Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить встановити порядок користування земельною ділянкою, яка перебуває у їх з відповідачем користуванні. Позивачка вказала, що вона та відповідач є співвласниками двоквартирного житлового будинку № 6 по вул.Гніздовського в м.Борщеві, де їй на праві власності належить 62/100 частини житлового будинку, відповідачу [PERSON] належить 38/100 частини будинку. За вказаним будинком була закріплена земельна ділянка загальною площею 0,10 га., яка перебуває в користуванні у співвласників, разом з тим конкретного порядку користування не встановлено, що призводить до постійних конфліктів між співвласниками будинку. Рішенням Борщівської міської ради від 31.03.2011 року №112 із прибудинкової території по вул.Гніздовського,6 вилучена та передано в землі запасу земельна ділянка площею 0,0015 га. Окрім цього в її власності знаходиться земельна ділянка площею 0,0108 га, яка за рішенням Борщівської міської ради від 31 березня 2011 року за №132 передана їй у власність і нею отримано державний акт. Земельну ділянку такою ж площею передано в користування відповідачу. А тому ці ділянки не є предметом спору та не підлягають до розподілу. Виходячи з вищенаведеного розмір спірної земельної ділянки становить 0,0985 га. користування якою вони не дійшли згоди. Вважає, що як учасник спільної часткової власності в будинку має право на отримання частини земельної ділянки відповідно до ст. 88 ЗК України. Просила виділити їй у користування земельну ділянку розміром 62/100, тобто площею 0,6107 га. Виділити в користування [PERSON] земельну ділянку розміром 38/100, тобто площею 0,03743 га. 16 грудня 2015 року [PERSON] звернулася з позовною заявою де зазначила відповідачем ще і [PERSON] і свої вимоги обґрунтовує порушенням її прав як землекористувача з посиланням на ст.ст. 92, 95,96 ЗК України. Відповідач [PERSON] подав до суду письмове заперечення в якому позовні вимоги [PERSON] не визнав та вказав, що позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги положеннями ч.1,4. ст.88 ЗК України, у відповідності до яких володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку; учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Водночас, як вбачається із змісту рішення Борщівської міської ради №1221 від 18.03.2005р. земельна ділянка у м. Борщеві по вул. Гніздовського, 6 передана у спільну сумісну власність. Відтак, положення ст.88 ЗК України, що регламентують володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, у яких земельна ділянка належна на праві спільної сумісної власності. Рішенням Борщівського районного суду від 16.02.2016 року, залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 27.03.2012 р. по справі №1990/22-ц-419/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] ([PERSON] є спадкоємцем згідно свідоцтва на право спадщину) про поділ спірної земельної ділянки, зроблено наступний висновок: «враховуючи, що орган місцевого самоврядування передав сторонам земельну ділянку безоплатно у спільну сумісну власність, тому є необґрунтовані вимоги позивачки [PERSON] про поділ земельної ділянки відповідно до розміру часток сторін у спільній власності на будинок». Згідно ч.5 ст.89 ЗК України «поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Враховуючи те, що земельну ділянку позивачу та відповідачу виділено у спільну сумісну власність, а також приписи ч.5 ст.89 ЗК України, де вказано про рівність часток власників у спільній сумісній власності, відповідач має право в рівній мірі користуватися земельною ділянкою, а вимоги позивача про поділ (виділ у користування) більшої частини ділянки є безпідставними. Позивач визначив, як підставу позовних вимог положення ст.364, 367 ЦК України, що регламентують підстави та порядок поділу земельної ділянки, а також просить винести на вирішення судової експертизи питання «щодо реального поділу земельної ділянки». Крім того наголосив, що наявність рішення суду, яке вступило в законну силу та яким відмовлено у задоволені позову [PERSON] до [PERSON] про поділ земельної ділянки, що виключає можливість іншого судового провадження та рішення суду щодо поділу земельної ділянки. З огляду на викладене,

Outcome: dismissed