Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 18.06.2013 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивача, потребує постійних витрат. Позивач працює, однак її зарплати не вистачає на утримання дитини. Відповідач офіційно працює, отримує заробітну плату. В зв'язку з тим, що відповідач добровільно не надає необхідних для утримання дитини коштів, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх доходів (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги та їх обґрунтування підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх доходів (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 18.06.2013 року (а.с.6). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7). На теперішній час дитина проживає разом з позивачем, позивач працює в ЛПУ ЦМЛ м. Вугледар медсестрою (а.с.15). Відповідач працює ГР з РГВ в ДП «Шахта ім.. М.С.Сургая», стабільно отримує заробітну плату, має добрий стан здоров'я, інших утриманців не має (а.с.16). Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходів її матері, батька або у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене та з урахуванням матеріального становища відповідача, оскільки розмір аліментів на утримання дитини сторонами не оспорюється, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) відповідача, щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавством України, починаючи з 12.04.2017 року і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. на користь держави.

Outcome: approved