Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей, які продовжують навчання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22.11.2001 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від данного шлюбу в них народилося троє дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Син [PERSON] та донька [PERSON] на даний час навчаються. 18.12.2007 року рішенням Мукачівського міськрайонного суду було стягнуто з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісяця на утримання трьох дітей, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На двох інших дітей аліменти по невідомій їй причині припинилися виплачувати відразу після досягнення найстаршою дитиною повноліття. Матеріальної допомоги на виховання та утримання дітей відповідач не надає, проживає окремо, аліменти нікому не сплачує. Дочці [PERSON] постійно потрібні кошти на лікування, оскільки вона є інвалідом з дитинства, а сама позивач також ніде не працює, бо є інвалідом ІІІ групи. В зв'язку з цим позивач просить стягнути на її користь аліменти на утримнаня дітей, які продовжують наачання - [PERSON] та [PERSON], в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 грн. на кожну дитину щомісяця, до закінчення дітьми навчання. В судове засідання позивач не з'явилась, була належним чином повідомлена про час та місце проведення судового засідання, однак до початку судового засідання подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 22 листопада 2001 року розірвано шлюб. У шлюбі в них народилися син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які на даний час навчаються та проживають разом з матір'ю. Згідно копії рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.12.2007 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 450 гривень щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Оскільки найстарша дитина досягла повноліття, стягнення аліментів на її утримання припинилося. Відповідно до довідки Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» факультет інформаційних технологій за № 561 від 21.01.2016 року [PERSON] навчається на 2 курсі заочної форми навчання факультету інформаційних технологій в ДВНЗ «Ужгородський національний університет». Довідкою № 24 від 08.02.2016 року, виданої Верхньокоропецькою амбулаторією практики сімейної медицини [PERSON] підтведжується факт того, що вона дійсно стоїть на «Д» обліку в В.Коропецькій АЗПСМ з Д-ЗОМ: «Вроджена лійкоподібна деформація грудної клітини. Нефроптоз справа», є інвалідом з дитинства. Даний факт також пітверджується посвідченням серії [NUMBER] від 14.05.2014 року. Відповідно до довідки про доходи № 28 від 21.01.2016 року та копії студентського квитка, [PERSON] дійсно навчається в Свалявському технічному коледжі національного університету харчових технологій на безоплатному навчанні та є студенткою ІІІ-го курсу, групи ДВ-131. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 зазначено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з врахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Частиною 2 ст.166 СК України передбачено, що особа, яка позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. З урахуванням того, що син позивача [PERSON] навчається на заочній формі навчання факультету інформаційних технологій в ДВНЗ «Ужгородський національний університет», а дочка [PERSON] навчається навчається в Свалявському технічному коледжі національного університету харчових технологій на безоплатному навчанні та є студенткою ІІІ-го курсу, у зв'язку з чим вони потребують матеріальних витрат на навчання, перебуваючи при цьому на повному утриманні позивача, яка є інвалідом ІІІ групи, що підтверджується просвідченням серії [NUMBER], суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання сина та дочки до закінчення ними навчання або до догягнення 23 річного віку у відповідності до ст. 184 Сімейного кодексу України, тобто у твердій грошовій сумі, та у розмірі 800,00 гривень щомісячно. При цьому суд враховує, що дочка позивача [PERSON] досягла 18-ти ріфчного віку [INFO], а з позовом позивач звернулася в суд 08.02.2016 року, тому аліменти на утримання [PERSON] не від дня звернення до суду, як це просить позивач, а від дня досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує відсутність у відповідача інших дітей чи непрацездатних батьків, стан його здоров'я, його матеріальне становище, той факт, що позивач є інвалідом ІІІ групи і за своїм становищем не працює, що ускладнює матеріальне становище дітей. Крім того відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, від оплати яких було звільнено позивача. Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітніх сина [PERSON] з дня звернення до суду - 08.02.2016 року, та дочки [PERSON], з дня досягнення нею повноліття - [INFO], які продовжуються навчання, в розмірі 800 грн. на кожну особу шомісячно до закінчення навчання або досягнення ними 23-річного віку. Пунктом 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Правовідносини між сторонами регулюються Сімейним кодексом України. На підставі наведеного,

Outcome: partial