Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, в обґрунтування позову вказавши, що шлюб перший був зареєстрований 02 травня 1998 року Сенчанською сільською радою Лохвицького району Полтавської області, актовий запис № 5. Від шлюбу є повнолітній син [PERSON], [INFO] та неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], остання перебуває на утриманні позивача. Спору про місце проживання дітей між подружжя не має. Майновий спір буде вирішений в іншому провадженні. Під час попереднього судового засідання позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити в повному обсязі, оскільки між подружжя виникають постійні сварки, втрачено взаєморозуміння, шлюбні стосунки фактично припинені з вересня 2016 року, з зазначеного часу подружжя живуть окремо. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, просив шлюб з позивачем розірвати на підставах викладених у позовній заяві. Заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Липівська) [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований 02.05.1998 року Сенчанською сільською радою Лохвицького району Полтавської області, актовий запис № 5 (а.с. 4). Відповідно до копії свідоцтв про народження у подружжя є неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Судом встановлено, що шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені з вересня 2016 року, оскільки між сторонами втратилось взаєморозуміння, а також зявились непереборні розходження поглядів на сімейні відносини, а також той факт, що подружжя тривалий час живуть окремо, строк для примирення сторонам давати недоцільно. За таких обставин збереження сімї неможливо. Майновий спір буде вирішений в іншому провадженні. Спору про місце проживання неповнолітньої дитини не має, відповідач не заперечує проти проживання дитини разом з позивачем. Доводи позивача вважаються доведеними. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Статтею 115 СК України, розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка. Відповідно п. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», про державну реєстрацію розірвання шлюбу, здійснене в судовому порядку, робиться відмітка в актовому записі про шлюб. У разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За бажанням сторін прізвища після розірвання шлюбу залишити позивачу «Слинько», відповідачу «Слинько». Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, ст. 58 Конституції України, постанови пленуму ВСУ від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 24, 105 ч. 3, 112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved