Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до [PERSON], в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що квартира за адресою: [ADDRESS] (далі - спірна квартира) належить їй на праві спільної сумісної власності. Після реєстрації шлюбу з відповідачем останній був зареєстрований у вказаній квартирі. На даний час шлюб між сторонами розірвано, у зв'язку з чим у 2012р. відповідач добровільно залишив спірну квартиру та більше там не проживає. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з підстав, в ньому наведених. Також наполягали на тому, що відповідач добровільно залишив спірну квартиру. Не заперечували проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання у відповідності до вимог ЦПК України, та за місцем відбування покарання, повідомленим позивачем. Надав свої письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що приблизно в середині грудня 2012р. він залишив спірну квартиру через сімейні сварки, взявши з собою особисті речі. Діти залишились проживати з позивачкою, але він їх регулярно відвідував. Також просив відкласти розгляд справи до 22.07.2015р. Враховуючи, що ст. 157 ЦПК України встановлено двохмісячний строк розгляду справ даної категорії з моменту відкриття провадження у справі, яке відкрито 24.10.2014р., відповідач повідомлений про час, дату слухання справи, скористався своїм правом на надання письмових заперечень проти позову, суд не вбачає законних підстав для відкладення судового засідання, оскільки це порушить встановлені законом строки розгляду справи. Таким чином, у відповідності до статті 224 ЦПК України за письмовою згодою позивача та його представника, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, з урахуванням доводів позовної заяви та наданих відповідачем заперечень, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS]. належить позивачу [PERSON], а також [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності (а.с.5, 6) Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС (УДМС) України в Харківській області від 25.10.2013р. [PERSON] з 19.05.2010р. зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. (а.с.15) Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України - член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з наданих відповідачем письмових заперечень проти позову, [PERSON] визнано, що в середині грудня 2012р. він залишив спірну квартиру через сімейні сварки, взявши з собою особисті речі. Діти залишились проживати з позивачкою, але він їх регулярно відвідував (а.с.31-32) Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що відповідач в спірній квартирі, що належить позивачу, відсутній понад один рік. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідач не надав суду ніяких доказів з приводу збереження за ним права користування спірним будинком, а також про те, що він був відсутній з поважних причин понад один рік в зазначеній квартирі. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved