Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Заставнівського районного суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 21.11.2003 виконкомом Добриновецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом №9. За час спільного проживання, як подружжя, у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Обгрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що на протязі останнього часу їх шлюб носить формальний характер. Причиною фактичного розпаду сім`ї послужила несумісність характерів та різних поглядів на життя, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. В зв`язку із вказаним позивач вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер, тому просила його розірвати та після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, разом з тим підтвердив відсутність спільного проживання з позивачем на протязі 2,5 місяців та ведення ними спільного господарства, сімейного побуту та бюджету. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.11.2003, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 21.11.2003 (а.с.7). За час спільного проживання, як подружжя, у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.9-10). Подружні стосунки між сторонами погіршилися та на даний час вони не підтримують будь-яких відносин, шлюб носить формальний характер. За таких обставин, незважаючи на невизнання позову відповідачем, у суду немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства та інтересам позивача, а відтак шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.11.2003 вбачається, що позивач під час реєстрації шлюбу змінила своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 7). Тому на виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] ». На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved