overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 01 січня 2003 року разом зі своєю сімєю проживає у житловому будинку № 25 по вул. Київській в с. Лозуватка Маловисківського району Кіровоградської області. Даний будинок належав її троюрідному дядькові по материній лінії, який надав їй дозвіл на проживання. Позивач зазначила, що з того часу вона постійно проживає в спірному будинку і вважає себе повноправним власником. Відповідач визнав позов у повному обсязі, надіславши до суду відповідну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Судом встановлено, що дійсно позивач [PERSON], яка з дозволу власника з 01 січня 2003 року відкрито, безперервно володіє житловим будинком № 25 по вул. Київській в с. Лозуватка Маловисківського району Кіровоградської області, що підтверджується належною довідкою (а.с. 11). Тому, для задоволення позову є законні підстави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 1975 року проживала в цивільному шлюбі з [PERSON] по день його смерті, 10 березня 2003 року. Після його поховання позивач продовжувала проживати в будинку напротязі 14 років. Позивач стверджує, що у померлого спадкоємців немає, тому вважає, що має право власності на спірний будинок в порядку набувальної давності. Відповідач визнав позов у повному обсязі, надіславши до суду відповідну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Судом встановлено, що дійсно відповідно до свідоцтва на право власності, власником домоволодіння № 1 по вул. Радянська в с. Первомайськ Плетеноташлицької сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області є [PERSON] (а.с. 7-10). 10 березня 2003 року [PERSON] помер (а.с. 6). Як вбачається з довідки Плетеноташлицької сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, позивач [PERSON] в спірному будинку проживає з 1975 року по теперішній час (а.с. 11). Тому, для задоволення позову є законні підстави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 29 липня 2005 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на дитину. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що 29 липня 2005 року між сторонами зареєстровано шлюб (а.с. 6). Відповідач [PERSON] записаний батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження (а.с. 7). Неповнолітня дитина перебуває на утриманні матері, що підтверджується належною довідкою (а.с. 8). На розмір аліментів, який визначений позивачем, відповідає обставинам, передбаченим статтею 182 СК України. Тому, вимоги позивача правомірними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 29 грудня 2007 року. У період з шлюбу за спільні кошти 1 вересня 2009 року сторони придбали квартиру [ADDRESS], вартістю 37000 гривень. Позивач вважає дану квартиру об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, тому вимагає поділу. У судовому засіданні позивач і її представник підтримали позов, посилаючись на вищевикладені обставини. Заслухавши пояснення позивача, представника та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до частини 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, що 29 грудня 2007 року між позивачем і відповідачем зареєстровано шлюб (а.с. 9). 1 вересня 2009 року між продавцем [PERSON] і покупцем [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (а.с. 13). Таким чином, спірна квартира дійсно належить позивачеві [PERSON] і відповідачеві [PERSON] на праві спільної сумісної власності в рівних частках, тому вимоги позивача - правомірні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON], перебувала у фактичних шлюбних стосунках з початку 2015 року по 25 листопада 2016 року. Внаслідок сумісного проживання мають спільну малолітню дитину [PERSON],[INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], є батьком дитини. Після припинення сімейних стосунків , відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на дитину, не бере участі у її вихованні. Позивач в судове засідання не з''явилася надіслала до суду заяву в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1000 гривень та на її утримання в розмірі 500 гривень, розглядати справу у її відсутність не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з''явився згідно опублікованого оголошення про виклик до суду , відповідач вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 1 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що відповідач [PERSON],записаний батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження (а.с. 3). Розмір аліментів, який визначено позивачем, відповідає обставинам, які викладені в статті 182 СК України, тому є підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] проживали однією сімєю протягом трьох років без реєстрації шлюбу. Під час цивільного шлюбу народилась дитина син [PERSON], [INFO], яка знаходяться на її утриманні та вихованні. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідач, як батько вказаної вище дитини, матеріальну допомогу на її утримання не надає, самоусувається від її виховання, домовленості про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач на даний час офіційно не працює, має нерегулярний мінливий заробіток. На підставі вище викладеного, позивач просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання зазначеної дитини в твердій сумі у розмірі 600,00 (шістсот) гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме з 13.05.2015 року, і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення судом. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про часткове задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх в сукупності та врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Статті 180 та 181 Сімейного Кодексу України зобовязують відповідача, як батька своїх дітей, надавати матеріальну допомогу на їх утримання. Сторони між собою не можуть домовиться щодо способу утримання дитини, тому аліменти слід стягувати в судовому порядку. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів на дитину, суд, враховуючи положення ст.ст.182, 184 Сімейного Кодексу України, приходить до висновку, що аліменти слід стягувати з відповідача на користь позивача на утримання дитини в твердій сумі у розмірі 600,00 (шістсот) гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме з 13.05.2015 року, і до досягнення нею повноліття. Судові витрати згідно ст. ст.79,88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач сплачував аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку. Позивач зазначила, що на даний час син навчається на 1-му курсі Черкаського національного університету, проживає з нею та перебуває на її утриманні. Позивач вважає, що відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу синові, який продовжує навчання. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частин 1 і 2 статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] записаний батьком повнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Повнолітній син [PERSON] проживає з матір'ю і навчається в Черкаському національному університеті імені Богдана Хмельницького, що підтверджується відповідними довідками і не заперечує відповідач (а.