Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01 листопада 2013 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 1655 від 01 листопада 2013 року. Крім того, зазначає, що за час перебування в шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка зареєстрована та проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Також вказує, що протягом останніх декількох років стосунки з чоловіком погіршилися. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння з відповідачем та різні погляди на сімю. Із грудня 2016 року проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Фактично сім`я припинила своє існування, примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. Майновий спір між ними відсутній. На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, - розірвати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 вересня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, до початку судового засідання надала заяву від 05 лютого 2019 року, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, строк на примирення просила не надавати, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Крім того, після розірвання шлюбу просила залишити за нею прізвище «Литвин». Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не зявився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву подано не було. Суд, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи думку позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та обєктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 01 листопада 2013 року, згідно даних свідоцтва про шлюб ([PERSON] І-СР № 104780), сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 1655 від 01 листопада 2013 року. Також, встановлено, що від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження ([PERSON] І-СР №\~215244 від 04 липня 2015 року), яка проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Щодо місця проживання дитини між сторонами спору не існує. Батьком дитини записаний відповідач. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають\~право обґрунтовувати\~належність конкретного\~доказу для\~підтвердження їхніх\~вимог або\~заперечень.\~Суд не\~бере до\~розгляду докази,\~що не\~стосуються предмета\~доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи,\~які за\~законом мають\~бути підтверджені\~певними засобами\~доказування,\~не можуть\~підтверджуватися іншими\~засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Зясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер. Сторони проживають окремо та не підтримують сімейних відносин.. Встановлено, що між ними втрачено взаєморозуміння та почуття любові, вони не повязані спільним побутом та бюджетом, тривалий час не проживають разом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому шлюб може бути розірвано. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст.\~110\~СК України). Частиною другою ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Крім того, судові витрати (сплачений 05 липня 2018 року судовий збір в розмірі 704\~грн. 80\~коп. за подачу позову), слід залишити за позивачем, враховуючи відповідне клопотання позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved