Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору - Служби у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації у Вінницькій області про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що з 04.09.2005 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який в послідуючому рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 02.11.2011 року було розірвано. Від шлюбу у сторін є донька [PERSON], [INFO]. Однак, з дня народження дитини сторін відповідач участі у вихованні дитини та її матеріальному забезпеченні не приймає, таким чином останній ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Так, відповідач не піклується про фізичний, духовний розвиток дитини, оскільки не спілкується з донькою, не відвідує її, не займається її вихованням, та будь-яким іншим чином не проявляє інтерес до її особистого життя, не створює умов для отримання дитиною освіти, не сплачує аліменти на утримання дитини. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та її представник - адвокат Шикунова А.О. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечували проти винесення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. Представник третьої особи за довіреністю [PERSON] до судового засідання не з'явилась, однак від останньої надійшло письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, підтримала висновок Вінницької районної державної адміністрації у Вінницькій області про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у розгляді справи, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач та її представник не заперечують, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що з 04.09.2005 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який в послідуючому рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 02.11.2011 року у цивільній справі №2-3940/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було розірвано (а.с.8). Від шлюбу у сторін є донька [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого В РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області 31.03.2010 року (а.с.7). Так, згідно свідоцтва про народження [PERSON] батьком дитини являється [PERSON], матір'ю являється [PERSON] (а.с.7). Однак, як стверджувала позивач у судовому засіданні з дня народження дитини відповідач участі у вихованні дитини та її матеріальному забезпеченні не приймає, таким чином останній ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Так, відповідач не піклується про фізичний, духовний розвиток дитини, оскільки не спілкується з донькою, не відвідує її, не займається її вихованням, та будь-яким іншим чином не проявляє інтерес до її особистого життя, не створює умов для отримання дитиною освіти, не сплачує аліменти на утримання дитини. Дійсно, як вбачається з матеріалів справи на примусовому виконанні у Замостянському В ДВС Вінницького МУЮ знаходиться виконавчий лист №127/30109/13-ц, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області 27.02.2014 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1 000 грн., щомісячно, починаючи з 11.12.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, [PERSON] від [PERSON] у період часу з 01.03.2015 року по 31.08.2015 року зазначені аліменти не отримувала, про що свідчить довідка Замостянського В ДВС Вінницького МУЮ від 07.09.2015 року №14692/09-37/6 (а.с.11). Станом на 01.09.2015 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів складає 20 677,25 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів державного виконавця Замостянського В ДВС Вінницького МУЮ Марушкевич І.А. (а.с.15). Окрім того, як вбачається з довідки-характеристики виконавчого комітету Ксаверівської сільської ради Вінницького району №120 від 02.09.2015 року позивач виховує дочку одна, батька дитини в селі ніхто не бачив, участі у вихованні дитини він не приймає (а.с.14). Відповідно до довідки ДНЗ №61 «Голубка» від 02.09.2015 року неповнолітня дитина сторін відвідує даний дошкільний навчальний заклад з серпня 2013 року, дитина бере активну участь у пізнанні навколишньої дійсності, розумовий та фізичний розвиток дитини відповідають віку дитини. У групі дівчинка із задоволенням спілкується із однолітками, має друзів, приятелів. До дитячого садка дитина приходить доглянута, охайно одягнена. Основний догляд за дівчинкою здійснює мама, яка оплачує дитячий садочок, гуртки, які відвідує дитина, приводить та забирає з навчального закладу. Допомогу матері надає бабуся дівчинки (а.с.13). Згідно довідки ТОВ «Лаян Віннер» від 09.09.2015 року неповнолітня донька сторін [PERSON] часто хворіюча з народження респіраторними захворюваннями, на прийоми з'являлась з мамою. Дівчинка доглянута, фізичний розвиток, гармонійний психомоторний розвиток відповідає вікові (а.с.12). З огляду на наведене, неповнолітня [PERSON] веде активний спосіб життя, навчається в дошкільному навчальному закладі. Однак, всі витрати пов'язані з навчанням, вихованням, утриманням дитини несе лише позивач, так як відповідач у матеріальній підтримці доньки участі не приймає. А відтак, нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками по відношенню до малолітньої доньки негативно позначається на житті дитини, так як перешкоджає її максимальному культурному розвитку, формуванню сучасного кругозору, підготовці до самостійного дорослого життя, становленню дитини як особистості. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Вони повинні піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Окрім того, відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Тому, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до вимог ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як вбачається з матеріалів справи відповідач дійсно свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки. Окрім того, суд враховує, що згідно висновку про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], наданого Вінницькою районною державною адміністрацією Вінницької області від 18.01.2016 року №01-25/113, враховуючи невиконання батьком обов'язків по вихованню та утриманню доньки, орган опіки та піклування Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки (а.с.58). Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. А тому, суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. Судові витрати залишити за позивачем, так як на тому наполягала остання. На підставі викладеного,

Outcome: approved