с. 4, 16). Відповідач є приватним підприємцем, має постійний дохід, а тому може надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання. Відповідно до частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Розмір аліментів узгоджено між сторонами до ухвалення судового рішення. Тому, для задоволення позову є законні підстави. Судові витрати слід покласти на відповідача відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» та частини 1 статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2013 року і до 22 лютого 2017 року, фактично шлюб припинено з грудня 2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що після припинення сімейних відносин відповідач виїхав у невідомому напрямі, не цікавиться життям дитини, не спілкується, не займається вихованням дитини та не сплачує аліменти. Позивач вважає, що відповідач ухилився від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітнього сина. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов, посилаючись на вищевикладені обставини. Заслухавши пояснення позивача, представника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] записаний батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується записами в свідоцтві про народження дітей (а.с. 6). Відповідач [PERSON] ухилився від виконання своїх обовязків по вихованню неповнолітньої дитини [PERSON], що підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON] та матеріалами справи. Так, з показань свідків [PERSON] і [PERSON] у судовому засіданні вбачається, що відповідач [PERSON] більше трьох років не спілкується з неповнолітнім сином [PERSON], не займається вихованням дитини та не надає належної матеріальної допомоги. Рада опіки та піклування при виконкомі Смолінської селищної ради від 18.01.2017 року вирішила визнати за доцільне звернутись до Маловисківської районної комісії по захисту прав дітей з питанням про позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітнього сина, у звязку з тим, що батько ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків (а.с. 7). Таким чином, для задоволення позову є законні підстави. Як вбачається з рішення Маловисківської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування від 28.07.2017 року № 01-23/263/1, орган опіки та піклування утримався від винесення рішення про позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітнього сина, мотивуючи тим, що заявник надала недостатньо доказів, між тим, у описовій частині рішення орган опіки та піклування установив, що батько дитини протягом трьох років не бере участі у вихованні дитини та не займається фізичним і розумовим розвитком дитини, що підтверджує факт ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 21 червня 2002 року до 28 жовтня 2015 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що після припинення сімейних відносин відповідач припинив надавати матеріальну допомогу; життям дитини не цікавиться та не бере участі у її вихованні. Позивач стверджує, що дитина проживає з нею; відповідач фізично здоровий, працездатний, а тому може сплачувати на дитину аліменти у розмірі 1000 гривень щомісячно до повноліття дитини. У судовому засіданні представник позивача підтримала пред'явлений позов, посилаючись на вищевикладені обставини. Відповідач [PERSON] визнав позов частково, посилаючись на те, що він не має постійної роботи; після припинення сімейних відносин залишив колишній дружині будинок та інше нажите майно; на теперішній час не має постійної роботи, а тому спроможний сплачувати аліменти у розмірі 200 - 300 гривень щомісячно. Представник відповідача підтримав доводи відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] записаний батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження (а.с. 6). Неповнолітня дитина проживає з позивачем [PERSON], що підтверджується довідкою сільської ради (а.с. 7). Відповідач не працює, докази наявності інших джерел доходу в справі відсутні. Тому, аліменти на неповнолітню дитину слід присудити у розмірі 460 гривень, що складає 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на день ухвалення судового рішення, округленого до цілого числа : 1531 грн. (прожитковий мінімум для дитини відповідного віку) х 30% = 459 гривень 30 копійок. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача, враховуючи, що позивач, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», має пільги щодо сплати судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання сторони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, частиною 2 статті 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] записаний батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Неповнолітня дитина проживає з позивачем, що підтверджується належною довідкою. На розмір аліментів, який визначений позивачем, відповідає обставинам, передбаченим статтею 182 СК України. Тому, вимоги позивача - правомірними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з літа 2010 року вона проживала з відповідачем однією сімєю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що відповідач проживає окремо з серпня 2012 року, з донькою не спілкується та не приймає участі в її матеріальному утриманні і вихованні. Позивач вважає, що відповідач ухилився від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини. У судовому засіданні позивач підтримала предявлений позов, посилаючись на вищевикладені обставини. Представник органу опіки та піклування висловила думку про можливість позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON]. Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] записаний батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Відповідач ухилився від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що підтверджується висновком органу опіки та піклування. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що права неповнолітньої дитини на належне батьківське виховання та спілкування порушено відповідачем [PERSON]. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Тому, є законні підстави для задоволення позову. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача, враховуючи положення статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що знаходилась в шлюбі з відповідачем - [PERSON] Від шлюбу народилась дитина - син [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні. Згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17.06.2013 року зазначений вище шлюб було розірвано. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає позивач наразі не працює, про спосіб та строки матеріальної допомоги сторони домовитись не можуть, тому позивач просить стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на підставі судового рішення, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, а саме з 19.11.2013 року, і до повноліття дитини. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню. Згідно положень ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, відповідач як батько дитини повинен надавати матеріальну допомогу на її утримання. Сторони між собою не можуть домовиться щодо способу та строків утримання, тому аліменти слід стягувати в судовому порядку. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів, суд, враховуючи положення ст.ст. 182, 184 Сімейного Кодексу України, інтереси дитини, можливість відповідача як батька надавати матеріальну допомогу своїй дитині, відсутність інших утриманців, вважає, що аліменти слід стягувати з відповідача на користь позивача на утриманні дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 19.11.2013 року, і до повноліття дитини. Судові витрати згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved