Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя, а саме поділити майно, набуте під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] , відступивши від принципу рівності часток подружжя, збільшивши частку [PERSON] та зменшивши частку [PERSON] в спільному майні, з врахуванням інтересів неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в пропорції 70 % - на користь [PERSON] , та 30 % - на користь [PERSON] , наступним чином: - виділивши [PERSON] однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 31,2 кв.м., визнавши за нею право особистої приватної власності на дану квартиру, припинивши право спільної сумісної власності на дану квартиру у [PERSON] та [PERSON] , виділивши [PERSON] вантажівки марки «Зіл» та «Краз», визнавши за ним право особистої приватної власності на дані вантажівки, припинивши на них право спільної сумісної власності у [PERSON] та [PERSON] , однокімнатну квартиру в [ADDRESS] загальною площею 49,2 кв.м. поділивши в рівних частках між [PERSON] та [PERSON] , визнавши за кожним з них право спільної часткової власності на ? частину цієї квартири, припинивши право спільної сумісної власності на дану квартиру у [PERSON] та [PERSON] , а також стягнути на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліменти з [PERSON] на корнсіь [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 гривень щомісячно, з врахуванням індексу інфляції відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частину судових витрат у розмірі 1 720,50 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.10.2000 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від шлюбу [INFO] народився син [PERSON] . Подружнє життя з відповідачем не склалось, оскільки вони мали різні характери та погляди на подружнє життя, через що 05.07.2012 р. шлюб було розірвано Зарічним судом м. Суми. За період проживання у шлюбі на ім`я відповідача за спільні кошти було придбано майно, що належить ним на праві спільної сумісної власності, а саме - однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , що розташована на 2-му поверсі 5-ти поверхового цегляного будинку та має загальну площу 31,2 кв.м., житлову - 16,3 кв.м., була придбана 12.01.2001 року на підставі Договору купівлі продажу квартири від 12.01.2001 року, посвідченого державним нотаріусом 6-ої Київської нотаріальної контори, Ларіною О.В. за реєстровим № 1-83, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації у реєстровий книзі № д. 182-188 за № 676 17.01.2001 року, вартістю 356 617,00 грн., що підтверджується звітом про визначення оціночної ринкової вартості квартири, виготовленого суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Укрінтекст» 30.07.2013 року. - однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , що розташована на 5-му поверсі 12-ти поверхового цегляного будинку, має загальну площу 49,2 кв.м., житлову - 18,7 кв.м., була придбана шляхом інвестування 25.07.2008 року на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 25.07.2008 року Московською районною в м. Харкові радою на підставі рішення виконавчого комітету Московської районної в м. Харкові ради № 222/86 від 08.07.2008 року, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 19.08.2008 року, реєстраційний № 24123118, запис № 94828 в книзі № 1 вартістю 319 756,00 грн., що підтверджується звітом про визначення оціночної ринкової вартості квартири виготовленого суб`єктом оціночної діяльності ТОВ ТОВ «Укрінтекс» 30.07.2013 року. Вантажівки марки «ЗІЛ» та «КРАЗ», документи на які знаходяться у відповідача, орієнтованою вартістю 65 000,00 грн. Після розлучення та до теперішнього часу між нею та відповідачем не було досягнуто згоди щодо поділу їхнього спільного майна. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, вважає його безпідставним та просить суд у задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 2000 року по 05 липня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та рішенням Зарічного суду м. Суми (а.с.8,10). Як вбачається з матеріалів справи сторони за період проживання у шлюбі за спільні кошти набули однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , що розташована на 2-му поверсі 5-ти поверхового цегляного будинку та має загальну площу 31,2 кв.м., житлову - 16,3 кв.м., була придбана 12.01.2001 року на підставі Договору купівлі продажу квартири від 12.01.2001 року, посвідченого державним нотаріусом 6-ої Київської нотаріальної контори, Ларіною О.В. за реєстровим № 1-83, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації у реєстровий книзі № д. 182-188 за № 676 17.01.2001 року, вартістю 356 617,00 грн., що підтверджується звітом про визначення оціночної ринкової вартості квартири, виготовленого суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Укрінтекст» 30.07.2013 року. - однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , що розташована на 5-му поверсі 12-ти поверхового цегляного будинку, має загальну площу 49,2 кв.м., житлову - 18,7 кв.м., була придбана шляхом інвестування 25.07.2008 року на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 25.07.2008 року Московською районною в м. Харкові радою на підставі рішення виконавчого комітету Московської районної в м. Харкові ради № 222/86 від 08.07.2008 року, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 19.08.2008 року, реєстраційний № 24123118, запис № 94828 в книзі № 1 вартістю 319 756,00 грн., що підтверджується звітом про визначення оціночної ринкової вартості квартири виготовленого суб`єктом оціночної діяльності ТОВ ТОВ «Укрінтекс» 30.07.2013 року. Вантажівки марки «ЗІЛ» та «КРАЗ, орієнтованою вартістю 65 000,00 грн. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.3 ст. 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 63 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ним. Відповідно до ст. 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджається майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладанні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Таким чином, наявні у справі письмові докази свідчать про те, що майно а саме: однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , що розташована на 2-му поверсі 5-ти поверхового цегляного будинку та має загальну площу 31,2 кв.м., житлову - 16,3 кв.м., була придбана 12.01.2001 року на підставі Договору купівлі продажу квартири від 12.01.2001 року, посвідченого державним нотаріусом 6-ої Київської нотаріальної контори, Ларіною О.В. за реєстровим № 1-83, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації у реєстровий книзі № д. 182-188 за № 676 17.01.2001 року, вартістю 356 617,00 грн., що підтверджується звітом про визначення оціночної ринкової вартості квартири, виготовленого суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Укрінтекст» 30.07.2013 року. - однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , що розташована на 5-му поверсі 12-ти поверхового цегляного будинку, має загальну площу 49,2 кв.м., житлову - 18,7 кв.м., була придбана шляхом інвестування 25.07.2008 року на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 25.07.2008 року Московською районною в м. Харкові радою на підставі рішення виконавчого комітету Московської районної в м. Харкові ради № 222/86 від 08.07.2008 року, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 19.08.2008 року, реєстраційний № 24123118, запис № 94828 в книзі № 1 вартістю 319 756,00 грн., що підтверджується звітом про визначення оціночної ринкової вартості квартири виготовленого суб`єктом оціночної діяльності ТОВ ТОВ «Укрінтекс» 30.07.2013 року, та вантажівки марки «ЗІЛ» та «КРАЗ», за згодою сторін орієнтованою вартістю 65 000,00 грн., вищезазначене майно було придбане сторонами в період шлюбу [PERSON] та [PERSON] та є об`єктом спільної сумісної власності подружжя (а.с. 119-120). Відповідно до ч. 1 ст. 68 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч.1 ст. 69 СК). Відповідно до ч.1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно із ч.1 ст. 71 Сімейного кодексу України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 392 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Аналізуючи наведені вище доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що спірне майно набуте сторонами за час шлюбу та належить сторонам на праві спільної сумісної власності, при визначені частки майна подружжя в розрізі даного спору суд виходить з їх рівності та вважає, що позовні вимоги [PERSON] є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial