Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з даним позовом до [PERSON] , в якому просить шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем розірвати, посилаючись на те, що більше десяти років тому вони припинили шлюбні стосунки та проживають окремо. Їхня сім`я давно розпалася і шлюб існує лише формально. Вважає, що збереження шлюбу є недоцільним. Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 07 вересня 2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в зал судового засідання не прибула, подала до суду заяву, у якій просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в зал судового засідання не прибув повторно, будучи належними чином повідомленим про дату та місце розгляду справи через офіційний веб-сайт Судової влади України. Причини неявки суду не повідомив. Заяви про відкладення розгляду справи не подавав. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Сторони уклали шлюб 04 квітня 2006 року, актовий запис №33, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області України (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області України 04 квітня 2006 року). Від шлюбу сторони мають двох синів, один з яких є неповнолітнім, а саме [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області, 10 квітня 2006 року). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За час спільного проживання сторони не змогли створити міцної сім`ї. Протягом більш ніж десяти років подружжя спільно не проживають і не ведуть спільного господарства, внаслідок чого шлюб існує лише формально. Збереження шлюбу є недоцільним. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та неповнолітньої дитини, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст.ст.24,55,56,105,110,112 СК України,

Outcome: approved