Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] в якому\~просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2015 року на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з 700 гривень на 2\~395 грн., щомісячно. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на даний час розмір аліментів у сумі 700 грн. є меншим за гарантований державою мінімальний розмір та його недостатньо для утримання і виховання дитини, забезпечення її нормального розвитку, тому просить збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів. 08.02.2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] та її представник у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі та наполягали на його задоволенні. Позивач пояснила, що вона працює, але її заробітної плати не вистачає для належного забезпечення доньки. Лікування дитини, її розвиток та відпочинок оплачує вона сама. Відповідач не допомагає оплачувати додаткові витрати на дитину. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав позов частково, а саме в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановленого законом. При цьому, зазначив, що проживає з батьками, працює неофіційно. В основному допомагає батькам, які заробляють на виготовленні домашньої ковбаси. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов до такого. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2015 року по справі № 333/8087/14-ц, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16.10.2014 року. Позивач посилається на те, що сума аліментів в твердій грошовій сумі, які за рішенням суду стягуються з відповідача є не достатньою для повноцінного утримання дитини, а тому просить збільшити розмір вказаних аліментів. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно приписів ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожиткові мінімуми для різних категорій населення на 2021 рік в Україні встановлюються Законом «Про Державний бюджет на 2021 рік». Так, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01.01.2021 року становить 2395 грн., з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Згідно приписів ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, на час звернення позивача до суду з позовом про зміну (збільшення) розміру аліментів гарантований розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років має становити в місяць не менше 1197,5 грн. (2395 грн., 50%), що значно перевищує розмір аліментів, визначених рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2015 року. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2021 році, швидкими темпами зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дітей, суд дійшов до висновку, що попередньо визначений розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. Однак, суд критично розцінює твердження позивача про платоспроможність відповідача сплачувати аліментів у сумі 2\~395 грн. щомісячно, оскільки позивачем не наведено жодного обґрунтування збільшення розміру аліментів до цього розміру, а також не надано жодного доказу який би підтверджував, що за своїм матеріальним станом відповідач здатний сплачувати аліменти у даному розмірі. Крім того, на виконання ухвали суду про витребування інформації, ГУ ДПС у Запорізькій області надало відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків, з яких вбачається, що у відповідача [PERSON] відсутні відомості про доходи за 2020 рік. Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи факт відсутності у відповідача [PERSON] доходів за 2020 рік, суд приходить до переконання, що заявлена позивачем сума аліментів що підлягає збільшенню є надмірною, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд ухвалює рішення фактично на майбутнє, а тому бере до уваги, що станом на 01.12.2021 року прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років буде становити 2618 грн. та вважає за можливе збільшити розмір\~аліментів,\~які стягуються\~з [PERSON] з 700 грн. до 1\~309 грн. (50 % від 2618 грн.), щомісячно, оскільки це буде сприяти кращому захисту інтересів дитини. В порядку п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи про стягнення аліментів.

Outcome: partial