Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із даним позовом. Вказала, що 22 січня 2005 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного шлюбу у них народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини із відповідачем фактично припинено, спільно не проживають протягом останніх шести місяців. Ввесь цей період вони не підтримують сімейних стосунків та не спілкуються. Разом з відповідачем спільного господарства не ведуть. Сумісне життя і збереження сімї стало неможливим, врегулювати й нормалізувати стосунки вони не можуть. Збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який був зареєстрований 22 січня 2005 року, актовий запис №1. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Стягнути з відповідача на її користь судові витрати, які складаються з витрат на оплату судового збору у сумі 908 грн. та витрат на професійну правчину допомогу у сумі 2500 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву вх.№7489 від 12.11.2021 р. про розгляд справи в її відсутність. Позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву вх..№7488 від 12.11.2021 року про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі судом встановлено, що 22 січня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Клембівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, актовий запис №01. Позивач після реєстрації шлюбу змінила своє дівоче прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доводів позивача встановлено, що сторони сімейних стосунків не підтримують, спільно не проживають. Мір до примирення ніхто із сторін не приймав. Не бажають подальшого спільного життя. Відповідно до ст.ст.110,\~112\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач [PERSON] скористалася\~даним правом та звернулася до суду з позовом, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги доводи, викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до\~ст.113\~Сімейного Кодексу\~України особа,\~яка змінила\~своє прізвище\~у зв`язку\~з реєстрацією\~шлюбу,\~має право\~після розірвання\~шлюбу надалі\~іменуватися цим\~прізвищем або\~відновити своє\~дошлюбне прізвище. Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб, позивач після державної реєстрації шлюбу своє прізвище « [PERSON] » змінила на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Позивач заявила вимогу про залишення їй прізвища [PERSON] , у зв`язку із чим, суд має підстави залишити позивачу прізвище [PERSON] . Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Позивач по справі [PERSON] звернувся до суду з позовною вимогою немайнового характеру, за яку нею згідно квитанції №146 було сплачено судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. (а.с.3). З копії договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №42 від 13 серпня 2021 року встановлено, що позивач [PERSON] та адвокат Снітко В.А. уклали договір про надання правової допомоги (а.с.9). З копії квитнації №42 від 13 серпня 2021 року встановлено, що [PERSON] здійснила оплату юридичних послуг адвокату Снітку В.А. у загальній сумі 2500 грн.(а.с.10). З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним здійснення позивачами оплати професійної правничої допомоги у розмірі 2500 грн. та понесених судових витрат у розмірі 908 грн. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне на підставі ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України з огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням наведених мотивів суд при вирішенні цього спору застосував такі норми права: ст.ст.4,110,112,113 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved