Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 11 вересня 2009 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку «А-1» з тамбуром «а-1», верандою «а-1» загальною площею 41,0 кв.м, житловою 28,9 кв.м, літня кухня «Б-1», розташованого за адресою: вул. Франка, буд. 43, с. Новоукраїнка Марїнського район, Донецької області та земельної ділянки, площею 3.490 га, за кадастровими номерами 1423385800-04-000-0805, 1423385800-04-000-1525 та 1423385800-04-00-2207, розташованої на території Новоукраїнської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вона є спадкоємцем за заповітом після смерті матері. В силу свого похилого віку, її мати не могла самостійно себе утримувати, тому позивач мешкала разом з матірю, доглядала її, піклувалася, вони вели спільне домашнє господарство, тому вона вважається такою, що фактично прийняла спадщину. Просила визнати за неї право власності на спадкове майно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилась, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 11.09.2009 року в селі Новоукраїнка Марїнського району Донецької області у віці 79 років. Згідно свідоцтва про народження, 29.03.1966 року народилась [PERSON], матірю якої записана [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, 18.10.1986 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Кабанюк». Згідно довідки № 764, виданої 14.09.2009 року Новоукраїнською сільською радою, [PERSON] дійсно проживала разом зі своєю матірю [PERSON], яка померла 11 вересня 2009 року за адресою: с. Новоукраїнка, вул. Франка, буд. 43, Марїнського району Донецької області та вели спільне підсобне господарство. Згідно довідки № 765, виданої 14.09.2009 року Новоукраїнською сільською радою, [PERSON] дійсно провела поховання своєї матері [PERSON], яка померла 11 вересня 2009 року. Згідно заповіту, посвідченого 11.02.2002 року секретарем виконавчого комітету Новоукраїнської сільської ради Марїнського району Донецької області, [PERSON] в разі своєї смерті заповідала право на свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства [PERSON]. Згідно заповіту, посвідченого 10.09.2003 року секретарем виконавчого комітету Новоукраїнської сільської ради Марїнського району Донецької області, [PERSON] в разі своєї смерті заповідала все своє майно [PERSON]. Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 29.08.1989 року, [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Франка, буд. 23, с. Новоукраїнка Марїнського район, Донецької області. Право власності належним чином зареєстровано в БТІ. Згідно довідки № 954, виданої 28.10.2009 року Новоукраїнською сільською радою, домоволодіння, яке належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого на підставі рішення виконкому Марїнської районної ради народних депутатів № 168 від 19.08.1987 року, розташоване за адресою: Донецька область, Марїнський район, с. Новоукраїнка, вул. Франко, будинок 43 (в минулому № 23). Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 187372, [PERSON] належить земельна ділянка, площею площею 3.490 га, за кадастровими номерами 1423385800-04-000-0805, 1423385800-04-000-1525 та 1423385800-04-00-2207, розташованої на території Новоукраїнської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Викладені обставини дають підстави вважати що за позивачем можливо визнання права власності на спадкове майно. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.3, 7, 82, 215 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved