Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Поворської сільської ради Ковельського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: [INFO] померла її бабуся [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS] . Внаслідок її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку в [ADDRESS] та земельні ділянки площею 2,4137 га для розширення особистого підсобного господарства на території Пісочненської сільської ради Ковельського району. 17.02.2006 року [PERSON] було складено заповіт, який посвідчений секретарем Пісочненської сільської ради Ковельського району Волинської області згідно якого спадкодавець заповіла позивачу вищевказаний житловий будинок і все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і на що вона за законом матиме право на день смерті. Отже , після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, на яке вона як спадкоємиця за заповітом має право. На даний час строк для прийняття спадщини пропущений. Вважає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, оскільки вона не є спадкоємцем першої черги за законом і їй не було відомо про посвідчений на її користь заповіт, а тому прохає визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Сторони в підготовче судове засідання не з`явились, попередньо подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що позивачка позов підтримує і прохає його задовольнити, а відповідач позовні вимоги визнає не заперечує щодо їх задоволення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази у справі суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до заповіту складеного 17 лютого 2006 року та посвідченого секретарем Пісочненської сільської ради Ковельського району Волинської області, зареєстрованому в реєстрі за №2, [PERSON] заповіла все своє майно своїй онучці [PERSON] . Заповіт не змінено і не відмінено. Той факт, що [PERSON] є онукою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (серія [NUMBER] від 05.11.1954), свідоцтвом про народження [PERSON] (срія [NUMBER] ), свідоцтвом про одруження позивачки (серія [NUMBER] ) та свідоцтвом про розірвання шлюбу останньої (серія [NUMBER] ). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ №04944 [PERSON] на підставі рішення Пісочненської сільської ради народних депутатів від 24 жовтня 2001 року №15/4 належить земельна ділянка площею 2,4137 гектарів розміщена на території Пісочненської сільської ради, за реєстраційним номером № 259 . Як вбачається з довідки № 32, виданої 11 лютого 2020 року Поворською сільською радою Ковельського району Волинської області [PERSON] була зареєстрована та проживала з 1951 року в [ADDRESS] , померла [INFO] . Крім неї в цьому будинку ніхто не проживав та зареєстрований не був. Даними інформаційної довідки № 60030621 зі Спадкового реєстру від 21.04.2020 року доводиться та обставина, що спадкова справи після смерті [PERSON] не заводилась. Обставини, зазначені позивачем у обґрунтування позову, а саме наявність поважних причин, які призвели до пропуску позивачем строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавці [PERSON] визнаються судом. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 06 вересня 2017 року у справі №6-496цс17, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску для прийняття спадщини. Аналогічна правова позиція висловлена також у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17. Обставини, якими позивач обґрунтувала позовні вимоги, зокрема в частині поважності причин пропуску строків для прийняття спадщини, знайшли ствердження у ході розгляду справи. Відтак суд визнає поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини і приходить до висновку про підставність позову і необхідність його задоволення. Зважаючи на обставини справи, суд залишає судові витрати за позивачем.

Outcome: approved