Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 9 листопада 1991 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Яворівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №129. Від спільного життя з відповідачем у них народилося троє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які вже є повнолітніми. Позивач зазначає, що спільне життя у них з відповідачем не склалося, у зв`язку з тим, що вони не знаходять спільної мови та мають різні типи характерів, після сімейних непорозумінь відповідач йшов від неї і дітей ночувати до своїх батьків, а згодом перейшов проживати до них. Отже, вже 17 років вони проживають окремо та не спілкуються, відповідач ніколи не бачиться з дітьми, не цікавиться їх здоров`ям та розвитком, шлюб існує формально. З огляду на зазначене просить позов задовольнити, розірвати шлюб, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та залишити їй прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивач не з`явилася, її представник подала до суду заяву у якій не заперечує проти заочного рішення, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим за зареєстрованою адресою місця проживання. Від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань про відкладення судового засідання та відзиву на позовну заяву. Згідно з ч.3\~ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Так як відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованою адресою місця проживання не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч.3 ст.131\~ЦПК\~України вважається неявкою без поважних причин, крім того не подав відзиву, від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань, з матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідача. Ухвалою судді від 15.11.2021 року відкрито провадження у справі і призначено судовий розгляд. Ухвалою суду від 23.12.2021 року вирішено проводити заочний розгляд справи. Як передбачено ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки у судове засідання 23.12.2021 року не з`явились всі учасники справи, датою ухвалення рішення, у відповідності до положень ч.5\~ст.268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 9 листопада 1991 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Яворівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №129, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 10.10.2016 року. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи те, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, а тому спільне подружнє життя та примирення між ними є неможливим, суд дійшов висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому його слід розірвати. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ст.141 ЦПК, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved