overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 26 листопада 2002 року та зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, посилаючись на те, що сімейне життя між ними не склалося. Через відсутність добре оплачуваної роботи по місцю проживання, відповідач періодично виїжджав у пошуках такої роботи. 24 жовтня 2013 року, в той час як відповідач перебував на заробітках у місті Москві, дізналася, що останній проживає з іншою жінкою. Чоловік не заперечив такий факт, а тому з того часу вони не підтримують жодних подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Оскільки шлюб між ними існує лише формально і вона не бачить можливості та необхідності для подальшого його збереження, просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач [PERSON] в письмовій заяві просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує, просить шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив. За таких обставин суд вирішив справу розглядати у відсутності сторін та провести заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 26 листопада 2002 року, актовий запис №80, здійснений відділом реєстрації актів громадянського стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]) та сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Через подружню зраду сторони припинили подружні стосунки, з жовтня 2013 року однією сім»єю не проживають, подружніх стосунків не підтримують. Позивач наполягає на розірвані шлюбу, відповідач проігнорував виклики до суду. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 26 лютого 1994 року та зареєстрований Скала-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №6, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Через різні погляди на життя, часто не могли дійти спільної думки у вирішенні важливих питань в сімї, а тому постійно виникали сварки. З 1997 року спільно не проживають. Шлюб між ними існує лише формально. Подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам, примирення між ними неможливе. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач [PERSON] у поданій до суду заяві просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив. За таких обставин суд вирішив справу розглядати у відсутності сторін та провести заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 26 лютого 1994 року, актовий запис №6, здійснений Скала-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося, між ними часто виникали сварки та суперечки, що призвело до припинення між ними шлюбних стосунків. Сторони спільно не проживають з 1997 року. Їх шлюб набрав формальних рис. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 26 травня 2014 року та зареєстрований Більче-Золотецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №3, вказуючи, що шлюбні відносини між ними не склалися. Відповідач з часу одруження постійно їздив на роботу у Польщу. В жовтні 2015 року, в черговий раз приїхавши додому, відповідач повідомив, що знайшов іншу жінку з якою проживає. Саме з цього часу вони спільно не проживають і жодних стосунків не підтримують. Чоловік змінив номер телефону, ні з нею ні з дитиною не спілкується, участі в утриманні та вихованні дитини не приймає. Посилаючись на вказані обставини вважає, що зберегти подружні стосунки є неможливим та не бажає цього. Їх шлюб існує лише формально, що суперечить її інтересам. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить шлюб з відповідачем розірвати з підстав наведених у позовній заяві, а також пояснила, що відповідач з жовтня 2015 року з нею не спілкується, батьки відповідача впливу на сина не мають. Такі стосунки суперечать її інтересам. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив. У звязку з неявкою відповідача, суд вирішив справу розглядати у відсутності відповідача та провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 26 травня 2014 року, актовий запис №3, здійснений Більче-Золотецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії 1-ИД №099195). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ИД №210315). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. З жовтня 2015 року сторони подружніх стосунків не підтримують. Відповідач пояснив причину припинення подружніх стосунків тим, що проживає з іншою жінкою. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проігнорував виклик до суду. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Судові витрати по справі слід покласти на позивача. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 27 вересня 2011 року та зареєстрований Скала-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №20, вказуючи, що шлюб між ними не склався. Як виявилося, вони однин одного не розуміють. Через це часто між ними виникали суперечки. З червня 2014 року вони разом не проживають і ніяких подружніх стосунків між ними немає. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення між нею та відповідачем є неможливим. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить шлюб з відповідачем розірвати з підстав, наведених в позовній заяві, а також пояснила, що подружні стосунки із відповідачем припинили в червні 2014 року. Будь-яких намірів, дій, заходів щодо відновлення таких ні з її сторони, ні зі сторони відповідача за цей час не було. Вони є різними людьми. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов визнає, просить шлюб розірвати. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 27 вересня 2011 року, актовий запис №20, здійснений Скала-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Постійні суперечки між подружжям через несумісність характерів призвели до припинення подружніх стосунків. Сімейні стосунки припинили в червні 2014 року. Обоє наполягають на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 27 грудня 2012 року та зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №144, вказуючи, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося. Вони припинили стосунки в травні 2016 року. Причиною стало те, що відповідач безпричинно затіває сварки, обзиває її нецензурними словами, принижував її як жінку. Вона намагалася всіма силами зберегти сімю, тривалий період часу заради дитини терпіла приниження зі сторони відповідача, неодноразово розмовляла з ним відносно його негативного ставлення до неї. Однак її вмовляння позитивного результату не дали. Позивач [PERSON] судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що не бажає підтримувати сімейні стосунки із відповідачем, оскільки не знаходить із ним спільної думки у вирішенні багатьох сімейних питань. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що не бачить підстав для відновлення подружніх стосунків, бажає бути вільним від постійних непорозумінь із дружиною. Однак суд, 12 вересня 2016 року вислухавши пояснення сторін, з метою збереження сімї, в інтересах неповнолітньої дитини, надав сторонам строк для примирення. Після відновлення провадження у справі, сторони в судове засідання не прибули, подали письмові заяви, в яких просять справу розглядати у їх відсутності. Обоє наполягають на розірванні шлюбу. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 27 грудня 2012 року, актовий запис №144, здійснений відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії 1-ИД № 092800). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ИД №175663). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Постійні суперечки та скандали між сторонами призвели до припинення подружніх стосунків. Обоє наполягають на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 27 жовтня 2015 року та зареєстрований Мельнице-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №15, вказуючи, що протягом подружнього життя, а це всього три місяці, вони не створили сім'ї. З перших днів їхнього спільного життя відповідач безпричинно вчиняв суперечки, ображав її нецензурними словами, наносив побої, знищував її майно. Не маючи змоги та бажання терпіти таких знущань, 10 лютого 2016 року вона залишила відповідача і з цього часу вони спільно не проживають. За час окремого проживання неодноразово просила чоловіка змінити своє ставлення до неї, жити в любові, злагоді, взаєморозумінні.. Однак її намагання зберегти сім'ю виявилися марними. Відповідач й надалі погрожував та бив її. Розуміючи наслідки неконтрольованої агресії з боку чоловіка, побоюючись за своє здоров'я та життя, прийняла рішення з чоловіком розійтися. Неодноразово просила відповідача звернутися в органи РАЦС зі спільною заявою про розірвання шлюбу, однак він постійно відмовлявся. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить шлюб з відповідачем розірвати з підстав наведених у позовній заяві, а також пояснила, що підстав для збереження шлюбу не має. Вони не спілкуються, проживають з лютого 2016 року окремо, в кожного свої інтереси. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив. У зв'язку з неявкою відповідача, суд вирішив справу розглядати у відсутності відповідача та провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 27 жовтня 2015 року, актовий запис №15, здійснений Мельнице-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач стверджує, що не є вагітною. У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Між сторонами сімейне життя не склалося. Через постійні суперечки та непорозуміння, зневажливе ставлення чоловіка до дружини, позивач залишила відповідача, з лютого 2016 року спільно не проживають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проігнорував виклик до суду. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Судові витрати по справі слід покласти на позивача. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 27 липня 1991 року та зареєстрований Борщівським райвідділом ЗАГСу Тернопільської області, актовий запис №44, вказуючи, що сімейне життя між ними не склалося. Через те, що в них різні погляди на життя, вони перестали розуміти одне одного. За її глибоким переконанням немає подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини. Примирення між нею та відповідачем неможливе. Розірвання шлюбу буде відповідати як її інтересам так і інтересам відповідача. Майнових спорів між ними немає, на даний час сумісне проживання припинено, спільного господарства не ведуть. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач [PERSON] в письмовій заяві просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує, просить шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON] в письмовій заяві також просить справу розглядати у його відсутності, позов визнає, просить шлюб розірвати. За таких обставин суд вирішив справу розглядати у відсутності сторін. Дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 27 липня 1991 року, актовий запис №44, здійснений Борщівським райвідділом ЗАГСу Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії 1-ИД № 405149). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ИД №005042). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Вони перестали розуміти одне одного. Спільно не проживають. Обоє наполягають на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 27 листопада 2012 року та зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, посилаючись на те, що за період спільного проживання між ними не створилися сімейні відносини. З метою збереження сім'ї вона намагалася уникати конфліктних відносин, але розуміння не знаходила. Через постійні сварки і напругу в сім'ї вони припинили подружні відносини і протягом останніх півроку проживають окремо, не підтримують ніяких контактів. Про свій намір розірвати шлюб і поділити спільно нажите майно вона повідомила відповідачеві, однак добровільно жодних дій з його боку не було. Така ситуація переконала її в тому, що відповідач сім'єю не дорожить, а укладення шлюбу було поспішним. Таким чином, їх шлюб набрав формальних рис, перебування у ньому суперечить її інтересам. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що через непорозуміння між ними, відповідач звинуватив її у проблемах, що виникли і на даний час просто її ігнорує. Пів року вони не спілкуються. Її намагання вияснити з відповідачем стосунки ні до чого не призводять. Тоді запропонувала розвестися, подати заяву до РАЦС, однак відповідач відмовився. На даний час не має жодних підстав для відновлення між ними стосунків. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив. За таких обставин суд вирішив справу розглядати у відсутності відповідача та провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 27 листопада 2012 року, актовий запис №136, здійснений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Між сторонами сімейне життя не склалося. Сторони припинили подружні стосунки, впродовж останніх півроку спільно не проживають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проігнорував виклики до суду. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved