Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Кремінського районного суду Луганської області з цивільним позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач мотивувала тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який зареєстрований 04 серпня 2012 року. Зазначений шлюб 21 липня 2016 року було розірвано рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області. Від подружнього життя мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина мешкає разом з матір`ю - позивачем по справі; відповідач самостійно грошової допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, а тому позивач просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 5000,00 грн. щомісячно до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, справу просила розглянути за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, справу просив розглянути за його відсутності, позов визнав в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем та вважає за можливе постановити рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували у шлюбі, який розірвано 21 липня 2016 року рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області №425/1729/16-ц провадження №2/425/458/16 (а.с. 2). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 липня 2013 року, відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). Як вбачається з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, станом на 24.09.2020 р., за адресою [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Зі змісту ст. 184 СК України вбачається, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Суд приймає до уваги правову позицію, яка викладена в п. 17 Постанови від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно якої з відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Беручи до уваги, що відповідач самостійно допомоги на утримання дитини позивачу не надає, вона перебуває на утриманні [PERSON] , аліменти заявлені в твердій грошовій сумі - 5000,00 грн. і відповідач погодився з такими аліментами, позов визнав у повному обсязі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та про необхідність стягнення аліментів в вищевказаному розмірі до повноліття дитини. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову даної категорії, то судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved