Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , МЕЛИХІВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ НОВОВОДОЛАЗЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, третя особа: Нововодолазька державна нотаріальна контора в Харківській області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне померлому майно, що розташоване на території Нововодолазького району Харківської області. Вона є спадкоємицею першої черги після померлого [PERSON] , інших спадкоємців першої черги немає. Вона своєчасно у шестимісячний термін не звернулася до нотаріальної контори, оскільки, починаючи з 2005 року, перебувала на лікуванні у зв`язку з травмою хребта, перенесла оперативне втручання, з 09 червня 2005 року по 30 червня 2006 року їй була встановлена група інвалідності за станом здоров`я, й вона не могла в цей час активний рухатися. На той час вона мала скрутне матеріальне становище, оскільки майже всі отримані грошові кошти йшли на лікування, а коли батько помер, то вона понесла ще й витрати на його поховання. Крім того, вважала, що є єдиною спадкоємицею після смерті батька, тому зможе в будь-який час звернутися до нотаріальної контори за оформленням спадкових прав. На даний час вимушена звертатися з позовом до суду про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Раныше, рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 12 вересня 2007 року по цивільній справі №2-376/2007 задоволені її позовні вимоги до Мелихівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Судом визначений строк у два місяця для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після померлого [INFO] батька [PERSON] . Зазначене рішення суду набрало чинності. Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач [PERSON] - рідна сестра померлого батька, якій рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 21 червня 2007 року було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , подала апеляційну скаргу, вважала, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, просила скасувати рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 12 вересня 2007 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачці у задоволенні позову. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 30 травня 2017 року (справа № 2-376/07, провадження №22-ц/790/976/17) апеляційна скарга [PERSON] задоволена, рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 12 вересня 2007 року скасовано. У задоволенні позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено. Приймаючи рішення Апеляційний суд Харківської області зазначив, що [PERSON] є особою, яка заінтересована в результатах вирішення цивільно-правового спору щодо визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини, проте, до участі у справі вона залучена не була. У рішенні зазначено, що [PERSON] не позбавлена можливості звернутися до суду за захистом своїх прав з відповідним позовом до всіх спадкоємців [PERSON] . Просила, з урахуванням уточненої позовної заяви, визначити додатковий строк терміном в два місяця для подання до Нововодолазької державної нотаріальної контори в Харківській області заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька [PERSON] , що помер [INFO] . Через канцелярію суду за вхідним № 3497 відповідач МЕЛИХІВСЬКА СІЛЬСЬКА РАДА НОВОВОДОЛАЗЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ надала заперечення, просила відмовити у задоволенні позову, зазначила що [PERSON] не надала до позовної заяви доказів, які б свідчили про те, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] , вона пропустила з поважних причин (т. 1 а. с. 27-28). Через канцелярію суду за вхідним № 2033 позивач [PERSON] надала письмові пояснення де наголосила, що вона своєчасно, у шестимісячний термін, не звернулася до нотаріальної контори, бо починаючи з 16 березня 2005 року по 01 квітня 2005 року знаходилася на лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні КЗОЗ «Обласна клінічна травматологічна лікарня». 18 березня 2005 року було проведено оперативне лікування. Після заживлення рани вона була виписана з рекомендаціями: подальшого лікування у невропатолога за місцем проживання, не сідати протягом 2-х місяців, користуватися поперековим корсетом, дотримуватися ортопедичного режиму без фізичних навантажень та проходження МСЕК, що підтверджується довідкою № 943 від 28.11.2017 року Харківської обласної клінічної травматологічної лікарні. 18 березня 2005 року після виписки із стаціонарного лікування проводилось амбулаторне лікування до червня місяця 2005 року та освідчення на МСЄК, де встановлена третя група інвалідності терміном на один рік, тобто, до червня 2006 року, що підтверджується довідкою КЗОЗ Первомайська центральна районна лікарня № 08/1538 від 01.12.2017 року та довідкою № 2459 від 21.11.2017 року Лозівського об`єднаного Управління пенсійного фонду України в Харківській області. На той час вона мала скрутне матеріальне становище, оскільки майже всі отримані грошові кошти витрачала на лікування, а коли батько помер, то вона понесла ще й витрати на його поховання. Крім того, вважала, що є єдиною спадкоємицею після смерті батька, і зможе в будь-який час звернутися до нотаріальної контори за оформленням спадкових документів (т. 1 а. с. 57-60). Через канцелярію суду представник відповідача [PERSON] надала відзив на позовну заяву, де зазначила що позовні вимоги [PERSON] позивач не визнає в повному обсязі з наступних підстав. [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , який помер [INFO] , й спадкоємцем другої черги за законом. На момент смерті [PERSON] був зареєстрований та фактично проживав за адресою [ADDRESS] , один. Спадщину після смерті [PERSON] ніхто із спадкоємців за законом не прийняв, ні фактично, ні шляхом звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Зазначене було встановлено Нововодолазьким районним судом на підставі довідки Мелихівської сільської ради про зареєстрованих та проживаючих осіб на момент смерті [PERSON] , та витягу з реєстру спадкових справ, наданих Нововодолазькою державною нотаріальною конторою. Спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена Нововодолазькою державною нотаріальною конторою, спадкова справа № 42755641, № у нотаріуса 260, дата заведення 11 липня 2007 року, на підставі заяви про прийняття спадщини [PERSON] , після набрання чинності рішенням Нововодолазького районного суду від 21 червня 2007 року про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. 3 моменту звернення до нотаріальної контори в 2007 році відповідач по справі вважала себе єдиним спадкоємцем, утримувала будинок, який входить до складу спадщини. Позивачем [PERSON] не надано до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними і іншими труднощами для подання заяви про прийняття спадщини. На лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні КЗОЗ «Обласна клінічна травматологічна лікарня» з 16 березня 2005 року по 01 квітня 2005 року [PERSON] перебувала ще за життя [PERSON] . Надані в обґрунтування позову докази, а саме лист № 943 від 28.11.2017 року КЗОЗ «Харківська обласна клінічна травматологічна лікарня», лист № 438 від 01.12.2017 року КЗОЗ «Первомайська центральна районна лікарня», довідка № 2459 від 21.11.2017 року Лозівського об`єднаного управління пенсійного фонду України Харківської області не містять інформації про те, що позивач перебувала в стані, який унеможливлював звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. В зазначений період позивач по справі зверталась до Первомайського РВ УМВС України в Харківській області, де 26 квітня 2006 року була вклеєна фотографія [PERSON] в паспорт, а 17 липня 2006 року позивач отримала в Первомайському відділенні Лозівської об`єднаної державної податкової інспекції Харківської області картку фізичної особи - платника податків. Коштів на поховання спадкодавця позивач не витрачала. Відповідно до довідки № 5 від 03.01.2006 року, виданої Мелихівською сільською радою Нововодолазького району Харківської області повне поховання свого брата, [PERSON] , провела [PERSON] . Просила відмовити у задоволенні позову(т. 1 а. с. 83-86). Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 12 листопада 2019 року задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів, витребувано від Державної нотаріальної контори Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області копію спадкової справи № 260 від 11.07.2007 року щодо майна померлого [INFO] [PERSON] (т. 1 а. с. 219 - 220). Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 08 лютого 2021 року замінено відповідача, МЕЛИХІВСЬКУ СІЛЬСЬКУ РАДУ НОВОВОДОЛАЗЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, правонаступником - СТАРОВІРІВСЬКОЮ СІЛЬСЬКОЮ РАДОЮ КРАСНОГРАДСЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ (а. с. 69-71). Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 17 березня 2020 року витребувано від НОВОВОДОЛАЗЬКОГО РАЙОННОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.ХАРКІВ) інформацію з приводу перебування у шлюбі [PERSON] , [INFO] , станом на 01.01.2006 року (т. 2 а. с. 13-14). Позивач [PERSON] судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеному у позовній заяві. Просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . У судове засідання 11 травня 2021 року не з`явилась, через електронну пошту суду за вхідним № ЕП-699/21-в надала клопотання відповідно до якого просила судове засідання провести за її відсутності, на заявлених позовних вимогах наполягала. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання у судове засідання не з?явилась, заяв про відкладення розгляду справи не надала. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, надала пояснення аналогічні викладеному у відзиві. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач СТАРОВІРІВСЬКА СІЛЬСЬКА РАДА КРАСНОГРАДСЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ не направила свого представника для участі у судовому засіданні, через канцелярію суду надана заява про розгляд справи за відсутності представника. Третя особа Нововодолазька державна нотаріальна контора Харківської області не направила свого представника для участі у судовому засіданні, через канцелярію суду надійшла заява щодо слухання справи за відсутності представника. Вислухавши позивача, представника відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. [INFO] помер [PERSON] , про що Мелихівською сільською радою Нововодолазького району Харківської області 03 січня 2006 року зроблено відповідний актовий запис № 2 та 03 січня 2006 року Мелихівською сільською радою Нововодолазького району Харківської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (т. 1 а. с. 98). Свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] видавалось повторно 05 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області (т. 1 а. с. 9). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено приписами ст. 1217 ЦК України. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За приписами ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статті 1261 - 1265 ЦК України встановлюють черговість спадкоємців за законом. Судом встановлено й не оспорюється сторонами, що позивач є донькою померлого [INFO] [PERSON] . Згідно з довідкою № 115 від 10.12.2002 відділу реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Харківської області 22 січня 1994 у Відділу реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Харківської області зареєстровано одруження [PERSON] та [PERSON] , запис акта № 22. 08 червня 1999 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Харківської області зареєстровано розірвання зазначеного шлюбу, запис акта № 86. Після розірвання шлюбу присвоєні прізвища йому та їй - [PERSON] (т. 1 а. с. 10). За твердженням як позивача, так і представника відповідача інші спадкоємці першої черги відсутні. З листа НОВОВОДОЛАЗЬКОГО РАЙОННОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.ХАРКІВ) вбачається, що виявлено актовий запис № 72 від 26 березня 1997 року, складений ПЕРВОМАЙСЬКИМ МІСЬКРАЙОННИМ ВІДДІЛОМ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ (М. ХАРКІВ) стосовно [PERSON] , однак дата народження нареченого відмінна від дати народження, яка зазначена у актовому записі (т. 2 а. с. 17). За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, як визначено ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємці за законом на час відкриття спадщини не проживали постійно із спадкодавцем та протягом строку, встановленого законом, не звертались до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Питання щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] було предметом розгляду судів. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 30 травня 2007 року скасовано рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 12 вересня 2007 року. У задоволенні позову [PERSON] до МЕЛИХІВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ НОВОВОДОЛАЗЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено (т. 1 а. с. 12-13). Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 23 серпня 2007 року рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 21 червня 2007 року скасовано. У задоволенні позову [PERSON] до Меліховської сільської ради про визначення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини відмовлено (т. 1 а. с. 43-46). Постановою Верховного суду від 08 серпня 2018 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення апеляційного суду Харківської області від 23 серпня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 23 травня 2017 року було скасовано. Справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду (т. 1 а. с. 87-90). Під час розгляду справи судом було досліджено належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи № 260, заведеної 11 липня 2007 року державним нотаріусом Новововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області, щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , та встановлено наступне (т. 1 а. с. 237-239). 11 липня 2007 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (т. 1 а. с. 237). 19 жовтня 2007 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (т. 1 об. с. а. с. 237). З витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи) № 10321758 від 11.07.2007 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] відсутня (т. 1 а. с. 238). 11.07.2007 року Нововодолазькою державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа 42755641 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 10322038 від 11.07.2007 (т. 1 а. с. 239). Позивач просить про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Отже, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України. За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відтак, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані у разі, якщо: по-перше, у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, а по-друге, ці обставини визнані судом поважними. Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В обґрунтування поважності причин пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач зазначила, що починаючи з 2005 року перебувала на лікуванні у зв`язку з травмою хребта, перенесла оперативне втручання, з 09 червня 2005 року по 30 червня 2006 року їй була встановлена група інвалідності за станом здоров`я й вона не могла в цей час активний рухатися. Також, мала скрутне матеріальне становище, оскільки майже всі отримані грошові кошти йшли на лікування, а коли батько помер, то вона понесла ще й витрати на його поховання. Крім того, вважала, що оскільки є єдиною спадкоємицею після смерті батька, то зможе в будь-який час звернутися до нотаріальної контори за оформленням спадкових документів. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах: від 04 листопада 2015 року 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298 св 18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61/21447св19). Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачено ст. 16 ЦК України. За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (стаття 13 ЦПК України) Згідно зі змістом ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. За частиною 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Звертаючись до суду із даним позовом позивач не надала належних та допустимих доказів того, що з поважних причин не прийняла спадщину у встановлений законом строк. Суд не може прийняти до уваги посилання [PERSON] в обґрунтування поважності причин пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини перебування на лікуванні у зв`язку з травмою хребта, перенесення оперативного втручання, встановлення групи інвалідності за станом здоров`я, не можливість активно рухатися, виходячи з наступного. За відповіддю на запит КОМУНАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я «ПЕРВОМАЙСЬКА ЦЕНТРАЛЬНА РАЙОННА ЛІКАРНЯ» № 38/321 від 06.03.2017 [PERSON] у квітні 2005 року знаходилась на стаціонарному лікуванні у обласній травматологічній лікарні м. Харкова з приводу оперативного лікування хребта. Потребує диспансерного нагляду лікаря-невропатолога. Інвалід ІІІ групи з 09.06.2005 по 30.06.2006 (т. 1 а. с. 11). Згідно з листом КОМУНАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я «ХАРКІВСЬКА ОБЛАСНА КЛІНІЧНА ТРАВМАТОЛОГІЧНА ЛІКАРНЯ» № 943 від 28.11.2017 [PERSON] знаходила на лікуванні у закладі з 16 березня 2005 року по 01 квітня 2005 року. 18 березня 2005 року проводилося оперативне лікування. Після заживлення рани вона була виписана з рекомендаціями: подальшого лікування у невропатолога за місцем проживання, не сідати протягом 2-х місяців, користуватися поперековим корсетом, дотримуватися ортопедичного режиму без фізичних навантажень та проходження МСЕК (т. 1 а. с. 66). Відповідно до повідомлення КОМУНАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я «ПЕРВОМАЙСЬКА ЦЕНТРАЛЬНА РАЙОННА ЛІКАРНЯ» № 08/1538 від 01.12.2017 [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у обласній травматологічній лікарні з 16.03.2005 по 01.04.2005 з приводу полісегментарного остеохондрозу крижового відділу хребта, розриву диска L5-S2. Проводилось оперативне втручання. 18.03.2005 після виписки із стаціонарного лікування проводилось амбулаторне лікування до червня місяця 2005 року та освідчення МСЕК третя група інвалідності терміном на 1 рік. В подальшому [PERSON] від освідчення МСЕК відмовилась, але амбулаторне лікування проводилось. Надавались рекомендації щодо щадного режиму та обмежених фізичних навантажень(т. 1 а. с. 67). Оскільки, позивач перебувала на лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні КЗОЗ «Обласна клінічна травматологічна лікарня» з 16 березня 2005 року по 01 квітня 2005 року, тобто ще за життя спадкодавця, зазначене не може вважатися поважною причиною пропущення строку прийняття спадщини, бо оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Необхідність диспансерного нагляду лікаря-невропатолога, встановлення МСЄК ІІІ групи інвалідності, лікарські рекомендації щодо щадного режиму та обмежених фізичних навантажень не свідчать що [PERSON] перебувала в стані, який унеможливлював її звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Доказів, що позивач не мала фізичної можливості вчинити дії щодо прийняття спадщини матеріали справи не містять. Окрім того, в шестимісчний строк з дня вікриття спадщини, [PERSON] , зверталась до Первомайського РВ УМВС України в Харківській області, де 26 квітня 2006 року була вклеєна фотографія у її паспорт. 