Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб із відповідачем не склався із-за різних поглядів на життя, внаслідок чого в сім`ї часто виникали конфлікти, суперечки, сварки, що призвело до неприязних відносин і припинення шлюбних стосунків. На протязі півтора року вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, зберегти сім`ю та миритися із відповідачем позивач не бажає. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позовній заяві та просить постановити рішення в підготовчому судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просить справу розгляди у його відсутності, позовні вимоги визнає, просить постановити рішення в підготовчому судовому засіданні, оскільки на протязі двох років вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть і миритися із позивачем він не бажає. \~ \~ \~ \~Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14 лютого 2013 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Збаразького районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 11. Від цього шлюбу подружжя має дитину - [PERSON], [INFO]. Відносини між подружжям свідчать про те, що сім`я розпалася. Між сторонами склалися неприязні стосунки, що привело до неможливого подальшого спільного проживання у шлюбі, а тому тривалий час вони проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст.109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши докази по даній справі, суд вважає, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, і стверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим, тому відновлювати подружні стосунки між собою не бажають, що суперечить інтересам сторін і має істотне значення, а тому є законні підстави для розірвання даного шлюбу.

Outcome: approved