Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Суворівського районного суду м. Херсона від 25.07.2012 року відповідача позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Опікуном дитини призначено позивача. Отже, позивач, як опікун має право на звернення до суду із позовом про стягнення із відповідача аліментів на утримання [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, але телефонограмою повідомила, що позивач не заперечує проти розгляду справи за її відсутності, вимоги заяви підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом оголошення на веб-сайті судової влади. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до копії рішення Суворівського районного суду м. Херсона від 25.07.2012 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно з копією Розпорядження Генічеської райдержадміністрації №249 від 12.06.2016 року «Про призначення опіки над дитиною, позбавленого батьківського піклування» опікуном дитини призначено [PERSON] . Згідно з копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.07.2010 року, [PERSON] народився [INFO] , а батьком записаний [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.166 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.1 ч.4 ст.249 СК України - опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти; цивільні права та обов`язки опікуна, піклувальника встановлюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ч.3 ст.72 ЦК України - опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з нормами ч.ч.8, 9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. В загальній декларації прав людини проголошено, що діти мають право на особливе піклування і допомогу. В Декларації прав людини проголошено, дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу. В конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 182 СК України, визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача [PERSON] має бути стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі встановленому Законом. Згідно ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial