Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 27.04.1984 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований відділом запису актів громадянського стану Львівського міського управління юстиції № 636. Від шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] який проживає та перебуває на утриманні позивача. На даний час сторони спільно не проживають, позивач подала до суду заяву про розірвання шлюбу, однак рішення по ній ще не прийнято. За час окремого проживання [PERSON] перестав допомагати та не надавав ніякої матеріальної допомоги на утримання та виховання їхньої спільної дитини, а тому позивач [PERSON] була змушена звернутись до суду. Вказує, що угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати спільну дитину. Ухвалою від 08.12.2020 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, позов просила задоволити. Крім цього повідомила, що незважаючи на те, що судом не розглянуто позовну заяву про розірвання шлюбу, з відповідачем спільно не проживають. В судовому засіданні відповідач пояснив що проживає сам, окремо від позивача [PERSON] та приймає участь в утриманні всіх спільних дітей. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали позову, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3\~ст.181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначені розміру аліментів, серед іншого, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Зі змісту ст.81 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено судом, неповнолітній [PERSON] проживає з матір`ю, позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на утриманні позивача. Відповідач [PERSON] є працездатною фізично здоровою особою, проживає сам, інших дітей на утриманні не має, офіційно працевлаштований в АТ «Національна суспільна телерадіокомпанія України». Доказів про те що він утримує свого неповнолітнього сина суду не надав. З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання неповнолятнього сина в розмірі 1/3 частки від доходу, а тому позов підставний та підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved