Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх доводів позивач зазначила, що з 07 квітня 2014 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Протягом тривалого часу [PERSON] не забезпечує сім'ю та сина, не приносить додому коштів, не купує продуктів та не сплачує комунальних послуг. Відповідач офіційно працевлаштований, має стабільний дохід у вигляді заробітної плати, а тому здатний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Водночас [PERSON] участі у вихованні сина не бере, коштів на його утримання не надає, а тому [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 листопада 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. 14 грудня 2018 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що не заперечує проти сплати аліментів на утримання сина. Крім цього, 14 грудня 2018 року [PERSON] звернувся із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що протягом останнього року він перебуває у неприязних відносинах з дружиною та її матір'ю. Його постійно ображають та виганяють з квартири. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, а тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. 04 січня 2019 року протокольною ухвалою суд об'єднав позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу з первісними позовними вимогами [PERSON] про стягнення аліментів. У судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] первісний позов про стягнення аліментів підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила його задовольнити. Зустрічний позов про розірвання шлюбу визнала, заперечила щодо надання судом терміну на примирення. Відповідач-позивач [PERSON] у судовому засіданні первісні позовні вимоги про стягнення аліментів визнав, не заперечив проти їх задоволення. Додатково зазначив, що стан його здоров'я задовільний, він офіційно працевлаштований електриком в компанії «Агропродсервіс», його батько є інвалідом 1-ї групи, догляд за ним здійснює мати. Зустрічний позов про розірвання шлюбу підтримав, просив суд його задовольнити, заперечив щодо надання судом терміну на примирення. Представник відповідача-позивача - адвокат [PERSON] у судовому засіданні підтримав позицію [PERSON] Заслухавши пояснення та доводи учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. 07 квітня 2014 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07 квітня 2014 року, виданим Кривенською сільською радою Козівського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис №2. В шлюбі в них народився син - [PERSON], [INFO] року, про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 29 червня 2016 року, видане Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. На час розгляду справи малолітній син сторін проживає з матір'ю [PERSON], яка займається його вихованням та утриманням. Оскільки між подружжям не досягнуто згоди щодо участі батька в утриманні їх спільної дитини, [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів із [PERSON] За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Положення ст. 7 Сімейного кодексу України передбачають, що учасник сімейних відносин не може мати привілеїв чи обмежень за ознаками матеріального стану, місця проживання, іншими ознаками, а регулювання сімейних відносин має здійснюватися на засадах справедливості, добросовісності та розумності. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, який на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, визнання відповідачем-позивачем позову про стягнення аліментів, та вважає, що слід задовольнити первісний позов та стягнути з відповідача-позивача [PERSON] в користь позивача-відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 жовтня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментіву межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Щодо зустрічних позовних вимог про розірвання шлюбу, то в судовому засіданні встановлено, що між подружжям [PERSON] та [PERSON] погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача так і відповідача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що відповідач-позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, позивач-відповідач [PERSON] позов визнає, зогляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Питання про стягнення судового збору судом вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved