Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , треті особи - [PERSON] , [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. В позові вказала, що відповідач [PERSON] є його батьком повнолітнього [PERSON] . З 01 вересня 2020 року [PERSON] є студентом 1 курсу денного відділення факультету Електроніки та комп`ютерної інженерії Кременчуцького національного університету імені М. Остроградського 4 рівня акредитації, навчається на контрактній основі, стипендії не отримує. Місце роботи відповідача позивачу не відоме, однак [PERSON] отримує пенсію. Відповідач згідно рішення суду сплачує аліменти на меншу спільну дитину позивача та відповідача, сина [PERSON] та на дитину відповідача від другого шлюбу. Проживання в іншому місті дитини потребує додаткових витрат, тому позивач прохає суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання чи до досягнення дитиною 23 річного віку. 20.10.2021р. від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, а саме прохає стягнути з [PERSON] на користь дитини, [PERSON] аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання чи до досягнення дитиною 23 річного віку. Розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує на їх задоволенні наполягає. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечує. Третя особа [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча, відповідно до ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомила. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши обставини справи дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи…Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень…Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи…Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях… Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно ч.1,3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до норм ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналогічні роз`яснення містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). [PERSON] з 01 вересня 2020 року є студентом 1 курсу денного відділення факультету Електроніки та комп`ютерної інженерії Кременчуцького національного університету імені М. Остроградського 4 рівня акредитації, навчається на контрактній основі, стипендії не отримує, термін навчання - до 30 червня 2024 року, що підтверджується відповідною довідкою №157 від 07.05.2021 року (а.с.14). Суд погоджується з доводами позивача про те, що проживання в іншому місті потребує додаткових витрат на проживання, проїзд, харчування, а також необхідністю придбавати канцелярські прилади. Право на утримання невід`ємно пов`язане із навчанням, тому стягнення аліментів з відповідача присуджується з дня подачі позову і до закінчення повнолітньою дитиною навчання, тобто по 30.06.2024 року включно. З урахуванням обставин, що мають істотне значення, зокрема, отримання постійного доходу відповідачем та враховуючи його можливості, суд присуджує аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання. При цьому, відповідач в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову в повному обсязі, тому суд погоджується з розміром аліментів, які просила стягнути позивач, а саме в сумі 1/6 частини заробітку, задовольнивши позов в повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави згідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved