Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], що діє в своїх інтересах та в інтересах своєї неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою 105 в будинку 103 по вулиці Азовстальській в місті Маріуполі Донецької області. В обґрунтування позову зазначено, що на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.2012, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний номер № 555, позивачу належить вищевказана квартира. За вказаною адресою зареєстровані позивач, її невістка та неповнолітня онучка. Починаючи з 2014 року відповідачі не проживають в спірній квартирі, адже виїхали на постійне місце проживання до [PERSON] Федерації, область Брянска район Злинковський, районний пункт Вишков. Зазначений факт підтверджується актом, складений комісією КСН «Азовстальський» від 30.05.2018. Позивач зазначає, що реєстрація відповідачів в квартирі позбавляє її права у повній мірі користуватися та розпоряджатися її майном. Крім того, це не дає їй можливості оформити субсидію по сплаті комунальних коштів. Вважає, що відповідачі не проживають в будинку без поважних причин, на підставі чого, посилаючись на законодавство України просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позивач до судового засідання не зявилась, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON], що діє в своїх інтересах та в інтерасх своєї неповнолітньої дочки [PERSON], у судове засідання не з'явилась, від неї в матеріалах справи мається заява, адресована суду, відповідно до якої, остання не заперечує проти визнання її та її неповнолітньої дочки такими, що втратили право користування квартирою 105 в будинку 103 по вулиці Азовстальській в місті Маріуполі, оскільки вони там не проживає з 2014 року. Саме з цього часу вони проживають в [PERSON] Федерації, область Брянська район Злинковський, районний пункт Вишков, вулиця Лугова будинок 38. Неповнолітня в цьому населеному пункті відвідує школу. На теперішній час вони не можуть приїхати до України, щоб знятись добровільно з реєстрації. Просить розглянути справу без її участі. Представник третьої особи, Служби у справах дітей Маріупольської міської ради по Лівобережному району управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, що діє на підставі довіреності, [PERSON] у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі. Крім того вказала, що не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Матеріалами справи встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06 червня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 555. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним. Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. Згідно ж із ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сімї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання. В сенсі ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Згідно інформації про кількість зареєстрованих осіб, наданої 13 червня 2018 року Лівобережним відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно акту від 30.05.2018 за № 96, складеного головою КСН «Азовстальський» [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Азовстальська квартира 105 будинок 103, не проживають з серпня 2014 року, що підтверджують сусіди. Відповідно свідоцтва про народження серії І-НО №368611, виданого 03 березня 2004 року виконкомом Тополинської сільської ради Володарського району Донецької області, [PERSON] народилась 26 лютого 2004 року, в графі батьки зазначені: [PERSON] та [PERSON], актовий запис №03. Відповідно паспортів громадян [PERSON] Федерації [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є громадянами [PERSON] Федерації та зареєстровані за адресою: [PERSON] федерація, область Брянська, район Злинковський, районний пункт Вишков, вулиця Лугова будинок 38. Отже, з урахування визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що відповідач та її неповнолітня донька добровільно, без поважних на те причин не проживають за адресою спірної квартири понад рік. Приймаючи до уваги те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], а відповідачі, будучи зареєстрованими у вказаному будинку, але фактично там не проживають, перешкоджають у користуванні та розпорядженні нею своєю власністю, суд вважає можливим задовольнити позов та визнати відповідача та її неповнолітню дочку такими, що втратили право користування даним жилим приміщенням. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач не просить покласти судові витрати на відповідачку, суд вважає можливим залишити сплачений позивачем судовий збір у розмірі 704,80 гривень за його рахунок. На підставі викладено,

Outcome: approved