Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» за участю приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню повністю. Позов мотивований тим, що 01.06.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 4362, про стягнення на користь Публічного Акціонерного Товариства [PERSON] «Приватбанк» з [PERSON] заборгованості в сумі 50197 грн. 00 коп., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту 2330 грн. 40 коп.; заборгованість за відсотками 40800 грн. 26 коп.; заборгованість з комісії та пені 4200 грн. 00 коп.; заборгованість по штрафах (фіксована частина) 500 грн. 00 коп.; заборгованість по штрафах (відсоток від суми заборгованості) 2366 грн. 53 коп., не сплачену в строк за кредитним договором №б/н від 03.09.2012 року. В подальшому, відповідач предявив до виконання виконавчі написи до Староміського відділу ДВС м. Вінниця Вінницького міського управління юстиції з метою стягнення заборгованості, про що стало відомо Позивачу безпосередньо у відділі ДВС, коли її представник 23.10.2017 року ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження. Виконавчий напис позивач вважає незаконним та таким, що не підлягає виконанню повністю у звязку із тим, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], вчиняючи виконавчий напис не врахував та не перевірив факту безспірності заборгованості, оскільки станом на 11.07.2016 року відповідно до довідки, виданої керуючою відділенням [PERSON] у позивача станом на 11.07.2016 року не має заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк». Крім того нотаріус провів стягнення з 03.09.2012 року по 31.03.2017 року, тобто з дня виникнення права вимоги минуло майже 5 років, однак відповідно до законодавства нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, якщо з дня виникнення права вимоги минуло не більше 3 років. На думку позивача, вказаний виконавчий напис було вчинено внаслідок грубого порушення вимог чинного законодавства на підставі незаконних вимог відповідача і як наслідок органом ДВС неправомірно відкрито виконавче провадження з його примусового виконання, що призвело до порушення конституційних прав та інтересів позивача. Позивач просить визнати виконавчий напис від 1 червня 2017 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за № 4362, про стягнення на користь Публічного Акціонерного Товариства [PERSON] «Приватбанк» з [PERSON] заборгованості в сумі 50197 грн. 00 коп., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту 2330 грн. 40 коп.; заборгованість за відсотками 40800 грн. 26 коп.; заборгованість з комісії та пені 4200 грн. 00 коп.; заборгованість по штрафах (фіксована частина) 500 грн. 00 коп.; заборгованість по штрафах (відсоток від суми заборгованості) 2366 грн. 53 коп., не сплачену в строк за кредитним договором №б/н від 03.09.2012 року, таким, що не підлягає виконанню повністю. Також позивач просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, Зазначив, що довідка, яка була видана позивачу про відсутність заборгованості була видана помилково у звязку зі збоєм в системі «Приват-24», щодо іншої підстави позову порушення нотаріусом строків за які проводилось стягнення, пояснення не надав. Третя особа [PERSON] нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання про те, що довідка про відсутність заборгованості позивача перед відповідачем роздрукована з програмного забезпечення «Приват-24», підписана нею та скріплена її іменною печаткою. За одержанням цієї довідки до свідка особисто звернулась позичальник [PERSON] Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідка, дослідивши письмові докази, та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до виконавчого напису від 01.06.2017 року, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 4362, про стягнення на користь Публічного Акціонерного Товариства [PERSON] «Приватбанк» з [PERSON] заборгованості в сумі 50197 грн. 19 коп., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту 2330 грн. 40 коп.; заборгованість за відсотками 40800 грн. 26 коп.; заборгованість з комісії та пені 4200 грн. 00 коп.; заборгованість по штрафах ( фіксована частина) 500 грн. 00 коп.; заборгованість по штрафах (відсоток від суми заборгованості) 2366 грн. 53 коп., не сплачену в строк за кредитним договором №б/н від 03.09.2012 р. Строк за який проводилось стягнення - 3497 днів, а саме: з 03.09.2012 р. по 31.03.2017 р. На підставі вищезазначеного виконавчого напису Староміським відділом державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 02.10.2017 року винесено постанова про відкриття виконавчого провадження та арешт майна боржника (ВП №54811407). З даними матеріалами виконавчого провадження представник позивача ознайомилась 23.10.2017 року, у відділ ДВС відповідно до розписки. Відповідно до копії довідки від 11.07.2016 р. за № МV98-5212-AJCE-4KQ2, виданої керуючою відділення [PERSON], станом на 11.07.2016 р. [PERSON] не має заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк». З довідки від 13.04.2018 року, наданої представником відповідача, вбачається, що в [PERSON] за номером рахунку: 4149437742426743 (угода №SAMDN50000067635223 від 03.09.2012 року) кредитний ліміт становить - 2 400 грн. 00 коп.; залишок з урахуванням кредитного ліміту становить 107 326, 24 грн.; сума залишків у валютному еквіваленті становить 107 326.24 грн.; усього заборгованість 107326,24 грн. Визначаючись щодо обґрунтованості позовних вимог суд виходить з того, що статтею 18 Цивільного кодексу України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Положеннями статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно з пунктом 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Тобто нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. При цьому, нотаріус має впевнитись у тому, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. З огляду на вказане суд дійшов висновку, що нотаріусом не було перевірено безспірність заборгованості боржника в контексті наявності документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. В даному випадку вбачається наявність в матеріалах справи двох протилежних довідок про стан заборгованості у позивача : довідка позивача про відсутність її заборгованості перед банком, дійсність даної довідки підтверджена поясненнями свідка у судовому засіданні, яка її видавала, та довідка відповідача про те, що на даний час заборгованість позивача не погашена, а довідка, яка раніше була видана позивачу була видана випадково у звязку із збоєм в програмному забезпеченні «Приват-24». Відповідно до ч.3 ст.13-1 Закону України «Про нотаріат» нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених цим Законом. Положеннями ч. 1 ст.13-1 Закону встановлено, що нотаріальний округ це територіальна одиниця, в межах якої нотаріус здійснює нотаріальну діяльність і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора, в якій працює державний нотаріус, або робоче місце приватного нотаріуса. Нотаріус здійснював нотаріальну діяльність за межами Київського міського нотаріального округу, до якого цей нотаріус не належить, оскільки позивач проживає та зареєстрована на території Вінницького міського нотаріального округу. В порушення вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» приватним нотаріусом [PERSON] не було враховано те, що з дня виникнення у стягувача права вимоги минуло більше, ніж три роки. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню. . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved