Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Любашівського районного суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» (ПАТ «ВіЕйБі Банк»), третіх осіб: приватного нотаріуса Любашівського нотаріального округу [PERSON], приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу [PERSON] про визнання заборони відчуження нерухомого майна припиненою, у зв»язку із припиненням основного зобов»язання забезпеченого іпотекою його виконанням. В якому в обґрунтування вимог вказує, що 16 червня 2006 року між нею та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» був укладений Кредитний договір № 91/06Ф, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 122\~500 доларів США. Відповідно до п.1.3 зазначеного договору забезпеченням виконання зобов»язання за даним кредитом виступила нерухомість: квартира в м.Одеса та домоволодіння в селищі Зеленогірське. Заочним рішенням Любашівського районного суду від 20 жовтня 2015 р. із неї стягнуто всю суму заборгованості за кредитним договором № 91/06ф. Вона повністю погасила заборгованість за рішенням суду, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження, у зв'язку із повною сплатою боргу. Відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку»іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відомості до п.5.1 глави Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України постанова про закінчення виконавчого провадження не включена до складу документів на підставі яких нотаріус знімає заборону відчуження майна. Ці дії можуть бути вчиненні при одержані повідомлення кредитора про погашення позики…, за рішенням суду. Відповідач не надає довідку про погашення позики забезпеченого заставою , що порушує її права на вільне розпорядження своєю власністю, тому вона змушена звернутися до суду. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні у зв'язку із неявкою представника відповідача наполягав на заочному розгляді справи, при цьому позов підтримав та просив задовольнити. Ухвалою суду від 07 грудня 2016 р. за клопотанням представника відповідача було доручено Деснянському районному суду м.Києва забезпечити проведення судового засідання в режимі відео конференції, із участю представника відповідача ПАТ «ВіЕйБі Банк». Проте, представник відповідача в судове засідання ні до Деснянського районного суду, ні до Любашівського районного суду не зявився, причину неявки не повідомив, клопотань не надіслав. Про місце, день і час розгляду даної справи представник був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Оскільки від відповідача заява про розгляд справи у його відсутність не надходила, то суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи із наступного. 16 червня 2006 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 91/06Ф, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 122\~500 доларів США, термін повернення до 15 червня 2024 року. Належне виконання кредитного договору забезпечено іпотечними договорами від 30 червня 2006 року та від 19 червня 2006 року, які укладені між сторонами по справі. Предметом іпотечних договорів є належне [PERSON] домоволодіння, яке розташоване по вул.Виноградна, 3 в селищі Зеленогірське Любашівського району Одеської області та квартира № 236 в буд.14 по провул.Світлий в м.Одеса. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Отже, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов'язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов'язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов'язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов'язань або зменшити їх. Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Статтею 598 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно зі ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Заочним рішенням Любашівського районного суду від 20 жовтня 2015 р. із [PERSON] стягнуто всю суму заборгованості за кредитним договором № 91/06ф, що складала 77 111 доларів США 03 цента, із них: заборгованість за кредитом 67760 доларів США, відсотків за користування кредитом 9351,03 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ 21,041285 грн. за 1 долар США складає 1\~622515,16 грн., крім того, неустойка за несвоєчасне погашення кредиту 39\~702 грн. 68 коп., таким чином загальна заборгованість 1\~662 217 грн. 84 коп., В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] повністю погасила заборгованість за рішенням суду, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 18 квітня 2016 р. , в якій зазначено, що борг сплачено в повному обсязі. Надану відповідачем довідку від 17 жовтня 2016 р. , в якій міститься розрахунок суми ніби-то наявної заборгованості позивача перед банком, суд не приймає до уваги, оскільки вона не відображає здійснених позивачем платежів за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Згідно зі ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки) … за рішенням суду (п. 5.1 Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що зобов'язання згідно кредитного договору № 91/06ф від 16 липня 2006 року, укладеного між сторонами по справі припинилося у зв'язку з його виконанням, а тому іпотека, якою було забезпечено виконання припиненого зобов'язання, також припинилася та ненадання відповідачем повідомлення про припинення іпотечного договору є протиправним, а існування запису про обтяження перешкоджає позивачу розпоряджатися належними йому на праві власності об»єктами нерухомого майна, в зв»язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved