Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи - служба у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, Білгород-Дністровська міжрайонна прокуратура, про позбавлення батьківських прав, відповідно до ст. ст. 19,150,152,155,164,165 СК України, ст. ст. 3,15,109,118-120 ЦПК України просить суд винести рішення про позбавлення батьківських прав мешканки [ADDRESS], [PERSON], [INFO], по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON],[INFO]; стягнути судові витрати з відповідача на користь позивача, а саме судовий збір у розмірі 640 грн.. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON], [INFO] є її матір`ю, яка участі у її вихованні не приймає, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не цікавиться її навчанням, дуже рідко спілкується з нею взагалі, ухиляється від своїх батьківських обов'язків. [PERSON], відповідач по справі, зареєстрована та проживає у [ADDRESS], постійної роботи не має, працює по найму, проживає зі своїм співмешканцем, матір'ю та братом, зловживає спиртними напоями. Вона проживає у будинку рідної бабусі, яка цікавиться її навчанням, відвідує батьківські збори, матеріально утримує її. Оскільки відповідач нехтує своїми батьківськими обов'язками, тому вона і звернулась до суду з вищевказаним позовом. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, наведених у позові. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причина неявки суду невідома. Представник Служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації в судовому засіданні просила розглядати справу у відповідності до вимог чинного законодавства. Представник Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури в судове засідання не з'явився, про слухання справи сповіщався належним чином, причина неявки суду невідома. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ухвали Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 18 квітня 2018 року, на місці, суд, зі згоди позивача, представника позивача, про що свідчить заява позивача та представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляд справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України. Вислухавши позивача, представника позивача, представника служби у справах дітей Білгород-Дністровської райдержадміністрації, третьої особи [PERSON], дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного висновку. При розгляді справи суд враховує вимоги ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного Кодексу України про те, що регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON], [INFO]. /л.с. 6-7/ У відповідності до довідки № 771, виданої Андріївською сільською радою 22.11.2017 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. /л.с.11/ Згідно характеристики, студентки 2-го курсу відділення «Фізичне виховання» ВНКЗ «Білгород-Дністровське педагогічне училище, складеного класним керівником училища та затвердженого директором вказаного закладу, [PERSON] навчається в училищі з вересня 2016 року. За період навчання показала себе, як старанна, порядна, сумлінна студентка. Студентка забезпечується теплим одягом, їжею бабусею [PERSON], яка постійно цікавиться навчанням та поведінкою онуки, відвідує батьківські збори. Мати не приймає участі у вихованні та навчанні дитини, батьківські збори не відвідує /л.с.9/. Згідно приєднаної до матеріалів справи в якості обґрунтування позовних вимог заяви [PERSON], вона засвідчує факт, що неповнолітня дитина [PERSON] дійсно часто та тривало проживала у сусідньому поряд з її місцем мешкання приватному будинку разом зі своєю бабусею [PERSON]. На протязі більше 10 років вона жодної іншої особи, яка б опікувалась дитиною не бачила /л.с.12/. Згідно приєднаної до матеріалів справи заяви [PERSON] , яка стверджує, що є хрещеною матір'ю [PERSON], вона засвідчує той факт, що [PERSON] вихованням доньки не займається, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, матеріально доньку не утримує, навчанням не цікавиться. Вихованням дитини займається її бабуся [PERSON]. /л.с.14/ 24.10.2017 року позивач [PERSON] звернулась до Андріївської сільської ради із заявою щодо розгляду питання про позбавлення батьківських прав її матір [PERSON] /л.с.10/. У висновку виконкому Андріївської сільської ради від 25.10.2017 року, як органу опіки і піклування зазначається, що мати дитини [PERSON] вживає алкогольні напої, але постійно в сільській раді оформлює документи на отримання державної соціальної допомоги на дитину одинокій матері. Родина проживає в будинку родичів в [ADDRESS], яка потребує косметичного ремонту. На підставі характеристики, складеної директором Розкішненської ЗОШ І-ІІ ступенів, дитина навчалась в даній школі з 1 по 9 клас. З 01.09.2014 року по 22.04.2015 року [PERSON] навчалась в Білгород-Дністровському районному ліцеї «Приоритет». Під час навчання в ліцеї дівчинка проживала з батьком в м.Білгород-Дністровському. У зв'язку з тим , що не було порозуміння між батьком з бабусею по батьківській лінії та дочкою (онукою), 22 квітня [PERSON] повернулась до матері, [PERSON] в с. Розкішне та була зарахована до Розкішнянської ЗОШ, яку закінчила у 2016 році з середнім балом 9,0. У 2016 році дитина поступила на навчання до ВНКЗ «Білгород-Дністровське педагогічне училище». На даний час [PERSON] проживає разом із своїм батьком за адресою: [ADDRESS]. А тому враховуючи підлітковий вік дитини, для уникнення прийняття нею необдуманих рішень, з метою збереження родинних стосунків, виконком Андріївської сільської ради вирішив вважати недоцільним позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] /л.с.16/. В процесі розгляду справи, з метою повного, об'єктивного та всебічного розгляду справи, судом був здійснений запит до Мологівської сільської ради про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Так, згідно висновку Ради опіки та піклування Мологівської сільської ради від 19.04.2018 року, у зв`язку із тим, що мати свідомо нехтує обов'язками щодо виховання своєї доньки, Рада опіки та піклування Мологівської сільської ради вважає доцільним позбавити гр. [PERSON] батьківських прав по відношенню до дочки [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Пунктами 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Матеріалами справи підтверджено свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками у відношенні до неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що відповідач не бажає спілкуватися зі своєю донькою, свідомо нехтує своїми батьківським обов'язками, ухиляється від їх виконання, не здійснила жодної дії направленої на фізичний і духовний розвиток дитини, фактично самоусунулась від виконання покладених на неї законом обов'язків по вихованню та догляду за дитиною, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], треті особи - служба у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, Білгород-Дністровська міжрайонна прокуратура, [PERSON] про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved