Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до Київської міської ради, про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування за заповітом. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON]. На час смерті батько проживав у [ADDRESS], разом з ним проживала його дружина, - її мати [PERSON]. Шлюб між батьками був укладений 24.03.1957 р.. 28.02.1986 р. вона уклала шлюб з [PERSON]. Спадкова квартира була надана батьку [PERSON] на сім'ю з 2-х осіб, він та дружина, [PERSON]. Згідно довідки адміністрації ЖБК «Індикатор 11» від 29.01.2013 р. [PERSON] був членом зазначеного ЖБК з 1988 р. і повністю сплатив паєнакопичення на квартиру у сумі 9410 карбованців 48 коп. станом на 20.02.1993 р.. [PERSON] повністю сплатив пайовий внесок за квартиру в 1993 р., але право власності на неї належним чином не оформлював. Спадкоємцями після смерті [PERSON] першої черги за законом є дружина померлого, - [PERSON] та вона. На час смерті батька її батьки разом проживали в зазначеній квартирі і після смерті чоловіка, мати - [PERSON], продовжувала користуватися квартирою та мешкати в ній, а тому прийняла спадщину, як спадкоємець першої черги за законом, фактично вступила ув володіння та управління спадковим майном після смерті спадкодавця, проте належним чином не оформила право власності на квартиру. Після смерті батька, 22.02.1994 р. вона вселилася в квартиру [ADDRESS] і мешкала разом з матір'ю до часу її смерті. Її мати, [PERSON], померла [INFO] Вона є єдиним спадкоємцем після смерті матері [PERSON] На час смерті матері вони проживали разом з нею в зазначеній квартирі, і після смерті матері продовжувала користуватися квартирою, мешкати в ній, була прийнята в члени ЖБК. Таким чином, вона прийняла спадщину, як спадкоємець першої черги за законом, фактично вступила в володіння та управління спадковим майном після смерті спадкодавця [PERSON]. В 2013р. вона звернулася до 14 Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування за законом у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру. Посилаючись на зазначені обставини позивач просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], у порядку спадкування за законом. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити. Представник відповідача, Київської міської ради, на підставі довіреностей з позовом ознайомлений, в письмових поясненнях зазначили наступне. Згідно із поданими документами позивач є дочкою спадкодавця, тобто відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України належить до першої черги спадкоємців за законом. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира. Згідно довідки ЖБК «Індикатор - 11» від 01.03.2016 р. №36 суму пайового внеску за квартиру було сплачено повному обсязі. У вчиненні нотаріальних дій позивачу було відмовлено у зв'язку із відсутністю державної реєстрації права власності, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори від 12 лютого 2016 р.№394/02-31. Представник Головного територіального управління юстиції у м. Києві надав заяву про розгляд справи за відсутності представника управління та про вирішення справи на розгляд суду. Судом установлено, що [PERSON] , [INFO], є донькою [PERSON], [PERSON] [PERSON] й [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.03.1957 р. [PERSON] помер [INFO] [PERSON] померла [INFO] За життя 03.11.1988 р. , як член ЖБК Індикатор-11» , [PERSON] отримав у користування квартиру [ADDRESS] на сім'ю з двох осіб: його та його дружини - [PERSON] Відповідно до довідки ЖБК «Індикатор-11» від 01.03.2016 р. [PERSON] сплатив суму пайового внеску у розмірі 9 410,48 крб. 20.02.1993 р. [PERSON] звернулася до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини - квартири [ADDRESS], після померлої матері - [PERSON] 12.02.2016 р. Чотирнадцятою Київською державною нотаріальною конторою позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки останньою не було надано правовстановлюючих документів на квартиру. [PERSON] з 22.02.1994 р. проживала у [ADDRESS] разом з матір'ю - [PERSON] до смерті останньої. Відповідно до довідки ЖБК «Індикатор-11» від 29.03.2016 р. № 154 [PERSON] був власником особового рахунку і проживав у [ADDRESS] з 03.11.1988 р. до дня смерті - [INFO] Дружина [PERSON] [PERSON] проживала разом з ним за вказаною адресою з з 03.11.1988 р. до дня смерті - [INFO] Відповідно до довідки ЖБК «Індикатор-11» від 29.03.2016 р. № 155 [PERSON] з 22.02.1994 р. по даний час зареєстрована і проживає в будинку ЖБК «Індикатор-11» за адресою: квартира [ADDRESS]. Після смерті матері - [PERSON] - [INFO] є членом ЖБК «Індикатор-11», вчасно сплачує комунальні послуги та не має заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність», діючого на момент виникнення спірних правовідносин, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 6-1 постанови від 18 вересня 1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» відповідно до п. 1 ст. 17 Закону «Про власність» при внесенні паю в ЖБК за рахунок коштів, одержаних внаслідок сумісної праці сім'ї члена кооперативу, паєнагромадження, а після повного внесення паю - квартира є спільною сумісною власністю членів сім'ї, якщо інше не було установлено письмовою угодою між ними. Інші особи права власності на пай та квартиру не набувають і можуть претендувати лише на відшкодування членом кооперативу коштів, наданих йому для внесення паю. Ураховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про власність» право власності на кооперативну квартиру набувала не будь-яка особа, яка здійснювала платежі в рахунок пайових внесків, а тільки член ЖБК та члени його сім'ї, які повністю внесли пайовий внесок за квартиру, надану їм у користування, відповідно до документів, які містяться в матеріалах справи [PERSON] був членом ЖБК «Індикатор-11», повністю сплатив пайовий внесок за спірну квартиру а тому в силу норм, діючого на той час законодавства, [PERSON] був власником спірної квартири та квартира була об'єктом права спільної сумісної власності подружжя - [PERSON] та [PERSON] Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Статтею 528 ЦК УРСР 1963 р. передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Таким чином до спірних правовідносин необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 р. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом установлено, що [PERSON] й [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.03.1957 р. і проживали разом з 03.11.1988 р. у квартирі [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO], [PERSON] прийняла спадщину - зазначену квартиру, після померлого [PERSON] фактично вступивши в управління або володіння спадковим майном. [PERSON] з 22.02.1994 р. проживала в [ADDRESS] разом з матір'ю - [PERSON] [PERSON] померла [INFO] після її смерті відкрилася спадщина на зазначену квартиру. [PERSON] прийняла спадщину після померлої матері фактично вступивши в управління або володіння спадковим майном. Ураховуючи те, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після померлого чоловіка [PERSON] фактично вступивши в управління або володіння спадковим майном - квартирою [ADDRESS], а [PERSON] прийняла спадщину після померлої [INFO] матері [PERSON] фактично вступивши в управління або володіння зазначеним спадковим майном, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі та визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої матері [PERSON]

Outcome: approved