Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила суд визнати незаконним та\~скасувати рішення Правління АГК «Хвиля», оформлене протоколом № 2 від 28.02.2007, про виключення із членів кооперативу [PERSON] та прийняття замість нього в члени кооперативу [PERSON], а також просила зобовязати Правління автогаражного кооперативу «Хвиля» розглянути заяву [PERSON] від 16.09.2013 та прийняти її в члени автогаражного кооперативу «Хвиля» замість її померлого чоловіка [PERSON]. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що її чоловік [PERSON], який помер 05.05.2006, був членом АГК «Хвиля», у його користуванні та володінні перебував гаражний бокс № 232. У липні 2013 року [PERSON] дізналась про те, що рішенням Правління АГК «Хвиля», оформленим протоколом № 2 від 28.02.2007 було розглянуто та задоволено заяву її сина, [PERSON], про прийняття його в члени автогаражного кооперативу «Хвиля» у звязку із смертю батька. Вказаним рішенням [PERSON] було виключено із членів кооперативу та прийнято в члени кооперативу [PERSON]. Оскільки вона на момент смерті чоловіка постійно проживала з ним та відповідно прийняла спадщину після нього, вважає дії АГК «Хвиля» щодо виключення [PERSON] та одночасне прийняття у члени кооперативу [PERSON] незаконними. Крім того зазначала, що ані вона, ані її другий син [PERSON] ніколи заяв про відмову від гаражу не писали та до Правління АГК «Хвиля» з питань переоформлення гаражного боксу № 232 не звертались. В судовому засіданні представник позивача, що діє на підставі угоди про надання правової допомоги, [PERSON], позовні вимоги підтримав та, посилаючись на вищевикладене, просив суд позов задовольнити. Крім того, до суду у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, звернувся [PERSON] із позовом, в якому з урахуванням уточнень просив визнати за ним право власності на 1\\4 частину спірного гаражного боксу № 232. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що на момент смерті батька - [PERSON] - постійно проживав із ним та відповідно до положень ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, до складу якої, зокрема, увійшла 1\\2 частина права власності на спірний гаражний бокс. В судовому засідання представник третьої особи, що діє на підставі угоди про надання правової допомоги, [PERSON], вимоги третьої особи підтримав та просив суд їх задовольнити, проти задоволення первісного позову [PERSON] не заперечував. Крім того, до суду у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору звернулась [PERSON] із позовом, в якому просила визнати за нею право власності на весь пай, сплачений її чоловіком, [PERSON], за гаражний бокс №232 у Автогаражному кооперативі «Хвиля». Свої позовні вимоги третя особа - [PERSON] обґрунтовувала тим, що була дружиною [PERSON], який помер 14.09.2012 року , та є його спадкоємцем. Оскільки [PERSON] у період з 2006 по 2012 роки сплачував членські внески до АГК «Хвиля», вважає, що він набув право власності на спірний гаражний бокс, який має бути включений до спадщини, що залишилась після [PERSON] В судовому засідання третя особа - [PERSON] та її представники - [PERSON]М, та [PERSON]О, що діють на підставі нотаріально посвідченої довіреності, позовні вимоги третьої особи [PERSON] підтримали в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] заперечували та просили в їх задоволенні відмовити. Представник позивача [PERSON] та третьої особи [PERSON] адвокат [PERSON] проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечував. Представник відповідача - АГК «Хвиля» у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] був членом АГК «Хвиля», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Уборевича, 15. Ним збудовано гаражний бокс № 232 у вищевказаному кооперативі. [PERSON] помер 05.05.2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, яка є в матеріалах справи, Після його смерті до АГК «Хвиля» звернувся його син [PERSON], який подав заяву про вступ у члени кооперативу замість батька, а також надав заяви від [PERSON] та [PERSON], в яких останні, нібито, не заперечували проти переоформлення вищевказаного гаражного боксу на нього. Рішенням Правління АГК «Хвиля», оформленим протоколом № 2 від 28.02.2007 року, копія якого є в матеріалах справи, пізніше затвердженим загальними зборами кооперативу від 23.12.2007 року, розглянуто та задоволено заяву [PERSON] про прийняття його в члени АГК «Хвиля» у звязку із смертю батька. Вказаним рішенням [PERSON] виключено із членів кооперативу та прийнято в члени кооперативу [PERSON], який користувався спірним гаражним боксом до своєї смерті 14.09.2012 року. У липні 2013 року [PERSON] та її син [PERSON] дізнались про факт подання [PERSON] вищевказаної заяви до правління АГК «Хвиля» та переоформлення прав на спірний гаражний бокс на себе. 05 вересня 2013 року [PERSON] одержала завірену копію Протоколу № 2 від 28.02.2007 Правління АГК «Хвиля», а також копії вищевказаних заяв, копії яких є в матеріалах справи, в яких [PERSON] та [PERSON], нібито, не заперечували проти переоформлення гаражного боксу № 232 на [PERSON], після чого звернулась до суду із даним позовом. Судом також встановлено, що [PERSON] було сплачено пайові внески щодо спірного гаражного боксу у сумі 2587 карбованців, з яких 1587 карбованців грошима та 1000 карбованців відпрацюваннями, а також до моменту своєї смерті у 2006 році сплачував членські внески до АГК «Хвиля». [PERSON] фактично користувався спірним гаражним боксом та сплачував членські внески до АГК «Хвиля» у період з 2006 по 2012 роки. Відповідно до абз. 2 п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного\~ кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому,\~входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.\~Відповідно до пп «б» п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 28.06.1991 «Про практику\~розгляду судами цивільних справ, пов'язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів» у\~справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що внесені подружжям в період шлюбу пайові внески, а після повного внесення паю - наданий в користування гараж є спільною сумісною власністю подружжя. Визначаючи розмір часток подружжя в спільній власності на пай і гараж, суд бере до уваги вкладення на це майно, зроблені ким-небудь із подружжя за рахунок роздільної власності. З огляду на це суд погоджується із доводами позивача [PERSON] про те, що спірний бокс після внесення [PERSON] пайового внеску став обєктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Доводи третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - [PERSON] даний висновок не спростовують, оскільки нею надано докази того, що [PERSON] сплачував лише членські внески по спірному гаражному боксу для його утримання, що не дає підстав для виникнення у нього права власності на вказане нерухоме майно. Зокрема даний факт підтверджується копією довідки за підписом голови правління АГК «Хвиля» №8\\14 від 14.04.2014 року, яка є в матеріалах справи. Відповідно до ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Матеріалами справи, зокрема, копією інформаційної довідки №718 від 09.12.2013 року за підписом голови Пономаренківської сільської ради, підтверджується, що на момент смерті [PERSON] разом із ним постійно проживали його дружина [PERSON] та син [PERSON] З огляду на це, суд погоджується з їх доводами про те, що вони є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про кооперацію» членство в кооперативі припиняється у разі смерті члена кооперативу - фізичної особи.\~Крім того, відповідно ч. 4 ст. 21 Закону України «Про кооперацію» право власності членів кооперативу - фізичних осіб на свою загальну частку успадковується. Крім того, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 28.06.1991 «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов'язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів»\~вимоги про неправильність відмови у прийомі в члени гаражно-будівельного кооперативу підлягають задоволенню лише у тому разі, коли право на вступ до\~кооперативу виникає з цивільних правовідносин. Зокрема, таке право виникає в особи, якій членом ГБК відчужено гараж, дружини або члена сім'ї особи, яка вибула з кооперативу, якщо вони були учасниками спільної власності на пай і гараж, спадкоємця померлого члена кооперативу. Виходячи з того, що внесений в період шлюбу одним з подружжя пай і гараж є їх спільною сумісною власністю і кожен з них згідно з ст.22 КпШС має рівне право на це майно, у разі вибуття члена кооперативу переважне право на вступ замість нього до кооперативу належить його дружині, як співвласнику. Судом встановлено, що до спадкової маси після [PERSON] зокрема увійшла 1\\2 частина права власності на гаражний бокс № 232, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Уборевича, 15. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України \~частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. З огляду на це, суд приходить до висновку, що з моменту відкриття спадщини після [PERSON] 05.05.2006 право власності на 1\\2 частину спірного гаражного боксу перейшло до його спадкоємців - [PERSON] та [PERSON] у рівних частках, а саме по 1\\4 частині. Відповідно ч. 4 ст. 334 ЦК України права власності на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації. Перелік підстав припинення права власності містить в ст. 346 ЦК України. Однією з таких підстав є відмова власника від права власності. Відповідно до ч. 3 ст. 347 ЦК України у разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягає державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру. Таким чином, права на спірний гаражний бокс, який є нерухомим майном, зокрема виникнення та припинення прав на нього, підлягають державній реєстрації у порядку встановленому законодавством. З огляду на це, надані до матеріалів справи заяви від 05.02.2007 нібито підписані [PERSON] та [PERSON] про те, що вони не заперечують проти переоформлення належного [PERSON] гаражного боксу № 232 на [PERSON] суд не може вважати достатнім належним доказом відмови [PERSON] та [PERSON] від відповідних часток у праві власності на спірний гаражний бокс. Крім того, суд приймає до уваги той факт, що [PERSON] та [PERSON] заперечували факт написання ними відповідних заяв. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається із наданого до матеріалів справи листа Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, [PERSON] та [PERSON] було відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину на спірний гаражний бокс через відсутність правовстановлюючого документу на майно, а також рекомендовано звернутись до суду для захисту своїх прав та інтересів. Таким чином, позов [PERSON] про визнання за ним права власності на 1\\4 частину гаражного боксу № 232, який знаходиться в АГК «Хвиля» за адресою: м. Харків, вул. Уборевича, 15, підлягають задоволенню. Відповідно до п. 4.1. статуту АГК «Хвиля», копія якого є в матеріалах справи, членство у кооперативі є добровільним. Членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці й особи без громадянства, юридичні особи України й іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок, цільовий внесок і пай та визнають і дотримуються положень даного статуту, а також володіють на правах власності гаражним боксом. З огляду на те, що [PERSON] є співвласником спірного гаражного боксу, підлягають задоволенню її позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Правління АГК «Хвиля», оформлене протоколом № 2 від 28.02.2007, про виключення із членів кооперативу [PERSON] та прийняття замість нього в члени кооперативу [PERSON] та про зобовязання Правління АГК «Хвиля» розглянути її заяву від 16.09.2013 та прийняти її в члени кооперативу замість її померлого чоловіка, оскільки оскаржуване рішення Правління АГК «Хвиля» порушує її права та інтереси і прийняте з порушенням норм діючого законодавства та норм статуту АГК «Хвиля». Відповідно ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може гуртуватися на припущеннях. З огляду на це позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки нею не надано до суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту сплати її чоловіком, [PERSON], будь-яких пайових внесків за спірний гаражний бокс, а також доказів того, що спірне майно належало її чоловіку [PERSON] та відповідно увійшло до спадкової маси, яка залишилась після його смерті. Враховуючи викладене,

Outcome: approved