Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 87 про стягнення суми банківського вкладу. В позові посилається на те, що 10 липня 2014 року між нею, [PERSON], та [PERSON] акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір-заяву №300131/76905/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік», відповідно до умов якого Банк прийняв у неї грошові кошти в сумі 16800 доларів США. В звязку із небажанням продовжувати на новий строк депозитний договір позивач 10 липня 2015 року повідомила Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» про таке рішення та в своїй заяві вимагала повернення в день закінчення договору суми строкового вкладу та нарахованих процентів у відповідності до укладеного договору. Враховуючи умови укладеного договору ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було зобовязано повернути їй 11 липня 2015 року по договору-заяві №300131/76905/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» - 16800 доларів США та нараховані на нього проценти в сумі 2268 доларів США (16 800 доларів США х 13,5% річних :12 місяців х 12 місяців). Проте, незважаючи на отриману вимогу Відповідачем не було повернуто вклад. Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно ч.5 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю від 19.02.1993 року № 15-93, одержання індивідуальної ліцензії однією із сторін валютної операції означає також дозвіл на її здійснення іншою стороною або третьою особою, яка має відношення до цієї операції, якщо інше не передбачено умовами індивідуальної ліцензії. Отже, вклад позивача відповідно до зазначеного вище договору, підлягає поверненню у валюті, вказаній в договорах, тобто у доларах США. Вона звільнена від сплати судового збору за подання цього позову на підставі п. 17 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Просила стягнути із [PERSON] акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на її користь суму банківського вкладу за договором-заявою №300131/76905/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» від 10.07.2014 року у розмірі 16800 доларів США та нараховані проценти в розмірі 2268 доларів США. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився та надав суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити, проти винесення по справі заочного рішення заперечує. Представник відповідача в судове засідання не зявився повторно, будучи належним чином повідомленим повісткою про час та місце судового розгляду, про причину неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до ваги те, що представник позивача заперечує проти винесення по справі заочного рішення, суд постановляє рішення в загальному порядку. \~\~ Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наведених нижче підстав. \~Судом встановлено, що 10 липня 2014 року між [PERSON] акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено договір-заяву №300131/76905/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік», відповідно до якого вкладник передав, а Банк прийняв на депозитний рахунок грошові кошти в розмірі 16800 доларів США, строк дії вкладу шість місяців, а саме до 10 січня 2015 року (а.с.5). Згідно п. 6 Договору, строк розміщення вкладу може бути продовжено в порядку, строки та умовах, визначених положенням п. 5.2 Основних умов, тобто на таких же умовах, тому строк дії вкладу 10 липня 2015 року. Згідно з п. 2. Договору розмір процентів, які нараховуються на вклад за період з дня, наступного за днем розміщення вкладу за процентною ставкою 13,50 процентів річних. Факт внесення позивачем коштів підтверджується квитанцією № 10 від 10.07.2014 року (а.с.6). У звязку з небажанням продовжувати на новий строк депозитний договір позивач 10 липня 2015 року повідомив ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про таке рішення та в своїй заяві вимагав повернення в день закінчення договору суми строкового вкладу та нарахованих процентів у відповідності до укладеного договору (а.с.7). Враховуючи умови укладеного із відповідачем договору ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було зобовязано повернути позивачу 11 липня 2015 року по договору-заяві №300131/76905/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» - 16800\~доларів США та нараховані на нього проценти в сумі 2268 доларів США (16\~800 доларів США х 13,5% річних :12 місяців х 12 місяців). Однак, Банк не виконав умови Договору та не повернув вкладнику вклад, у звязку з чим він вимушений був звернутись до суду з позовом про стягнення боргу за договором банківського вкладу. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно ч.5 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю від 19.02.1993 року № 15-93, одержання індивідуальної ліцензії однією із сторін валютної операції означає також дозвіл на її здійснення іншою стороною або третьою особою, яка має відношення до цієї операції, якщо інше не передбачено умовами індивідуальної ліцензії. Таким чином, заборгованість Відповідача за Договором становить: 16800 доларів США\~ сума вкладу; 2268доларів США (16\~800 доларів США х 13,5% річних :12 місяців х 12 місяців) проценти. Національним банком України станом на 06.11.2015р. офіційний курс гривні щодо іноземної валюти складає: 2292,5534 грн. за 100 доларів США (а.с.54). Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Таким чином, суд вважає, що з відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» належить стягнути на користь позивача [PERSON] суму вкладу за договором-заявою №300131/76905/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» від 10.07.2014\~року у розмірі 16 800 доларів США та нараховані проценти в розмірі 2268 доларів США. Стягнути з [PERSON] акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на користь Держави судовий збір в розмірі 3654 грн., оскільки позивач при зверненні з позовом до суду звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved