Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Маразліївської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області про встановлення факту сумісного проживання та визнання права на земельну частку пай, уточнивши свої позовні вимоги 10.04.2019 року остаточно просить суд: встановити факт сумісного проживання [PERSON] , [INFO] з [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 6,5 у.к.га, що розташована на території Маразліївської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області у землях КСГП «Прогрес» с. Широке Білгород - Дністровського району Одеської області відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією від 20.05.1997 року за № 637. Так, позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її матір спадкодавець [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: - права на земельну частку /пай/ розміром 6,5 у.ка.га, що розташована на території Маразліївської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області у землях КСГП «Прогрес» с. Широке Білгород - Дністровського району Одеської області,яка належала померлій відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією від 20.05.1997 року за № 637. За життя [PERSON] було складено заповідальне розпорядження /зареєстроване за № 43/, відповідно до якого усе належне їй майно вона заповідала [PERSON] . Позивач стверджує, що звернулась до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Базан Т.Г. з метою заведення спадкової справи, однак, на підставі листа нотаріуса № 117/01-16 від 09.04.2019 року у оформленні спадщини їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, а також пропуском строку для прийняття спадщини. Враховуючи усе вищевикладене, вона і звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи у відсутність, з позовом згоден. Суд розглядає справу за відсутність учасників справи, відповідно до наданих заяв, за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що дійсно [INFO] померла спадкодавець - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно у вигляді права на земельну частку /пай/ розміром 6,5 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі /на місцевості/, що розташована на території Маразліївської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області у землях КСГП «Прогрес» с. Широке Білгород - Дністровського району Одеської області. Факт належності [PERSON] права на вищевказану земельну частку /пай/ підтверджується копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією від 20.05.1997 року № 637. З матеріалів справи вбачається, що за життя 12.10.1990 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Широківської сільської ради народних депутатів Білгород-Дністровського району Одеської області Заклюкой Є.І., зареєстрований в реєстрі за № 43, згідно якого [PERSON] на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: будинок та все своє майно, належне їй на день смерті заповідала [PERSON] . У відповідності до довідки № 220 від 20.03.2019 року, виданої муніципальним підприємством Управління житловим фондом №16 Генерального відділення Житлово-Комунальне та Планування Муніципальної ради Кішінеу, пані [PERSON] , 1928 року народження мешкала та була зареєстрована в будинку [ADDRESS] . Склад сім`ї: з 01.09.1997 року до моменту смерті, [INFO] дана квартира належить доньці [PERSON] , 1952 року народження. Таким чином , та на підставі вищезгаданої довідки Муніципальної ради Кішінеу № 220 від 20.03.2019 року, в судовому засіданні достовірно встановлено факт сумісного проживання [PERSON] , [INFO] з [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті останньої. Позивач бажає прийняти спадщину після смерті [PERSON] , звернулась до приватного нотаріусу Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Базан Т.П. з приводу заведення спадкової справи, проте листом приватного нотаріусу № 117/01-16 від 09.04.2019 року відмовлено [PERSON] в отриманні свідоцтва про право на спадщину. Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин діяв Цивільний кодекс України від 18 липня 1963 року (надалі ЦК України 1963 року), то до спірних правовідносин слід застосовувати норми вказаного Закону. Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК України 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У відповідності до ч.1 ст. 534 ЦК України 1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерством юстиції України від 14 червня 1994 року №18/5, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користуванняяким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Згідно п.3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування Враховуючи усе вищевикладене, а саме те, що позивач є спадкоємцем за заповітом до майна померлої [INFO] , яка фактично прийняла спадщину, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном шляхом прийняття документів, що належали [PERSON] на зберігання, зважаючи й на те, що в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт того, що на момент відкриття спадщини позивач проживала разом із спадкодавцем, окрім того звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, не відмовилась від неї, тобто юридично також прийняла спадщину, інших спадкоємців судом не встановлено, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] до Маразліївської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області про встановлення факту сумісного проживання та визнання права на земельну частку пай. На підставі викладеного,

Outcome: approved