Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися. Свій позов мотивує тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами розірвано в грудні 2005 року. В шлюбі народилася донька: [PERSON], [INFO]. З серпня 2015 року донька зарахована до Луцького національного технічного університету на денну форму навчання за контрактом та потребує належного матеріального забезпечення. Вартість навчання є значною, самотужки оплачувати його немає можливості, оскільки щомісячний дохід становить 1500 грн. Донька, у звязку із навчанням на денній формі, влаштуватися на роботу та отримувати заробіток не має змоги. Відповідач офіційно працевлаштований, отримує стабільний дохід. А тому, просила стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, з дня звернення з позовною заявою до суду і до досягнення нею 23-х років за умови, продовження навчання. В судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали з викладених у позовній заяві підстав. Просили позов задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали. Суду пояснили, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці, оскільки 11.07.2013 року потрапив в аварію, внаслідок чого має тривалий розлад здоровя. Протягом 2016 року пять разів звертався за медичною допомогою. З заробітної плати стягувалися аліменти, внаслідок чого йому залишалася не значна сума на прожиття. По аліментах існує борг. У відповідача є ще одна дитина. Він орендує квартиру. Крім того, вказували на те, що повнолітня донька сторін проживає з бабусею, а не з позивачем. А тому, просили в задоволенні позову відмовити. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійнх вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не зявилась. Подала суду заяву, в якій підтримує всі вимоги заявлені її матірю. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO]. Реєстрацію розірвання шлюбу між сторонами проведено 12.12.2005 (а.с.9). На підставі рішення суду від 01.10.2010 з відповідача в користь позивача стягувалися аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? всіх видів його заробітку, до повноліття дитини (а.с.8). З довідки Луцького національного технічного університету №16.771 від 12.08.2016 вбачається, що [PERSON] з 17.08.2015 зарахована до Луцького національного технічного університету, навчається на 2 курсі факультету бізнесу денної форми навчання за державним замовленням (контрактом), до 30.06.2019 (а.с. 11). Замовником навчальної послуги і платником є [PERSON] Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК Українисуд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам розяснено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець повязує обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Судом встановлено, що повнолітня донька сторін [PERSON] зареєстрована за місцем проживання матері в м. Луцьку, по вул. Степана Бандери, 16/5, що підтверджується копією паспорта (а.с.6). Таке ж місце проживання студента [PERSON] зазначене в договорі про навчання (а.с.10). Жодних доказів того, що повнолітня донька постійно не проживає з матірю стороною відповідача не надано і такі обставини не встановлені судом. Оскільки повнолітня донька сторін по досягненню повноліття продовжує навчання, навчається стаціонарно за контрактом і не отримує стипендії, а тому вона потребує матеріальної допомоги. Позивач [PERSON] знаходиться на обліку в Департаменті соціальної політики м. Луцька як отримувач соціальної допомоги по догляду за дитиною. Її дохід за період лютого-липня 2016 року склав 9\~460,02 грн. (а.с.12) Відповідач [PERSON] працює сушильником папероробної (картоноробної) машини у ТзОВ «Луцька картонно-паперова фабрика». Його дохід за перід з березня по серпень 2016 року склав 39\~317,66 грн. Тобто, станом на день розгляду справи судом дохід відповідача значно перевищує дохід позивача. Разом з тим, судом встановлено, що внаслідок ДТП, що мало місце в липні 2013 року, відповідач отримав травму, з приводу якої в 2013 році перебував на стаціонарному лікуванні. Протягом 2016 року неодноразово звертався до лікаря зі скаргами на болі в поясниці (а.с.27-32). Однак, не зважаючи на тривалість наслідків травми відповідач продовжує працювати на посаді, повязаній зі значним фізичним навантаженням. Інвалідність не оформляє. Жодних доказів витрат на лікування, оренду житла стороною відповідача не надано. З свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 106257 вбачається, що відповідач є батьком дитини [PERSON]. Як пояснив в судовому засіданні відповідач, з матірю дитини він не перебуває в шлюбі, допомогу дитині не надає. Зважаючи на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати допомогу своїй повнолітній доньці, яка продовжує навчання. Разом з тим, вищевказані обставини впливають на визначення судом розміру стягуваних аліментів. З урахуванням таких обставин суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, в розмірі 1/8 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Такий розмір аліментів суд вважає достатнім і справедливим. Рішення суду в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обовязкового негайного виконання. Крім того, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: partial