Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про визнання за нею права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 11.01.2010 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 3.410 га за кадастровими номерами 1423385800-04-000-0579, 1423385800-04-000-1302 та 1423385800-04-000-1980, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новоукраїнської сільської ради Марїнського району Донецької області. Однак свідоцтва про її народження у позивача не збереглося. Під час свого життя її мати заповіт не склала. Відповідач в справі онук померлої [PERSON], на спадкове майно не претендує, у встановлений законом строк не звертався до нотаріальної контори з відповідною заявою для прийняття спадщини. Нотаріально спадщину вона не оформила, оскільки не має свідоцтва про своє народження, тому просить встановити факт родинних відносин та визнати за нею право власності на спадкове майно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла 11 січня 2010 року в місті Гірник м. Селидове Донецької області. Згідно свідоцтва про шлюб, 13 вересня 1980 року у Сіверській міській раді Артемівського району, актовий запис № 91, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Позднякова». Відповідно до заяв свідків [PERSON] та [PERSON], останні підтверджують, що знають [PERSON], яка мешкала в селі до 1980 року, її мати [PERSON], мешкала в селі, працювала в агрофірмі, а коли захворіла, донька забрала її до себе, де вона і померла. Згідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Надані до суду заяви підтверджують факт того, що [PERSON], [INFO] є донькою померлої [PERSON]. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 108537 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3.410 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новоукраїнської сільської ради Марїнського району Донецької області за кадастровими номерами 1423385800-04-000-0579, 1423385800-04-000-1302 та 1423385800-04-000-1980. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкодавця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на майно померлої в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.3, 7, 82, 215, 256 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268, 1278 ЦК України, суд

Outcome: approved