Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 3500,00 грн. щомісячно, з урахуванням індексації, починаючи з дня подання даного позову і до досягнення ним повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що при розірванні шлюбу між сторонами була досягнута усна домовленість щодо участі в утриманні дітей. Певний час, як вказується позивачкою, дотримувався цих домовленостей та регулярно надсилав кошти, однак це тривало не довго, після чого змушена була звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. Вказує що надає дитині належне матеріальне забезпечення, що як мінімум втричі перевищує прожитковий мінімум, однак вважає справедливим розділити ці витрати між батьками порівну. Також позивачка зазначає, що оскільки проживає з дітьми одна, працює, відтак потребує сторонньої допомоги няні, що вартує не менше 10000,00 грн. щомісячно. Окрім цього, вказує на додаткові витрати на утримання дитини, пов`язані з додатковими заняттями, гуртками. Вважає, що позивач може сплачувати аліменти на утримання дитини по 3500,00 грн. щомісячно, оскільки є особою працездатною, непрацездатних батьків не має, стан його здоров`я позволяє йому працювати. Враховуючи вищевикладене, просить позов задовольнити. Не погоджуючись з даним позовом, від відповідача надійшов відзив на позов заяву та заява про уточнення позиції у справі, в яких позовні вимоги визнав частково в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1500,00 грн. щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що у зв`язку з станом свого здоров`я (є інвалідом третьої групи з дитинства) та проживання в сільській місцевості з сезонним характером роботи він не має постійного місця працевлаштування, проживає у своїх батьків в с.Світязь Шацького району Волинської області, які є пенсіонерами та яким він допомагає по мірі можливості. Зазначає, що нерухомого майна, в тому числі особистого житла не має. В судове засідання позивачка не з`явились, однак від такої надійшло клопотання до суду, в якому просить розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак разом з поданням відзиву до суду просив проводити розгляд справи без його участі. У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Частиною 1 ст. 5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. За вимогами статті 12, 80, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м.Львова від 12.11.2019 року між сторонами розірвано шлюб, який зареєстрований 04 вересня 2009 року у Світязькій сільській раді Шацького району Волинської області, відділі реєстрації актів цивільного стану Шацького району управління юстиції Волинської області, актовий запис №6 (а.с. 7.9). У шлюбі народились двоє дітей, зокрема син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.07.2011 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.06.2014 року (а.с. 10-11). Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію №00000000145 від 07.09.2020 року, виданої в.о. голови ОСББ «Перлина океану», у квартирі за адресою: [ADDRESS] , разом з позивачкою [PERSON] проживає двоє її дітей - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до довідки №205 від 03.09.2020 року, виданої директором ТзОВ «Тропік» вбачається, що [PERSON] працює менеджером із збуту в ТзОВ «Тропік» у м.Львові з 07.08.2017 року згідно наказу №156-к від 04.08.2017 року за основним місцем праці на умовах повного робочого часу. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Чинне законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ст. 7 ч. 8 СК України); а також зобов`язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст. 142 цього ж кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ст.7 ч. 9 СК України). Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з довідки, виданої виконкомом Світязької сільської ради Шацького району Волинської області, [PERSON] проживає в с.Світязь Шацького району, Волинської області разом з батьком [PERSON] , 1965 року народження, який не працює, матір`ю [PERSON] , 1964 року народження, яка пенсіонеркою та братом 1995 року народження, який є підприємцем. Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії ВЛН №069833 від 21.08.2007 року, [PERSON] є інвалідом третьої групи з дитинства, інвалідність встановлена довічно. Згідно з довідкою №604 від 08 грудня 2020 року, [PERSON] отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства 3 групи, за період січень 2020 року - листопад 2020 року така склала 18388,00 грн. Як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №21 від 05.03.2021 року, [PERSON] за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2020 року отримав 4914,00 грн. соціальних виплат у січні 2020 року та 5914,00 соціальних виплат у лютому 2020 року. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. В силу вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог (ст. 11 ЦПК України), та відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоров`я дитини, нормальний стан здоров`я та матеріальне становище як платника, так і одержувача аліментів. Суд враховує, відповідно до ст.182 СК України, що позивачка, мати сина [PERSON] , який проживає разом з нею, займається його вихованням, повністю утримує дитину. Відповідач, батько дитини, ухиляється від виконання своїх зобов`язань по утриманню сина. Також суд виходить із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання ним коштів, необхідних для його життєдіяльності, збереження того рівня життя, який він би мав тоді, коли утримувався обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання ним надійного стабільного матеріального утримання з боку батька. Разом з тим, суд не бере до уваги твердження позивачки щодо оплати додаткових витрат на утримання дітей, а саме послуг няні по догляду за дитиною, адже такі не підтверджені жодними доказами та є додатковими витратами, про стягнення яких позивач до суду не зверталась. Окрім цього, судом також не береться до уваги твердження відповідача, що він матеріально допомагає батькам, оскільки відомостей про перебування на утриманні відповідача його батьків матеріали справи не містять. Доказів, які б підтверджували те, що відповідач несе додаткові витрати на їх утримання, суду не надано. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини встановлена статтею 141 СК України, відповідно до частин першої та другої якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У цій статті закріплюється одна з характерних ознак батьківських прав та обов`язків - їх належність однаковою мірою обом батькам. Концепція рівності ґрунтується на одному з основних принципів сімейного права України - принципі рівності чоловіка та жінки. Зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити необхідний і достатній рівень для нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, враховуючи, що відповідач є інвалідом третьої групи, не отримує інших доходів, окрім пенсії, не працює, доказів щодо утримання інших осіб не надано, частково визнав позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково, стягувавати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. При цьому суд зазначає, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону (ч. 2ст. 184 СК України). Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачка звернулася до суду з даним позовом 18 вересня 2020 року, тому суд присуджує стягнення аліментів з відповідача починаючи з вказаної дати і до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, відповідно до п.1 ч.1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду із відповідним позовом в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1ст. 192 СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 гривень.

Outcome: partial