Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки, посилаючись на те, що 09.10.2016 року вона перебуваючи в прибулому на виклик таксі в автомобілі [NUMBER] з вини водія даного транспортного засобу [PERSON], який допустив ДТП, вона отримала безліч тілесних ушкоджень більшість яких припали на частину обличчя. Згідно з висновком експерта №1674 від 31.10.2016р. виявлені у неї тілесні ушкодження відносяться до легких. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.12.2016р., [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення. Внаслідок отриманих травм вона зазнала значного болю та страждань, був порушений звичний ритм її життя, вона була змушена звертатися до лікарів та проходити лікування під час чого вона перебувала в постійні напрузі та жахливому самопочутті. Від отриманих травм залишилися рубці, які по даний час створюють дискомфорт, що спричинює їй моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 20 000,00 грн. які просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просить його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково та суду пояснив, що ПАТ «СК «Країна» відшкодовано [PERSON] шкоду заподіяну здоровю у розмірі 2\~494,96 грн. [PERSON] має на утриманні троє неповнолітніх дітей, його середньомісячний дохід є незначний, а тому на відшкодування завданої позивачу моральної шкоди він може сплатити лише 2\~000,00 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження винесеної 19.11.2016 року слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, досудовим розслідуванням встановлено, що 09.10.2016 року, близько 02:00 год. [PERSON] [INFO], житель [INFO] керуючи автомобілем [NUMBER] та рухаючись вул. Мазепи м. Тернополя в сторону вул. Руської, не був достатньо уважний та не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем [NUMBER], який був припаркований на проїжджій частині вул. Мазепи м. Тернополя. Внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження пасажирка автомобіля [NUMBER] [PERSON] [INFO], жителька м. Тернопіль, вул..Яреми 16/61. Зазначено постановою закрито кримінальне провадження за відсутністю в діях водія [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 сі. 286 КК України. Згідно висновку судово-медичної експертизи №1674 від 31.10.2016 р. в громадянки [PERSON] виявлені садна на чолі та лінійний надріз шкіри і садна лобної ділянки волосяної частини голови справа, синець :повіка правого ока, лінійний надріз шкіри та множинні садна правих величної і щічної ділянок, а також садна в проекції тіла нижньої щелепи справа і на правій боковій поверхні -шиї, садна в ділянці лівого та правого променево-запястних суглобів, синець долонної поверхні правої кисті, забій мяких тканин ділянки правого колінного суглоба у вигляді набряку, синця та садна, які належать до легких тілесних ушкоджень. Як вбачається з довідки №12547 Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги, 09.10.2016 року [PERSON] звернулася з приводу отриманих травм голови, руки та коліна та їй було надано невідкладну допомогу. 12.10.2016 року Медичним центром «ПАРАКЛІТ» було проведено [PERSON] ультразвукове дослідження правого плечевого суглоба. Згідно виписки із медичної карти хворого [PERSON], остання перебувала на амбулаторному лікуванні з 10.10.2016 року по 31.10.2016 року в поліклінічному відділенні Комунальної міської лікарні №2 та відповідно до поставленого діагнозу забійні рани, порізи та гематоми, проходила лікування згідно призначень лікуючого лікаря. Листком непрацездатності виданого Комунальною міською лікарнею №2 виданого [PERSON] підтверджено перебування останньої на лікарняному в період з 10.10.2016 року по 31.10.2016 року. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.12.2016р., [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення. В силу п.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №197374, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №094107), [PERSON], [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №105168. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до полісу №АІ/9524460 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів забезпеченим транспортним засобом є автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Також п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.\~ У відповідності до положень статей 16, 23, 1167 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Постановою Пленуму ВСУ від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надано визначення моральної шкоди, під якою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 5 зазначеної Постанови Пленуму ВСУ передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні та з чого він при цьому виходить. Крім того в зазначеній Постанові Пленуму ВСУ надано розяснення, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.\~ Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Таким чином, суд приходить до переконання, що позивач [PERSON] зазнала моральної шкоди внаслідок отриманих травм в ДТП, що мало місце з вини відповідача [PERSON] Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд бере до уваги ступінь отриманих позивачем тілесних ушкоджень з врахування травм обличчя, глибини душевних страждань, доведеність наявного причинного звязку між діями відповідача та завданням ушкодження здоровя позивачу. Крім того суд зважає на характер правопорушення, те що шкоду позивачу завдано відповідачем без наявності умислу, а в силу збігу обставин, також суд не залишає поза увагою наявність у відповідача на утриманні трьох малолітніх дітей, а тому виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що сума грошового відшкодування [PERSON] моральної шкоди становить 5 000,00 грн. \~Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, шляхом стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] 5\~000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, відмовивши в задоволенні решти позовних вимог.

Outcome: partial