Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05 жовтня 1985 року вона з відповідачем уклала шлюб. В шлюбі народився син [PERSON], який є повнолітнім. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з постійними суперечками та непорозуміннями, різними поглядами на життя. Дані обставин призвели до втрати почуттів, любові та поваги з її сторони. З осені 2009 року спільне життя між нею та відповідачем фактично припинилося, проживає окремо, спільного господарства з відповідачкою не веде. На її переконання, подальше примирення та поновлення шлюбних стосунків не можливе. Просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач надала суду заяву про слухання справи без її присутності. В наданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву про слухання справи без його присутності. У наданій заяві зазначив, що не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне життя. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання не будуть порушені їх права, а також права дітей. 05 жовтня 1985 року сторони уклали шлюб, актовий запис № 436, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В шлюбі народився син [PERSON], який є повнолітнім. Спільне життя у сторін не склалося у зв'язку з постійними суперечками та непорозуміннями, різними поглядами на життя. Дані обставин призвели до втрати почуттів, любові та поваги зі сторони позивача. З осені 2009 року спільне життя між сторонами фактично припинилося, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого підлягає задоволенню. Спору з приводу спільного майна подружжя у сторін немає.

Outcome: approved