overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 18 травня 2005 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований в с. Вишневе Маловисківського району Кіровоградської області, вул. Центральна, 8. Позивач зазначила, що вона є спадкоємцем першої черги за законом, як дружина померлого, яка постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач вказав, що нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірний будинок. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено, що 18 травня 2005 року помер [PERSON] (а.с. 11). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в с. Вишневе Маловисківського району Кіровоградської області, вул. Центральна, 8 (а.с. 12-17). Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, як дружина померлого (а.с. 7). Факт прийняття спадщини позивачем не оспорює відповідач. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок, а також право власності на нього не зареєстровано у відповідних органах (а.с. 20).\~ Тому, право позивача на спадщину підлягає судовому захисту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 19 листопада 2015 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частку жилого будинку з надвірними будівлями і спорудами, який розташовано в с. Марянівка Маловисківського району Кіровоградської області, вул. Петровського, 66. Позивач зазначила, що вона є спадкоємцем за законом першої черги, але нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що не зареєстровано право власності на даний будинок. Позивач збільшила позовні вимоги, посилаючись на те, що частку відповідача [PERSON] сплатила за домовленістю сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно 19 листопада 2015 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). Після його смерті відкрилась спадщина на жилий будинок з господарськими будівлями № 66 по вул. Петровського в с. Марянівка Маловисківського району Кіровоградської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу жилого будинку від 30 грудня 2008 року (а.с. 12). Позивач [PERSON], як дружина померлого, прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 28). Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину та свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя (а.с. 31). Між тим, відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Довідкою Марянівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області підтверджується, що згідно запису в погосподарській книзі № 20, особовий рахунок № 804 за 2015 рік громадянин [PERSON] є власником жилого будинку з надвірними будівлями в с. Вись Маловисківського району Кіровоградської області, вул. Петровського, 66 (а.с. 29). Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тому, право позивача на спадкове майно підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 1 лютого 1997 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну частку (пай) КСП імені Кірова, розміром 4,82 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Новогригорівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Позивач зазначила, що за життя батько не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), тому нотаріус відмовляє в оформленні спадщини. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01 лютого 1997 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на земельну частку (пай) КСП імені Кірова, площею 4,82 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Новогригорівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР № 0088151, що підтверджується відомостями відділу Держгеокадастру у Маловисківському районі (а.с. 12). Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, яка фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, що визнає відповідач і підтверджується матеріалами справи (а.с. 9, 11). Нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на відсутність оригіналу сертифікату на земельну частку (пай) (а.с. 14). Між тим, відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тому, право позивача на спадщину підлягає судовому захисту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 20 жовтня 2013 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 5,55 га. Позивач зазначила, що нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на втрату оригіналу державного акту на право приватної власності на землю. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено, що дійсно 28 жовтня 2006 року помер [PERSON] (а.с. 7). Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку № 204 площею 5,55 га, яка розташована на території Хмелівської сільської ради (а.с. 11). Спадкоємцем майна померлого [PERSON] четвертої черги за законом є громадянин [PERSON], що встановлено рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2013 року (а.с. 8). 15 липня 2013 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачеві [PERSON] (а.с. 9). 27 травня 2016 року нотаріус видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, з посиланням на те, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку ( а.с. 12). Тому, право позивача на спадщину підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 20 листопада 2016 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташовано в м. Мала Виска Кіровоградської області, вул. 9 Травня, 23. Позивач зазначила, що як єдиний спадкоємець першої черги за законом вона звернулась до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину, але отримала відмову, посилаючись на те, що спадкове майно не зареєстровано органах технічної інвентаризації. Відповідач визнав позов у повному обсязі, надіславши до суду відповідну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено, що дійсно 20 листопада 2016 року помер [PERSON] (а.с. 7). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в м. Мала Виска Кіровоградської області, вул. 9 Травня, 23 (а.с. 8-14). Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину після смерті спадкодавця [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с. 32-38). Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок (а.с. 15).\~ Тому, право позивача на спадщину підлягає судовому захисту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 20 січня 2000 року разом з матірю вселилась в квартиру [ADDRESS], де постійно проживає до теперішнього часу. Позивач вважає, що має право на спірну квартиру за набувальною давністю. Відповідач визнав позов у повному обсязі, надіславши до суду відповідну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 20 січня 2000 року по теперішній час проживає на правах домовласника в квартирі [ADDRESS], що підтверджується матеріалами справи (а.с. 9-15). Тому, для задоволення позову є законні підстави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 21 березня 2011 року рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на неповнолітнього сина [PERSON]; 19 серпня 2011 року за рішенням суду розмір аліментів було збільшено з 300 гривень до 365 гривень. Позивач вважає, що на теперішній час розмір аліментів, які стягуються на неповнолітнього сина, є недостатнім, змінився прожитковий мінімум для різних верств населення, відповідач не має інших утриманців, тому позивач вважає, що розмір аліментів слід збільшити до 1000 гривень. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що дійсно відповідач [PERSON] записаний батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем [PERSON] (а.