Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою в якій просить постановити рішення, яким визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, кадастровий № 4611200000:06:058:0045, площею 0,0494 га надану для обслуговування житлового будинку, розташовану в м. Стрий по вул. Шептицького, 13 Львівської області, виданий 15.07.2009 року на імя [PERSON], серія ЯЖ № 648\~794 та визнати за нею право власності на земельну ділянку, кадастровий № 4611200000:06:058:0045, площею 0,0494 га надану для обслуговування житлового будинку, розташовану в м. Стрий по вул. Шептицького, 13 Львівської області. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що їй на праві приватної власності належав одноквартирний деревяний житловий будинок разом з господарськими будівлями та спорудами, розташований в м. Стрий по вул. Шептицького, 13. 18.11.2008 року між нею та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого вона передала у власність відповідача зазначений житловий будинок та земельну ділянку, площею 0,0494 га, яка надана для обслуговування будинку. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.12.2010 року вищенаведений договір купівлі-продажу визнано недійсним, як такий, що укладено під впливом обману. Тільки зараз їй стало відомо, що відповідач після укладення договору купівлі-продажу оформив обдаровану земельну ділянку, площею 0,0494 га на своє імя виготовив державний акт на право власності на земельну ділянку. Вважає, оскільки договір купівлі-продажу, який визнаний судом недійсним, а відтак і сам державний акт на право власності на земельну ділянку повинен бути визнаний судом недійсним, так як це є перешкодою для реалізації її прав як власника на земельну ділянку, а тому вона змушена була звернутись до суду із даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи - Управління держгеокадастру у Стрийському районі Львівської області в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 14 Конституції України\~землі є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. В судовому засіданні встановлено, що позивачці [PERSON] на праві приватної власності належав одноквартирний будинок по вул. Шептицького, 13 в м. Стрий, Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САВ № 329815, копія кого наявна в матеріалах справи. Також, з матеріалів справи, зокрема з державного акту на право власності на земельну ділянку, копія якого міститься в матеріалах справи, серія ЯД № 525749, вбачається, що позивачці [PERSON] належала на праві приватної власності земельна ділянка за вищенаведеною адресою, яка була надана їй для обслуговування житлового будинку за адресою: Львівська область, м. Стрий, вул. Шептицького, 13/1. 18.11.2008 року позивач [PERSON] передала відповідачу [PERSON] у власність частину зазначеного вище житлового будинку разом відповідною частиною господарських будівель та споруд та земельної ділянки, площею 0,0494 га, які знаходяться в м. Стрий, вул. Шептицького, 13, Львівської області. Даний факт підтверджується договором купівлі-продажу від 18.11.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 7700, копія якого наявна в матеріалах справи. Однак, рішенням Стрийського міькрайонного суду Львівської області від 10.12.2010 року договір купівлі-продажу частини житлового будинку разом з відповідною частиною належних до нього господарських споруд, які знаходяться за адресою: вул. Шептицького, 13 в м. Стрию, Львівської області та земельної ділянки, площею 0, 0494 га, наданої для обслуговування будинку, який знаходиться за вищенаведеною адресою, укладений 18.11.2008 року між сторонами по даній справі визнано недійсним. Дане рішення набрало законної сили, оскільки ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2011 року рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.2.2010 року залишено без змін. За змістом статей\~78,\~116 Земельного кодексу України\~право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, що передбачено\~ст. 126 ЗК України. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст. 158 Земельного Кодексу України\~ виключно судом\~\~вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до ст. 59 ч. 10 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними у судовому порядку. Відповідно до ст. 27 п. 2 Закону України\~\~«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав скасовується в разі винесення судом відповідного рішення. Згідно до\~ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. А\~ст.152 ЗК України, передбачено, що вимагати усунення порушень свого права на землю має власник земельної ділянки або землекористувач. Відповідно до ст.11, ч.2 ст.31, ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд приймає визнання відповідачем [PERSON] позову, оскільки таке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, враховуючи вищенаведене, зокрема той факт, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.12.2010 року договір купівлі-продажу частини житлового будинку разом з відповідною частиною належних до нього господарських споруд, які знаходяться за адресою: вул. Шептицького, 13 в м. Стрию, Львівської області та земельної ділянки, площею 0, 0494 га, наданої для обслуговування будинку, який знаходиться за вищенаведеною адресою, укладений 18.11.2008 року між сторонами по даній справі визнано недійсним і дане рішення суду набрало законної сили, а також те, що відповідач позов визнав у повному обсязі, суд приходить до переконання, що позов є підставним, належним чином вмотивованим, а відтак його слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved