Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Смолянської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON]. В позовній заяві позивач вказала, що [INFO] померла її матір [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 4.573 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Смолянської сільської ради Кодимського району Одеської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на землю [NUMBER], виданим Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Вона є єдиним спадкоємцем спадщини померлої матері за законом, оскільки її рідна сестра відмовилась від спадщини. Спадщину прийняла, оскільки у поновлений судом шестимісячний строк звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадщину, зокрема державного акту на землю. В судове засідання позивач не прибула, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без неї. В поданій заяві свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - Смолянської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не прибув, надавши до суду заяву про розгляд справи без нього. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим суд вважає можливим розглянути вказану цивільну справу без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 05 травня 2014 року. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). До складу спадкового майна померлої [PERSON] ввійшла земельна ділянка загальною площею 4.573 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Смолянської сільської ради Кодимського району Одеської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на землю [NUMBER], виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] заповіт не складала, а тому на час відкриття спадщини її спадкоємцями за законом першої черги були її доньки [PERSON] та [PERSON] - позивач у справі. [PERSON] від спадщини відмовилась, що підтверджується відповідною заявою нотаріусу від 25 листопада 2015 року. Факт родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивача [NUMBER], виданого Кодимським районним ЗАГС від 25 липня 1950 року, в якому матір'ю позивача вказано [PERSON] (дошлюбне прізвище «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого 18 лютого 1951 року Смолянською сільською радою Кодимського району Одеської області). Дошлюбне прізвище позивача «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим 29 жовтня 1965 року Новокам»янською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який не вчинив жодних з цих дій, вважається таким, що спадщину не прийняв. Позивач [PERSON] спадщину прийняла, оскільки у поновлений рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 17 травня 2017 року (справа №503/693/17-ц) строк звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини, внаслідок чого нотаріусом було заведено спадкову справу №211/2017. Отже, за змістом ч.1 ст.1269 ЦК України позивач [PERSON] вважається такою, що у передбаченому законом порядку прийняла належну померлій матері спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Матеріали справи містять належні докази звернення позивача [PERSON] до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину померлої за законом у вигляді земельної ділянки, однак нотаріус відмовила у видачі позивачеві цього свідоцтва через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, зокрема державного акту на право власності на земельну ділянку, який втрачено, оголошення про що було розміщено в газеті «Вісті Кодимщини» від 03 червня 2017 року (відмова нотаріуса № 733/02-14 від 07 червня 2017 року). Відсутність оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу відповідно до п.2 Глави 7, п.1 Глави 13 розділу І та п/п.4.12 п.4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право спадкоємця на судовий захист свого порушеного права на спадщину у разі втрати правовстановлюючого документу на спадкове майно підтверджується і ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року, прийнятою у цивільній справі №6-17336св15, в якій зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право власності. Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, тому обраний нею спосіб захисту цього порушеного права відповідає положенням ст.16 ЦК України, у зв'язку з чим її позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.1 ст.1269 та ч.ч.1,3 ст.1270 ЦК України вона є такою, що у передбаченому законом порядку прийняла спадщину померлої [PERSON], що у відповідності з п.«г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України є підставою набуття нею права власності на спірну земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: approved