с. 7, 13). 19 серпня 2013 року рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області розмір аліментів, які стягуються з відповідача [PERSON] на неповнолітнього сина [PERSON] збільшено до 365 гривень щомісячно (а.с. 11). Відповідно до частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, за період з 19 серпня 2013 року по теперішній час матеріальний стан позивача [PERSON] погіршився у звязку з тим, що на день предявлення позову збільшився прожитковий мінімум для різних верств населення, за місцем роботи позивач отримує мінімальну заробітну плату ту утримує двох неповнолітніх дітей. Відповідачем не подано до суду заперечення на предявлений позов, тому суд вбачає законні підстави для збільшення розміру аліментів. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача. Між тим, для задоволення позову в частині зміни розміру аліментів з дня подання заяви, суд законних підстав не має, оскільки такий порядок не урегульовано статтею 192 СК України. Думка позивача про те, що положення статті 191 СК України, що встановлює час, з якого присуджуються аліменти на дитину, поширюються на правовідносини, які регулюють зміну розміру аліментів, є помилковою, оскільки не містить відповідних посилань.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 21 липня 2015 року померла її матір [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку № 375 площею 6,99 га, яка розташована на території Нововознесенської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Позивач вказала, що як спадкоємець першої черги за законом вона прийняла спадщину у встановленому порядку, але нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на відсутність оригіналу державного акту на право приватної власності на землю. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно 21 липня 2015 року померла [PERSON] (а.с. 6). Після її смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку № 375 площею 6,99 га, яка розташована на території Нововознесенської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 7). Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину у встановленому порядку, що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с. 35-43). 09 листопада 2016 року нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на відсутність оригіналу державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 9). Між тим, відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тому, право позивача на спадкове майно підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 21 лютого 2004 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу та спільного проживання сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони припинили спільне проживання з липня 2016 року. Після припинення сімейних відносин дитина проживає з позивачем, а відповідач не надає належної матеріальної допомоги. У судовому засіданні позивач підтримала предявлений позов, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач визнав частково предявлений позов, посилаючись на те, що не працює і має змогу сплачувати аліменти щомісячно у розмірі 300-350 гривень. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] записаний батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Неповнолітня дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою Маловисківської міської ради Кіровоградської області (а.с. 6). Між позивачем і відповідачем не досягнуто домовленості щодо участі відповідача в утриманні дитини, тому аліменти слід стягнути за рішенням суду. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує наступні обставини. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1500 гривень щомісячно. Відповідач пояснив, що він не працює і не має постійного заробітку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 травня складає 1531 гривня. Таким чином, враховуючи матеріальне становище платника аліментів та відсутність постійного заробітку, розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі відповідно до розрахунку: 1531 х 30% = 460 гривень. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 21 січня 2016 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, які розташовано по вул. Гагаріна, 23 в с. Оникієве Маловисківського району Кіровоградської області. Позивач зазначила, що нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на відсутність правовстановлюючих документів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно 21 січня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, які розташовані по вул. Гагаріна, 23 в с. Оникієве Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 10-14). Позивач [PERSON], як донька померлого, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, яка прийняла спадщину у встановленому порядку, що підтверджується копією свідоцтв про народження, про одруження та матеріалами спадкової справи (а.с. 7-8, 30-97). Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на те, що відсутній правовстановлюючий документ і право власності не зареєстровано (а.с. 15-16). Між тим, відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Довідкою Оникіївської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області від 09.12.2016 року № 904 підтверджується, що спадкодавець [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами (а.с. 17). Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тому, право позивача на спадкове майно підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 23 листопада 2014 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований в с. Павлівка Маловисківського району Кіровоградської області, вул. Корольова, 14. Позивач зазначила, що вона є спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину у встановленому порядку. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірний будинок. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено, що 23 листопада 2014 року помер [PERSON] (а.с. 8). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, які розташовані в с. Павлівка Маловисківського району Кіровоградської області, вул. Корольова, 14 (а.с. 10-13). Факт прийняття спадщини позивачем підтверджується матеріалами спадкової справи. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок, а також право власності на нього не зареєстровано у відповідних органах (а.с. 15).\~ Тому, право позивача на спадщину підлягає судовому захисту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 24 липня 2014 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований в м. Мала Виска Кіровоградської області, вул. 9 Травня, 20. Позивач зазначила, що вона є спадкоємцем першої черги за законом, як дружина померлого, яка постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач вказав, що нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірний будинок. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено, що 24 липня 2014 року помер [PERSON] (а.с. 9). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в м. Мала Виска Кіровоградської області, вул. 9 Травня, 20 (а.с. 10-17). Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, як дружина померлого (а.с. 8). Факт прийняття спадщини позивачем не оспорює відповідач. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок, а також право власності на нього не зареєстровано у відповідних органах (а.с. 19).\~ Тому, право позивача на спадщину підлягає судовому захисту.

Outcome: approved