Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду від 03 березня 2008 року № 2-929/08 присуджено стягувати з відповідача [PERSON] , на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно до досягнення повноліття, починаючи з 05 лютого 2008 року. Вказує, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дітей значно зросли. На даний час розмір аліментів, який був визначений за рішенням суду, значно менший, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання дітей, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. На підставі наведеного, просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття. Ухвалою суду від 16 листопада 2020 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням справи до розгляду по суті в порядку спрощеного провадження. В період розгляду спрощеного позовного провадження по даній справі заяв, клопотань та заперечень, в порядку ст. 182 ЦПК України, сторонами подано до суду не було. Крім того, відзиву на позовну заяву відповідачем до суду подано не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що за рішенням Орджонікідзевського районного суду від 03 березня 2008 року № 2-929/08 присуджено стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно до досягнення повноліття, починаючи з 05 лютого 2008 року. На теперішній час позивач зазнає матеріальні труднощі у зв`язку із незначним розміром аліментів, які стягуються з відповідача, тому бажає їх збільшити. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Згідно зі ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 182 Сімейного Кодексу України закріплено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Зокрема, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батька, дочки, сина; інші обставини які мають істотне значення для справи. Згідно зі ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Доказів погіршення матеріального становища відповідачем не надано, як і не налано будь-яких інших доказів, які б підлягали дослідженню та врахуванню судом при прийнятті рішення. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року №037-VIII ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача підлягає до збільшення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття, оскільки позивач потребує матеріальної допомоги з боку батька дітей, яка була б достатньою для забезпечення дітей всього необхідного для їх життя та навчання. Суд вважає, що розмір аліментів, який просить збільшити позивач з 700 гривень на 4000 гривень є обґрунтованим та доцільним.

Outcome: approved