Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. У своєму позові позивач просить суд надати їй дозвіл, на виїзд доньки [PERSON] , [INFO] , у країни Євросоюзу, Шенгенська зона, країни Прибалтики, Болгарія, Білорусія, Турція, Туніс, Азейбарджан, Країни Азії, Єгипту, Великобританія (Англія) на відпочинок без дозволу (без згоди) та супроводу батька [PERSON] до повноліття дитини. В обґрунтуванні позову позивач зазначила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але 08 квітня 2008 року шлюб було розірвано. Від шлюбу у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає разом з нею. Протягом декількох років вона вивозила дитину на відпочинок за кордон, але кожний раз відповідач затримував оформлення документів. В судове засідання позивач [PERSON] . не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилалась на обставини зазначені в позові. В судове засідання відповідача [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає. В судове засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору органу опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам?янської міської ради не з`явився, причини не явки не повідомив. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Ухвалою суду 23 квітня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Згідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] знаходилась в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , але шлюб 08 квітня 2008 року (а.с.10). Згідно до свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п.3 ч.3ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. За змістом ст.ст. 154, 155 СК України батьки мають право на самозахист дитини, а здійснення ними своїх батьківських прав мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини. Згідно з п. 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 року № 724), виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. У відповідності з вимогами п. 4 зазначених Правил, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: у разі пред`явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Відповідно до принципів 2 та 4, викладених в Декларації прав дитини, прийнятою генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, Дитина має користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальні догляд і охорона мають бути забезпечені дитині та її матері, зокрема належний допологовий і післяпологовий догляд. Дитина повинна мати право на належні харчування, житло, відпочинок і медичне обслуговування. Дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. Враховуючи наведене, оцінивши наявні у справі докази, а також визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, та підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved