Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, посилаючись на те, що 04.06.2011 року вона уклала шлюб з Відповідачем. В період даного шлюбу у них народився син: [PERSON], [INFO], який проживає з нею і перебуває на її вихованні. У неї фактично припинилися шлюбні відносини з відповідачем, Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, хоча працює і має постійний заробіток. В судовому засіданні Позивач позов підтримала та просила його задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. В судовому засіданні Відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), так як в у нього вже проводяться утримання по виконавчим листам, за якими він сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини від першого шлюбу в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) та 1/6 частина заробітку (доходу) на утримання Позивачки, по досягненню дитиною трьох років. Представник третьої особи в судовому засіданні надав пояснення, що вважає за доцільним задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з Відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 04.06.2011 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Марганецького міського управління юстиції, актовий запис № 88. В період даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER], видане ВРАЦС Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 20.11.2012 року, актовий запис № 451). Сторони фактично спільного господарства не ведуть. Син проживає з Позивачкою, Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює і має постійний заробіток. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліментів) присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, враховуючи, що Відповідач за рішеннями суду сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина від першого шлюбу в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та 1/6 частину заробітку (доходу) щомісячно на утримання Позивачки по досягненню дитиною трьох років, вважає необхідним стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 часини всіх видів заробітку Відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України судовий збір стягненню з відповідача.

Outcome: partial