Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із цивільним позовом до [PERSON] у якому просить суд визнати недійсним заповіт [PERSON], посвідчений 20.04.2012 року приватним нотаріусом [PERSON] за такими реквізитами: номер у спадковому реєстрі 52707345; бланки ВРР 964319; номер у реєстрі нотаріальних дій 574, а також стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. В подальшому на задоволення клопотання позивача протокольною ухвалою первісного відповідача [PERSON] було замінено на належного відповідача [PERSON], на задоволення клопотання представника позивача [PERSON] до участі у справі було залучено третю особу без самостійних вимог приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON], на задоволення клопотання [PERSON] протокольною ухвалою її залучено до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на стороні відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що у 2012 році померла баба позивача, [PERSON], яка проживала разом із позивачем та її сімєю в одному будинку. При зверненні до державної нотаріальної контори щодо оформлення спадщини, [PERSON] стало відомо про наявність заповіту після смерті [PERSON] Проте вважає, що такий заповіт не відповідає вільному волевиявленню своєї баби та складений з порушенням вимог законодавства, оскільки на час складання заповіту [PERSON] виповнилось 87 років, за декілька місяців до смерті у неї різко погіршився стан здоровя, що свідчить про те, що остання самостійно не могла звернутись до нотаріуса для складання та посвідчення заповіту. З огляду на зазначене вважає, що заповіт було складено під психічним впливом, а заповідачка через стійкий розлад здоровя не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. В судове засідання [PERSON] не зявилась, проте у попередніх судових засіданнях надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задовольнити. Представник позивача [PERSON] у судове засідання зявився, пояснив, що позов підтримує у повному обсязі із підстав зазначених позивачем та наведених у позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак 13.08.2015 року подав заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій зазначив, що позов не визнає і просить у задоволенні такого відмовити. Крім того, згідно заперечення на позовну заяву про визнання заповіту недійсним поданого 18.03.2014 року відповідач вважає, що заповідач не бажала щоб після її смерті [PERSON] отримала спадкове майно, що заповіт складено [PERSON] при необхідному обсязі цивільної дієздатності для вчинення правочину, з вільним волевиявленням, без стороннього тиску, а тому спірний заповіт є таким, що відповідав внутрішній волі заповідача та вимогам чинного законодавства. Третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявився, проте 18.03.2015 року подав заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо ухвалення рішення поклався на розсуд суду. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] у судове засідання зявилась, зазначила, що заповідач, яка була її матірю, ніколи не хворіла, лише від старості боліли ноги та тіло, психічно хворою людиною вона ніколи не була, а тому проти позовних вимог заперечила, у задоволенні позову просила відмовити. Свідок [PERSON] у судове засідання зявилась 31.01.2015 року, надала покази про те, що покійна проживала у [INFO], разом із сімєю позивача. Перед смертю вона хворіла, блудила, мала склероз, говорила нісенітниці, виходила гола на подвіря, вискакувала з дому через вікна, це було приблизно за 2 роки до її смерті, проте її стан погіршувався із кожним днем. Зазначила, що офіційно працює медсестрою у поліклініці, щоденно до 15-15:30 год. Свідок [PERSON] у судове засідання зявилась 31.01.2015 року, надала покази про те, що покійна кожного дня у нічній сорочці сиділа на подвірї і на її думку чекала дочку. Вважає, що це не адекватні дії. До церкви [PERSON] ходила і була ніби нормальна. Доглядала за останньою сімя позивача. Зазначила, що не могла визначити емоційний стан останньої. Свідок [PERSON] у судове засідання зявилась 31.01.2015 року, надала покази про те, що покійна мала склероз, що сімя позивача, яка доглядала за нею, старалась не випускати її з дому, щоб та не заблудилась. [PERSON] ходила на город і до церкви ще приблизно за 2 місяці до смерті. Також вона їздила на громадському транспорті, блудити почала приблизно за 1 місяць до смерті. Останній раз спілкувалась із покійною за тиждень до її смерті, коли [PERSON] дякувала [PERSON]А за те, остання викликала їй священика для того, щоб посповідатись. Вважає, що психічно хворою [PERSON] не була. Свідок [PERSON] у судове засідання зявилась 31.01.2015 року, надала покази аналогічні показам [PERSON], та додатково зазначила, що з померлою були сусідами, часто спілкувалась і [PERSON] розповідала, що часто забувається та може заблудитись, а також часто падає під час ходьби. Останній раз коли [PERSON] бачила потерпілу, то остання ледве ходила по городі. Свідок [PERSON] у судове засідання зявилась 31.01.2015 року, надала покази про те, що часто спілкувалась із померлою, яка жалілась, що її болить від старості все тіло. Вважає, що остання була адекватною до смерті, ходила до церкви, мала хорошу пам'ять, усіх із родичів знала і впізнавала. Суд, зясувавши думку сторін у справі, заслухавши покази допитаних в залі судового засідання свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають з таких підстав. Судом встановлено, що 12.07.2013 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №329883 від 01.08.2013 року. Встановлено, що [PERSON], була дочкою [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження №322623 від 10.07.1978 року, прізвище з «Трухан» на «Глушек» було змінено внаслідок реєстрації шлюбу, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії 1-СГ №121648 від 14.09.2002 року, а [PERSON] був сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯЛ №090391 від 28.08.1954 року, відтак у суду не виникає сумніву, що позивач [PERSON] була онукою [PERSON]. Встановлено, що [PERSON] 20.04.2012 року на випадок своєї смерті склала заповіт, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області, зареєстровано у реєстрі за №574, згідно якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла [PERSON], [INFO]. Заповіт не змінено та не скасовано. Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У ст. 1234 ЦК України зазначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаним заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі (частини 1, 2\~ст. 1257 ЦК). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач, як на підстави для визнання недійсності спірного заповіту, покликається на те, що заповіт складено в порушення вимог законодавства, оскільки правочин було вчинено заповідачем під психологічним впливом, так як сама [PERSON] мала стійкий розлад здоровя та не могла усвідомлювати значення своїх дій, також не могла звернутись до нотаріуса для складання заповіту. В процесі розгляду справи, на задоволення клопотань представника позивача, судом було постановлено ухвали про призначення судової почеркознавчої експертизи та судової психолого-психіатричної експертизи. Згідно висновку №3527 криміналістичної експертизи з дослідження почерку та підпису по матеріалах цивільної справи №2/450/445/14, який складено 20.11.2014 року Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, у суду не виникає сумніву, що спірний заповіт було підписано [PERSON]. У висновку судово-психіатричного експерта №237 від 27.03.2015 року проведеного на підставі ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області у Комунальному закладі Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні м. Львів, зазначено, що встановити чи могла [PERSON] на час укладання заповіту від 20.04.2012 року усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не виявляється можливим. Жодних доказів того, що у момент підписання оспорюваного заповіту [PERSON] її волевиявлення не було вільним і не відповідало її волі позивачем суду не подано, покази свідків про таке не свідчать, а письмові пояснення [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які долучені до матеріалів справи до уваги судом не беруться, оскільки не є належними доказами, так як отримані не у спосіб визначений ЦПК України. Отже, позивачем не доведено обставин, на які він послався як на підставу своїх вимог, що виключає нікчемність заповіту чи визнання його судом недійсним та є підставою для відмови у позові. В процесі розгляду справи позивачем та її представником було заявлено ряд клопотань про витребування доказів, зокрема, документів, які містять рукописні тексти виконані [PERSON], із ПАТ «ВіЕс Банк», УПФ України в Пустомитівському районі Львівської області, ОКП ЛОР «БТІ та ЕО». Однак у задоволенні таких судом було відмовлено, оскільки жодного доказу про наявність рахунків заповідача у ПАТ «ВіЕс Банк» суду не представлено, так само як і не обґрунтовано необхідності та доречності у витребуванні зазначених документів із УПФ України в Пустомитівському районі Львівської області, ОКП ЛОР «БТІ та ЕО». Також представником позивача було заявлено клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ПАТ «ВіЕс Банк», УПФ України в Пустомитівському районі Львівської області, ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» та Відділення поштового звязку Сокільники Поштамту-Центру поштового звязку №1 м. Львів Львівської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта». Згідно вимог ч.2 ст.35 ЦПК України, якщо судове рішення може вплинути на права і обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб. Однак будь-яке рішення, ухвалене судом у даному випадку ніяким чином не вплине на права чи обовязки осіб, зазначених у клопотанні, відтак у задоволенні такого слід відмовити. Позивачем заявлено письмове клопотання про призначення повторної комплексної психолого-психіатричної (посмертної) експертизи, крім того у зазначеному клопотанні [PERSON] просила викликати і допитати у судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.01.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5) повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі обєкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз). Оскільки у матеріалах справи вже міститься висновок судово-психіатричного експерта №237 у якому чітко зазначено, що встановити чи могла [PERSON] усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в цей період часу не виявляється можливим. Зважаючи на вказане, суд не вбачає обєктивних підстав для повторного проведення зазначеної експертизи, а клопотання про призначення такої розцінює як спосіб затягування розгляду справи. Щодо виклику свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], то позивачем не надано жодного доказу, що зазначеним особам відомі будь-які обставини, що стосуються розгляду справи та можуть мати значення для ухвалення правомірного рішення. Щодо виклику і допиту у якості свідка [PERSON], то таке клопотання вже було задоволено судом, однак зазначена особа на виклик суду не зявилась, що є його правом, відтак, в цілях процесуальної економії у задоволенні клопотання про виклик і допит у якості свідків зазначених вище осіб судом відмовлено. Також позивач заявила клопотання про призначення додаткової почеркознавчої експертизи. Згідно зазначеної вище Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо обєкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи. Однак із висновку №3527 криміналістичної експертизи з дослідження почерку та підпису по матеріалах цивільної справи №2/450/445/14, який складено 20.11.2014 року, однозначно вбачається, що підпис на спірному заповіті виконано [PERSON], тому підстави для призначення повторної експертизи відсутні, а клопотання є таким, що задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed