Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 02.07.2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 626 від 02.07.2003\~року. Крім того, зазначає, що від даного шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Також вказує, що спільне подружнє життя не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, на підставі чого між ними часто виникають сварки, що негативно відображається на її здоров`ї та здоров`ї неповнолітнього сина. Шлюб носить формальний характер, спільного господарства не ведуть, з 2012 року проживають окремо. За її глибоким переконанням, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, примирення між ними неможливе, а тому, просить строк для примирення не надавати. Майновий спір між ними відсутній. На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між нею та відповідачем - розірвати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.09.2019 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. 07.11.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, до початку надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Строк на примирення просить не надавати. Судові витрати залишила за собою. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи Відзив на позовну заяву подано не було. Суд, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи думку позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків: в судовому засіданні встановлено, що 02.07.2003 року, згідно даних свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] ), сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 626 від 02.07.2003\~року. Також, встановлено, що від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] ). Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають\~право обґрунтовувати\~належність конкретного\~доказу для\~підтвердження їхніх\~вимог або\~заперечень.\~Суд не\~бере до\~розгляду докази,\~що не\~стосуються предмета\~доказування (ч.ч. 3, 4 ст.\~77 ЦПК України). Крім того, обставини справи,\~які за\~законом мають\~бути підтверджені\~певними засобами\~доказування,\~не можуть\~підтверджуватися іншими\~засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер. Сторони проживають окремо та не підтримують сімейних відносин.. Встановлено, що між ними втрачено взаєморозуміння та почуття любові, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому шлюб може бути розірвано. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст.\~110\~СК України). Частиною другою ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved