Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Кролевецького районного суду з позовом про встановлення факту належності на праві власності та визнання права власності на спадкове майно за законом. Свої позовні вимоги мотивує наступним чином. Згідно реєстрових даних Кролевецького РБТІ права власності на житловий будинок з господарськими будівлями (сарай, вбиральня, погріб, огорожа), що знаходяться в [ADDRESS] , не зареєстровано. [PERSON] збудував і проживав у вищезазначеному житловому будинку з господарськими будівлями, як власник, підтримував його у належному технічному стані, за необхідності проводив ремонт. [INFO] у м. Кролевець Сумської області [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, яке прийняла вона, [PERSON] . Проте вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок в зв`язку з тим, що будинок не зареєстрований. А тому просить суд встановити факт належності на праві власності [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , та визнати за нею право власності на зазначене спадкове майно, в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, просить розгляд справи проводити без її участі, що вбачається із позову (а.с.5). Відповідач Кролевецька міська рада Сумської області, будучи належним чином повідомленою про час та місце проведення судового засідання, до суду свого представника не направила, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника міськради. Заперечень щодо позову не має (а.с. 47-48). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання сторін, суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Відповідно до ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. За змістом акту про відведення земельної ділянки від 03.12.1973 року, договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 21.05.1974 року, проекту індивідуального житлового будинку, складеного 10.12.1973 року та дозволу №1383 від 28 листопада 1976 року на виконання робіт на земельній ділянці за адресою [ADDRESS] вбачається, що житловий будинок загальною площею 98,5 м2, житловою площею 40,3 м2 та господарські будівлі: сарай, вбиральню, погріб та огорожу, розташовані в [ADDRESS] , було побудовано [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.14-16, 28). Згідно будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] , за вказаною адресою з 28.12.1982 року проживали [PERSON] , 1952 року народження, разом з членами своєї родини: дружиною [PERSON] , 1951 року народження, сином [PERSON] , 1976 року народження та дочкою [PERSON] , 1979 року народження (а.с.24-27). Рішенням шостої сесії сьомого скликання Кролевецької міської ради від 18 лютого 2016 року «Про перейменування вулиць, провулків, арки та парку в місті Кролевець» вулиця Пархоменка була перейменована на вулицю Горіхову (а.с.18). [PERSON] мав у своєму користуванні земельну ділянку загальною площею 0,06 га, яка розміщена по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконкому Кролевецької міської ради від 17.11.2020 №36 (а.с.19). Згідно довідки КП «Кролевецьке районне бюро технічної інвентаризації» №716 від 30.10.2020 року право власності на житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] , не зареєстровано (а.с.20). Згідно звіту про незалежну оцінку житлового будинка [ADDRESS] , оціночна вартість об`єкта станом на 26 листопада 2020 року складає 169238 (сто шістдесят дев`ять тисяч двісті тридцять вісім) гривень (а.с.30). Через відсутність державної реєстрації права власності спадкодавця на спірне нерухоме майно і витягу з Реєстру прав власності, позивач не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на будинок з господарськими будівлями, який входить до складу спадщини. Крім того, оскільки спадкову справу заведено у Кролевецькій районній державній нотаріальній конторі, отримати постанову про відмову у видачі такого свідоцтва позивач не має можливості. Згідно наданої Сумським обласним державним нотаріальним архівом копії спадкової справи №250/2003, заведеної після померлого [PERSON] , позивач 26.06.2003 року звернулася до Кролевецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Стаття 392 ЦК України, передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, а також у разі відсутності чи втрати документів, які посвідчують право власності. Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тобто за нею не може бути визнане право власності, а лише може бути встановлений факт належності на праві власності майна померлому та визнане право власності за живою особою в порядку спадкування. За таких обставин, враховуючи досліджені у справі докази того, що [PERSON] , який помер [INFO] , на законних підставах володів житловим будинком з господарськими будівлями, розташованим за адресою: [ADDRESS] , і зазначене нерухоме майно фактично йому належало, вказаний факт можливо встановити за рішенням суду. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] в м. Кролевець Сумської області, актовий запис № 27 (а.с.12). [PERSON] є чоловіком [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER] від 27.07.1974 (а.с.9), а також батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 25.07.1976 та серії [NUMBER] від 03.07.1979 та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05.10.2002 (а.с.10-11). Згідно ст. 524 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом померлого [PERSON] є позивач та її із спадкодавцем діти. Статтями 548, 549 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Діями, що свідчать про прийняття спадщини є фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном чи подання державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Дані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] є спадкоємицею [PERSON] , від отримання спадщини не відмовлялася. За змістом позову інші спадкоємці - діти позивача та спадкодавця, [PERSON] та [PERSON] , від прийняття спадщини відмовилися на користь позивача шляхом подання відповідних заяв до Кролевецької районної державної нотаріальної контори, що підтверджуєтсья копіями відповідних заяв від 15.01.2003 року. Осіб, які б згідно 1241 ЦК України мали б право на обов`язкову частку у спадщині [PERSON] , судом не встановлено. Заповіт від імені [PERSON] згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №63521416 від 11.02.2021, не посвідчувався. Таким чином [PERSON] є єдиною спадкоємицею після смерті чоловіка [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Оформити спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , позивач не може, оскільки право власності на вказане нерухоме майно не зареєстровано в Кролевецькому РБТІ. Реєстрація будинку як нерухомості в установленому порядку неможлива у зв`язку зі смертю [PERSON] . При розгляді справи в суді маються достатні докази, які свідчать про те, що [PERSON] на законних підставах належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] , тому вказаний факт слід встановити за рішенням суду. Оскільки позивач шляхом вчинення певних дій у встановленому законом порядку прийняла спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] , інші спадкоємці за законом чи спадкоємці за заповітом відсутні, тому право власності на вказане нерухоме майно слід визнати за [PERSON] , як єдиним спадкоємцем за законом. Відповідно до ст. ст. 15, 16, 328, 1268 ЦК України,

Outcome: approved