Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду 13.05.2016 року з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування якої зазначила, що з квітня 2013 року вони з відповідачем проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Від позашлюбних відносин у сторін народилася дитина, син [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони разом не проживають. Дитина проживає разом з позивачем та потребує коштів на утримання, які відповідач на теперішній час добровільно не надає, сама позивач самостійно не може утримувати сина. В даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років і має право на тримання від чоловіка. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі заяви та до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягненням сином трирічного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, клопотала про його задоволення (а.с. 34). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив цивільну справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с. 35). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони спільно проживали без реєстрації шлюбу з квітня 2013 року, про що вказувала позивач, відповідач не заперечував. Від позашлюбних відносин у сторін [INFO] народився син [PERSON], батьком якого є відповідач, про що свідчать відомості викладені в актовому записі про народження № 8 від 03.02.2014 року та в Повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 27.07.2016 року, де вказано, що відомості про батька дитини зазначені на підставі спільної заяви батьків про визнання батьківства (а.с.22-24). Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка виконкому Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 2069 від 12.05.2016 року (а.с. 4). Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, сином [PERSON], [INFO] до досягнення ним 3-х років та отримує соціальну допомогу в розмірі 1576,00 грн. щомісяця, однак цих коштів не вистачає на утримання сина та забезпечення йому повноцінного рівня життя та розвитку. На утримання позивача відповідач матеріальної допомоги не надає, про що зазначила позивач в позові, а відповідач не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати допомогу. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згоди про участь кожного з батьків у витратах на утримання дитини сторони між собою не досягли, тому суд приходить до висновку, що відповідач, будучи батьком малолітнього [PERSON], [INFO] зобов'язаний щомісячно сплачувати аліменти на користь позивачки на її утримання. Відповідач повинен утримувати позивачку до досягнення їх спільною дитиною трирічного віку, а також дитину до досягнення сином повноліття, про що він сам не заперечував, надавши заяву про визнання позову. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання малолітньої дитини та утримання дружини, суд вважає, що аліменти на утримання дитини слід стягнути в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на утримання дружини в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача , щомісячно, до досягнення їх дитиною трирічного віку. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь держави.

Outcome: approved