Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що вищевказана квартира належить їй на праві спільної часткової власності. В даному помешканні зареєстрований її онук відповідач [PERSON], однак останній за даною адресою не проживає більше року, витрат на комунальні послуги не несе, та не з'являється, щоб знятися з реєстраційного обліку, а тому просить визнати його таким що втратив право на житло, у зв'язку з необхідністю припинення нарахувань по комунальних послугах на відсутнього члена сім'ї. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився однак подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися з невідомих на те суду причин, хоча про день та час слухання справи повідомлялися судом належним чином. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно довідки виданої 01.10.2018 року ПП «Вікторія-М», відповідач [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS]. Згідно акту комісії ПП «Вікторія-М» від 28.09.2018 року відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає більше 10 років. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суб'єктами права приватної власності, згідно ст.325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи. Відповідно до ч.І ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. У відповідності до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] більше одного року. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. За таких обставин суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved