overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про зміну розміру стягнення аліментів на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON] [PERSON], [INFO] в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення повноліття дітей. Позов мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, відповідач є батьком дітей, однак добровільно не надає коштів на їх утримання. Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 22.12.2014 року вирішено стягувати щомісячно з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], в користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON] [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі на кожну дитину по 600 (шістсот) гривень із всіх видів його доходу до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 30 відсотків від затвердженого прожиткового мінімуму для відповідного віку осіб, починаючи з моменту пред'явлення позову - 13.11.2014 року. Однак, на даний час витрати на утримання дітей зросли, та у зв'язку із тим що відповідач не бере участі у їх вихованні та утриманні, а їй одній тяжко утримувати і забезпечувати дітей, просить позовні вимоги задоволити. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій вимоги позовної заяви підтримала повністю та просила такі задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з рішенням Миколаївського районного суду Львівської області 22.12.2014 року вирішено стягувати щомісячно з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], в користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON] [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі на кожну дитину по 600 (шістсот) гривень із всіх видів його доходу до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 30 відсотків від затвердженого прожиткового мінімуму для відповідного віку осіб, починаючи з моменту пред'явлення позову, тобто з 13.11.2014 року. Згідно ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача у разі зміни сімейного або матеріального стану. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає доведеним факт збільшення необхідних життєвих потреб дітей, що не могло не вплинути на матеріальний стан позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про зміну розміру стягнення аліментів на утримання [PERSON] в розмірі по 888 грн. 50 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку/ Позов мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, відповідач є батьком дитини, однак добровільно не надає коштів на її утримання. Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 01.10.2012 року вирішено стягувати щомісячно з [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [INFO], в користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 400 (чотириста) гривень із всіх видів його доходу до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред'явлення позову, тобто з 14.09.2012 року. Однак, на даний час витрати на утримання дитини зросли, та у зв'язку із тим що відповідач не бере участі у вихованні та її утриманні, а їй одній тяжко утримувати і забезпечувати дитину, просить позовні вимоги задоволити. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій вимоги позовної заяви підтримала повністю та просила такі задоволити. Відповідач [PERSON]повторно не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з рішенням Миколаївського районного суду Львівської області 01.10.2012 року вирішено стягувати щомісячно з [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [INFO], в користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 400 (чотириста) гривень із всіх видів його доходу до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред'явлення позову, тобто з 14.09.2012 року. Згідно ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача у разі зміни сімейного або матеріального стану. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає доведеним факт збільшення необхідних життєвих потреб дітей, що не могло не вплинути на матеріальний стан позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про зміну розміру стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі по 900 грн. на кожну дитину щомісяця до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, відповідач є батьком дітей, однак добровільно не надає коштів на їх утримання. Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 11.10.2016 року вирішено стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі по 500 (п'ятсот) грн. на кожну дитину щомісяця до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Оскільки на даний час витрати на утримання дітей зросли, та у зв'язку із тим що відповідач не бере участі у вихованні та їх утриманні, а їй одній тяжко утримувати і забезпечувати дітей, просить позовні вимоги задоволити. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій вимоги позовної заяви підтримала повністю та просила такі задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився також, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та погодився на стягнення з нього аліментів в користь позивача на утримання дітей. Дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 11.10.2016 року вирішено стягувати зз [PERSON] в її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі по 500 (п'ятсот) грн. на кожну дитину щомісяця, досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача у разі зміни сімейного або матеріального стану. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає доведеним факт збільшення необхідних життєвих потреб дітей, що не могло не вплинути на матеріальний стан позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про зміну розміру стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Позов мотивує тим, що шлюб між ними було розірвано 15.03.2007 року, відповідач є батьком дитини, однак добровільно не надає коштів на утримання сина. Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 15.03.2007 року вирішено стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO] в розмірі 375 (стриста сімдесят п'ять) грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Оскільки на даний час відповідач добровільно не сплачує встановлену суму аліментів, неофіційно працює, витрати на утримання дочки зросли, та у зв'язку із тим що відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дочки, а їй одній тяжко утримувати і забезпечувати дочку, просить позовні вимоги задоволити. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позовної заяви підтримала повністю та надала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, просила такі задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та погодився на стягнення з нього аліментів у розмірі 1000 грн., оскільки він вдруге одружився та у нього на утриманні зараз знаходиться ще одна малолітня дитина. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від від 15.03.2007 року вирішено стягувати з [PERSON] р в користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 375 (триста сімдесят п'ять) грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача у разі зміни сімейного або матеріального стану. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач офіційно ніде не працює, однак їздить за кордон на роботу та має дохід. Разом з тим, він вдруге одружився та у нього на утриманні на даний час знаходиться малолітня дитина. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає доведеним факт збільшення необхідних життєвих потреб [PERSON], [INFO], що не могло не вплинути на матеріальний стан позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про зміну розміру стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Позов мотивує тим, що шлюб між ними було розірвано 15.03.2007 року, відповідач є батьком дитини, однак добровільно не надає коштів на утримання сина. Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 15.03.2007 року. Оскільки на даний час відповідач добровільно не сплачує встановлену суму аліментів, офіційно працює, витрати на утримання дочки зросли, оскільки вона змушена відвідувати лікарів, та у зв`язку із тим що відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дочки, а їй одній тяжко утримувати і забезпечувати дочку, просить позовні вимоги задоволити. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, хоча належним чином повідомляла про час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій позовні вимоги визнав частково та погодився на стягнення з нього аліментів у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від від 15.03.2007 року вирішено стягувати з [PERSON] р в користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 375 (триста сімдесят п`ять) грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 25.07.2017року, змінено розмір стягуваних аліментів, та вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] , аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1100 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.07.2017 року. Згідно ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача у разі зміни сімейного або матеріального стану. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач являється фізичною особою підприємцем, та має дохід. Разом з тим, він вдруге одружився та у нього на утриманні на даний час знаходиться малолітня дитина, 2015р.н. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає доведеним факт збільшення необхідних життєвих потреб [PERSON] , [INFO] , що не могло не вплинути на матеріальний стан позивача, оскільки дитині необхідно пройти курс лікування у стоматолога та лікування хребта. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про зміну розміру стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі по 1000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов мотивує тим, що шлюб між ними було розірвано 17.01.2006 року, відповідач є батьком дитини, однак добровільно не надає коштів на утримання дочки. Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 17.11.2005 року вирішено стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання дитини, [PERSON] в розмірі по 200 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Оскільки витрати на утримання дочки зросли, та у зв'язку із тим що відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дочки, а їй одній тяжко утримувати і забезпечувати дочку, просить позовні вимоги задоволити. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги зменшила, просила стягувати з відповідача аліменти в її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 800 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився також, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та погодився на стягнення з нього аліментів в розмірі по 800 грн. щомісячно в користь позивача на утримання дочки. Дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 17.11.2005 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі по 200,00 грн. щомісячнодо досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача у разі зміни сімейного або матеріального стану. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає доведеним факт збільшення необхідних життєвих потреб [PERSON], що не могло не вплинути на матеріальний стан позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON]В мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, сімейних стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Позивач позовні вимоги підтримує, вважає, що спільне життя та примирення з відповідачем неможливе, просить шлюб розірвати, справу просить розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився повторно, про причини неявки не повідомив. Суд вважає за можливе постановити у справі заочне рішення. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2009 року, що засвідчує їх свідоцтво про одруження серії І-ИД № 116882, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 132. В шлюбі в них народився син [PERSON] [INFO]. Дитина проживають з позивачкою. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, можливість примирення заперечує, від відповідача заперечень не надходило. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя позивача і відповідача та збереження шлюбу неможливе, дана сімя фактично розпалася, сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільно не проживають тривалий час, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], мотивуючи його тим, що вони тривалий час не підтримують жодних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, спільно не проживають близько трьох років і їх сім'я розпалася. Позивач позовні вимоги підтримує, вважає, що спільне життя та примирення з відповідачем неможливе, просить шлюб розірвати, просить розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про причини неявки не повідомив. Суд, в силу п.2 ст.158, ст.ст.169, 197 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі сторін та постановити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 жовтня 1983 року, що засвідчує їх свідоцтво про одруження серії [NUMBER], видане Відділом ЗАГСу Зборівського райвиконкому Тернопільської області, актовий запис №44. Діти від шлюбу повнолітні. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що примирення неможливе, відповідач будь - яких заперечень не надав.. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя позивача і відповідача та збереження шлюбу неможливе, дана сім'я фактично розпалася, сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, разом не проживають тривалий час, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] мотивуючи його тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних характерів. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримує, вважає, що спільне життя та примирення з відповідачем неможливе, просить шлюб розірвати. Відповідач позову не визнав, вважає, що їх сімя може бути збережена. За клопотанням відповідача стронам надавався строк для примирення, однак подружжя згоди не досягло. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 квітня 2010 року. Шлюб зареєстровано Мильнівською сільською радою Зборівського району Тернопільської області 05 квітня 2010 року, актовий запис №1 у , що засвідчує їх свідоцтво про одруження серії І-ИД № 055673. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] Русланович-14.05.2011 року народження та [PERSON] -[INFO]. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, можливість примирення заперечує категорично. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя позивача і відповідача та збереження шлюбу неможливе, дана сімя фактично розпалася, сторони разом не проживають, сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, а тому позов підлягає задоволенню. Позивач заявила клопотання про повернення їй дошлюбного прізвища [PERSON]. Клопотання підлягає задоволенню, згідно ст.113 СК України, ст.235 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] мотивуючи його тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя, вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть Позивач позовні вимоги підтримує, вважає, що спільне життя та примирення з відповідачем неможливе, вони разом не проживають, просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про причини неявки не повідомив. Суд, в силу ст.ст.169 ЦПК України та враховуючи згоду позивача, вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача та постановити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2006 року, що засвідчує їх свідоцтво про одруження серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиці Тернопільської області, актовий запис № 1631. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, можливість примирення заперечує, від відповідача заперечень не надійшло. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя позивача і відповідача та збереження шлюбу неможливе, дана сім'я фактично розпалася, сторони разом не проживають, сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], мотивуючи його тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя, між ними склалися неприязні відносини, відповідач покинув сімю. Позивач позовні вимоги підтримує, вважає, що спільне життя та примирення з відповідачем неможливе, просить шлюб розірвати. Відповідач надав заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі, позов визнає, заперечень не надав. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2005 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Зборівського районного управління юстиції Тернопільської області 04 вересня 2005 року, актовий запис №46 , що засвідчує їх свідоцтво про одруження серії І-ИД № 005663. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] -[INFO] та [PERSON] [INFO]. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, можливість примирення заперечує. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя позивача і відповідача та збереження шлюбу неможливе, дана сімя фактично розпалася, сторони разом не проживають, сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved