Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до територіальної громади в особі Лубенської міської ради Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. У позові вказала, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 10.12.1976 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.10.1992 року власницею домоволодіння за адресою: м.Лубни, вул.Халявицького, 38 була [PERSON] Крім того, [PERSON] була власницею земельної ділянки за вказаною адресою відповідно до державного акту с. ІІ-ПЛ № 004736 від 27.11.2000 року. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON], однак за життя не встиг її оформити. 26.07.2014 року [PERSON] помер. Спадкоємцем після його смерті є позивач. Однак, оскільки померлий не встиг оформити спадщину, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право власності в порядку спадкування на домоволодіння та земельну ділянку. З урахуванням викладеного, позивач просить визнати право власності в порядку спадкування за заповітом на: житловий будинок за адресою: м.Лубни, вул. Халявицького, 38, площею 60,1 м2, з них житлової площі 30,5 м2, і складається з житлового будинку «А-1», погрібу з шийкою «В», сараю «Г», літньої кухні «Б», убиральні «Д», огорожі № 1 та хвіртки №3; на земельну ділянку за адресою : м.Лубни, вул. Халявицького, 38, площею 0,09 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,0375 га для ведення особистого селянського господарства. В судове засідання позивач та його представник не зявилися. Представник позивача до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач територіальна громада в особі Лубенської міської ради Полтавської області надіслала суду заяву, в якій справу прохає розглянути без участі свого представника, при вирішенні позову покладаються на розсуд суду. Третя особа державний нотаріус Другої ЛДНК в судове засідання не зявився. До суду надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 10.12.1976 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.10.1992 року власницею домоволодіння за адресою: м.Лубни, вул.Халявицького, 38 була [PERSON] Крім того, [PERSON] була власницею земельних ділянок за вказаною адресою площею 0,09 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,0375 га для ведення особистого селянського господарства відповідно до державного акту с. ІІ-ПЛ № 004736 від 27.11.2000 року. 18.09.2013 року [PERSON] померла. Спадкоємцем після смерті [PERSON] був її син [PERSON] 26.07.2014 року [PERSON] помер. Згідно заповіту спадкоємцем після його смерті є позивач. Позивач звернулася до нотаріуса про оформлення право власності в порядку спадкування на вказане домоволодіння та земельні ділянки. Однак, постановами нотаріуса від 24.03.2016 року їй було відмовлено у видачі таких свідоцтв, в звязку з відсутністю у [PERSON] правовстановлюючих документів на майно, який за життя не оформив спадщину. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене, відсутність заперечень з боку відповідача, а також те, що позивач є єдиним спадкоємцем за зповітом після смерті спадкодавця, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved