Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON]\~звернулась до\~суду з\~позовом до\~відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 30 травня 2015 року вона уклала шлюб з [PERSON]. У шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила у позовній заяві про те, що дитина проживає разом з нею. Більше чотирьох місяців вони з чоловіком проживають окремо. Батько дитини [PERSON] більше шести місяців матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 25 % від заробітної плати для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила проводити розгляд справи за її відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій позов визнав та не заперечував проти його задоволення, розгляд справи просив проводити за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 30 травня 2015 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 180966, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 59. В шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК № 310988, видане 23 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березанського міського управління юстиції у Київській області. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов»язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно довідки виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області за № 1990 від 16 листопада 2018 року вбачається, що [PERSON], [INFO], проживає зі своїм малолітнім сином, [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки Дошкільного навчального закладу «Чебурашка» за № 14 від 06 березня 2019 року вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно відвідує ЖНЗ (ясла-садок) комбінованого типу «Чебурашка» з 01.09.2018 року. У відповідності до вимог\~ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік»\~установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривень, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривні, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Зясувавши дійсні обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані докази, а також

Outcome: approved