Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму на людину, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення сином 23-річного віку. В обґрунтування позову [PERSON] посилалась на те, що з 2000 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, подружжя має повнолітнього сина [PERSON] , який натепер проживає з матір`ю в орендованій квартирі. Оскільки син навчається у вищому навчальному закладі на денному відділенні і потребує матеріальної підтримки батьків, [PERSON] вимушена звернутися до суду. Зазначає, що через погіршення шлюбно-сімейних відносин сторони проживають окремо, відповідач є військовослужбовцем, служить в Одеській області, об`єктивно може матеріально допомагати сину. В судове засідання представник позивача, діючий на підставі угоди про надання правової допомоги, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку згідно зі ст. 128 ЦПК України, надав заяву про визнання позову , але частково, просив врахувати, що сторони мають також неповнолітнього сина [PERSON] , 2008 року народження, на утримання якого стягнути аліменти у розмірі ј частини його доходу. Крім того, відповідач зобов`язаний допомагати своїм батькам-матері [PERSON] , 1956 р. народження та відчиму [PERSON] , 1953 року народження, інваліду 2 групи, який виховував відповідача з дитинства. Вважає, що розмір аліментів на двох дітей не може перевищувати 1/3 частину заробітку. Просить у заяві розглядати справу без його участі. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2000 року, мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] і неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про шлюб та народження дітей [NUMBER] , виданого 04.03.2000 р. Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану, [NUMBER] , виданого 09.01.2009 року Лиманською селищною радою Роздільнянського району Одеської області ( а.с. 4, 7, 22). 27\~грудня 2018\~року Жовтневим\~районним судом\~м.Харкова\~видано судовий\~наказ № 639/7421/18\~про стягнення\~з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку ( доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.12.2018 та до досягнення дитиною повноліття. З довідки № 1237 від 21.12.2018 р. вбачається, що повнолітній син [PERSON] , 2000 року народження, є студентом 1 курсу Харківського національного університету ім. В.Н. [PERSON] та навчається за денною формою навчання на факультеті іноземних мов ( а.с. 6). Діти проживають з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] яку з 10.09.2015 року безкоштовно орендують ( а.с. 8-10). Позивач працює бухгалтером, отримує заробітну плату в сумі 3800 грн. ( а.с. 11). Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.\~199\~СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При цьому,\~СК України\~виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. За роз`ясненнями, що містять в п. 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежне від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ст. 200 СК України). Згідно зі ст.\~182\~СК України при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] військовослужбовець військової частини [NUMBER] , має постійне грошове забезпечення та на утриманні неповнолітню дитину [PERSON] , 2008 року народження, на яку сплачує аліменти у розмірі ј частини доходу щомісячно. Враховуючи вищенаведені обставини, обов`язок обох батьків утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, наявність стабільного заробітку відповідача та можливість надання такого утримання, суд приходить до висновку про стягнення коштів на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/8 частини заробітку ( доходу) щомісячно. Вимоги позивача про встановлення мінімального розміру аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на людину є безпідставними. Згідно\~статті 201 СК України\~до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей\~187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Суд визначає розмір аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Тлумачення\~статті 201 СК України\~дозволяє стверджувати, що\~стаття 182\~СК України в частині встановлення мінімальний розмір аліментів на дитину, \~не поширюється на правовідносини між батьками та повнолітніми дітьми, які продовжують навчання. Доводи відповідача стосовно того, що його батьки потребують матеріальної допомоги не знайшли свого підтвердження, оскільки будь-яких доказів розміру пенсії матеріали справи не містять. За приписами статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з вимогами ст.ст. 133,141 СК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного і

Outcome: partial