Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог посилається на те, що 13 липня 2013 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого народився син [PERSON] , [INFO] . Однак, спільне життя з відповідачем не склалося, протягом шлюбу сімейні відносини поступово погіршувались, з травня 2019 року шлюбні відносини припинились, проживають окремо, вони не пов`язані спільним побутом та веденням спільного господарства, тому їх шлюб фактично припинив своє існування. Вважає, що за таких обставин подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому просить суд його розірвати. У підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, зазначила, що за наданий судом термін для примирення вони з відповідачем не примирились, тому просить шлюб розірвати, подала до суду заяву, якою просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечив проти розірвання шлюбу. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13 липня 2013 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старосинявського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 21. Від даного шлюбу у сторін є дитина, [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Кам`янець-Подільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 11 квітня 2018 року. Ч. 1 ст. 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. За нормами ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, що змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, вони не пов`язані спільним побутом та веденням спільного господарства, спільним вирішенням питань життя сім`ї, між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного. Шлюб існує лише формально. Таким чином, судом встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам. Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, а також визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 13 липня 2013 року.

Outcome: approved