Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 07.08.2010 року сторони зареєстрували шлюб у В РАЦС по м. Черкаси Черкаського МУЮ, актовий запис №898. Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини. Окрім того, в даний час дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач участі в матеріальному утриманні доньки не приймає. В добровільному порядку домовитись про спільне утримання неповнолітньої дитини сторони не можуть. Тому, позивач вирішила звернутись до суду з даним позовом та просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, стягувати з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 07.08.2010 року сторони зареєстрували шлюб у В РАЦС по м. Черкаси Черкаського МУЮ, актовий запис №898, згідно свідоцтва про шлюб серії 1-СР №064208, виданого В РАЦС по м. Черкаси Черкаського МУЮ 07.08.2010 року (а.с.5). Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії 1-СР №134203, виданого В ДРАЦС по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського МУЮ 06.07.2011 року (а.с.9). Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище, яким вона користувалася після реєстрації цього шлюбу. Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то суд вважає, що дана вимога також знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки є законною, достатньо вмотивованою і ґрунтується на наявних у справах доказах, а тому підлягає задоволенню. Так, згідно довідки з місця проживання про склад сімї та реєстрацію МКП «ЖЕК №7» від 13.06.2015 року №2126 неповнолітня [PERSON] проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.16). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач участі в матеріальному утриманні доньки не приймає. В добровільному порядку домовитись про спільне утримання дитини сторони не можуть. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються з 243 грн. 60 коп. судового збору, від сплати якого звільнено позивача за подання позову про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved