Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в якому просить зняти арешт та заборону відчуження з\~рухомого та нерухомого майна накладені у виконавчому провадженні ВП №31220281 постановою про відкриття виконавчого провадження державного виконавця ВДВС Зміївського РУЮ Нагорна О.О. від 13.02.2012 року. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 08 грудня 2017 року, під час оформлення купівлі-продажу квартири у будинку готельного типу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , позивач [PERSON] дізналася у нотаріуса про те, що на все її майно накладений арешт. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підставою для здійснення арешту на все майно є постанова про відкриття виконавчого провадження, 31220281, 13.02.2012, ВДВС Зміївського РУЮ державний виконавець Нагорна О.О., реєстраційний номер обтяження 12165423, зареєстровано 14.02.2012 15:54:39 за № 12165423 реєстратором: Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Позивач звернулася до Зміївського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області з запитом щодо надання документу на підставі якого був накладений арешт. На запит була надана відповідь від 16.01.2018р. № В1/728, згідно якої на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження про стягнення з [PERSON] боргу в розмірі 410 480,08 грн. на користь ПАТ «Банк Фінанси та кредит», а саме: виконавчий лист № 2-78/11 від 25.01.2012 року виданий Балаклійським районним судом. Згідно витягу з АСВП виконавче провадження надійшло до державного виконавця 13.02.2012 року та завершено 21.08.2014 року згідно п.2. ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція). Більш детальну інформацію неможливо, так як виконавче провадження знищено у зв`язку з тим, що відповідно до п.9.9. про порядок роботи з документами в органах державної виконавчої служби строк зберігання виконавчих проваджень переданих до архіву складає 3 роки, після чого вони підлягають знищенню. На запит представника позивача адвоката Чумака Р.В. щодо того, чи пред`являвся виконавчий лист № 2-78/11 від 25.01.2012 року стягувачем повторно до Зміївського районного відділу державної виконавчої служби після 21.08.2014 року, листом від 21.03.2018 року № 14.22.34/33/4581 було повідомлено: згідно відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що 11.08.2015 року на виконання до відділу повторно пред`явлено виконавчий лист № 2-78/11 виданий 25.01.2012 року Балаклійським районним судом Харківської області, про стягнення з [PERSON] на корить ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість у сумі 410 480,08 грн. 13.08.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та 18.11.2015 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція), копію постанови разом з виконавчим провадженням направлено до Орджонікідзевського ВДВС Харківського міського управління юстиції за місцем роботи боржника (ТОВ «Торгово-виробниче підприємство «ОМІС»). Станом на 21.03.2018 року згідно відомостей, які містяться у Автоматизованій системі виконавчих проваджень встановлено, що відкриті виконавчих проваджень відносно [PERSON] відсутні. На запит представника позивача адвоката Чумака Р.В., міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова листом від 27.04.2018 № 14.1-34/28568 повідомив, що згідно перевірки даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-78/11, виданого Балаклійським районним судом Харківської області 25.01.2012 року про стягнення з [PERSON] боргу в розмірі 410 480,08 грн. на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на виконанні державних виконавців відділу не перебуває. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.11.2018 року зазначену позовну заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку загального провадження. До суду надійшла заява представника позивача про підтримання позовних вимог в повному обсязі та клопотання про розгляд справи за його відсутності та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач ПАТ «Банк`Фінанси та Кредит» в судове засідання не з`явився , повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справу за відсутності не надавав. Відповідно до ч. З ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача який не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив відповідно до ст.. 280 ЦПК України , а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.. 280 ЦК України. Враховуючи , неявку всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Виконавчий лист № 2-78/11,\~виданий Балаклійським\~районним судом\~Харківської області\~25.01.2012\~року щодо стягнення\~з [PERSON] \~боргу в\~розмірі 410\~480,08\~грн.\~на користь\~ПАТ «Банк\~«Фінанси та\~Кредит» на\~виконанні не\~перебуває,\~виконавче провадження\~закінчено,\~однак накладений арешт на майно позивача не скасовано. Таким чином, суд приходить до висновку, що виконавче провадження закінчене, а тому і відсутня правова підстава для примусових дій державного виконавця - які полягають в арешті майна. Відповідно до ст. 316, 317, 319 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. На підставі ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 38 ЗУ Про виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження згідно із ст. 37 цього Закону припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Частина 5 ст. 59 ЗУ Про виконавче провадження від 02.06.2016 р. №1404-VIII вказує, що арешт може бути знятий за рішенням суду. З огляду на ту обставину, що виконавче провадження, за яким постановою державного виконавця було накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно [PERSON] , має статус завершеного, а накладений арешт не скасовано, захист майнових прав позивача у спосіб оскарження бездіяльності державного виконавця неможливий (відсутня правова підстава для примусових дій державного виконавця), у зв`язку із чим цивільне право підлягає захисту шляхом ухвалення рішення про зняття арештів, накладених в межах ВП № 31220281. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 03.06.2016 позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлено власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби. За таких обставин суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі письмових доказів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: approved