Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який в наступному уточнила, та просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку /доходу/, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] про день час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно, у встановленому законом порядку /а.с.65,69/, але до суду не з'явилася, заперечень проти позову суду не надала, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання уточнених позовних вимог відповідно до ст. 174 ЦПК України /а.с.66/. За таких підстав, оскільки позивач та її представник погодилися на розгляд справи в заочному порядку, суд відповідно до ст.ст.224-225 ЦПК України оголосив про заочний розгляд, та розглянув справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі - позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання доньки на її користь, пояснила, що відповідач покинула дитину на неї, вихованням дитини не займається, не турбуються про неї, допомоги не надає, має іншу сім'ю. Представник позивача - адвокат Косенко Н.М. уточнений позов підтримала та просить задовольнити, суду пояснила, що відповідач [PERSON] є матір'ю, а позивач - бабусею малолітньої [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом з позивачем майже з самого народження, оскільки у матері дівчинки - інша сім'я, до якої вона забирати дитину наміру не має. Батько дитини в свідоцтві про її народження записаний зі слів матері відповідно до ст.135 Сімейного кодексу, а мати - Відповідач [PERSON] проживає від дитини окремо, вихованням доньки не займається, не піклується про її фізичний та моральний розвиток, спілкується з донькою дуже рідко, що недостатньо для її нормального самоусвідомлення. За місцем мешкання дитини, тобто у Позивача - створені всі умови для розвиту та навчання дитини, а у Відповідача такі умови відсутні, оскільки вона веде нездоровий спосіб життя, що було зафіксовано представниками органу опіки та піклування. Оскільки участі у вихованні дитини відповідач не приймає, не допомагає їм матеріально, рішенням виконкому Інгулецької районної у місті ради від 17.05.2017 року вирішено доцільним позбавити відповідача батьківських прав у відношенні її доньки [PERSON], [INFO]. Вважаючи, що дитині потрібна матеріальна допомога, позивач також просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини на її користь. Представник третьої особи - виконкому Інгулецької районної у місті ради, як органу опіки та піклування - [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, суду пояснила, що в бесіді з відповідачем вона з'ясовувала її ставлення до дитини та прийшла до висновку, що остання не виявляє бажання ані в спілкуванні з дитиною, ані в її вихованні, посилаючись на те, що дитина вже вісім років мешкає з бабусею, яка піклується про дівчинку, а вона не взмозі забезпечити дитині належні умови проживання, оскільки не працює, стабільних доходів не має, до того ж дитина від неї відвикла, а з бабусею донька почувається комфортно. Представник органу опіки зазначила, що байдуже ставлення відповідача до своєї дитини, є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, та в інтересах дитини буде доцільним позовні вимоги в цій частині задовольнити та в наступному передати дитину під опіку позивачу. Заслухавши позивача, її представника, представника третьої особи, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] є матір'ю відповідача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження останньої та свідоцтвом про укладення шлюбу позивачем /а.с.7,8/. Відповідач [PERSON] є матір'ю неповнолітньої [PERSON]., [INFO] /а.с.6/. Батько в свідоцтві про народження дитини відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України записаний зі слів матері, що підтверджується наданим суду Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження /а.с.70/. Неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає з позивачем у [ADDRESS], що вбачається із оглянутих судом документів, зокрема характеристики, наданої адміністрацією школи, де навчається дитина /а.с.11/. Згідно з наданою психолого - педагогічною характеристикою на ученицю 2-го класу Криворізької загальноосвітньої школи № 102, [PERSON] навчається у школі з 1 вересня 2015 року, має високий рівень знань з основних предметів, до всіх предметів проявляє інтерес, на уроках завжди уважна, активна, за характером спокійна, врівноважена, доброзичлива, з однолітками - товариська, пропусків навчальних занять без поважних причин не має, мешкає з бабусею [PERSON], яка цікавиться навчанням дитини, піклується про її зовнішній вигляд, відвідує школу, соціально-побутові умови перебування дитини задовільні. З цієї ж характеристики вбачається, що мама [PERSON] - [PERSON], має статус матері-одиначки, справами у навчанні дитини не переймається /а.с.11/. Згідно складеного спеціалістами Служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради Акту обстеження умов в квартирі за місцем проживання матері неповнолітньої [PERSON] - [PERSON], за адресою: [ADDRESS], санітарно-гігієничний стан житла задовільний, квартира не приватизована, умови для мешкання дитини не створено, але зазначено, що дитина проживає окремо, чого мати не заперечує, та пояснила, що не має наміру забирати до себе дитину /а.с.13/. З письмових пояснень свідків, опитаних органом опіки та піклування, та долучених до матеріалів справи, вбачається, що [PERSON], [INFO], мешкає з бабусею, тобто позивачем у справі - [PERSON], яка займається її вихованням та утриманням. Дочка позивача [PERSON] з'являється до них та бачиться з донькою дуже рідко, мешкає окремо зі своїм співмешканцем, вихованням дитини не займається, вживає алкоголь /а.с. 14.15/. Рішенням виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради від 17.05.2017 № 144 визнано доцільним позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав у відношенні її доньки [PERSON], [INFO]. В рішенні зазначено, що мати дитини - відповідач у справі - проживає окремо від доньки, веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, від виховання дочки відмовляється, про що надала письмові пояснення, матеріально її не забезпечує /а.с. 16/. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.15 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін..), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 цієї постанови Пленуму ВСУ роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно приписів ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. На підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Нормами ч.2 ст.166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, її матеріальному утриманню, не створює умов для її нормального гармонічного розвитку, а тому є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, а отже позовні вимоги суд вважає обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача про стягнення аліментів, то вони також підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач хоч і не працює, але є працездатною особою, інших утриманців не має, тому зобов'язана працевлаштуватися та сплачувати аліменти на утримання доньки. При цьому суд враховує, що заперечень проти позову та жодних доказів щодо неможливості сплати аліментів відповідач суду не надала, навпаки уточнені позовні вимоги, в тому числі і про стягнення аліментів визнала. Згідно з положеннями ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Встановленим в судовому засіданні фактам відповідають правовідносини, які регулюють умови та порядок позбавлення батьківських прав, а також з аліментних обов'язків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. Водночас суд враховує, що на час розгляду справи опіка над малолітньою [PERSON], [INFO], не встановлена, Позивач не є її опікуном, отже не може бути особою, на ім'я якої стягуються аліменти, до вирішення питання в установленому порядку, тому аліменти стягуються на користь опікуна або дитячого навчально-виховного закладу у випадку влаштування до нього дитини. За наведених обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивач не просила суд стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір, понесені нею витрати з відповідача не стягуються. Водночас підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів.

Outcome: partial