Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.10.2017 року і до повноліття дитини . В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 10.10.2015 року у них з відповідачем народилася спільна дитина [PERSON] В 2017 році шлюб було розірвано. Спільне життя з відповідачем не склалося, на даний час проживають окремо, син проживає разом з [PERSON] та знаходиться на повному її утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає, у зв'язку з чим змушена звернутися до суду. На підставі зазначеного просить стягнути з відповідача 1/3 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини [PERSON], [INFO], починаючи з 04.10.2017 року і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов визнає, проти винести рішення не заперечує. Відповідно до положень ч.2\~ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на наступне. Відповідно до ст.2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. \~Згідно зі ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Статтею 180 СК України\~передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Згідно з ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 ч.3\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина;інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1,4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON], та [PERSON] зареєстровано 06.06.2015 року, свідоцтво про шлюб серії\~І-КИ № 309216\~(а.с.6). Судом встановлено, що 10.10.2015 року народився [PERSON], батьком якого є [PERSON], матірю\~[PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 06.06.2015 року та свідоцтвом про народження від 09.11.2015 року (а.с. 6,7). Згідно рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 23.03.2017 року встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано\~(а.с.5). Згідно довідки від 23.08.2018 року №1111 виданої виконавчим комітетом Грушівської сільської ради, дитина [PERSON], [INFO], проживає та зареєстрована разом з матірю (а.с.4). На підтвердження матеріального стану відповідача, [PERSON] до суду надав копію довідки №60/7-99 від 28.08.2018 року видану [PERSON] про заробітну плату за період з 10.03.2018 року по серпень 2018 року (а.с.25). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Утримання дитини є рівним обов'язком як матері, так і батька. Врахувавши вимоги ст.ст. 182,183\~СК України та інші обставини, що мають істотне значення та визнання позову відповідачем, суд вважає, що на користь позивача з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 08 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття чи змін у майновому становищі сторін. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Виходячи з\~вищевикладеного,\~доводи позивача\~про те,\~що аліменти\~слід стягувати\~саме з\~04.10.2017\~року є\~безпідставними,\~оскільки позивачем\~[PERSON]\~доказів на\~підтвердження того,\~що вона\~вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не змогла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати до суду не надано. \~ \~ \~ \~ З матеріалів справи вбачається, що днем пред'явлення позову позивачем є 08.10.2018 року.\~ Також, з відповідача слід стягнути судовий збір за розгляд справи в розмірі 704,80 грн., оскільки позивач була звільнена від його сплати при подачі позову відповідно до п.3 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про\~судовий збір» та ч.6 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial