Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 березня 2007 року їй належить 1/2 частина будиковолодіння по вул. Брестській, 9 в місті Луцьку, а саме: квартира №1. З 12 листопада 2013 року в даній квартирі зареєстрований, але фактично ніколи не проживав, [PERSON] Зазначає, що будь-які речі відповідача у її квартирі відсутні, участі в утриманні житла він не бере, внаслідок чого збільшилися витрати на оплату комунальних послуг, які нараховуються відповідно до кількості прописаних осіб. Добровільно знятися з реєстрації місця проживання [PERSON] не бажає. На підтвердження факту не проживання відповідача за місцем реєстрації та з метою оформлення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, працівники Департаменту соціальної політики Луцької міської ради тричі здійснювали обстеження матеріально-побутових умов її помешкання, опитали сусідів та склали відповідні акти. З огляду на наведене, на підставі ст. ст. 71,72 ЖК УРСР, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №1 по ул. Брестській, буд. №9 в місті Луцьку Волинської області. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, зокрема через розміщення судового оголошення в пресі. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з копії рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 березня 2007 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на 1/2 частину спадкового майна, за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Брестській, 9 в м. Луцьку (а.с.3-4). Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №16380106 від 23 жовтня 2007 року позивач зареєструвала за собою право власності на 1/2 частину будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Брестській, 9 в м. Луцьку (а.с.5). Відповідно до копії будинкової книги (а.с.8-12) в квартирі [ADDRESS], яка знаходиться у власності позивача, зареєстровані [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] Відповідно до ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно копії акту року обстеження матеріально-побутових умов №7593 від 26 грудня 2016, складеного соціальним інспектором ДСП Луцької міської ради вбачається, що відповідач [PERSON] за адресою місця реєстрації фактично не проживає, що підтвердили й сусіди [PERSON] та [PERSON] Відповідно до пояснень [PERSON], зафіксованих в акті №5346 обстеження матеріально-побутових умов від 13 жовтня 2016 року, складеного державним соціальним інспектором ДСП Луцької міської ради, вбачається, що [PERSON] проживає окремо, у своєї матері. Аналогічні відомості вбачаються і з акту №3945 обстеження матеріально-побутових умов від 03 серпня 2016 року, складеного соціальним інспектором ДСП Луцької міської ради. За відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС України у Волинській області від 15 лютого 2017 року встановлено, що місце проживання відповідача [PERSON] зареєстровано за адресою: [INFO] з 12 листопада 2013 року. Під час судового розгляду не встановлено будь-яких обставин які б свідчили про наявність поважних причин неможливості проживання відповідача за вказаною адресою.\~\~\~\~ Оцінюючи встановлені в судовому засіданні факти та відповідні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач більше ніж шість місяців відсутній за місцем своєї реєстрації, витрати по житлово-комунальним послугам не несе. Отже, відповідно до вимог\~ст. 72 ЖК Української РСР, [PERSON] є особою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Судом встановлено, що відповідач у вказаній квартирі не проживає, а позивачка внаслідок його реєстрації у вказаній квартирі несе додаткові витрати, пов'язані з оплатою комунальних послуг. Таким чином в судовому засіданні встановлено порушення відповідачем права позивача на розпорядження та користування власністю, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved