Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просить визнати за нею право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: с. Калюсик, вул. Жовтнева, 35, Віньковецького району Хмельницької області, в порядку спадкування після смерті брата [PERSON], який помер 19 квітня 2017 року. Вона також просить встановити факт того, що [PERSON], [INFO], доводиться їй [PERSON], [INFO], двоюрідним братом . В обґрунтування позовних вимог вказує, що 19 квітня 2017 року помер її брат [PERSON], який був власником домоволодіння в с. Калюсик, вул. Жовтнева, 35, Віньковецького району Хмельницької області. Позивач є спадкоємцем прав померлого за законом, як двоюрідна сестра, в силу ст. 1258 ЦК України. За її заявою не відкрито спадкову справу, оскільки постановою № 296/02-31 від 04.09.2017 року, нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата [PERSON] у звязку з тим, що вона не може довести факт родинних відносин із спадкодавцем. А тому, в позасудовому порядку реалізувати своє право [PERSON] не може. У звязку з чим вона також просить встановити факт родинних відносин з [PERSON], який підтверджує показаннями свідків, свідоцтвом про народження, виписками з по господарської книги с. Карачіївці. Письмовими доказами. У судове засідання 10.11.2017 року сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не зявились. Представник позивача [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути за відсутності сторони позивача та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача, [PERSON] сільської ради Віньковецького району Хмельницької області [PERSON] також надала до суду письмову заяву, у якій просить справу розглянути без участі представника сільської ради. За відсутності сторін справа 10.11.2017 року розглянута згідно з приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Судом встановлено, що 19.04.2017 року помер [PERSON] (свідоцтво серії 1-БВ № 307008), який згідно витягу із погосподарських книг № 1169, 1170, 1171, 1172, 1173, 1174, 1175, 1176, 1177, 1178, 1179, 1180, 1181, 1182, 1183, 1184, 1185, починаючи з 1953 року і до 2017 року постійно проживав в [INFO] зі своїми батьками - [PERSON] та [PERSON] до дня їх смерті, на одному погосподарському номері. [PERSON] померла в 2009 році. В силу ст. 1268 ч.3 ЦК України після смерті матері, [PERSON] як єдиний син прийняв спадщину, проте юридично спадкові права не оформив на своє імя, в тому числі і на домоволодіння № 35 розташоване по вул. Жовтневій в с. Калюсик Віньковецького району. У звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове домоволодіння, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Віньковецького нотаріального округу № 296/02-31 від 04.09.2017 про відмову у вчиненні нотаріальної дії через те, спадкодавець не узаконив реєстрацію домоволодіння № 35 по вул. Жовтневій. При вирішенні спору, суд бере до уваги, що згідно вимог Закону «Про сільську Раду депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, імя та по батькові глави сім`ї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 19851988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право особистої власності. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Проте, у період з 1953 по 2017 рік фактичними власниками спірного домоволодіння були: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як члени колгоспного двору, які на 1991 рік (момент прийняття ЗУ «Про власність» проживали в цьому домоволодінні). З 2009 по 2017 рік [PERSON] проживав один. Згідно технічного паспорту до складу домоволодіння розташованого в с. Калюсик Віньковецького району по вул. Жовтнева, 15, Віньковецького району входить житловий будинок з верандою. Наведені обставини підтверджуються письмовими матеріалами справи, та зокрема копією спадкової справи № 193-2017 заведеної 19.04.2017 року приватним нотаріусом Віньковецького нотаріального округу. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Позивачка повідомляє і просить встановити факт, того, що [PERSON], [INFO] доводиться їй [PERSON], [INFO], двоюрідним братом. Зазначені обставини родинних відносин підтверджуються свідоцтвом про її народження серії ЯЭ № 384241 від 16 червня 1956 року, в якому її дівоче прізвище «Блажієвська», а матірю записана [PERSON]. Свідоцтвом ІІ-БВ № 453453 про народження сестри її матері [PERSON]. Вказані особи народились в с. Калюсик Віньковецького району, про що є запис в актах про їх народження (витяг [NUMBER]). [PERSON] записана матірю [PERSON], згідно свідоцтва ЯЭ № 384577, що в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON], які повідомили, що прізвище цих осіб змінювалось з дівочого «Ніколішена» на «Фрига», після одруження [PERSON] та на «Блажієвська» після одруження [PERSON]. За вказаних обставин позивачем доведено факт родинних відносин з померлим [PERSON] Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину, тому виник цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як встановлено судом, позивач є спадкоємцем пятої черги померлого [PERSON] за законом, прийняла спадщину в силу ст. 1269 ЦКУ шляхом подання заяви нотаріусу. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину не виявлено. Визнання права власності за позивачем на спадковий житловий будинок не оспорюється відповідачем, не порушує прав чи інтересів інших осіб, тому суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача [PERSON] сільської ради Віньковецького району Хмельницької області підлягають стягненню судові витрати в розмірі 640,00 грн. на користь держави.

Outcome: approved