Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому з урахуванням уточнень просила: встановити факт проживання однією сім*єю без реєстрації шлюбу її та [PERSON] з 1999 року по день його смерті 31 травня 2015 року; визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON]; визнати за нею право на спадкування за законом після смерті [PERSON] разом зі спадкоємцями першої черги; усунути від спадкування за законом після смерті [PERSON] його онуків [PERSON] та [PERSON]; визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 31.05.2015року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з померлим [PERSON] вона проживала однією сім*єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу протягом 16 років до моменту смерті чоловіка 31.05.2015р.. [PERSON] вказує, що незадовго до смерті [PERSON] захворів туберкульозом легенів, але жоден із родичів не поцікавився його станом здоров*я, не надали допомоги, тому вважає, що онуки повинні бути усунені від спадкування, оскільки взагалі не піклувались життям дідуся та не бажали ані спілкування ані надання будь-якої допомоги йому, похорони також відбувались без їх участі. Позивач також зазначила, що оскільки вона прожила з покійним однією сім*єю більше 16 років, то має право на спадкування після його смерті за законом разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування. Позивач [PERSON] та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі, пояснили про обставини, викладені вище та просили задовольнити уточнені позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали письмові заперечення проти позову. Представник відповідачів, у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, пояснила, що факт проживання однією сім*єю позивачем не доведений, підстав для зміни черговості спадкування після смерті немає. Суд, вислухавши пояснення та доводи сторін, показання свідків, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.08.2014р., видане відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради. Як вбачається з довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця №21 від 25.12.2015р. [PERSON] дійсно мешкає за адресою: [ADDRESS]. Також, за вказаною адресою був зареєстрований та мешкав її громадянський чоловік - [PERSON] з 1988 року по день смерті. [PERSON] мешкала разом із [PERSON] без реєстрації шлюбу з 1999 року та проживає за вказаною адресу по теперішній час. Факт сумісного проживання як чоловіка та жінки [PERSON] та померлого [PERSON] в судовому засіданні підтвердили свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також допитана в якості свідка позивач [PERSON]. Все вищезазначене вказує на факт сумісного проживання як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу позивача [PERSON] та померлого [PERSON] але не з 1999 року, як вказує позивач, а з травня 2008 року, оскільки з паспорта позивача вбачається, що її шлюб з [PERSON] було розірвано тільки 07.05.2008 року, про що є відповідний штамп у паспорті. 31 травня 2015 року [PERSON] помер, про що було зроблено актовий запис про смерть №8801 від 03.06.2015 року. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS]. Згідно постанови приватного нотаріуса ХМНО про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.12.2015р., після померлого 31.05.2015р. [PERSON] надійшли заяви про прийняття спадщини: від [PERSON], яка повідомила, що вона є цивільною дружиною; від [PERSON] онука померлого, який діє за правом представлення після своєї матері [PERSON], яка померла раніше; від [PERSON] онуки померлого, яка також діє за правом представлення після своєї матері [PERSON], яка померла раніше. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У зв*язку з тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] діють за правом представлення після своєї матері [PERSON], дочки померлого [PERSON], яка померла раніше 01.08.2004 року, то вони є спадкоємцями першої черги. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Виходячи з викладеного, [PERSON] є спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті [PERSON]. Разом з тим, суд відмовляє позивачу [PERSON] у задоволенні позовних вимог щодо зміни черговості права на спадкування та надання їй права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги і визнання права власності на квартиру, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Черговість одержання права на спадщину може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину , що передбачено частиною 1 статті 1259 ЦК України, або на підставі рішення суду, що передбачено частиною 2 статті 1259 ЦК України. Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред*явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних благ (спілкування, поради, та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріальне вираження, - прибирання приміщення, приготовлення їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Тобто, за змістом вказаної норми, при вирішенні питання про зміну черговості спадкування позивач повинен довести факт опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу та перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, обумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Разом з тим, позивачем [PERSON] всупереч вимог ст.ст.10,60 ЦПК України не був доведений факт знаходження спадкодавця у безпорадному стані та його потребу в сторонній допомозі. Допитані в судовому засіданні свідки лише підтвердили факт спільного проживання покійного та позивача, проте зазначили, що він не потребував стороннього догляду. На підставі викладеного та

Outcome: partial