Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме просить визнати за нею право власності на 2/9 частини житлового будинку загальною площею 102,4 кв.м, житловою площею 65,9 кв.м з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: вул. Гагаріна, 38 в с. Ігровиця Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після померлого 01 квітня 2017 року [PERSON], оскільки постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на вищевказаний житловий будинок. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не зявився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Представник третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Тернопільська районна державна нотаріальна контора, в судове засідання не зявився, проте надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серія І-УР № 894669, виданого повторно бюро ЗАГС в с. Ігровиця Велико-Глибочецького району Тернопільської області 02 грудня 1959 року, вбачається, що він народився 31 січня 1937 року в с. Ігровиця Велико-Глибочецького району Тернопільської області, у відомостях про батьків [PERSON] вказана матір'ю, відомості про батька відсутні. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серія УП-УР № 1307840, виданого [PERSON] сільською радою 06 березня 1966 року, вона народилася 11 лютого 1966 року в с. Ігровиця Зборівського району Тернопільської області, у відомостях про батьків [PERSON] вказаний батьком. [PERSON] вказана матір'ю. 06 жовтня 1984 року між позивачем та громадянином [PERSON] укладено шлюб, актовий запис № 12. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Буяр», про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серія І-ИД № 448589, видане [PERSON] сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 06 жовтня 1984 року. Отже, [PERSON] є бабусею [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-ИД № 227082, виданого повторно Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головною територіального управління юстиції у Тернопільській області 01 серпня 2017 року, 15 травня 1997 померла [PERSON] у селі Ігровиця Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис про смерть № 7 від 16 травня 1997 року. 01\~квітня 2017\~року помер\~батько позивачки\~[PERSON] у\~селі Ігровиця\~Тернопільського району\~Тернопільської області,\~що стверджується\~свідоцтвом про\~смерть серія\~І-ИД\~№ 224582,\~виданим виконавчим\~комітетом [PERSON]\~сільської ради\~Тернопільського району\~Тернопільської області\~03\~квітня 2017\~року,\~актовий запис\~про смерть\~№ 08\~від 03 квітня 2017 року. В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 2/9 частини житлового будинку 1979 року побудови загальною площею 102,4 кв.м.. житловою площею 65.9 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: вул. Гагаріна. 38. с. Ігровиця, Тернопільський район. Тернопільська область, з яких 1/9 частина належала померлому як голові колишнього колгоспного двору, а іншу 1/9 частину якого він успадкував після смерті своєї матері [PERSON], але не оформив своїх спадкових прав. Згідно довідки [PERSON] сільської ради від 22 червня 2018 року № 253 житловий будинок по вул. Гагарі на, 38 в с. Ігровиця Тернопільського району Тернопільської області рахується за померлим [PERSON], станом на 01 липня 1990 року - колгоспний двір, членами якого були: голова двору: [PERSON]. [INFO]: члени двору: [PERSON] мати, [INFO]: [PERSON] дружина, [INFO]: [PERSON] дочка, [INFO]: [PERSON] - зять, [INFO]: [PERSON] внук, [INFO]; [PERSON] внучка, [INFO]: [PERSON] син, [INFO]: [PERSON] син, [INFO] Таким чином, вказане домоволодіння належить вищезазначеним дев'ятьом членам колишнього колгоспного двору в рівних частинах на праві сумісної власності, тобто по 1/9 частині кожному. Згідно даних інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро тех нічної інвентаризації (даті ТРГБТ1) від 26 липня 2017 року № 760, по обліку бюро будинковолодіння № .38 по вул. Гагаріна в с. Ігровиця Тернопільського району також рахується за вищезазначеними дев'яти членами колишнього колгоспного двору. В будинковолодінні самочинних добудов та перепланувань не виявлено. Відповідно до інформаційних довідок ГРГБТІ від 26 липня 2017 року №№ 761, 795 станом на 01 січня 2013 року житловий будинок № 38 по вул. Гагаріна в с. Ігровиця Тернопільського району Тернопільської області зареєстровано за головою колишнього колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 05 вересня 1990 на підставі рішення виконкому № 170 від 28 серпня 1990 року та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 110. За [PERSON] державна реєстрація вказаного житлового будинку в бюро технічної інвентаризації не проведена. 26 липня 2017 року ТРГБТІ виготовлено технічний паспорт на житловий будинок № 38 по вул. Гагаріна в с. Ігровиця Тернопільського району, у якому вказана характеристика будинку, господарських будівель та споруд. Відповідно до експлікації приміщень до плану житлового Будинку літера «А» загальна площа становить 102.4 кв.м, житлова 65.9 кв.м. Земельна ділянка для обслуговування вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами не приватизована. Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради від 16 серпня 2017 року № 360 померла [PERSON] постійно проживала і на момент смерті була зареєстрована по вул. Гагаріна. 40 в с. Ігровиця Тернопільського району, разом з нею на день її смерті були зареєстровані і проживали: [PERSON], [INFO], голова двору внук, [PERSON], [INFO], внука дружина, [PERSON] правнучка, [PERSON], [INFO] - внук. Після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняв її син [PERSON], який успадкував майновий пай, про що було видано свідоцтво про право на спадщину у нотаріальному порядку, та 1/9 частину вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, на який однак не оформив своїх спадкових прав, отже, він фактично вступив в управління і володіння спадковим майном та вважається таким, що спадщину прийняв. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, чоловіка у неї не було, інших дітей, окрім [PERSON], немає. Після смерті [PERSON], який помер 01 квітня 2017 року Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 296/2017, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07 липня 2017 року. Померлим [PERSON] за життя 17 серпня 2009 року було складено заповіт, посвідчений секретарем Ігровицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за № 47, зі змісту якого вбачається, що належний йому житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в селі Ігровиця по вулиці Гагаріна, 38, на випадок своєї смерті він заповів - [PERSON], [INFO] Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради від 07 липня 2017 року № 296 на день смерті [PERSON] в будинковолодінні в с. Ігровиця по вул. Гагаріна, 38 разом з померлим були зареєстровані та проживати: [PERSON], [INFO], дружина [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] зять [PERSON], [INFO] внук, [PERSON], [INFO] внучка, [PERSON], [INFO] правнук, [PERSON], [INFO] - правнук. Згідно з ч.1 статті 120 ЦК України (в ред. 1963 року, чинного на той час) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25 травня 1998 року): положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Таким чином, оскільки вищевказаний житловий будинок збудовано в період до 15 квітня 1991 року, тобто до введення в дію Закону України «Про власність», спадкодавці як члени колишнього колгоспного двору набули на нього право спільної сумісної власності. Це право збереглося за ними і після припинення колгоспного двору в результаті введення в дію вищезазначеного Закону. Відповідно до вимог ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За нормами ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Згідно із вимогами ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 21\~червня 2018\~року за\~№ 1689/02-14\~державним нотаріусом Тернопільської районної нотаріальної контори винесено постанову про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], померлого 01 квітня 2017 року, та після смерті бабці [PERSON], померлої 15 травня 1997 року, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок. Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за [PERSON] право власності на 2/9 частини житлового будинку загальною площею 102,4 кв.м, житловою площею 65,9 кв.м з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: вул. Гагаріна, 38 в с. Ігровиця Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після померлого 01 квітня 2017 року [PERSON].

Outcome: approved