Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про виділ частки майна в натурі 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] , в обґрунтування позовних вимог зазначивши наступне. Так, згідно договору дарування 2/3 частин житлового будинку від 06.07.2017р. їй на праві власності належить 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] , а також 2/3 частини земельної ділянки за вказаною адресою. Інша 1/3 частина вказаного будинку та земельної ділянки належить [PERSON] . Оскільки вони з відповідачкою не можуть знайти згоди щодо спільного володіння та користування вказаним домоволодінням, вважає необхідним його поділити в натурі у відповідності з їх частками у спірному майні. Просила виділити їй в натурі 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] , виділивши їй веранду 1.1 загальною площею 4.5 кв.м.; коридор загальною площею 6.6 кв.м.; кухню 1.3 загальною площею 9.8 кв.м.; кімнату 1.4 загальною площею 14.3 кв.м.; літню кухню та погріб та 2/3 частини земельної ділянки розміром 16.6 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована біля будинку [ADDRESS] . Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області (головуючий суддя Руденко В.А.) від 03.08.2017р. у вказаній цивільній справі було відкрито провадження. Відповідачка за первісним позовом [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] про виділ в натурі 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] , в обґрунтування позовних вимог зазначивши, що вона постійно мешкає у спірному будинку та користується кімнатами 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, підтримує будинок у належному стані. При цьому приміщенні 1-7, 1-6 та 1-5 непридатні до проживання, тому вона ними не користується. Зазначила, що за віком та станом здоров`я вона не здатна зробити окремий вхід до приміщення 1-7 та кімнат 1-6, 1-5, провести в них відповідний ремонт та зробити кімнати приданими до проживання. Тому вважає, що має право на виділ їй в натурі кімнат 1-3 та 1-4 та згодна сплатити [PERSON] відповідну грошову компенсацію за лишні метри житлової площі. Також вказала, що [PERSON] будинком не користується, розібрала літню кухню та побудувала собі двоповерховий будинок. Тому просила виділити їй в натурі 1/3 частки житлового будинку [ADDRESS] в натурі, а саме кімнати 1.3. площею 9,8 кв.м та кімнати 1-4 площею 14,3 кв.м., й 1/3 частину господарських будівель. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 26.10.2017р. за клопотанням представника позивачки [PERSON] було призначено судову експертизу для з`ясування можливості поділу в натурі спірного домоволодіння та земельної ділянки у відповідності до часток сторін у справі, проведення якої було доручено Центру судових експертиз «Альтернатива», та провадження у справі було зупинено. 22.02.2018 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Брусилівського районного суду Житомирської області матеріали вказаної цивільної справи було передано до провадження судді Данилюк О.С. у зв`язку із звільненням судді, в провадженні якого перебувала справа. У зв`язку з надходженням 27.03.2018р клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи, матеріали вказаної цивільної справи були витребувані з експертної установи та надійшли до суду 06.04.2018р. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 10.04.2018р. провадження у вказаній цивільній справі було поновлено, її розгляд було продовжено в порядку загального позовного провадження та у справі було призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 08.06.2018р. за клопотанням представника позивачки адвоката Штундюка О.А. у вказаній цивільній справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено судовому експерту Гаркуші М.Д., та провадження у справі було зупинено. 09.07.2018р. до суду надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи, для вирішення якого матеріали цивільної справи були витребувані з експертної установи, та після їх надходження до суду ухвалою від 27.07.2018р. провадження у справі було поновлено. Ухвалою суду від 26.09.2018р. за клопотанням експерта було витребувано додаткові матеріали, необхідні для проведення експертизи, з управління Держгеокадастру в Житомирській області та у позивача [PERSON] 01.02.2019р. до суду від представника відповідачки за первісним позовом адвоката Києнка Д.О. надійшло клопотання про зупинення провадження у вказаній цивільній справі у зв`язку із смертю [INFO] відповідачки [PERSON] до вирішення питання щодо прийняття спадщини після її смерті. Ухвалою суду від 18.02.2019р. провадження у вказаній справі було зупинено на строк, встановлений законом для подання заяви про прийняття спадщини. 29.07.2019р. ухвалою суду провадження у вказаній справі було поновлено. Ухвалою суду від 11.12.2019р. за клопотанням представника позивачки адвоката Штундюка О.А. через відсутність відомостей щодо прийняття спадщини після смерті відповідачки [PERSON] у якості співвідповідача було залучено Брусилівську селищну раду Житомирської області. Ухвалою суду від 10.02.2020р. за клопотанням представника позивачки адвоката Штундюка О.А. було витребувано у нотаріуса інформацію із спадкового реєстру щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 10.04.2020р. за клопотанням представника позивачки адвоката Штундюка О.А. було залучено до участі у справі як правонаступників померлої відповідачки [PERSON] [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину після її смерті. Ухвалою суду від 18.12.2020р. за клопотанням представника позивачки адвоката Штундюка О.А. у справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження якої було доручено судовому експерту Свістунову І.Ю., та провадження у справі було зупинено. 16.01.2021р. до суду надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи, для вирішення якого матеріали цивільної справи були витребувані з експертної установи, та після їх надходження до суду ухвалою від 03.02.2021 р. провадження у справі було поновлено. Ухвалою суду від 17.02.2021 р. за клопотанням представника позивачки було витребувано додаткові матеріали, необхідні для проведення експертизи, з КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради. Ухвалою суду від 22.03.2021р. матеріали цивільної справи було повернуто судовому експерту Свістунову І.С. для проведення судової будівельно-технічної експертизи, призначеної ухвалою суду 18.12.2020р., та провадження у справі було зупинено. Ухвалою суду від 16.08.2021р. у зв`язку з надходженням до суду висновку експерта провадження у справі було поновлено. Ухвалою суду від 01.12.2021р. підготовче провадження у справі було закрито та справу було призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивачки за первісним позовом [PERSON] адвокат Штундюк О.А. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити. Додатково пояснив, що найбільш відповідаючим позовним вимогам [PERSON] є перший варіант розподілу спірного домоволодіння, запропонований експертом, оскільки саме за цим варіантом житлова площа виділених в натурі приміщень та споруд буде найбільш відповідати належній позивачці частці у вказаному майні. Також вказав, що на розподілі земельної ділянки [PERSON] на даний час не наполягає. В задоволенні зустрічних позовних вимог правонаступників померлої відповідачки [PERSON] [PERSON] та [PERSON] просив відмовити, зазначивши, що [PERSON] на даний час користується всім будинком, тому при виділенні частки позивачки слід виходити саме з розміру цієї частки. Також вважає неможливим виділ частини будинку [PERSON] та [PERSON] , оскільки вони свої спадкові права на належну [PERSON] частку у спірному домоволодінні не оформили та права власності на неї не набули. В судовому засіданні представник правонаступника відповідачки за первісним позовом та позивачки за зустрічним позовом [PERSON] [PERSON] адвокат Києнко Д.О. позовні вимоги [PERSON] не визнав, підтримавши зустрічний позов та вказавши, що [PERSON] просить виділити їй житлові приміщення 1-3 та 1-4, якими користується [PERSON] та які є придатними до проживання. При цьому сама позивачка у спірному будинку не проживає, та суд має враховувати існуючий порядок користування спірним домоволодінням при розподілі будинку. Також заперечував проти розподілу земельної ділянки, оскільки позивачка не оформила за собою право власності за земельну ділянку. Правонаступник відповідачки за первісним позовом та позивачки за зустрічним позовом [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, за змістом якої позовні вимоги [PERSON] не визнав, оскільки кімнатами, на які вона претендує, користується [PERSON] , підтримав вимоги зустрічної позовної заяви, просив суд її задовольнити. Представник відповідача Брусилівської селищної ради Житомирської області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані письмові докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, згідно договору дарування 2/3 частин житлового будинку від 06.07.2017р., посвідченого приватним нотаріусом Брусилівського районного нотаріального округу Житомирської області Отрищенко О.І., [PERSON] на праві власності належить 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 6 т. 1). На підставі рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 05.11.2009р. 1/3 частина житлового будинку [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а.с. 12 т. 1). Право власності на частки [PERSON] та [PERSON] у зазначеному вище житловому будинку зареєстровано у встановленому законом порядку (а.с. 7 т. 1). Також на підставі рішення № 152 восьмої сесії Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області сьомого скликання від 08.07.2016р. по 1/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером 1820986007:04:002:6102, розташованої [ADDRESS] , належать на праві власності [PERSON] , а також [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13-16 т. 1). Також судом встановлено, що відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] померла [INFO] (а.с. 150 т. 1), та її спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину після її смерті, однак своїх спадкових прав не оформили (а.с. 206 т. 1). Відповідно до ст.\~356\~ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватись і розпоряджатись належним їм у певних частках майном, що складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Згідно ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до статті 361\~ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст.\~364\~ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. У ч. 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України). Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183 ЦК України). Виходячи з аналізу змісту норм ст.ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Таким чином, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. В своїх позовних вимогах [PERSON] просить виділити їй в натурі у власність належні їй 2/3 ідеальні частини вказаного житлового будинку з надвірними будівлями. Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 868/297 від 27.07.2021р. поділ в натурі житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою:[ADDRESS] , в окремі ізольовані квартири з незначним відхиленням від рівності часток співвласників є технічно можливим за восьми варіантами (а.с. 128-171 т. 2). При цьому за висновком експерта для ізоляції виділеної частини житлового будинку у кожному з варіантів необхідно зробити певні перепланування та переобладнання з розробленням та затвердженням для цього проектної документації та власником, частка якого збільшиться в результаті виділу майна в натурі, має бути сплачена іншому власнику відповідна грошова компенсація. Судом встановлено, що [PERSON] обрано 1 варіант запропонованого експертом розподілу спірного будинку. При цьому, на думку суду, запропонований експертом та обраний позивачкою за первісним позовом [PERSON] 1 варіант розподілу спірного житлового будинку та прибудинкових споруд найбільш відповідає розміру ідеальної частки співвласниці у спірному домоволодінні, потребує найменшого перепланування, що є суттєвим, зважаючи на технічний стан будинку, та відповідає фактичному порядку користування спірним будинком. При цьому суд не приймає до уваги доводи представника правонаступника відповідачки [PERSON] [PERSON] щодо того, що [PERSON] фактично користується житловими кімнатами 1-3 та 1-4, на які претендує позивачка, оскільки згідно наданого представником [PERSON] акту обстеження житлово-побутових умов за адресою: [ADDRESS] (а.с. 226 т. 2) [PERSON] користується всім будинком. Доводи представника [PERSON] щодо непридатності до проживання кімнат 1-5 та 1-6 спірного будинку спростовується висновком судової будівельно-технічної експертизи № 868/297 від 27.07.2021р. Крім того, суд враховує, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364\~ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі такої частки власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вхід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Статтею 152\~ЖК УРСР передбачено, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується. Перепланування (переобладнання) квартир та нежитлових приміщень повинно відповідати проектній документації, будівельним нормам і правилам, Державним будівельним нормам України «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» та виконуватися згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572. Згідно з цими Правилами до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Переобладнання - улаштування в окремих жилих будинках, квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів. Отже, отримання відповідних документів на переобладнання та перепланування будинку необхідне лише у випадку втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, в іншому випадку дозвільна документація не є необхідною. Так, запропоновані у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 868/297 від 27.07.2021р. вісім варіантів поділу житлового будинку передбачають втручання в несучі конструкції житлового будинку (перенесення і влаштування дверних прорізів, віконних блоків, перегородок, переобладнання кімнати під кухню, влаштування тамбуру для проходу тощо). Крім того, зі змісту висновку експертизи слідує, що квартири будинку, які виділяються в ізольоване користування у запропонованих варіантах розділу будинку, згідно вимог діючих нормативних документів, чинних на території України в галузі будівництва, повинні бути облаштовані інженерними комунікаціями: електропостачання, водопостачання, водовідведення, газопостачання, систему опалення. Крім того, мають бути вжиті заходи для забезпечення міцності, стійкості будинку в цілому, його окремих елементів і конструкцій. Вартість і точний перелік робіт по влаштуванню або переобладнанню окремих систем інженерного устаткування, заходів, спрямованих на підсилення несучих та огороджуючих конструкцій житлового будинку залежить від розробленої і погодженою у встановленому законом порядку проектно-кошторисною документацією. При цьому представником позивачки [PERSON] були надані необхідні дозволи на переобладнання вказаного будинку та погодження виконавців послуг. Так, зі змісту відповіді Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області № 04-12/2557 від 25.10.2021 р. вбачається, що враховуючи висновків судової будівельно-технічної експертизи № 868/297 від 27.07.2021р.селищна рада не заперечує щодо можливості перепланування та переобладнання будинку, якщо дані перепланування не призведуть до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки (а.с.229 т. 2). Зі змісту відповіді Брусилівського району електричних мереж АТ «Житомиробленерго» № 470/15157 від 23.10.2021 слідує, що приєднання споживача до мереж АТ «Житомиробленерго» здійснюється при його зверненні до товариства. Інформація щодо приєднання споживача до мереж розміщена на сайті АТ «Житомиробленерго» в розділі «Приєднання» у вільному доступі (а.с.228 т. 2). З врахуванням викладеного, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] в частині виділу належної їй частини спірного будинку та надвірних будівель зі стягненням на її користь з правонаступників відповідачки [PERSON] компенсації за відступ від рівності часток в домоволодінні та зобов`язанні зробити відповідні ремонтні роботи з метою забезпечення ізольованого користування приміщеннями. Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог щодо виділу їй 2/3 частини земельної ділянки розміром 16.6 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована біля будинку [ADDRESS] , з огляду на наступне. Так, ч. 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому суд у відповідності з ч. 1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, ст. 89 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної\~часткової власності\~має право\~вимагати виділення\~належної йому\~частки із\~складу земельної\~ділянки як\~окремо,\~так і\~разом з\~іншими учасниками,\~які вимагають\~виділення,\~а у\~разі неможливості\~виділення частки\~-\~вимагати відповідної\~компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. При цьому позивачкою [PERSON] не надано суду доказів належності їй на праві власності 2/3 частин спірної земельної ділянки з кадастровим номером 1820986007:04:002:6102, розташованої [ADDRESS] , а також доказів на підтвердження можливості розподілу земельної ділянки та варіантів її розподілу. Також суд не знаходить підстав для задоволення зустрічних позовних вимог правонаступників позивачки за зустрічним позовом [PERSON] [PERSON] та [PERSON] про виділення частки житлового будинку та господарських будівель в натурі,через наступне. Так, як зазначалось вище, відповідно до вимог ч. 1, 3 ст.\~364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. У відповідності до ст.\~1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст.1268 ЦК). Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Аналізуючи наведені норми закону, слід прийти висновку, що спадкоємці нерухомого майна набувають право власності на таке майно лише після державної реєстрації свого права відповідно до закону. Оскільки [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на частку у спірному будинку не отримали, своє право власності на цю частку у встановленому порядку не зареєстрували, вони не є власниками такого майна в розумінні ст. 334 ЦК України, а тому не можуть вимагати виділу цієї частки в натурі, оскільки згідно ст. 364 ЦК України таким правом наділений лише власник. Тобто суд вважає вимоги правонаступників [PERSON] [PERSON] та [PERSON] передчасними та такими, що задоволенню не підлягають. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. З врахуванням викладеного, з [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати\~в розмірі\~сплаченого судового\~збору в сумі 640 грн., а також в розмірі суми, сплаченої за проведення судової будівельно-технічної експертизи, в сумі 6 537, 60 гривень. Крім того, на підставі клопотання представника позивачки судом було витребувано з КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради копію інвентаризаційної справи на спірне домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] . При цьому згідно наданого розрахунку (а.с. 71 зворот т. 2) сума понесених КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради витрат у зв`язку з поданням доказів на вимогу суду становить 698 гривень 60 копійок, які у відповідності з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з [PERSON] та [PERSON] на користь КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради в рівних частках. При цьому враховуючи, що Брусилівська селищна рада Житомирської області була залучена до справи в якості відповідача лише через відсутність відомостей щодо спадкоємців померлої відповідачки [PERSON] , суд вважає недоцільним покладення на неї будь-яких судових витрат у вказаній цивільній справі. На підставі викладеного та

Outcome: partial