Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, просить суд: стягнути з [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на користь [PERSON], на утримання [PERSON], [PERSON] і [PERSON] у сумі 118 446,00 грн.; збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 21.05.2012 р. у справі № 2-883/2015, на утримання [PERSON], [PERSON] і [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2916 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Печерського районного суду м. Києва 21 травня 2012 року у справі № 2-883/2012 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [PERSON] і [PERSON] у сумі 1558,50 грн. щомісячно починаючи з 14 березня 2012 року і до повноліття [PERSON] Рішенням Печерського районного суду м. Києва 10 жовтня 2013 року у справі № 757/9730/13-ц [PERSON] було позбавлено батьківських прав щодо малолітніх дітей. [PERSON] аліменти на утримання дітей не сплачує. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментам, виданої Печерським РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, заборгованість [PERSON] за виконавчим листом № 2-883 від 21 травня 2012 року станом на 30 червня 2018 року складає 118446,00 грн. кількість днів прострочення по сплаті аліментів становить 2290. Розрахунок пені від 21 травня 2012 року становить: 2712413,4 грн. (118446,00 грн.*1%*2290 днів). Таким чином, розмір неустойки (пені) складає 100% заборгованості по сплаті аліментів, а отже 118446,00 грн. Законом України «про державний бюджет на 2018 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2018 року не може бути меншим ніж 1944,00 грн. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, збільшити стягувані аліменти необхідно виходячи з наступного розрахунку: 972 грн./ 3 дітей = 2916,00 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 вересня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, збільшення розміру аліментів, та справа призначена до підготовчого судового засідання. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2018 року закінчено підготовче провадження у справі, справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з'явилася, її представник - [PERSON] подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти прийняття заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача, відповідачів та представників третіх осіб, та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення. Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 29 травня 2003 року між сторонами було укладено шлюб, який рішенням Печерського районного суду м. Києва 21 травня 2012 року було розірвано та визначено місце проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]; стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі Ѕ частини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в сумі 1558,50 грн., щомісячно, починаючи з [INFO], і до повноліття [PERSON] Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2013 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно його малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 80 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Статтею 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Згідно довідки та акту від 18 травня 2018 року, виданих КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» ЖЕД № 411 за адресою: [ADDRESS], разом з [PERSON] без реєстрації проживають її діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2012 року 25 квітня 2018 року видано виконавчий лист № 2-883/12, який перебуває на виконанні в Печерському РВ ДВС ГТУЮ в м. Києві. Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, сторона позивача посилалася як на підставу збільшення розміру стягуваних аліментів встановлення Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2018 року на рівні 1944,00 грн. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. З огляду на викладене, враховуючи встановлений законодавцем прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2012 року у справі №2-883/12, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з 1558,50 грн. до 2916 грн., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При цьому, з урахуванням положень ст. 183 Сімейного кодексу України, стягнення аліментів після досягнення найстаршою дитиною повноліття, здійснюється за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. Згідно розрахунку, наданого позивачем заборгованість відповідача зі сплати аліментів за період з 2012 року по червень 2018 року складає 118446,00 грн. Неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей з 21 травня 2012 року розрахована позивачем складає 2712413,40 грн. (118446,00*1%*2290 днів). Суд вважає вірним наданий позивачем розрахунок заборгованості по аліментам та приймає його до уваги, оскільки наданий розрахунок жодним чином не спростований відповідачем. Враховуючи, що нарахована позивачем сума неустойки (пені) за порушення відповідачем аліментних зобов'язань становить 2712413,40 грн., тобто вказана сума перевищує 100 % заборгованості по даному аліментному зобов'язанню, суд прийшов до висновку про стягнення пені в межах наявної заборгованості по аліментам у розмірі 118446,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом ч.2 ст. 10 Сімейного кодексу України , якщо до регулювання сімейних відносин неможливо застосувати аналогію закону, вони регулюються відповідно до загальних засад сімейного законодавства (аналогія права). За відсутності правової норми щодо визначення часу, з якого присуджуються аліменти на дружину, необхідно застосувати аналогію права (ч. 1 ст. 191 СК України) та визначити, що збільшення розміру аліментів присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 05 вересня 2018 року. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого при зверненні до суду була звільнена позивач. На підставі викладеного,

Outcome: approved