у твердій грошовій сумі, а в частці від заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, є обґрунтованими і такими, що відповідають нормі закону. Суд враховує, що відповідач [PERSON] визнає позов і згоден сплачувати аліменти не в твердій сумі, а в частці від заробітку, але не менше мінімального розміру, встановленого законом. Приймаючи до уваги положення ст. 182 ч. 2 СК України щодо мінімального розміру аліментів на дитину, враховуючи те, що сума 400 грн. на даний час є значно меншою від мінімального розміру аліментів, встановленого законом (тобто 30% від прожиткового мінімуму), суд вважає, що інтереси дитини в даному випадку будуть захищені найкращим чином, якщо аліменти будуть стягнені в частці від заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним змінити розмір аліментів та стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути судові витрати з відповідача на користь держави.

Outcome: approved