Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що згідно рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.03.2014 року з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 26.02.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Посилаючись на те, що її дохід не в повній мірі може забезпечити повноцінні умови для фізичного, розумового та духовного розвитку дитини, а відповідач в добровільному порядку відмовляється сплачувати аліменти у більшому розмірі, хоча має таку можливість, просить суд збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в сумі 1200 грн. щомісячно, але не менше 50% на дитину відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, до суду подала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.03.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 26.02.2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9-10). Відповідно до довідки про доходи № 03-10/598 від 03.07.2017 року [PERSON] працює на посаді діловода у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців і її загальна сума доходу за період з квітня 2017 року по червень 2017 року становить 13156,80 грн. (а.с.8). Згідно довідки про склад сімї № 622 від 06.07.2017 року [PERSON], [INFO] проживає разом із матірю [PERSON] та перебуває на її утриманні (а.с.7). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні. Таким чином, мінімальний розмір аліментів з 01.05.2017 року для дитини віком до 6 років становить 713 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України та згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідачем не надано суду доказів, які відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України доводили б ті обставини, що він в силу матеріального становища чи з інших причин не спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі, що перевищує мінімальний розмір аліментів, встановлений законом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно, але менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Даний розмір є достатнім для задоволення розумних потреб дитини, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. Тому судовий збір в сумі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України.

Outcome: approved