Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] з вимогами про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27 липня 2006 року між позивачем та [PERSON] укладено нотаріально посвідчений договір позики. На підставі договору позики [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв суму позики у розмірі 136 350 гривень 00 копійок, що дорівнювало 27 000 доларів США згідно курсу на момент передання грошових коштів і зобов'язалась повернути ці кошти до 27 липня 2011 року. Сторонами в договорі позики визначено еквівалент грошового зобов'язання в іноземній валюті 27 000 (двадцять сім тисяч) доларів США 00 центів. Відповідач порушив строки повернення коштів, отриманих на підставі договору позики, в зв'язку з чим Позивач заявляє про стягнення суми позики (суми боргу), інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми позики. В зв'язку із чим просила суд стягнути з [PERSON] та [PERSON], як сторона договору поруки, на користь [PERSON] 366 176 гривень 09 коп. в тому числі суму позики у розмірі 314 820 гривень 00 копійок, інфляційні втрати у розмірі 24 755 грн. 96 коп. та три проценти річних у розмірі 26600 гривень 13 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, час та місце розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги до нього, як до поручителя, він не визнає в зв'язку із припиненням договору поруки, проти стягнення боргу з відповідача [PERSON] не заперечував, просив розглянути справу за його відсутності. Суд, ознайомившись із заявами представника позивача та відповідача [PERSON], дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 27 липня 2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, що підтверджується нотаріально посвідченим договором позики від 27 липня 2006 року. Відповідач [PERSON] порушив строки повернення коштів, отриманих на підставі договору позики. На підставі договору позики [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв суму позики у розмірі 136 350 гривень 00 копійок, що дорівнювало 27 000 доларів США згідно курсу на момент передання грошових коштів і зобов'язався повернути ці кошти до 27 липня 2011 року. Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК). Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що позивач передав, а відповідач [PERSON] прийняв суму позики еквівалентну 27 000 доларів США і зобов'язався повернути ці кошти до 27 липня 2011 року, що підтверджується договором позики від 27.07.2011 року. Відповідач [PERSON] у встановлені строки суму позики не повернув у зв'язку з чим заборгував позивачу суму у розмірі 314 820 (триста чотирнадцять тисяч вісімсот двадцять) гривень 00 копійок, що дорівнює 27 000 доларів США 00 центів згідно офіційного курсу гривні до долара США станом на 16.05.2014 року. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При визначенні грошового зобов'язання в еквіваленті до іноземної валюти на день виникнення у відповідача зобов'язання по його сплаті перераховується у гривню і якщо в подальшому на день фактичної сплати відповідно до цієї іноземної валюти не змінюється, то з цього моменту грошове зобов'язання, яке підлягає виконанню, є гривневим. А відтак, у випадку прострочення сплати платежу виникає заборгованість у гривні, яку боржник відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Судом перевірено правильність розрахунку позивачем трьох процентів річних та втрат позивача за час прострочення внаслідок індексу інфляції та встановлено, що заборгованість відповідача становить 366 176 (триста шістдесят шість тисяч сто сімдесят шість) гривень 09 коп. в тому числі суму позики у розмірі 314 820 гривень 00 копійок, інфляційні втрати у розмірі 24 755 грн. 96 коп. та три проценти річних у розмірі 26600 гривень 13 коп. Щодо відповідальності відповідача [PERSON] перед позивачем за договором поруки судом встановлено наступне. В п. 2.2. Договору поруки від 28 липня 2006 року встановлено, що цей Договір діє до моменту припинення поруки на підставах, визначених ст. 559 ЦК України та припиняється у випадку непред'явлення вимоги до поручителя протягом шести місяців з моменту настання строку виконання зобов'язання визначеного в п. 1 договору поруки від 27 липня 2006 року. Таким чином договір поруки від 28 липня 2006 року припинений з 28 грудня 2011 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнути судові витрати з відповідача [PERSON] на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial