Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вище вказаним позовом до [PERSON], в якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона проживала з [PERSON] разом з 01.09.2006року до 01.10.2014року без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилася донька [PERSON]. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 08.02.2016 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки у розмірі 2000грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач життям дитини, її здоров'ям, розвитком тощо не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з нею та приймати участь у її утриманні та вихованні, дочка проживає разом із нею, повністю перебуває на її утриманні та вихованні. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав викладених у ньому. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд проводить заочний розгляд справи, проти чого не заперечує позивач. Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності представника органу опіки та піклування. Рішення по справі прийняти з урахуванням висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, яке діє від імені органу опіки та піклування. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні, кожна окремо, повідомили, що [PERSON] життям дитини, його здоров'ям, розвитком не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з дочкою та приймати участь у її утриманні. Дитина [PERSON] проживає разом із [PERSON], повністю перебуває на її утриманні та вихованні Суд, заслухавши представника позивача, свідків [PERSON] та [PERSON] дослідивши письмові докази по справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони мають дочку [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис №4642 /а.с.4/. Судом встановлено, що [PERSON] фактично проживає разом з дочкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 08.02.2016року,стягнуто з [PERSON], на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 2000грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову, тобто з 02.10.2015р. і до досягнення дитиною повноліття /а.с.5/. [PERSON] має заборгованість по аліментам, станом на 01.08.2017року 43870грн.46коп., що підтверджується розрахунком заборгованості наданим Московським відділом державної виконавчої служби м. Харків ГТУЮ в Харківській області. До ЄРДР за №1201722047000669 була внесена заява [PERSON] про те, що [PERSON] більш ніж 6 місяців не виплачує аліменти на утримання їх доньки [PERSON] /а.с.9/. Відповідно до повідомлення Харківської гімназії №43 Харківської міської ради Харківської області Вих.від 20.06.2017року № 01/07-30/17, за час навчання [PERSON] в Харківській гімназії №43 Харківської міської ради Харківської області (з 01.09.2014року по теперішній час) батько дитини, [PERSON], відвідав гімназію один раз у 1-му класі з метою спілкування з донькою. Батьківські збори [PERSON] упродовж терміну навчання [PERSON] не відвідував, успіхами доньки не цікавився /а.с.13/. Як вбачається з повідомлення Комунального закладу «Харківський палац дитячої та юнацької творчості Харківської міської ради Харківської області» від 12.06.2017року №01-16/169, [PERSON], відвідувала: басейн - з вересня 2015року по травень 2016року та з вересня по грудень 2016ррку; гурток «Творча майстерня» - з вересня 2015 року по травень 2016року; дитячий театр «Каламбур» - з вересня 2015року по наступний час. Зі слів педагогів, дитину приводила на заняття, забирала після закінчення, вирішувала всі питання, пов'язані з учбово-виховним процесом, мати дівчинки [PERSON] Батько [PERSON] у Палаці не з'являвся, участі в заняттях дитини не приймав, педагоги та батьки інших дітей з ним не знайомі /а.с.14/. Відповідно до довідки №531 від 31.07.2017року, виданої КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №7», вбачається, що дитина [PERSON], [INFO], знаходиться під наглядом поліклініки з жовтня 2015року по теперішній час. За вказаний час спостереження, батько дитини [PERSON], до дільничного педіатра відносно здоров'я своєї доньки не звертався, на медичні огляди дитину до поліклініки не супроводжував. Зі слів представника позивача, відповідач не надавав жодної матеріальної допомоги дитині, не підтримує з донькою будь-яких зв'язків, участі у вихованні не приймає, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, життям дитини не цікавиться, проявляє байдужість до подальшої її долі. Департамент праці та соціальної політики Управління служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування у своєму висновку від 14.09.2017року за №518 вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки, [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» відповідно до ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позивачем надано докази у спосіб та в порядку передбаченому законом, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дочки. На обсяг батьківських прав та обов'язків не впливає та обставина, що один із батьків проживає окремо від дитини. Дослідивши матеріали справи з письмовими доказами, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, цей факт доведений належними та допустимими доказами у справі, що відповідно до ч. 4 ст. 155, п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, є підставою для покладення на нього відповідальності, встановленої законом у вигляді позбавлення батьківських прав. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved