Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовними вимогами до відповідача [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімумі для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від батьківського обов`язку утримувати сина та не надає матеріальну допомогу на його утримання. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про причини неявки та відзиву щодо позову суду не подав, тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: 02 квітня 2012 року у сторін спору народився син [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Петриківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області України 23 квітня 2012 року, відповідний актовий запис №12. Як встановлено судом, позивач [PERSON] проживає разом із неповнолітнім сином за адресою по [ADDRESS] . Згідно виписки з історії хвороби стаціонарного хворого (№ медичної карти 460284), [PERSON] , 1978 р.н., поставлено діагноз: набута оперована еквіно-порожнисто-варусна деформація правої стопи, на грунті незарощення S1. У зв`язку із чим, [PERSON] отримує пенсію по інвалідності, що стверджується довідкою про доходи №4059 1508 2705 0016 , виданою Тернопільським об`єднаним управлінням ПФУ Тернопільської області. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно ст.181 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України та ч. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 віл 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів: наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно довідки №02-12/63 від 20.02.2019 року виданої Тернопільським навчально-виховним комплексом «Школа-колегіум Патріарха Йосифа Сліпого» Тернопільської міської ради Тернопільської області, [PERSON] , дійсно навчається у 1-А класі ТНВК «Школа-колегіум Патріарха Йосифа Сліпого» Тернопільської міської ради Тернопільської області. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, з урахуванням викладеного та вимог ст.180, 182 СК України, приймаючи до уваги прожитковий мінімум для дитини відповідно віку, стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, виходить з рівності обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд вважає, що права позивача порушенні, тому позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з дати звернення до суду 15 лютого 2019 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved