Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свій позов мотивує тим, що з 09 листопада 2007 року вона перебуває у шлюбі з [PERSON]С, від спільного проживання у них народилась троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Зазначає, що відповідач з 20 вересня 2016 року проживає з іншою жінкою, в звязку з чим нею було подано до суду позовну заяву про розірвання шлюбу. Вказує, що відповідач не надає належної допомоги на утримання дітей, матеріальне забезпечення дітей є недостатнім. Просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], 15 липня 2012 року, [PERSON], [INFO], в розмірі 2/3 частки його доходів (заробітку.) Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав, наведених нею в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав пояснення свого довірителя, просив при вирішенні справи врахувати обставини, зазначені в письмових запереченнях Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що його середній заробіток становить 2560,00 грн., на даний час в нього вже нова сімя, його нова дружина вагітна. Зазначив, що він не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання своїх трьох дітей в тому розмірі, який просить позивач та вважає, що вона має право на отримання тимчасової державної матеріальної допомоги. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20.11.1959 р., проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості (принцип 6). Батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття (стаття 51 Конституції України, стаття 180 Сімейного кодексу України). Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з частинами першою, третьою статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними;за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька та/або у твердій грошовій сумі. За правилами статті 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 названого Кодексу у разі визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: для дітей віком до 6 років у розмірі з 1 січня 2017 року - 1 355 грн., з 1 травня - 1 426 грн., з 1 грудня - 1 492 грн.; для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі з 1 січня 2017 року - 1 689 грн., з 1 травня - 1 777 грн., з 1 грудня - 1 860 грн. Судом встановлено, що сторони є батьками трьох дітей: дочки [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження останньої серії І-ЕГ №074904, виданого 15 квітня 2008 року Липинською сільською радою Луцького району Волинської області (а.с.3), дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕГ №160075, виданого 18 липня 2012 виконкомом Липинської сільської ради Луцького району Волинської області (а.с.4), дочки [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження останньої серії І-ЕГ №224651, виданого 21 жовтня 2015 року виконкомом Липинської сільської ради Луцького району Волинської області (а.с.5). Матір дітей, позивач у справі, станом на час розгляду справи перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області і отримує допомогу при народженні дитини (на [PERSON], 18 жовтня 2015 року) в розмірі 860,0 грн. в місяць. Батько дітей, [PERSON], працює в ТзОВ «Футбольний клуб «Волинь», займає посаду кухаря, його дохід за період з 01 липня 2016 року по 31 грудня 2016 року склав 18\~785,23 грн., а з 01 серпня 2016 року по 31 серпня 2017 року 19082,84 грн. Дані відомості підтверджуються наявними в матеріалах справи довідками про доходи відповідача. В сукупності оцінених судом доказів є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей та зобов'язаний згідно із законом належним чином забезпечувати і утримувати їх. У зв'язку з наведеним суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів, суд виходить з непорушності конституційного права неповнолітньої дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття; обов'язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із припиненням шлюбу між батьками та спільного проживання з дитиною. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначено статтею 181 Сімейного кодексу України. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання дітей, тому кошти на утримання дітей (аліменти) присуджує суд. Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачає ст. 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача,суд враховує наявність стабільного заробітку відповідача, стан його здоровя, матеріальне становище матері дітей, стан її здоровя, а також ту обставину, що діти перебувають на її повному утриманні, стан здоровя дітей. Відповідно до положень частини третьої статті 10, частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд у порядку пункту 1 частини першої статті 367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], 15 липня 2012 року, [PERSON], [INFO], у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судові витрати по сплаті судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: partial