Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], треті особи відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON], [PERSON] про реальний поділ майна, яке належить подружжю. Зазначила, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 22 червня 2016 року визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частини приміщення станції технічного обслуговування автомобілів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Вказала, що останнім часом між нею та відповідачем склалися неприязні відносини та спори щодо порядку користуванні спірним майном. Також їй стало відомо, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління ДВС перебуває виконавче провадження про стягнення із [PERSON] заборгованості в користь фізичних осіб у процесі виконання якого було арештоване зазначене майно та виконавцем вчиняються усі дії щодо його примусової реалізації. Також зазначила, що домовленості про поділ майна в натурі із відповідачем не досягнуто. Просить провести реальний поділ приміщення станції технічного обслуговування автомобілів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] а між позивачем та відповідачем в врахуванням їх часток. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з мотивів, викладених у позовній заяві та просять суд їх задовольнити та провести поділ спірного майна станції технічного обслуговування відповідно до варіанту №1 розподілу приміщень зазначеного у висновку експерта за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи №887/16-22 від 04 січня 2017 року. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та погодився на поділ зазначеного майна подружжя відповідно до першого варіанту розподілу викладеному у висновку експерта за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи від 04 січня 2017 року №887/16-22. Представник відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся про місце та час судового розгляду. Представник третіх осіб [PERSON] та третя особа [PERSON] вважає, що зазначений позов не підлягає до задоволення, оскільки сторони у справі подавши позов до суду перешкоджають виконувати судове рішення про стягнення із відповідача [PERSON] у його користь боргу. У позові просять відмовити Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 червня 2016 року, яке набрало законної сили, у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], терті особи - [PERSON], [PERSON], відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області про поділ майна подружжя, позов задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на ? частину приміщення станції технічного обслуговування автомобілів, що знаходиться на вулиці [ADDRESS] та на 1/2 частину автомобіля марки «Пежо», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], як на частки у спільному майні подружжя. Стягнуто із [PERSON] у користь [PERSON] 50 000 гривень. Між сторонами по справі виник спір щодо порядку користування та володіння приміщенням станції технічного обслуговування автомобілів, що знаходиться на вулиці [ADDRESS]. Відповідно до висновку експерта за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи №887/16-22 від 04.01.2017 року, ринкова вартість станції технічного обслуговування автомобілів по вул. Гайова, 31а в місті Тернополі на момент проведення експертизи становить - 2 347 450 грн. Враховуючи об»ємно-планувальне та конструктивне рішення станції технічного обслуговування автомобілів, його технічний стан і розмір часток співвласників, СТО автомобілів по вул.[ADDRESS] підлягає реальному поділу з відступом від належних сторонам ідеальних часток. По першому варіанту розподілу приміщень станції технічного обслуговування автомобілів по [ADDRESS] між співвласниками, відповідно до часток сторін у співвідношенні ? до ? : для першого співвласника частка станції технічного обслуговування автомобілів по [ADDRESS] становить 67/100 долей по площі і 49/100 долі по вартості, що на 19 723 гривні менше від ідеальної частки. Для другого співвласника частка станції технічного обслуговування автомобілів по [ADDRESS] становить 33/100 долей по площі і 51/100 по вартості, що на 19723 грн. більше від ідеальної частки. Приміщення Цк-1, Цк-2, 1-1, Мн-1, Мн-2а перебувають у спільному користуванні. Даний варіант поділу передбачає виконання наступних ремонтно-будівельних робіт по переобладнанню станції технічного обслуговування автомобілів: в приміщенні Мн-2 влаштувати розділяючу стіну розділивши дане приміщення на два окремих приміщення Мн-2а, яке перебуває у спільному користуванні та приміщення Мн-2б. Співвласникам виконати ремонтно-будівельні роботи по влаштуванню окремих систем інженерних мереж газопостачання, електропостачання, водопостачання, каналізації та опалення. Вартість частини першого співвласника становить 1154002 гривні. Вартість частини другого співвласника становить 1193448 гривень. Будучи допитаним в судовому засіданні експерт [PERSON] підтвердив складений ним висновок судової будівельно-технічної експертизи №887/16-22 від 04.01.2017 року, зазначивши, що ним розроблено три варіанти поділу приміщень станції технічного обслуговування автомобілів по [ADDRESS] між співвласниками відповідно до часток сторін у співвідношенні ? до ?. Також зазначив, що варіант №1 є найбільш прийнятний для обох сторін оскільки передбачає найменше виконання ними ремонтно-будівельних робіт по переплануванню зазначеної станції. Згідно із ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення, а тому слід провести поділ спірного приміщення станції технічного обслуговування автомобілів, що знаходиться за адресою: вул..Гайова,31а у місті Тернополі у відповідності до запропонованого варіанту №1 судової будівельно-технічної експертизи. Крім того, на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в користь позивача понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved