Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який в наступному уточнила, та просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні неповнолітнього [PERSON], [INFO], та стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку /доходу/, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] неодноразово викликався в судові засідання /а.с.37, 39, 56, 59-60, 78-79/, про день час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, у встановленому законом порядку /а.с.54/, але до суду не з'явився, заперечень проти позову суду не надав. Позивач наполягає на розгляді справи за відсутності відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи. За таких підстав, оскільки позивач погодилася на розгляд справи в заочному порядку, суд відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд, та розглянув справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі - позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з нього аліменти на утримання [PERSON] на її користь, пояснила, що відповідач [PERSON], який, як вона дізналася, змінив прізвище на «[PERSON]», є батьком, а її донька - [PERSON] - була матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідач з донькою не мешкав з 2003 року, з того часу вона його не бачила. Мати дитини померла [INFO] року, після її смерті дитина залишилася мешкати з нею, та знаходиться на її утриманні. Батько з сином не спілкується, його життям не цікавиться, не турбуються про нього, допомоги не надає, наскільки їй відомо - у нього зараз вже інша сім'я, до якої він забирати дитину наміру не має. Зазначила, що рішенням виконкому її внуку надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а її призначено піклувальником. У неї, тобто за місцем мешкання дитини, створені всі умови для його розвиту та навчання, але їй важко самостійно утримувати дитину, тому вона також просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини на її користь. Представник третьої особи - виконкому Інгулецької районної у місті ради, як органу опіки та піклування - Стеценко Г.А. в судовому засіданні 27.11.2017 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, суду пояснила, що працівниками органу опіки викликали батька дитини, але він жодного разу до служби у с правах дітей не з'явився, але ж це також про те, що останній не інтересується долею дитини, не виявляє бажання ані в спілкуванні з дитиною, ані в її вихованні. Службі у справах дітей відомо, що він з 2004 року по теперішній час перебуває у розшуку. Дитина вже тривалий час мешкає з бабусею, яка піклується про нього, з нею він почувається комфортно. Зазначила, що байдуже ставлення відповідача до своєї дитини, є підставою для позбавлення його батьківських прав, та в інтересах дитини буде доцільним позовні вимоги задовольнити. В наступне судове засідання представник третьої особи не з'явилася, наддала заяву про продовження розгляду справи без її участі /а.с. 97/. Заслухавши позивача, представника третьої особи, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного. Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб [PERSON] та [PERSON] з 05.10.2002 знаходилися у зареєстрованому шлюбі, якій було розірвано 27.03.2006 /а.с. 89/. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] є матір'ю, а відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження /а.с.7,11/. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] /а.с.8/. Встановлено також, що 15.08.2015 відповідач [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] та змінив прізвище на «[PERSON]», що підтверджується наданим суду Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб /а.с.43-44/. Наданою суду копією довідки Криворізького районного відділення поліції КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 06.03.2017 за № 48.7/2-Н-1з підтверджується, [PERSON], [INFO], оголошений у розшук в 2014 році. Неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає з позивачем [PERSON] /а.с.10/. Як вбачається характеристики на учня 9-го класу Криворізької загальноосвітньої школи № 92, [PERSON], [INFO], навчається у школі з першого класу, має середні здібності, навчається не в повну міру своїх сил, має хорошу пам'ять, до виконання завдань ставиться сумлінно, за характером спокійний, врівноважений, доброзичливий, з однолітками - товариський, пропусків навчальних занять без поважних причин не має, мешкає з бабусею, яка відвідує батьківські збори, підтримує зв'язок з класним керівником /а.с. 81, 100/. Згідно складеного спеціалістами Служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради Акту обстеження умов в квартирі за місцем проживання бабусі неповнолітнього [PERSON] - [PERSON], за адресою: [ADDRESS], санітарно -гігієничний стан житла задовільний, створено належні умови для мешкання дитини, у якої є окрема кімната, куточок для навчання, місце для відпочинку, дитина забезпечена одягом, взуттям відповідно віку /а.с.99/. Рішенням виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради від 19.04.2017 № 103 неповнолітньому [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а позивача [PERSON] призначено піклувальником неповнолітнього [PERSON] /а.с. 12/. Рішенням виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради від 18.10.2017 № 339 визнано доцільним позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав у відношенні його сина [PERSON], [INFO]. В рішенні зазначено, що батько дитини - відповідач у справі - проживає окремо від сина, в іншому населеному пункті, з 2014 року знаходиться в розшуку, як відповідач по цивільним справам, протягом тривалого часу долею неповнолітнього сина не цікавиться, не приймає участі у його вихованні, не надає йому матеріальної допомоги /а.с. 69/. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.15 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін..), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 цієї постанови Пленуму ВСУ роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно приписів ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. На підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Нормами ч.2 ст.166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач тривалий час не піклується про дитину, не займається її вихованням, уникає спілкування з дитиною, та ухиляється від її матеріального у тримання, а тому є підстави для задоволення позову в частині позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні сина [PERSON], [INFO]. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів також підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Оскільки відповідач є працездатною особою, відомостей щодо наявності інших утриманців не надав, тому суд вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини. При цьому суд враховує, що заперечень проти позову та жодних доказів щодо неможливості сплати аліментів відповідачем також не надано. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. Встановленим в судовому засіданні фактам відповідають правовідносини, які регулюють умови та порядок позбавлення батьківських прав, а також з аліментних обов'язків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. Водночас суд враховує, що на час розгляду справи над неповнолітнім [PERSON], [INFO], встановлено піклування, позивач є його піклувальником, отже вона може бути особою, на ім'я якої стягуються аліменти, тому вимога про стягнення аліментів також підлягає задоволенню. За наведених обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України витрати позивача по сплаті судового збору в разі задоволення позовних вимог покладаються на відповідача. Оскільки позивач не просила суд стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір за вимогу немайнового характеру, понесені нею витрати з відповідача не стягуються. Водночас підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved