Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] управління Національної поліції в Запорізькій області, в якому з урахуванням неодноразово уточнених позовних вимог , просила суд стягнути з Держави\~\~ на користь [PERSON] шляхом списання з Державного бюджету\~ України кошти в\~ сумі 5\~467,00 гривень\~ в відшкодування матеріальної шкоди та 3000,00 гривень в відшкодування\~ моральної шкоди , яка їй була заподіяна внаслідок дій працівників полізії. В обгрунтування позовних вимог позивачка вказала, що вона є власником приміщення «Хостел Європа», який розташовано за адресою : м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 36. В якості приватної особи підприємця не зареєстрована. 02.06.2016 року до належного їй приміщення вдерлися працівники Олександрівського ВП Дніпровського ГУНП в Запорізькій області, з метою затримання невідомих осіб. Дозволу на приміщення вона не надавала. Під час затримання працівники поліції пошкодили двері в кімнаті 201, хоча ніякої потреби в цьому не було, в приміщенні був слюсар, який міг відчинити двері. Внаслідок вказаних дій працівників поліції їй було заподіяно матеріальну та моральну шкоду, яка на теперішній час добровільно не відшкодована, через що вона вимушена звернутися до суду. Ухвалою суду від 24 липня 2017 року за клопотанням представника позивача в якості співвідповідача по справі залучена Державна\~ казначейська служба\~ України. В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] управління Національної поліції в Запорізькій області позов не визнала, з тих підстав , що шкода заподіяна працівниками поліції відшкодовується державою, через що ГУ НП не є належним відповідачем, до того ж позивачем не надано доказів протиправності дії працівників поліції. Представник Державної\~ казначейської\~ служби\~ України, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не з»явився, в зв»язку з чим справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON], [INFO], в розумінні вимог ст. 182, ч.3 ст. 331 ЦК України є власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 36. Частиною 317 ЦК України встановлено, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як встановлено в ході розгляду справи , і сторонами не оспорювалося, 02.06.2016 року слідчим Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області [PERSON] в присутності двох понятих та спеціаліста було проведено огляд місяця події, а саме: кімнати 201 в буд. 36 по вул. Жуковського в м. Запоріжжя. Також , сторонами не оспорювалося, що в ході вказаної слідчої дії було пошкоджено вхідні двері у кімнату 201 вказаного будинку та затримано особу, що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення. Вартість ремонту дверей відповідно до п.2.1. наданого позивачем договору підряду складає 5467,00 гривень. В статті 56 Конституції України, закріплено право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійснення ними своїх повноважень. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно\~ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Статтею 1174 ЦК України\~визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Зазначені норми кодексу є спеціальними, оскільки передбачають певні особливості, відмінні від загальних правил деліктної відповідальності (стаття 1166 ЦК України), а саме наявність владно-адміністративного, тобто обов'язкового одностороннього характеру дій органів державної влади, місцевого самоврядування; завдання шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльність зазначених суб'єктів; настання відповідальності незалежно від вини цих органів. Сферою застосування зазначених норм є правовідносини із заподіяння шкоди фізичній чи юридичній особі у зв'язку із прийняттям зазначеними суб'єктами незаконних рішень, вчинення ними незаконних дій чи неправомірної бездіяльності при здійсненні ними своїх владних повноважень, визначених\~Конституцією\~і законодавством України. Статтею 170 ЦК України\~встановлено, що Держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Відповідно до\~\~ст. 1 ЗУ «Про Національну поліцію»\~ Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади. Частиною 3\~ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію»\~встановлено, що держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ним своїх повноважень. Конституційним Судом України у рішенні від 03.10.2001 року у справі №1-36/2001 (справа про відшкодування шкоди державою) зазначено, що відшкодування шкоди (матеріальної чи моральної) завданої фізичним особам незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадовими чи службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень, покладається саме на державу, а не на відповідні органи державної влади, тобто відшкодування шкоди в таких випадках здійснюється за рахунок держави, а не за рахунок коштів на утримання державних органів, таким чином, відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень, покладається саме на державу. Вирішуючи в даному конкретному випадку питання правомірності дії працівників поліції та наявність підстав для відшкодування шкоди державою , суд виходить з наступного. За змістом ч.3 ст. 223 КПК України слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення слідчої (розшукової) дії осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Перед проведенням слідчої (розшукової) дії особам, які беруть у ній участь, розяснюються їх права і обовязки, передбачені цим Кодексом, а також відповідальність, встановлена законом. Частиною 2 ст. 237 , ст. 234 КПК України встановлено, що огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється відповідно до ухвали слідчого судді. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 237 КПК України для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в огляді може запросити спеціалістів. Статтею 29 Закону України «Національну поліцію» визначені вимоги до поліцейського заходу та визначено, що він застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним. Відповідно до вимог ст. 38 Закону України «Про національну поліцію» поліція може проникнути до житла чи іншого володіння особи без вмотивованого рішення суду лише в невідкладних випадках, повязаних із: 1) рятуванням життя людей та цінного майна під час надзвичайних ситуацій; 2) безпосереднім переслідуванням осіб, підозрюваних у вчиненні злочину; 3) припиненням злочину, що загрожує життю осіб, які знаходяться в житлі або іншому володінні. Проникнення поліцейського до житла чи іншого володіння особи не може обмежувати її права користуватися власним майном. Як вбачається з протоколу огляду, огляд кімнати в будинку, власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва приміщення , якого є [PERSON], було проведено без ухвали слідчого судді . В матеріалах справи відсутні докази того, що слідчий з урахуванням вимог ч.3 ст. 233 КПК України за погодженням із прокурором невідкладно після здійснення огляду приміщення звернувся з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді, і вказане клопотання було задоволено. Крім того, протоколом огляду встановлено, що затримана особа супротиву працівникам поліції не чинила, в ході вказаної слідчої дії було вилучено лише мобільний телефон та паспорт , а також змиви. Тобто, вказане свідчить про порушення прав позивача [PERSON] , як власника матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва приміщення, та доводить її позицію щодо відсутності необхідності пошкодження дверей , порушення працівниками поліції вимог необхідності , пропорційності та ефективності, яким має відповідати поліцейський захід. Як зазначив Європейський суд з прав людини у п. 168 рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»\~ (Заява № 19336/04) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі\~статті 1\~Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі\~«Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»\~(James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98). Враховуючи, що у вказаній справі встановлено порушення працівниками поліції прав позивача щодо мирного володіння майном позивачем, проведення огляду приміщення всупереч вимогам КПК України, недотримання вимог , яким має відповідати поліцейський захід, суд вважає, що з держави підлягає стягненню на користь [PERSON] матеріальна шкода в розмірі 5467,00 гривень. Щодо позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди , завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в тому числі: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку зі знищенням чи пошкодженням майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті. У судовому засіданні був встановлений факт того, що працівники поліції не дотрималися вимог закону щодо проведення огляду приміщення , пропорційного співвідношення між застосованим поліцейським заходом та метою, яку прагнуть досягти, а тому суд приходить до висновку, що [PERSON] була заподіяна крім матеріальної і моральна шкода, яка полягає в тому, що внаслідок незаконного огляду приміщення, пошкодження майна позивачка зазнала моральних страждань , вимушена прикладати додаткові зусилля для організації свого життя, прикладати додаткові зусилля для відновлення своїх порушених прав. Розмір визначено позивачкою грошового відшкодування заподіяної моральної шкоди в сумі 3000 ,00 гривень є співрозмірним завданим їй моральним страждання, ступеню порушення її прав з боку працівників поліції, а тому в цій частині позов також слід задовольнити. Питання про судові витрати належить вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved