Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина, [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття; допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць; стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 07 березня 2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований у Кременчуцькому міському відділ реєстрації актів громадянського стану Полтавського управління юстиції за актовим записом №153. Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що діти на даний час проживають з нею та перебувають на її утриманні. Із січня 2016 року шлюбні відносини між сторонами відсутні. [PERSON] вказує, що відповідач, який працевлаштований, добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. У звязку із викладеними обставинами позивач і вимушена звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглянути справу без її участі та вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився , хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі документів, наявних в матеріалах справи. 07 березня 2003 року між [PERSON] (дошлюбне прізвище Лущик) [PERSON], [INFO], та [PERSON] Володимировчием, [INFO], було зареєстровано шлюб за актовим записом №153, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-КЕ №092189, виданого Кременчуцьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану. Від вказаного шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ №112347, видане 26 серпня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Авозаводського РУЮ міста Кременчука Полтавської області, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ №089684, видане 28 квітня 2009 року Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ Полтавської області. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до статті 187 Сімейного кодексу України [PERSON] за власною ініціативою аліменти не виплачує, у відповідності до статті 188 Сімейного кодексу України від сплати аліментів не звільнений; угоди про добровільну сплату аліментів згідно статті 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено. Ненадання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини є порушенням обовязку батьків піклуватися про своїх дітей. Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України, стягнення аліментів може проводитися у визначеній судом частці від заробітку батька (матері) дитини. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальний стан дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. За викладених обставин, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, зважаючи на той факт, що відповідачем не надано до суду доказів щодо неможливості надавати аліменти на утримання дітей, оскільки інших дітей, непрацездатних батьків на утриманні він не має, враховуючи інтереси дітей, суд вважає, що позивач спроможний надавати аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця на утримання двох дітей до досягнення ними повноліття, а тому позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів засновані на законі, у звязку із чим підлягають задоволенню. Оскільки частиною 1 статті 88 Цивільно-процесуального Кодексу України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивачки витрат, понесених нею на оплату правової допомоги в розмірі 275 грн. 60 коп. Частиною 2 статті 88 Цивільно-процесуального Кодексу України встановлено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги викладене, оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору за подачу до суду позову про стягнення аліментів, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. в дохід держави.

Outcome: approved