Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування за заповітом, визнання частково недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна ? частини квартири з чужого незаконного володіння. Просить визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], померлої [INFO], на ? частини квартири [ADDRESS], видане 13.06.2012 р., приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] на ім'я [PERSON]. Визнати за нею право власності на спадкове майно ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] Визнати частково недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] від 21.06.2012 р. за № 842, який посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] Витребувати на її користь з чужого незаконного володіння ? частину квартири [ADDRESS]. На обґрунтування позову зазначила, що [INFO] померла її тітка - [PERSON], яку вона 22.12.2011 р. поховала. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. За життя [PERSON] склала 11.03.2009 р. заповіт, та на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну їй на праві приватній власності квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] заповідає в рівних частках: ? - [PERSON], [INFO] та ? - [PERSON], [INFO]. 24.05.2013 р. до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] була подана заява про прийняття спадщини за законом та за заповітом [PERSON] після смерті його матері [PERSON], померлої [INFO] На підставі поданої заяви, приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] було заведено спадкову справу за № 5/2012. В подальшому, відповідно до заяви про видачу свідоцтва, поданої [PERSON] 13.06.2012 р., приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], йому видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частину квартири та свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину вказаної квартири. Вона прийняла спадщину після смерті [PERSON] в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК України, про що свідчить подана нею заява про прийняття спадщини від 02.07.2013 р. до нотаріальної контори на підставі рішення Кіровського районного суду м.Кіровограда від 30.04.2013 р., яким було визначено їй додатковий строк терміном два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили для прийняття спадщини, а також відповідь приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] від 23.07.2013 р. 10.07.2013 р. приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину спірної квартири, з тих підстав, що [PERSON] 13.06.2012 р. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частину квартири та свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину вказаної квартири. Враховуючи, що [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, то спадкування повинно відбуватися за заповітом. Відповідно довідки обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» № 98476 від 12.08.2013 р. на даний час право власності на вказану квартиру зареєстровано на [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 21.06.2012 р. за № 842, який посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] Таким чином, вказаний договір купівлі-продажу спірної квартири укладений між [PERSON] та [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] потрібно визнати частково недійсним, з тих підстав, що продавець при його вчиненні порушив її права на ? частину квартири [ADDRESS]. Оскільки спірне майно вибуло з її володіння поза її волею, підлягає витребуванню з чужого незаконного володіння, а саме ? частина квартири [ADDRESS]. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в суді позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні в зв'язку з тим, що [PERSON] є добросовісним набувачем. Надав письмові заперечення (а.с. 206-208). Відповідач [PERSON] та третя особа Приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явились. Про час та місце слухання справи були повідомлені в установленому законом порядку. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних міркувань. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 10). Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Спадкоємцями після смерті [PERSON] за заповітом є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). 24.05.2013 р. до приватного нотаріусу Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, після смерті [PERSON], звернувся [PERSON]. 13.06.2012 р., приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частину квартири [ADDRESS] та свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину вказаної квартири (а.с. 76, 78). Відповідно до договору купівлі-продажу від 21.06.2012 р., посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], реєстр № 667, [PERSON] продав [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с. 63-66). В квітні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.04.2013 р. позов [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини задоволено. Визначено [PERSON] додатковий строк терміном два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили, для подання нею заяви до нотаріальної контори на прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлої [INFO] (а.с. 8-9). Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] № 118/02-14 від 10.07.2013 р., на заяву [PERSON], їй роз'яснено право звернутися до суду в порядку ст. 1280 ЦК України про перерозподіл спадщини в зв'язку з тим, що свідоцтво про право на спадщину видано [PERSON] (а.с. 13). Згідно Цивільного кодексу України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду як з позовом про визнання відповідної угоди недійсною (ст.ст. 215-235), так і з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння (ст.ст. 330, 388). Позивач, як спадкоємець [PERSON], вважаючи, що її речові права порушені, відповідно до ст.215 ЦК України звернулася до суду з позовом про визнати недійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 21.06.2012 р., укладеного між [PERSON] та [PERSON], та витребування від добросовісного набувача [PERSON] вказаної квартири. Тобто, [PERSON] звернулася з позовом про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним з підстав невідповідності його вимогам закону. Стаття 215 ЦК України встановлює загальне правило про те, що правочин є недійсним у зв'язку з недодержанням в момент його вчинення стороною (сторонами) загальних вимог, які необхідні для чинності правочину, передбачених ст. 203 ЦК України. Відповідно до частини першої ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Однак, на момент продажу в установленому законом порядку квартири її власником на законних підставах був [PERSON] Квартира була продана у 2012 році, на момент відчуження нерухомого майна [PERSON] вважався її власником, оскільки рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда про визначення додаткового строку [PERSON] для подання заяви на прийняття спадщини винесено лише 30.04.2013 р. Таким чином, у суду відсутні правові підстави для визнання договору купівлі-продажу частково недійсним. [PERSON] не була стороною договору купівлі-продажу, тобто не була стороною оспорюваного договору. Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захистові шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, встановленого ст.ст. 215, 216 ЦК України. Такий захист можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст. 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача. Відповідно до ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або собою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується (п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»). Судом не встановлено, що [PERSON] знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину. Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда про визначення додаткового строку [PERSON] для подання заяви на прийняття спадщини не є підставою для витребування спірної квартири. Оспорений договір купівлі-продажу чинний. [PERSON] є добросовісним набувачем і підстави для задоволення позовної вимоги про витребування у нього частини квартири відсутні. Згідно до позиції ВССУ № 6-10098св13 від 22.05.2013 р. при розгляді справи для суду важлива підстава позову, тобто обґрунтування позовних вимог, яку зазначає позивач, а не норма права на яку він посилається, якщо вона не відповідає обставинам справи. Відтак, суд повинен вирішити спір по суті відповідно до позовних вимог та норм права, якими ці вимоги регулюються. Зазначене не є виходом за межі позовних вимог. Із обґрунтування позовних вимог вбачається, що позивач звернулася до суду про перерозподіл спадкового майна. Відповідно до ч.1 ст. 1280 ЦК України якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. У разі ж продажу (відчуження іншим способом) спадкового майна особою, на користь якої було видано свідоцтво про право на спадщину, як спосіб захисту інтересів спадкоємців судом може бути застосовано передання їм частки в натурі шляхом перерозподілу майна, що збереглося, або сплати грошової компенсації. Відповідно до ст. 1301 ЦК України, якщо свідоцтво про право на спадщину на частку спадкоємця [PERSON] було видано іншому спадкоємцю - [PERSON], то судовий захист її прав може здійснюватися шляхом визнання такого свідоцтва про право на спадщину частково (або повністю) недійсним та визнання за нею права на відповідну частину спадкового майна. Після смерті [PERSON] спадкове майно - квартира [ADDRESS], яка належала їй на праві особистої приватної власності, в натурі не збереглося, оскільки квартира була продана [PERSON] Згідно з положенням ст. 1280 ЦК України перерозподілу підлягає лише спадкове майно. Таким чином, за змістом ст. 1280 ЦК України спадкоємці, які прийняли спадщину із пропуском встановленого законом строку, мають право вимагати передання їм у натурі майна, яке збереглося, а за неможливості, тобто у разі його втрати, пошкодження або відчуження - сплати грошової компенсації. Враховуючи вищенаведене, [PERSON] має право вимагати від [PERSON] отримання грошової компенсації за ? частку спірної квартири. Однак, такої вимоги вона не пред'являла, а суд розглядає спір в межах заявлених вимог. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] не підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: dismissed