Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] комітету Вінницької міської ради про визнання права користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що за усною домовленістю з начальником житлово-експлуатаційної організації їй було надано в користування нежитлове приміщення (колясочну) в будинку по вулиці Марії Литвиненко-Вольгемут, 44 у м. Вінниці. Позивачем було здійснено перепланування вказаного приміщення в житлову квартири, в якій позивач на даний час проживає. Переплановане приміщення в житлову квартиру було прийнято в експлуатацію згідно з рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 31.03.2016р. №702, яким було затверджено акт міжвідомчої комісії про прийняття в експлуатацію перепланованого приміщення в квартиру б/н в будинку по вулиці Марії Литвиненко-Вольгемут,44 у м. Вінниці (житлова площа після перепланування 7,0 кв.м, загальна площа після перепланування 12,5 кв. м). В подальшому згідно з рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 26.05.2016р. №1239 займаному позивачем приміщенні квартирі, розташованій на І поверсі в будинку по вулиці Марії Литвиненко-Вольгемут,44 у м.Вінниці було присвоєно номер 184. Однак, позивач позбавлена можливості оформити право власності на займане нею житло, оскільки не зареєстрована у ньому, а у відповідних органів відсутні правові підстави провести реєстрацію місця проживання позивача, оскільки у неї відсутній ордер на вселення в спірне приміщення та договір найму житла. А тому вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з цим позовом, в якому вона просила визнати за нею право користування жилим приміщенням квартирою №184 в будинку по вулиці Марії Литвиненко-Вольгемут,44 у м. Вінниці. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Свідок [PERSON] дала показання про те, що в цьому приміщенні [PERSON] мешкає з дитиною з 2005 року, за свої кошти зробила ремонт і переобладнання цього житла, мешканці будинку, ЖЕК та виконком претензій до неї не мають. Свідок [PERSON] дала суду аналогічні показання. Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно з рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 31.03.2016р. №702 затверджено акт міжвідомчої комісії про прийняття в експлуатацію перепланованого приміщення в квартиру б/н в будинку по вулиці Марії Литвиненко-Вольгемут,44 у м.Вінниці (житлова площа після перепланування 7,0 кв.м, загальна площа після перепланування 12,5 кв. м). Перепланування вказаного приміщення в житлову квартиру, в якій на даний час проживає позивач, було здійснено нею. В подальшому згідно з рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 26.05.2016р. №1239 займаному позивачем приміщенню квартирі, розташованій на І поверсі в будинку по вулиці Марії Литвиненко-Вольгемут, 44 у м. Вінниці, присвоєно номер 184. В цьому ж рішенні вказано, що [PERSON] є користувачем спірної квартири. За час проживання у спірній квартирі позивачем виготовлено технічну документацію на житлову квартиру, що підтверджується копією технічного паспорта на квартиру, виготовленого КП «ВМБТІ». Нині квартира №184 в будинку по вулиці Марії Литвиненко-Вольгемут, 44 у м.Вінниці є ізольованим помешканням у житловому будинку, призначеним для постійного проживання у ньому, тобто повноцінною житловою квартирою, а відтак у розумінні ст.382 ЦК України може бути об'єктом права власності. Товариством з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне обєднання» на ім'я позивача як квартиронаймача квартири [ADDRESS] відкрито особовий рахунок №132314, відповідно до якого позивачу нараховуються платежі за користування квартирою та споживання житлово-комунальних послуг. Факт постійного проживання позивача з 2006 року по теперішній час в квартирі №184 по вулиці М.Литвиненко-Вольгемут підтверджується також актом обстеження від 21.01.2016р. та актом обстеження від 08.08.2016р. Згідно з довідкою форми №3, виданою ТОВ «Житлово-експлуатаційне обєднання» від 12.07.2016р. №359 вбачається, що позивач у спірному приміщенні проживає з 2006 року без реєстрації місця проживання, а довідка №769 від 12.07.2016р. вказує про відсутність заборгованості за позивачем за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч.3 ст.9 ЖК УРСР ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення (ч.1 ст.61 ЖК України). Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер (ч.2 ст.61 ЖК України). Зі змісту статті 48 ЖК УРСР жиле приміщення надається громадянам у межах норми житлової площі, тоді як статтею 47 ЖК УРСР визначено, що норма житлової площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Норма жилої площі, при відсутності якої, виникає потреба у постановці особи на квартирний облік, відповідно до постанови виконавчого комітету Вінницької обласної ради народних депутатів та президії обласної ради професійних спілок від 10.01.1985р. №21 складає 6,5 кв.м житлової площі на одну особу по Вінницькій області. Жиле приміщення може бути надано з перевищенням норми житлової площі, якщо воно складається з однієї кімнати (однокімнатна квартира) або призначається для осіб різної статі (ч.4 ст.48 ЖК УРСР). З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позивач набула права користування квартирою №184 у будинку по вулиці М.Литвиненко-Вольгемут,44 у м. Вінниці. Займана нею квартира має житлову площу 7 кв.м, що не є меншою за норму, визначену постановою виконавчого комітету Вінницької обласної ради народних депутатів та президії обласної ради професійних спілок від 10.01.1985р. №21. З урахуванням вищенаведеного, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню. Судові витрати позивач просить залишити за нею. На підставі викладеного та

Outcome: approved