Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, що стягуються на неповнолітню дитину. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 10.06.2005 року по червень 2009 року. Від сумісного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 21.06.2012 року з відповідача [PERSON] стягнуто на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти в розмірі 400 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29.05.2012 року до повноліття дитини. Оскільки у неї змінилось матеріальне становище і їй не достає коштів на утримання доньки, змінився прожитковий мінімум, відповідач , в свою чергу, має заборгованість по аліментам, просить внести зміни до рішення Красноармійського міськрайонного суду від 21.06.2012 року і стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON] [INFO], аліменти у розмірі ? частини від усіх видів доходу, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Пояснив, що після стягнення аліментів у нього [INFO] народилась ще одна дитина від повторного шлюбу - донька [PERSON] На теперішній час він не має постійного доходу, займається волонтерством. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду з відповідача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 400 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно ( а. с. 3). Факт стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у вищезазначеному розмірі підтверджується виконавчим листом № 2/0529/1334/2012 від 21.06.2012 року ( а. с.2). Згідно довідки-розрахунку покровського міськвідділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області відповідач перед позивачкою має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 133,33 грн. ( а. с. 6,7). Згідно пояснень позивачки в судовому засіданні на теперішній час заборгованість з приводу сплати аліментів відповідачем погашена. Як встановлено в судовому засіданні, у відповідача по справі після стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання дитини [PERSON], народилась донька від повторного шлюбу [PERSON], [INFO] ( а.с. 32). У статті 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, враховуючи зміст ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів стягувач може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини ; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів ; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина ; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;5) інші обставини, що мають істотне значення . Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач вказує на такі підстави як погіршення її матеріального стану , проте жодного доказу з цього приводу суду не надає. 17 травня 2017 року, тобто після того, як рішення суду про стягнення аліментів набуло законної сили, у Сімейний Кодекс України були внесені зміни, що набрали чинності 08 липня 2017 року, відповідно до яких абзац другий частини другої ст. 182 СК України викладено в редакції: «Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Отже, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для нового рішення про збільшення розміру аліментів, оскільки цей розмір встановлюється законом, а не судовим рішенням. І в даному випадку, навіть якщо у рішенні суду при визначенні розміру аліментів є посилання на їх мінімальну межу, це не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів. Нове судове рішення у даному випадку - не потрібно. Зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів не є підставою для прийняття нового судового рішення. Окрім того, суд звертає увагу, що позивачка просить змінити розмір аліментів з 400 грн. на ? частину від усіх видів доходу позивача, але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, шляхом внесення змін до рішення суду від 21.06.2012 року, при цьому посилається на ст. 192 СК України. Діючим законодавством, зокрема ст. 192 СК України, не передбачається зміна розміру аліментів шляхом внесення змін до рішення суду, яким первісно було визначено розмір аліментів, в даному випадку рішення суду від 21.06.2012 року. Суд також приймає до уваги той факт, що після стягнення з відповідача аліментів на підставі рішення суду від 21.06.2012 року, у останнього змінився сімейний стан: народилась донька [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема той факт, що позивачка ставить питання щодо про зміну розміру аліментів з 400 грн. на ? частину від усіх видів доходу позивача, але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, проте не надає жодного доказу, які б були підставою для зміни розміру стягнутих аліментів, зокрема їх збільшення на свою користь, просить змінити розмір аліментів шляхом внесення змін до рішення суду від 21.06.2012 року, що не передбачено ст. 192 СК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed