Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєструвала шлюб з відповідачем 14.09.1986 року. Від шлюбу на сьогоднішній день неповнолітніх дітей вони не мають. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя, через що між ними часто виникають сварки та непорозуміння. Відповідач зловживає алкоголем під дією якого вчиняв побутові скандали, застосовував до неї фізичне насильство. На сьогоднішній день вони проживають окремо, будь-яких стосунків не підтримують, вона втратила до відповідача почуття поваги та любові, вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер. З цих підстав просить його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти заочного розглядуц справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, не надав суду відомостей про причини неявки. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З відповіді на запит в адресно-довідкове бюро при УМВС України в Чернівецькій області №8232/14-вх від 27.10.2014 року видно, що відповідач [PERSON] зареєстрований [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача [PERSON] суд постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши доводи позивача, суд вважає, що позов доведений та обґрунтований, а тому є підстави для його задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.09.1986 року, що видно з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя, через що між сторонами часто виникали сварки та непорозуміння. Відповідач зловживає алкоголем під дією якого вчиняв побутові скандали, застосовував до позивача фізичне насильство. На сьогоднішній день сторони будь-яких стосунків не підтримують, проживають окремо. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім'ї суперечить її інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. На виконання вимог ст. 235 ч.8 ЦПК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного та

Outcome: approved