Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 19.09.2012 відділом реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1631. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], проте протягом останніх 2 років сімейне життя поступово погіршувалось, з»ясувалося, що мають зовсім різні погляди на шлюб, що призвело до припинення спільного проживання та ведення домашнього господарства. Вважає примирення неможливим. Майнових спорів між ними немає. Дитина після розірвання шлюбу проживатиме з нею. Позивач просила позов задовольнити. Протягом останніх 2 років сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами відносин. відповідач влаштовував сварки, конфлікти, поводився щодо неї зневажливо, агресивно, загалом, брутально, допускав застосування фізичної сили, навіть в присутності дитини, зловживав спиртними напоями та наркотичними засобами, порушував подружню вірність, ніде не працював, матеріально сім»ю не утримував, взагалі, не брав участі у вихованні дитини. З 2014 р. вони шлюбні відносини фактично припинили, того ж року сторони стали проживати порізно, сім»я розпалась остаточно. У судове засідання позивач не з»явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень не надав, причину неявки не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки ( ст. 3 СК ). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду ( ч. 3 ст.105 СК ). Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пленум Верховного суду України у п. 10 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 N 11 звернув увагу судів на те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд установив, що з 19.09.2012 сторони перебувають в шлюбі, оформленому реєстрацією відділом реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1631, мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Сім'я сторін розпалась остаточно, по причині різних поглядів на сім»ю, права та обов»язки подружжя, що призвело до припинення спільного проживання та ведення домашнього господарства, фактичного припинення шлюбу, позивач не вбачає примирення можливим, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім»ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні та підлягають задоволенню. Відповідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі наведеного, ст. 51 Конституції України, ст. ст. 3, 24, 105, 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved