Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач на підставі ордеру №201, виданого на підставі рішення виконкому Тернопільської міської Ради депутатів трудящих від 29 січня 1976 року на ім`я [PERSON] , яка є матір`ю позивача, проживає у квартирі [ADDRESS] . Мати позивача вибула з вказаної житлової площі та знята з реєстрації. Також, у спірній квартирі зареєстрований, але не проживає син позивача [PERSON] . Відповідач у вказаній квартирі не проживає вже більше як вісім років, оскільки виїхав на постійне місце проживання до Росії та отримав громадянство Російської Федерації. Крім того [PERSON] коштів на утримання житла та оплату комунальних послуг не надає, у квартирі відсутні особисті речі відповідача, спірним житлом він не цікавиться. Реєстрація [PERSON] за даною адресою порушує правомочність позивача на користування та розпоряджання своєю власністю та зумовлює додаткові матеріальні затрати. В зв`язку з наведеним, існують підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням, а тому просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 08 червня 2021 року відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. На підставі ухвали суду постановленої без виходу до нарадчої кімнати 16 липня 2021 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Тернопільську міську раду. 14 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, про що зазначено у протоколі судового засідання. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання суд не повідомив. Тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення у відповідності до вимог\~ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи ТзОВ «Коменерго - Тернопіль» в судове засідання не з`явився попередньо звернувшись до суду із клопотанням про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника, щодо вирішення справи по суті покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи Тернопільської міської ради Ярош О.П. суду пояснив, що в міської ради наявна інформація про те, що відповідач у спірній квартирі не зареєстрований. При вирішенні справи покладається на думку суду. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. 29 січня 1976 року [PERSON] виданий ордер № 201 на право зайняття із сім`єю з 4 осіб жилої площі по [ADDRESS] , житловою площею 34,07 кв.м. Ордер видано на підставі рішення виконкому Тернопільської міської Ради депутатів трудящих від 29 січня 1976 року №95. Згідно довідки №144 виданої ТзОВ «Коменерго Тернопіль 1» 20 квітня 2021 року, власником особового рахунку житлової площі за адресою [ADDRESS] є [PERSON] , яка знята з реєстрації 27 грудня 2011 року. Склад сім`ї, яка приймається на облік: [PERSON] (заявник, прописана з 07 вересня 2002 року), [PERSON] (син, прописаний з 07 вересня 2002 року), [PERSON] (донька, прописана з 10 червня 2008 року), [PERSON] (донька, прописана з 07 вересня 2002 року), [PERSON] (донька, прописана з 07 вересня 2002 року), [PERSON] (онук, прописаний з 12 липня 2018 року). Згідно облікових записів та картотеки переданої Тернопільським МВ УДМС України в Тернопільській області за період з 01.08.2012 по 31.03.2016 та за період виконання Відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради повноважень з 04.04.2016 по 12.10.2021 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: з12.07.2018 [PERSON] , з 07.09.2002 [PERSON] , з 07.09.2002 - [PERSON] , з 07.09.2002 - [PERSON] , з 10.06.2008 - [PERSON] , з 07.09.2002 - [PERSON] , що підтверджується довідкою №1797/28-03 від 18 жовтня 2021 року. Відповідно до актів обстеження житлових умов про фактичне проживання осіб від 18 лютого 2020 року, 19 березня 2020 року, 25 червня 2020 року, 21 квітня 2021 року складених у складі комісії ТзОВ «Коменерго Тернопіль 1», в ході обстеження квартири [ADDRESS] , встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований, але не проживає за даною адресою, про що розписалися свідки. В судовому засіданні було допитано свідка [PERSON] , який суду пояснив, що знайомий з відповідачем, оскільки проживає у квартирі [ADDRESS] з 1976 року, проте [PERSON] більше як шість років тому виїхав за межі України та у спірній квартирі не проживає. 11 березня 2021 року [PERSON] , [INFO] , отримав паспорт громадянина Російської Федерації. Таким чином, в судовому засіданні встановлено та підтверджено належними доказами доводи позивача про те, що [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає більше одного року без поважних причин, оплату комунальних послуг та інших обов`язкових платежів не проводять. Будь-яких перешкод, які б чинилися відповідачу у користуванні цим майном в судовому засіданні не встановлено. За встановлених обставин до виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права. Статтею 47\~Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до\~ст. 9 ЖК УРСР\~ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст.61\~ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем\~житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до ч.ч. 1, 2ст.\~71\~ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців; якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Згідно з ст.\~72\~цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. У відповідності до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК УРСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Отже, згідно вимог статей\~71,\~72 ЖК УРСР\~є підстави вважати, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Вказане відповідає правовій позиції викладеній в постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 490/12384/16. Як вбачається із матеріалів справи будь-яких поважних причин тривалого, більше одного року не проживання відповідача у квартирі [ADDRESS] не встановлено, що в свою чергу дає підстави вважати, що [PERSON] втратив інтерес до житла, в якому зареєстроване його місце проживання. Відтак, виходячи із характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову та визнання\~\~ [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В силу\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 908 грн. судового збору.

Outcome: approved