Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], де третя особа Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про розірвання договору довічного утримання. В обґрунтування позову посилалася на те, що 28.05.2008 вона разом зі своїм чоловіком [PERSON], який помер [INFO], із відповідачами [PERSON], [PERSON] уклали договір довічного утримання. Відповідно до умов вказаного договору позивачка з чоловіком зобов'язалися передати у власність відповідачів належну їм на праві приватної власності квартиру [ADDRESS], а відповідачі, в свою чергу, зобов'язалися забезпечувати позивача та її чоловіка утриманням довічно, що передбачено п.1 Договору довічного утримання від 28.05.2008. Оскільки відповідачі свої зобов'язання за договором довічного утримання належним чином не виконують, позивач й звернулась до суду та просить розірвати договір довічного утримання, укладений 28 травня 2008 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], відносно квартири №18 загальною площею 58,0 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], посвідчений державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Лебеденко Н.С. і зареєстрований у реєстрі за №3-1462, у реєстрі заборон відчуження за № 146/2008. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON], надали пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягали. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про місце, дату та час судового розгляду справи були сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, не надали заяв про розгляд справи за їх відсутності, не скористалися правом надання відзиву на позов, у зв'язку з чим суд за згодою позивача та її представника вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи - Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, надали заяву про розгляд справи у відсутність їх представника та винести рішення на розсуд суду. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Вислухавши позивача та його представника, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 28 травня 2008 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], укладено договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Лебеденко Н.С. і зареєстрований у реєстрі за №3-1462, у реєстрі заборон відчуження за № 146/2008. У відповідності до п.1 оспорюваного договору, [PERSON], [PERSON] передали у власність [PERSON], [PERSON] належну їм на праві приватної власності квартиру [ADDRESS], а [PERSON], [PERSON], прийняли у спільну часткову власність по ? частці кожний зазначеної квартири та зобов'язалися забезпечувати [PERSON], [PERSON] утриманням довічно. Пункт 11 зазначеного договору передбачає умови розірвання договору, а саме цей договір може бути розірвано за згодою сторін, а в разі невиконання його умов і відмови добровільного розірвання однією із сторін - у судовому порядку. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого наявна в матеріалах справи. Позивач [PERSON], як на підставу своїх позовних вимог, посилається на те, що договір довічного утримання, укладений між сторонами, підлягає розірванню у зв'язку з неналежним виконання своїх обов'язків по договору довічного утримання відповідачами, що також підтверджується показами допитаного у судовому засіданні свідка [PERSON] Свідок [PERSON] суду показала, що вона є рідною сестрою [PERSON] За життя останнього і після його смерті відповідачі жодного разу і жодним чином не виконували укладений між сторонами договір довічного утримання. Поховання [PERSON] організовувала і сплачувала [PERSON] Вона постійно у розмовах жалілася на відповідачів. У 2017 році [PERSON] підвернула ногу, так відповідачі висадили її біля під'їзду і їй допомагали сусіди піднятися до квартири та ходити до магазину за продуктами. Крім того, у [PERSON] є дача, утім жодного разу відповідачі не допомогли їй там. Згідно з ч.1 ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утримуванням та (або) доглядом довічно. За ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч.ч.2,3 ст.653 ЦК України, у разі розірвання договору в судовому порядку зобов'язання сторін припиняються з моменту набрання рішенням суду законної сили. Із системного аналізу положень вказаних норм та умов договору вбачається, що підставою для розірвання договору довічного утримання є як повне невиконання набувачем взятих на себе обов'язків, так і їх неналежне виконання у порівнянні з умовами договору незалежно від вини набувача. При цьому, обов'язок з доведення факту належного виконання умов договору довічного утримання, у відповідності до ч.3 ст.12, ч.1 ст.76 ЦПК України, покладається саме на відповідача, який надає це утримання. В розумінні ч.1 ст.756 ЦК України правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане, оскільки виникнення права власності на житловий будинок у набувача за договором довічного утримання ні з якою іншою обставиною, як укладенням договору, не пов'язано. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 18.01.2017 у справі № 6-2723цс16, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця з використанням правового механізму, установленого ЦК України, у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та дійсним володільцем майна. Отже, суд приходить до висновку, щодо розірвання договору довічного утримання, укладеного 28 травня 2008 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], відносно квартири №18 загальною площею 58,0 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], посвідчений державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Лебеденко Н.С. і зареєстрований у реєстрі за №3-1462, у реєстрі заборон відчуження за № 146/2008. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України слід стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі по 320 грн. 00 коп. з кожного.

Outcome: approved