Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, третя особа [PERSON] про визнання права власності на частину будинку, виключення її з-під арешту. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що згідно довідки за № 2602 від 14.13.2013 року, виданої комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос», встановлено,що житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] в ? частині числиться за [PERSON], згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області 04.02.1972 року, зареєстрованим за № 260 та в ? частині за [PERSON], згідно договору міни, посвідченого третьою державною нотаріальною конторою Харківського району від 13.12.1966 року за реєстровим № 2395. 19.11.2009 року рішенням Дергачівського районного суду Харківської області у цивільній справі № 2-1776/09 було задоволено позовні вимоги [PERSON] та визнано за нею право власності на самочинне будівництво: веранду літ. «а2» розміром 2,90м. х 5,40м.; прибудову «А1-1» розміром 4,20м. х 10,72м.( внаслідок чого житлова площа першої квартири складає 49,2 кв.м., загальна площа -73 кв.м.); літню кухню літ. «Д»; сарай літ. «К»; погріб літ. «Ж»; вбиральню літ. «Л»; сарай літ. «В»;, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] померла [INFO], згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого Зарябинскою селищною радою Богодухівського району Харківської області за актовим записом № 01. Після її смерті вона звернулась з заявою про прийняття спадщини в Дергачівську державну нотаріальну контору Харківської області, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі ( номер витягу-33462748 від 13.03.2013 року, спадкова справа № 54246674, номер у нотаріуса -87/2013). Вона вважає себе єдиною спадкоємицею після смерті своєї тітки [PERSON] При оформленні спадщини стало відомо, що на спадковий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], накладено арешт на підставі постанови відділу державної виконавчої служби № 888,26Г від 24.03.2003 року та зареєстровано 09.08.2007 року за № 5459126 реєстратором Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області При цьому зазначено, що власником зазначеного будинку є [PERSON], хоча він не є власником, а лише в будинку зареєстрований, який в ? частині належить його батькові - [PERSON], померлому [INFO], що підтверджується відповіддю КПП «Інвенрос» № 7602 від 14.11.2013 року. 03.02.2003 року вироком Дергачівського районного суду Харківської області [PERSON] було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначено покарання у виді 3-х років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки. На підставі ст.. 75 КК України [PERSON] було звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки та стягнуто з нього матеріальні збитки на користь потерпілого [PERSON] у розмірі -7339,95 гривень. На підставі вказаного вироку було видано виконавчий лист, який передано для виконання до відділу державної виконавчої служби. Згідно відповіді відділу державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області від 21.11.2013 року за № 5925, виконавчих документів про стягнення з [PERSON] коштів станом на 21.11.2013 року на виконанні не перебуває. Тобто арешт може бути накладено лише на майно боржника на ? частину будинку, а на іншу частину будинку, яка належить їй не може бути накладено арешт. В результаті незаконного накладення арешту на вказане майно, вона позбавлена можливості прийняти спадщину та володіти і розпоряджатися своїм майном, у зв'язку з чим і звернулася з даним позовом до суду. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, в поданих до суду заявах позов підтримали повністю, просили його задовольнити у повному обсязі, розгляд справи проводити в їх відсутності без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе. Представник відповідача державний виконавець Меремєря В.П. в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву та письмове пояснення, де позов визнала повністю, просила справу розглядати за її відсутності, без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе. Суд, вивчивши надані суду докази, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] в ? частині числиться за тіткою позивача [PERSON], згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області 04.02.1972 року, зареєстрованим за № 260 та в ? частині за [PERSON], згідно договору міни, посвідченого третьою державною нотаріальною конторою Харківського району від 13.12.1966 року за реєстровим № 2395, що підтверджується довідкою комунального підприємства технічної інвентаризації «Інвенрос» за № 2602 від 14.13.2013 року. 19.11.2009 року рішенням Дергачівського районного суду Харківської області у цивільній справі № 2-1776/09 було задоволено позовні вимоги [PERSON] та визнано за нею право власності на самочинне будівництво: веранду літ. «а2» розміром 2,90м. х 5,40м.; прибудову «А1-1» розміром 4,20м. х 10,72м.( внаслідок чого житлова площа першої квартири складає 49,2 кв.м., загальна площа -73 кв.м.); літню кухню літ. «Д»; сарай літ. «К»; погріб літ. «Ж»; вбиральню літ. «Л»; сарай літ. «В»;, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] померла [INFO], згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого Зарябинською селищною радою Богодухівського району Харківської області за актовим записом № 01. Після смерті тітки позивач звернулась з заявою про прийняття спадщини в Дергачівську державну нотаріальну контору Харківської області, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі ( номер витягу-33462748 від 13.03.2013 року, спадкова справа № 54246674, номер у нотаріуса -87/2013). При оформленні спадщини стало відомо, що на спадковий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], накладено арешт на підставі постанови відділу державної виконавчої служби № 888,26Г від 24.03.2003 року та зареєстровано 09.08.2007 року за № 5459126 реєстратором Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області. При цьому зазначено, що власником зазначеного будинку є [PERSON], який насправді не є власником, а лише зареєстрований в ? частині будинку, що належить його батькові - [PERSON], померлому [INFO], що підтверджується відповіддю КПП «Інвенрос» № 7602 від 14.11.2013 року. 03.02.2003 року вироком Дергачівського районного суду Харківської області [PERSON] було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначено покарання у виді 3-х років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] було звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки та стягнуто з нього матеріальні збитки на користь потерпілого [PERSON] у розмірі -7339,95 гривень. На підставі вказаного вироку було видано виконавчий лист, який передано для виконання до відділу державної виконавчої служби. Згідно відповіді відділу державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області від 21.11.2013 року за № 5925, виконавчих документів про стягнення з [PERSON] коштів станом на 21.11.2013 року на виконанні не перебуває. Як вбачається з матеріалів справи єдиним спадкоємцем на спадкове майно за законом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON], інших спадкоємців, які б претендували на спадщину не має. Згідно ст.. 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право особи, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт та яке належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та зняття його з арешту. Тобто арешт може бути накладено виключно тільки на майно боржника. Відповідно до ч.2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.ст. 325, 1216, 1258,1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved