Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Літинського районного суду Вінницької області з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона є матір'ю [PERSON] та [PERSON], [INFO]. В позовній заяві зазначає, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав.Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 03.07.2012 р. було ухвалено стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] та [PERSON], [INFO], у твердій грошові сумі - по 400 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Із посиланням на зміну законодавства та подорожчання всіх основних чинників забезпечення життєдіяльності людини позивач просить стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповдіача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з дня подачі позову до суду. Також просила стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати, які складають 500 грн., котрі складаються з витрат на професійну правничу допомогу. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилась надавши до канцелярії суду заяву, котрою просить розгляд справи за її позовом провести у її відсутність. Позов підтримала та просила його задовольнити (а.с. 33). Відповідач [PERSON] судове засідання також не з'явився надавши до канцелярії суду заяву відповідно до якої просить розгляд справи провести у його відсутність. Позов визнає та не заперечує проти його задоволення (а.с. 34). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши заяву позивача та відповідача, матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 06.11.2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, актовий запис № 2859, батьками [PERSON], [INFO] зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 06.11.2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, актовий запис № 2860, батьками [PERSON], [INFO] зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 03.07.2012 р. ухвалено стягнути із відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON], [INFO], у твердій грошові сумі - по 400 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] виданим 16.12.2004 р. Вінницьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після розірвання шлюбу останній присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с. 5). Розрахунковою квитанцією серії ААОА № 621435 від 23.05.2018 р. підтверджуються витрати понесені позивачем у розмірі 500 грн. за написання позовної заяви (а.с. 10). Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з п. 23 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 р.), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 р.), аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, прохання позивача на зміну розміру аліментів, відсутність даних про наявність у відповідача інших дітей, непрацездатної дружини, батьків та визнання останнім позову, тому суд приходить до висновку, що аліменти слід визначити в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . У зв'язку із набранням 08.07.2017 р. чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Витрати зі сплати судового збору та витрати понесені позивачем відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача.

Outcome: approved