Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Одеської міської ради та просила визначити частки в спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON], померлому [INFO] року, по ? частці кожному. У підтвердження своїх вимог позивач посилається на те, що вищезазначена квартира належить їй та померлому чоловіку [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Управлінням житлово - комунального господарства від 15.07.1996 року, та зареєстрованого в ОМБТІ та РОН №102 доп. ст. 198 реєстр. 3119. Після смерті чоловіка позивач звернулася до нотаріуса, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом у зв'язку з тим, що частка померлого [PERSON] у праві власності на вищезазначену квартиру не визначена. В судовому засіданні приймав участь представник позивача, яка підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Представник Одеської міської ради у судовому засіданні участі не приймав, про дату, час та місце розгляду справи був сповіщений у встановленому законом порядку, про що свідчить поштові повідомлення з відміткою о врученні. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що дана позовна підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] загалом належить позивачу, а також її померлому чоловіку [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Управлінням житлово - комунального господарства від 15.07.1996 року, та зареєстрованого в ОМБТІ та РОН №102 доп. ст. 198 реєстр. 3119. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис №5406. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому частки у праві власності на вищезазначену квартиру. Спадкоємцем першої черги за законом. після смерті [PERSON], є [PERSON], як дружина померлого, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 27.08.1988 року, серія [NUMBER]. Також спадкоємцями першої черги за законом є мати померлого - [PERSON], та донька - [PERSON], які у встановленому законом порядку подали заяви про відмову від спадщини, що підтверджується спадковою справою, яка є у матеріалах справи та була досліджена у судовому засіданні. [PERSON] у встановлений законом строк прийняла спадщину у вигляді належної чоловіку частки у праві власності на вказану квартиру та надала заяву до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, що підтверджується відповіддю нотаріуса за №734/02-14 від 25.02.2015 року, у зв'язку з тим, що вищезазначена квартира належить співвласникам на праві спільної сумісної власності та частка померлого не визначена. Відповідно до ст. 370 ЦК України частки співвласників майна, що перебувають в спільній сумісній власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено договором, законом або рішенням суду. Судом встановлено, що інше не встановлено договором, законом або рішенням суду. Крім іншого, як передбачено ст. 372 ЦК України, майно, яке знаходиться у праві спільної сумісної власності може бути поділено між співвласниками за згодою між ними. В такому разі частки співвласників передбачаються рівними. Згідно п.3.4. Інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року: У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 370, 372, 1261 ЦК України, ст.ст. 3-4, 10, 11, 15, 38, 44, 109, 118-120, 208-210, 212-215, 218 ЦПК України, -

Outcome: approved