Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 січня 1997 року у Мукачівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, за актовим записом №5. Позовні вимоги мотивує тим, що 11 січня 1997 року між нею та відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб у Мукачівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції за актовим записом №5, під час якого 20 лютого 1998 року у них народилася донька - [PERSON], а 05 вересня 1999 року народився син - [PERSON]. Так, шлюб бажає розірвати, оскільки останнім часом вони не знаходять спільної мови, між ними постійно виникають суперечки через різні погляди на життєво важливі питання. Такі відносини між ними призвели до того, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги , перестали розуміти один одного. Тому на підставі вищенаведеного вона ([PERSON]В.) звертається до суду та просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], у Мукачівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, за актовим записом №5, а дітей [PERSON] та [PERSON] залишити проживати з нею. Позивач - [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомив. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії І-ФМ №146824 виданого повторно 13 жовтня 2016 року, Мукачівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб 11 січня 1997 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №5 (а.с.4). У сторін по справі народилося двоє дітей : 20 лютого 1998 року народилася донька - [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження Серії І-ФМ №002936 видане виконкомом Чинадіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області 02 березня 1998 року (а.с.10), а 05 вересня 1999 року народився син - [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження Серії І-ФМ №025373 видане виконкомом Чинадіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області 21 вересня 1999 року (а.с.9). Відповідно до вимог статті 24 Сімейного кодексу України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. -2- Правилами статтей 104 та 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга ст. 112 Сімейного кодексу України). Відповідно до статті 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Судом встановлено та знайдено підставність до задоволення позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що шлюб між подружжям існує формально, примирення та збереження їх сімї є неможливим, подальше спільне їх життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, та інтересам дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які для повного і гармонійного розвитку їх особистості повинні рости і виховуватися у атмосфері любові та розумінні. На підставі статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, позивачу по справі [PERSON] - залишити прізвище Щіголева. Дитину - [PERSON], [INFO], залишити на вихованні у матері [PERSON]. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу Українистороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved