Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання осіб такими, що втратили право на житло, в якому просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого 22.10.1993 року управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради народних депутатів, вона є співвласницею квартири [ADDRESS] . Іншими співвласниками є треті особи по справі. В зазначеній квартирі значиться зареєстрованим місце проживання її колишньої невістки [PERSON] та онуки [PERSON] Шлюб між її сином та невісткою розірвано 11.11.2009 року. Саме з 2009 року відповідачі за вказаною адресою не проживають, залишили квартиру, місце їх мешкання їй не відоме. Вказані обставини в їх сукупності, на її переконання, є свідченням втрати [PERSON] та [PERSON] права користування житловим приміщенням, перешкод в користуванні яким їм ніхто не чинив. Оскільки реєстрація відповідачів в житловому приміщенні обмежує її права як співвласника та змушує нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг за них, за захистом своїх прав та інтересів позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. 20.05.2019 року ухвалою суду залучено до розгляду справи третіх осіб. Позивач [PERSON] , до зали судового засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення у справі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та представник відповідача [PERSON] - [PERSON] , будучи належним чином повідомленими, про дату, місце та час розгляду справи до зали судового засідання не з`явилися, причини неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву не подали. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до зали судового засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, та прийняттям рішення на розсуд суду. Представник третьої особи [PERSON] до зали судового засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, та прийняттям рішення на розсуд суду. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав. На підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого 22.10.1993 року управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради народних депутатів, згідно розпорядженням № С-2340 від 22.06.21993 року [PERSON] є співвласницею квартири [ADDRESS] . Іншими співвласниками є треті особи по справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 11). Вказана обставина окрім наданого правовстановлюючого документа, підтверджується довідкою КП ДОР «Криворізьке БТІ» про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 71). Відповідно до інформації наданої за відомостями адресно-довідково підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області та довідки КОДІС «Нова-ком» № 79 від 18.02.2019, за вказаною вище адресою значиться зареєстрованим місце проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10, 32, 33). Крім того, як вказувала позивач, що підтверджується довідкою КОДІС «Нова-ком» № 79 від 18.02.2019 року (а.с. 10) [PERSON] є колишньою невісткою позивача, а [PERSON] - онукою. Шлюб між сином позивача [PERSON] та [PERSON] розірвано 11.11.2009 року, про що Саксаганським відділом РАЦС КМУЮ у Дніпропетровській області здійснено актовий запис № 427 (а.с. 17). Таким чином, визначаючи характер спірних правовідносин між сторонами, з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що вони склались між власником житла та членами його сім`ї, у зв`язку з чим регулюються ст.405 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 319, ч.1 ст. 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З аналізу положень ст. ст. 391, 396 ЦК України слідує, що позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Як вказувала позивач, [PERSON] та [PERSON] в житловому приміщенні, розташованому за адресою: [ADDRESS] , не проживають тривалий час, оскільки внаслідок погіршення сімейних відносин, зібрали усі свої особисті речі, залишили квартиру та її місце проживання їй не відоме. Відповідач [PERSON] є студенткою 1 курсу Київського національного університету імені Тараса Шевченка (а.с. 21). Факт не проживання відповідачів у спірній квартирі підтверджується Актом мешканців будинку [ADDRESS] від 19.02.2019 року, відповідно до якого відповідачі з 2009 року в квартирі [NUMBER] вказаного будинку не мешкають (а.с. 14). Так судом встановлено, що відповідачі по справі не мешкають в квартирі [ADDRESS] , фактичне місце проживання останніх не відоме. Останні добровільно залишили дану квартиру та змінили місце мешкання. Зазначені докази в розумінні ст. 79 ЦПК України суд вважає достовірними, оскільки вони підтверджують дійсні обставини справи та доводи позивача стосовно відсутності відповідачів [PERSON] та [PERSON] понад 1 року за місцем її реєстрації. Оскільки відповідачі в належному позивачу житлі не проживають з 2009 року, в той час як добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажають, а їх реєстрація створює позивачеві перешкоди в користуванні належною йому власністю, обмежуючи майнові права [PERSON] , яка вимушена сплачувати за відповідачів [PERSON] та [PERSON] додатково комунальні послуги, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених нею вимог та необхідність їх задоволення із визнанням [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача 768,40 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с.1), по 384,20 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved