Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів обґрунтовуючи свої позовні вимоги наступним. Позивач [PERSON] та Відповідач [PERSON] , 02.06.2017 року зареєстрували шлюб, про що Деснянським Районним у місті Києві відділом реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві зроблено відповідний актовий запис № 877 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного шлюбу та проживання мають спільну доньку - [PERSON] [INFO] , Свідоцтво про народження видане Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 17.08.2019 року, серія [NUMBER] . Причиною для розірвання шлюбу стало тривале зневажливе (образливе) ставлення Відповідача до Позивача, суперечки, Відповідач постійно здійснював психологічне і фізичне насильство над Позивачем, це постійні погрози, що вкраде дитину, що зґвалтує. Ображав нецензурними словами, штовхав, замахувався кулаком. Дитину в один місяць вирішив займатися вихованням, вдарив її та кинув на ліжко. Після цього, а саме з 2019 року подружжя перестали жити разом та вести господарство Крім того Позивач звернулася до Центру у справах сім`ї та жінок Деснянського району міста Києва, де її надали психологічну та юридичну допомогу постраждалим від домашнього насильства. Вважаю, що шлюб з Відповідачем фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам Позивача, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. На примирення Позивачка не згодна і тому вважає, що необхідно розірвати шлюб. Станом на день звернення до суду з позовною заявою, Позивачка з дитиною проживають разом за адресою: [ADDRESS] і перебуває на повному утриманні Позивача. Позивач наголосила, що не забороняє та не має наміру чинити опір спілкування дитини із батьком, і отримувати додаткову допомогу (додаткові витрати) у вигляді одягу, іграшок, продуктів харчування, оздоровлення, відпочинку та інших необхідних речей. На жаль, Позивач та Відповідач не досягли жодних домовленостей щодо того, в який спосіб Відповідач буде виконувати свій матеріальний обов`язок перед дитиною та, відповідно, який розмір аліментів сплачуватиме на її утримання. Станом на день подання позовної заяви Відповідач сплачує на утримання дітей орієнтовно до 3 000,00 гривень на картку Позивача. Однак, такі виплати мають нестабільний характер та існує ймовірність того, що Відповідач припинить матеріально забезпечувати дитину. Враховуючи зазначене, Позивач вирішив формалізувати стосунки з Відповідачем щодо утримання спільної дитини шляхом отримання судового рішення про стягнення з Відповідача аліментів на утримання дитини, що надасть змогу щомісячно стабільно отримувати грошові кошти у визначеному судом розмірі, які необхідні для забезпечення нормального проживання дитини. Посилаючись на викладені обставини, Позивач просить суд: - розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 02.06.2017 року Деснянським районним у місті Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві за актовим записом № 877, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] у розмірі 30 % від усіх видів доходу Відповідача. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2021 року відкрито провадження в справі та визначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 10 серпня 2021 року Відповідачем на адресу суду було подано додаткові письмові пояснення, в яких зазначено, що інформація про доходи у державному реєстрі фізичних осіб - платників податків відносно [PERSON] відсутня. Позивач 02 серпня 2021 року подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне. Щодо вимоги про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до положень ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом положень частини 2 ст. 36 та ст. 51 СК України , шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). За правилом ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 02 червня 2017 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (після укладення шлюбу [PERSON] ), що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, яке видане Деснянським районним у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а/з №877). Від шлюбу народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, яке видане Дарницьким районним у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а/з №262). Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Сторони не виявили бажання примиритись, наполягали на розірванні шлюбу. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне життя Позивача з Відповідачем не склалося та припинено. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. В зв`язку з тим, що Позивач заявляє вимогу про стягнення з Відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved