Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати [PERSON], який народився [INFO] року в м. Скадовську, таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS], в якій і по сьогоднішній день проживає та продовжує бути зареєстрованою. Разом з нею в вищевказаній квартирі зареєстрована та проживає її дитина [PERSON], яка є власником 2/3 частини квартири. [PERSON] зареєстрований в даній квартирі, разом з цим не проживає в ній та згідно з договором дарування частини квартири (29 березня 2008 року зареєстровано в реєстрі за № 4-606) 1/3 частини вищевказаної квартири подарував [PERSON] З відповідачем шлюб розірвано. Враховуючи вищевикладене, з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Комунальні служби, що надають послуги по утриманню їхньої з донькою квартири № [ADDRESS], у своїх розрахунках (квитанціях) вказують кількість мешканців - три особи та нараховують по своїм тарифам відповідні розміри грошових коштів які вона має сплатити таким службам за надані їй послуги. Вона не бажає сплачувати комунальні платежі за відповідача, оскільки вже понад вісім років як вони розлучились та відповідно відповідач не проживає у квартирі, та подарував доньці свою частину вищевказаної квартири. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати справу у її відсутність, за наявними в ній доказами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, відповідача та за згодою позивача ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про право власності від 26 вересня 2007 року, виданого Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON], [PERSON] в рівних долях (а.с.5). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку - [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 29 березня 2008 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.6). В подальшому, згідно договору дарування частини квартири від 29 березня 2008 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], яка діяла від імені своєї малолітньої дитини - гр. [PERSON], дарувальник [PERSON] подарував, а обдаровувана [PERSON] прийняла у дар 1/3 частину квартири [ADDRESS] (а.с.12). Відповідно до ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За вимог ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до довідки форми № 3 від 22 червня 2016 року, виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу», у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO] - з 2006 року; [PERSON], [INFO] - з 2006 року та [PERSON], [INFO] - з 2006 року (а.с.8). Згідно актів від 25 лютого 2016 року, 26 квітня 2016 року, 26 червня 2006 року, складених мешканцями будинку [ADDRESS] та затверджених начальником ЖЕД № 406 [PERSON], останніми було підтверджено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрований, але не проживає [PERSON], [INFO], з 2007 року (а.с.9-11). Відповідно до листа-відповіді Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві від 19 жовтня 2016 року, заяв гр. [PERSON] стосовно чинення йому перешкод в користуванні квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] до Дніпровського УП ГУНП в м. Києві не надходило. Згідно листа-відповіді Житлово-експлуатаційної дільниці № 406 від 25 жовтня 2016 року № 336, [PERSON], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з питання чинення йому перешкод в користування квартирою не звертався. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, коли права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав власника житлового приміщення, в даному випадку шляхом визнання втративши право користування квартирою № [ADDRESS], [PERSON] Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про визнання особи як такої, що втратила право на користування житловим приміщенням. На підставі викладеного та

Outcome: approved