17 липня 2006 року позивач отримала в Первомайському відділенні Лозівської об`єднаної державної податкової інспекції Харківської області картку фізичної особи - платника податків. Отже, матеріали справи не містять доказів, що за станом здоров`я [PERSON] не мала можливості реалізувати своє право на прийняття спадщини після смерті батька із причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення цих дій. Документів або будь-яких інших доказів на підтвердження зазначеного позивачем не надано. Також, суд не бере до уваги посилання [PERSON] в обґрунтування поважності причин пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини скрутне матеріальне становище, оскільки майже всі отримані грошові кошти йшли на лікування, а коли батько помер, то вона понесла ще й витрати на його поховання, бо відсутність коштів не є поважною причиною пропуску строку прийняття спадщини. Звернення із заявою до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не є тотожним оформленню спадщини й не тягне за собою матеріальних витрат. Окрім того, судом встановлено, що позивач є особою працездатного віку. Зазначене вбачається з копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] . А також, відповідно до довідки ЛОЗІВСЬКОГО ОБ`ЄДНАНОГО УРПАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ №2459 від 21.11.2017 [PERSON] перебувала на обліку у пенсійному фонді і одержувала пенсію у розмірі 284,69 грн. Вид пенсії по інвалідності (третя група) (т. 1 а. с. 68). Згідно з довідкою МЕЛИХІВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ НОВОВОДОЛАЗЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ № 5 від 03.01.2006 [PERSON] провела повне поховання свого брата [PERSON] , 1948 року народження, який помер [INFO] (т. 1 а. с. 97). Відтак, витрат на поховання батька [PERSON] не несла, й доказів на підтвердження скрутного матеріального становища, що зашкодило зверненню із заявою про прийняття спадщини, бо було пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення цих дій, до суду не надала. Доводи позивача, що вона вважала, що зможе в будь-який час звернутися до нотаріальної контори за оформленням спадкових документів, оскільки є єдиною спадкоємицею після смерті батька, також є неспроможними, й не можуть бути визнані поважними причинами пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Верховний Суд у постановаі у справі № 752/11156/18-ц від 20 січня 2021 року дійшов висновку, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Таким чином, матеріали справи не містять доказів того, що стан здоров`я, матеріальне становище, юридична необізнаність були пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для [PERSON] на вчинення дій щодо прийняття спадщини після смерті батька у встановлений законом строк. Тобто, жодних доказів, які б вказували та підтверджували поважність причин пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини, а саме наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, що перешкоджали їй звернутися з відповідною заявою, суду не надано. Отже, позивач не виконала свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилалася як на підставу своїх вимог. Будь - яких доказів, які б свідчили про наявність у [PERSON] перешкод для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті батька, матеріали справи не містять. Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку. Вказаного висновку дійшов Верховний Суд у постановах у справі № 198/476/16-ц від 18 січня 2018 року, № 592/9058/17-ц від 06 червня 2018 року, № 761/794/15-ц від 25 квітня 2019 року Ураховуючи викладене, оскільки позивач не довела існування об`єктивних та неподоланних перешкод для прийняття нею спадщини, а отже, нею не доведено, що пропуск зазначеного строку відбувся з поважних причин, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , СТАРОВІРІВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ КРАСНОГРАДСЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, третя особа: Нововодолазька державна нотаріальна контора в Харківській області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є необґрунтованими та безпідставними, а отже у задоволенні позову має бути відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed