Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди в порядку спадкування посилаючись на те, що її мати [PERSON] проживала у власному житловому будинку № 13, що по вул.Шевченка в с.Перевали Турійського району Волинської області, до дня її смерті, 23 червня 2013 року. Хоча після смерті матері вона, як єдиний спадкоємець за законом, оскільки її рідна сестра [PERSON] в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини відмовилась від прийняття спадщини на її користь, прийняла спадщину і вступила в управління та володіння вищезазначеним спадковим майном, однак не може оформити право на спадщину через відсутність передбачених законом правовстановлюючих документів на це майно. А тому просила визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її матері [PERSON], яке складається з житлового будинку, інших господарських будівель та споруд, що знаходяться по вул.Шевченка, 13 в с.Перевали Турійського району Волинської області, в порядку спадкування за законом. Відповідачем письмових заперечень проти даного позову не подано. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак подали адресовану суду письмову заяву про те, що вони позовні вимоги підтримують повністю і просять справу за даним позовом розглядати за їх відсутності. Всі судові витрати по справі просять віднести за рахунок позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю, проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не зявилися і згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України заявили клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задовольнення. Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 2 ст.1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, неприйняття спадщини, або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Частиною 1 ст.1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Частиною 1 ст.1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Як встановлено судом, [PERSON] померла 23 червня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої серії 1-ЕГ № 142980, виданим 25 червня 2013 року виконкомом Перевалівської сільської ради Турійського району Волинської області (а.с. 11). З довідки Перевалівської сільської ради Турійського району Волинської області від 23 квітня 2015 року № 68/3.4 видно, що відповідно до запису у погосподарській книзі с.Перевали [PERSON] дійсно проживала і була зареєстрована до дня смерті в с.Перевали Турійського району Волинської області та за нею рахувалося майно, зокрема й житловий будинок, інші будівлі та споруди, що знаходиться по вул. Шевченка, 13 в с.Перевали Турійського району Волинської області (а.с. 12). Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] були її дочки [PERSON] та [PERSON], що стверджується свідоцтвами про народження: серії 111-ЯР № 096187, виданого повторно 14 січня 1958 року Перевалівською сільською Радою Луківського району Волинської області, і серії 1-ЯР № 649439, виданого 01 листопада 1957 року Перевалівською сільською Радою Луківського району Волинської області (а.с. 6, 7). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №251/2013 до майна померлої [PERSON], спадкоємець [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] на користь [PERSON], яка й прийняла спадщину, подавши 14 листопада 2013 року відповідні заяви до Турійської державної нотаріальної контори Волинської області, і будь-яких інших спадкоємців першої черги за законом чи таких, що мають право на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON], немає (а.с. 50 - 93). Однак, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 травня 2015 року, [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами № 13 по вул. Шевченка в с.Перевали Турійського району Волинської області відмовлено, так як не подано правовстановлюючі документи про належність цього майна спадкодавцеві [PERSON]П (а.с. 25). Хоча й позивач [PERSON] отримати свідоцтво про право на спадщину та зареєструвати своє право власності на вищевказаний житловий будинок, інші будівлі та споруди не має змоги через відсутність у спадкодавця передбачених чинним законодавством відповідних правовстановлюючих документів на це майно, однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до технічного паспорта, за адресою вул.Шевченка 13 в с.Перевали Турійського району Волинської області дійсно знаходяться житловий будинок (А-1), веренда (а), загальною площею 52,0 кв.м, житловою площею 24,9 кв.м., літня кухня (Б-1), сарай (В-1), сарай (в), сарай (Г-1), погріб з шийкою (Д-1), вбиральня (Ж), колодязь питний (3), огорожа (1), хвіртка (2), інвентаризаційна вартість яких станом на 25 травня 2015 року складає 66 081.00 (шістдесят шість тисяч вісімдесят одна гривня 00 копійок). За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права та виходячи із характеру спірних правовідносин між сторонами, з дотриманням вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК України суд приходить до висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті [PERSON] та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно. Задовольняючи позовні вимоги суд за клопотанням позивача та його представника судові витрати по справі залишає за позивачем.

Outcome: approved