Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], в якому просить про стягнення заборгованості по аліментах у сумі 127502,71 гривень, з яких 99000,00 грн. основна заборгованість 28502,71 грн. нараховані штрафні санкції внаслідок порушення відповідачем взятих на себе зобовязаннях по сплаті аліментів, з яких: нарахована неустойка (пеня) 8460,00 грн., збитки завдані інфляцією 15942,00 грн. та 3% річних в розмірі 4100,71 грн. В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що шлюб між сторонами укладено 23 грудня 2005 року, в шлюбі у них народивсь син [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. 17 листопада 2015 року рішенням Залізничного районного суду м. Львова шлюб між сторонами розірвано. 23 липня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про визначення місця проживання дитини та сплату аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 3000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до 09 вересня 2025 року. Відповідно до п. 2 даного розділу, аліменти повинні бути сплачені батьком не пізніше 25 числа кожного поточного місяці за наступний місяць шляхом передачі коштів матері. Проте, з часу укладення договору, відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань по утриманню сина, та не сплачує аліменти. Таким чином, станом на 17.04.2018 року у відповідача існує заборгованість по сплаті аліментів, що виникла на підставі укладеного між [PERSON] та [PERSON] договору, розмір якої становить 99000,00 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча був належним чином судом повідомлений про час і місце слухання справи, не подавши заяву про розгляд справи у його відсутності чи про відкладення розгляду справи, а тому на підставі\~ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами укладено 23 грудня 2005 року. У шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO] (а.с.9). Як вбачається із тексту договору «Про сплату аліментів на дитину», який було посвідчено приватним нотаріусом Пустомитівсткого районного нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №918 та підписано сторонами 23 липня 2015 року, виплата аліментів на утримання дитини повинна була здійснюватися у розмірі 3000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до 09 вересня 2025 року. Відповідно до п. 2 даного розділу, аліменти повинні бути сплачені батьком не пізніше 25 числа кожного поточного місяці за наступний місяць шляхом передачі коштів матері. Проте, з часу укладення договору, відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань по утриманню сина, та не сплачує аліменти. Таким чином, станом на 17.04.2018 року у відповідача існує заборгованість по сплаті аліментів, що виникла на підставі укладеного між [PERSON] та [PERSON] договору, розмір якої становить 99000,00 грн. З розрахунку проведених нарахувань вбачається, що з 25.07.2015 року відповідач повинен був сплатити аліменти за серпень 2015 року, тобто розрахунок здійснено починаючи з базового місяця серпня 2015 року. До 25 березня 2018 року, відповідач повинен був сплатити аліменти за квітень 2018 року, тобто розрахунок здійснено за 33 календарних місяці: 33 місяці x 3000,00 грн. = 99000,00 грн. Крім того внаслідок порушення відповідачем взятих на себе зобовязаннях по сплаті аліментів, згідно розрахунку позивачем здійснено нарахування витрат від інфляції 15942,00 грн., трьох відсотків річних 4100,71 грн., та пені 8460,00 грн. на загальну суму 28502,71 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Суд розглянув справу на підставі наявних в справі доказів, що були безпосередньо досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Виходячи з представлених сторонами доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того з відповідача слід стягнути 704,80 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved