Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 17.01.2014 року помер [PERSON] Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 4,99 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області. Ще за життя спадкодавець розпорядився належним йому майном, заповівши все належне йому майно на її користь. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому просить в судовому порядку визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Позивач у справі [PERSON] в судове засідання не з'явилася. До суду подала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 646736 від 30.01.2006 року, [PERSON] належить земельна ділянка площею 4,99 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області (а.с.9). [PERSON] помер 17.01.2014 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 209577 (а.с.6). Як вбачається з заповіту, посвідченого 21.12.2009 року [PERSON] сільською радою Ківерцівського району Волинської області, [PERSON] розпорядився належним йому майном, заповівши його [PERSON] (а.с.7). Заповіт не змінено та не скасовано. Відповідно до довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області (а.с.10) до складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] ввійшла земельна ділянка площею 4,99 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В силу п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України однією з підстав виникнення права власності на земельну ділянку, є прийняття спадщини. Згідно статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку у порядку спадкування переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Постановою № 1512/02-31 від 12.10.2017 року державний нотаріус Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність у спадкодавця оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. З повідомлення Ківерцівської державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті [PERSON], який помер 17.01.2014 року, заведено спадкову справу № 415/2017. 12.10.2017 року із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом звернулася [PERSON] Інших спадкоємців не встановлено. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину. Беручи до уваги, викладене, суд дійшов висновку про визнання за позивачем [PERSON] права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 4,99 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області.

Outcome: approved