Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей посилаючись на те, що подружнє життя між ними не склалося. Вони люди різних характерів та поглядів на життя, через що в сім'ї часто виникають непорозуміння та конфлікти. Відповідач допускає подружню зраду, зловживає спиртним, вчиняє насильство в сім'ї. Сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. Крім того, відповідач не приймає належної участі в утриманні їх неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], хоча спроможний та зобов'язаний надати дітям матеріальну допомогу. Вважає, що їх шлюб існує формально, сім'я розпалася і зберегти її неможливо. Просить шлюб розірвати, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 2/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Проти надання строку на примирення сім»ї заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі із 13 квітня 2005 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 15.06.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області України. У даному шлюбі народилося троє дітей: дочка - [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 23 травня 2005 року Дичківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області), дочка - [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Дичківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області) та дочка - [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 17.06.2015 р. Дичківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області). Судом з'ясовано, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Між ними існують неприязні відносини. Причиною погіршення стосунків є те, що вони люди різних характерів, мають різні погляди на життя та різні інтереси, що призводить до виникнення в сім'ї непорозумінь та конфліктів. Сумісне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим. Шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд вважає, що шлюб слід розірвати так, як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки порушує його особисті права та законні інтереси. Крім того, відповідач [PERSON], належної участі в утриманні неповнолітніх дітей не приймає та самоусунувся від виконання батьківського обов'язку щодо утримання дітей. Неповнолітні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] перебуває виключно на утриманні матері - [PERSON] Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд, на підставі ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я дитини та її матеріальне становище, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, тому суд вважає, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення в цій частині, шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття.

Outcome: partial