Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до приватного підприємця [PERSON] про відшкодування понесених збитків та розірвання договору, посилаючись на наступні обставини. 27.04.2013 року між нею та відповідачем було укладено договір про надання послуг з виготовлення та встановлення метало пластикових вікон. Відповідно до п.2.2. договору, вона сплатила 3500 грн. при підписанні договору. До теперішнього часу вікна не були виготовлені та встановлені. Просила суд розірвати договір від 27.04.2013 р., стягнути з відповідача на свою користь сплачену нею суму в розмірі 3500 грн., неустойку відповідно до п.4.2 договору, вартість ліків, які їй довелось приймати, моральну шкоду в розмірі 5000,00 гривень. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала. Наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначила, що договір до тепер не виконаний з боку відповідача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, заперечень не надав. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач була повідомлена про слухання справи, не сповістила суд про причини своєї відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Як встановлено судом, 27.04.2013 року між [PERSON] та приватним підприємцем [PERSON] було укладено договір, відповідно до умов якого виконавець - відповідач по справі, зобов'язується доставити та встановити ПВХ конструкції (п.1.1. договору). Відповідно до п.3.2. виконавець зобов'язується провести роботу протягом 25 робочих днів (без субот, неділь, святкових днів) за умови оплати не менше 85 % вартості даного Договору. Згідно п.2.1. договору, вартість робіт за даним Договором становить 4914 грн. Як вбачається з договору, що був підписаний сторонами, замовник (позивач по справі) вніс в день підписання договору 85% вартості робіт, а саме 3500,00 гривень. Таким чином, виконавець повинен був приступити до виконання умов договору 29.04.2013 р. (перший робочий день після підписання договору). В удовому засіданні позивач підтвердила факт того, що відповідач на день ухвалення рішення вимоги за договором не виконав. Згідно ч.2 ст. 652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Враховуючи факт того, що після неодноразових звернень позивача з вимогою про виконання умов договору, відповідач не приступив до виконання договору, при цьому отримавши обумовлений умовами договору аванс в розмірі 3500,00 грн., суд вважає за можливе розірвати договір від 27.04.2013 року, укладений між [PERSON] та приватним підприємцем [PERSON]. Згідно ч.3 ст.652 ЦК України, у разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору. Таким чином, у зв'язку із розірванням договору, позивачу підлягає поверненню сплачена нею сума авансу в розмірі 3500,00 грн. Крім того, відповідно до п.4.2 договору, у випадку невиконання виконавцем пункту 3.2. з власної вини виконавця, зобов'язується виплатити неустойку в розмірі 0,1% від вартості даного Договору за кожен день прострочки. Виходячи з того, що до виконання відповідач повинен був приступити протягом 25 робочих днів (без субот, неділь, святкових днів) за умови оплати не менше 85 % вартості даного Договору, днем початку прострочки необхідно рахувати 06.06.2013 р. Всього прострочка становить 226 днів, тобто неустойка становить 1109,66 гривень (226 днів х 4,91 грн. (0,1%)). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка в розмірі 1109,66 грн. В той же час суд відмовляє позивачу в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на її користь вартості ліків, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що саме через невиконання відповідачем умов договору, позивачу були виписані лікарем саме ті ліки, перелік яких міститься в наданих позивачем до суду копіях чеків. Крім того, наданий позивачем чек від 24.12.2011 р. взагалі не відноситься до періоду виникнення правовідносин між сторонами договору. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч.1, ч.4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В зв'язку із тим, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що через невиконання з боку відповідача умов договору від 27.04.2013 р. їй були спричинені душевні страждання, а також з урахуванням того, що між сторонами виникли договірні відносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial