Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , доньки - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що шлюб, який було зареєстровано 05 вересня 2003 року, було розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 березня 2016 року. [PERSON] вказує, що на даний час відповідач ухиляється від своїх обов`язків по утриманні спільних дітей, які проживають з нею і перебувають на її утриманні. Зазначає, що відповідач не працює, має мінливі доходи, тому бажає стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. на кожну дитину. Позивач просить стягнути аліменти на її користь на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду і досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 08.08.2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача [PERSON] надав до суду заяву в якій просить розглянути справу у судовому засіданні за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить судове засідання проводити за його відсутності, в заяві зазначив, що частково визнає позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 30.03.2003 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.8). [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.10). [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.11). Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Статтею 180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Нормами ч.1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 ч.3постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів`вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина;інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей від 6 років до 18 років з 01 липня 2019 року - 2118 гривень. Разом з тим, суд бере до уваги, що позивачка не довела належними та допустимими доказами, що матеріальний стан відповідача дає можливість сплачувати аліменти відповідно до заявлених позовних вимог на утримання дітей в розмірі 2000 грн. на кожну дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Таким чином, враховуючи вищевикладене, беручи уваги те, що неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачем, перебувають на її утриманн і ця обставина визнається відповідачемі, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення аліментів, у зв`язку з чим вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь аліменти, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, та, виходячи з того, що батько та мати мають рівні обов`язки щодо дитини, в тому числі і по її утриманню, враховуючи часткове визнання відповідачем позову щодо сплати аліментів, що не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приймаючи до уваги недоведеність позиції позивача щодо можливості відповідачем сплачувати аліменти в заявленому в позові розмірі, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дітей аліментів в твердій грошовій сумі, у розмірі 1059 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З матеріалів справи вбачається, що днем пред`явлення позову позивачем є 30.07.2019 року. Також, з відповідача слід стягнути судовий збір за розгляд справи в розмірі 768 грн. 40 коп., оскільки позивач була звільнена від його сплати при подачі позову відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та ч.6 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial