Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася в суд з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON], [INFO], таким що втратив право користування житловим будинком №18 по вул. Партицького в м. Жидачів Львівської області. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що вона є власником житлового будинку №18 по вул. Партицького в м. Жидачів Львівської області. 04.08.1996 року, у вказаному будинку, вона зареєструвала свого онука - відповідача в справі. Проте, останній впродовж останніх років не проживає за вказаною адресою. В даному будинку відсутнє його майно та особисті речі. Реєстрація відповідача у належному їй житлі перешкоджає вільно володіти, користуватись та розпоряджатись власним майном, а також призводить до додаткових витрат по оплаті комунальних послуг. Вона не може отримати пільги зі сплати комунальних послуг, передбачені чинним законодавством, а тому вимушена звертатись до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити, покликаючись на викладені в ньому мотиви. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно, належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, шляхом розміщення оголошення на інтернет-порталі «Судова влада». Заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не подавав. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши на підставі вимог ст.281\~ЦПК України заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1ст.280 ЦПК України. Згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.ст.12,\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із ч.1\~\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1\~ст.383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб. З долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 січня 2010 року, встановлено, що [PERSON] є власником будинку №18 по вул. Партицького в м. Жидачів Львівської області /арк. справи 5-6/. Також судом встановлено, що з 04.08.1996 року у спірному будинку [PERSON] (внук позивача) зареєстрував своє місце проживання. Факт реєстрації відповідача за вказаною адресою, також підтверджується відповідями на запит суду в порядку\~ст.187 ЦПК України\~з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ Державної міграційної служби України у Львівській області та довідкою №3239 виданою Жидачівським МВУКГ від 04.09.2018 року /арк. справи 7, 14/. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач не проживає у спірному житлі понад 12 років. Це підтверджується відомостями, які містяться в Акті обстеження житлово-побутових умов, виданих Жидачівським МВУКГ від 27.03.2018, 15.05.2018, 18.10.2018 року, які складено комісійно та довідкою №3239 виданою Жидачівським МВУКГ від 04.09.2018, згідно яких, [PERSON] в м. Жидачів по вул. Партицького, 18 Львівської області, зареєстрований, але фактично не проживає /арк. справи 7-10/. Відповідно до вимог\~ст.391 ЦК України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням майном, хоч би ці порушення не були пов'язані із позбавленням володіння. Згідно з ч.2\~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як\~\~встановлено судом, відповідач у справі [PERSON] з 04.08.1996 року зареєстрований в [INFO] як член сім'ї власника - її онук.\~\~На даний час, відповідач понад дванадцять років житлом не користується, а відтак втратив право на користування житловим приміщенням. Оскільки на даний час відсутня будь-яка домовленість між власником та відповідачем на право користування житловим будинком, позивач одноосібно несе витрати по його утриманню, а відповідач\~\~втративши право на житло, в добровільному порядку звільнити таке, шляхом зняття з реєстрації, наміру не виявляє, тому, суд вважає, що право власності позивача підлягає судовому захисту, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом. Згідно з ч.5\~ст.268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved