Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу в якій просить суд розірвати шлюбу між нею, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 30 липня 1996 року Мирівською сільською Радою Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 9. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування позову зазначила, що 30 липня 1996 року сторони зареєстрували шлюб. Від вказаного шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не мають. За час перебування у шлюбі між ними виникали непорозуміння, в зв`язку із несумісністю характерів, поглядів на життя та відсутності спільних інтересів, що зробило неможливим подальше проживання та призвело до втрати почуттів любові та поваги один до одного. Більше двох з половиною років сторони фактично припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство та проживають окремо. Внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу позивач вважає неможливим, питання розлучення остаточно вирішено, оскільки вона не бажає продовжувати шлюбні відносини із відповідачем. Строк для примирення їм не потрібен, у зв`язку з тим, що це не виправить стан їх шлюбних відносин, а лише погіршить та продовжить їх перебіг у часі. На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2021 року позовна заяви прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача [PERSON] - адвокат Янковський В.В. надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] повторно не з`явився у судове засідання, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно і належним чином, причини не явки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не надав. Будь - яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 30 липня 1996 року Мирівською сільською Радою Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 9, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане 30 липня 1996 року 30 липня 1996 року Мирівською сільською Радою Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 9. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Згідно частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Положеннями частини другої статті 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що позивач продовжувати шлюбні відносини не бажає, сімейно - шлюбні відносини між сторонами припинені, сім`я існує формально, спору між сторонами щодо спільно набутого майна подружжя не вбачається. На підставі зазначеного, а також приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved