Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що 22.01.1992 року помер її дідусь [PERSON], 14.01.2000 року померла її бабця [PERSON], після смерті яких відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул.. Центральна, 40 в с. Велика Лука Тернопільського району Тернопільської області. Даний житловий будинок успадкував її батько [PERSON], однак належним чином не оформив своїх спадкових прав. 27.11.2016 року її батько [PERSON] помер. За час життя батько склав заповіт, яким заповів все своє майно своїй дочці [PERSON] Вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у звязку з відсутністю виданих на ім'я [PERSON] правовстановлюючих документів на належне йому спадкове майно. Тому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Центральна, 40 в с. Велика Лука Тернопільського району Тернопільської області в порядку спадкування за заповітом після смерті 27.11.2016 року її батька [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявилася, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: [PERSON] з Державного реєстру Актів цивільного стану, [PERSON] народився 08.05.1944 року та його батьками є [PERSON] батько та [PERSON] мати. [PERSON] є батьком [PERSON] (після одруження [PERSON]) [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №370436. [PERSON] довідки №125 виданої 07.02.2017р. Великолуцької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, житловий будинок №40, що знаходиться по вул. Центральна в с. Велика Лука Тернопільського району Тернопільської області станом на 01.07.1990 року є колгоспним двором членами якого були [PERSON], та [PERSON]. Як вбачається з інформаційної довідки виданої [PERSON] районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 12.01.2017 року будинок №40, що знаходиться по вул. Центральна в с. Велика Лука Тернопільського району Тернопільської області загальною площею 52,5 кв.м. рахується за [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] свідоцтва про смерть серії І-ИД № 230303 [PERSON] помер 22.01.1992 року. [PERSON] свідоцтва про смерть серії І-ИД №074220, [PERSON] померла 14.01.2000 року в с. Великак Лука Тернопільського району Тернопільської області. За умовами ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності. [PERSON] розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. [PERSON] ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. В силу ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. [PERSON] ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Судом встановлено, що [PERSON] постійно проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] на час його смерті, тому, згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вона вважається такою, що фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка. Таким чином на день смерті 14.01.2000 року [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Центральна, 40 в с. Велика Лука Тернопільського району Тернопільської області. Після смерті [PERSON] [PERSON] районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №54 за 2004 рік за заявою [PERSON], який прийняв спадщину після смерті матері, до якої зокрема входив і житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Центральна, 40 в с. Велика Лука Тернопільського району Тернопільської області, однак не оформив своїх спадкових прав на зазначене спадкове майно. 28.01.2010 року [PERSON] Васильорвич склав заповіт який посвідчений секретарем Великолуцької сільської ради, згідно якого заповів [PERSON] все свої майно, що буде належити йому на день смерті та все те на що за законом він матиме право. [PERSON] свідоцтва про смерть серії І-ИД №213571, [PERSON] помер 27.11.2016 року в м. Тернопіль. Відповідно до вимог ст. 1273 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ст. 1268 ЦК України). Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії 01.06.2017 року державним нотаріусом [PERSON] районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадкове майно за законом після смерті 27.11.2016 року батька [PERSON], а саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Центральна, 40 в с. Велика Лука Тернопільського району Тернопільської області у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність спадкового майна спадкодавцю. У відповідності до ст.ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведені обставини, та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту шляхом визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Центральна, 40 в с. Велика Лука Тернопільського району Тернопільської області в порядку спадкування за заповітом після смерті 27.11.2016 року батька [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved