Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 6 вересня 2011 року вона з відповідачем уклала шлюб. 29.09.2011 року у шлюбі народилась донька Каміла. Сімейне життя з відповідачем не склалося , з грудня 2014 року припинилися шлюбні стосунки, кожен утворив нову сімю. Просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач надала суду заяву про слухання справи без її присутності. В наданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач позов визнав, пояснив, що примирення не можливе, проживають окремо з грудня 2014 року, спрору щодо утримання дитини та поділу майна не має. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне життя. Згідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання не будуть порушені їх права, а також права дітей. 6 вересня 2011 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області , актовий запис № 169, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-КИ № 197776. 29 вересня 2011 року в шлюбі народилась донька Каміла. Спільне життя у сторін не склалося у звязку з втратою почуття взаємної поваги та любові, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. Сімя розпалася, існує формально. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Спору з приводу спільного майна подружжя та утримання дитини у сторін немає.

Outcome: approved