Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №3 у будинку №2 по вулиці Василя Стуса 2-Б у м. Одесі, загальною площею 62,8 кв. м., житловою площею 43,9 кв. м.; зобовязання відповідача не чинити позивачу перешкод у користуванні власністю, посилаючись на таке. Позивач зареєстрована у [INFO], яка належить їй на праві приватної власності. За вищезазначеною адресою зареєстровані також мати позивача [PERSON], батько позивача [PERSON], син позивача [PERSON], та колишній чоловік позивачки [PERSON]. Оскільки позивач сплачує всі видатки по житловому приміщенні та комунальні платежі, в яких відповідач участі не бере, факт реєстрації відповідача в її приміщенні створює позивачу перешкоди в користуванні, тому позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала у повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не зявився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторони, представлених нею письмових доказів. 11 листопада 2003 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS], про що свідчить договір купівлі-продажу від 11 листопада 2003 року, зареєстровано і записано у реєстрову книгу за №3508. Право власності за [PERSON] було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» за №316пр. стр. 64 р 518 від 13 листопада 2003 року. З 18 липня 1997 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 04 жовтня 2013 року Малиновським районним судом м. Одси був розірваний. 27 січня 2016 року Малиновським районним судом м. Одеси визнано квартиру [ADDRESS], загальною площею 62,8 кв. м., житловою площею 43,9 кв. м. особистою приватною власністю [PERSON]. Відповідно до довідки (виписка із будинкової книги про склад сімї та реєстрації) від 16 листопада 2015 року за №5994, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (основний) - позивач по справі, [PERSON] (мати), [PERSON] (батько), [PERSON] (син), [PERSON] (колишній чоловік), відповідач по справі. На підставі акту складеного сусідами будинку № 2 по вулиці Василя Стуса 2-Б у м. Одесі від 01 листопада 2015 року, встановлено, що [PERSON], [INFO], у квартирі [ADDRESS] не проживає з 2010 року, та фактичне місце мешкання його не відомо. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ними (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Тому такими діями відповідача порушені права та законні інтереси позивача у справі. Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за надання комунальних послуг здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою житлового приміщення, це створює перешкоди для позивача в користуванні цією жилою площею. Відповідач на вказаній житловій площі не проживає, виселився з житлового приміщення добровільно, після виселення з житла з реєстрації за вказаною адресою не знявся, чим порушує права та законні інтереси позивача. Також реєстрація відповідача за спірною адресою створює позивачу перешкоди в здійсненні розпорядження цією житловою квартирою. Суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Оскільки відповідач за вказаною адресою не проживає, ця житлова квартира не є його місцем проживання або місцем перебування, тому він має бути визнаний особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим, та визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №3 у будинку №2 по вулиці Василя Стуса 2-Б у м. Одесі, загальною площею 62,8 кв. м., житловою площею 43,9 кв. м., та зобовязати відповідача усунути позивачу перешкоди в користуванні власністю спірною квартирою шляхом зняття з реєстраційного обліку; встановити порядок виконання рішення суду, відповідно до якого після набрання ним законної сили, це рішення є підставою для Малиновського районного відділу у м. Одесі ГУ ДМС України для зняття з реєстраційного обліку [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Outcome: approved