Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася в інтересах недієздатного [PERSON] до суду з позовом, про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та зняття його з реєстрації. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що на підставі ордера № 018374 від 17.11.1972 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вселились у квартиру [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. Незважаючи на реєстрацію відповідача [PERSON] за вказаною адресою, у такій квартирі останній не проживає з 2000 року, не сплачує за комунальні послуги, не отримує поштової кореспонденції, у квартирі особистих речей не має. Факт непроживання\~відповідача за\~адресою місця\~реєстрації підтверджується\~актами ЛКП\~«Новий Львів»\~та ЛКП\~«Житловик-С». У зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований в квартирі, але в такій не проживає, перешкоди у користуванні житловим приміщенням останньому не чинились, просила суд визнати його таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. Позивач у судове засідання від 15.10.2019 не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечила, позов підтримала, просила суд такий задовольнити. У судовому засіданні від 24.09.2019 позовні вимоги підтримала повністю та надала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач у\~судове засідання\~повторно не\~з`явився,\~належним чином\~повідомлявся про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання шляхом надіслання судової повістки за адресою місця реєстрації та оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причин неявки не повідомив та не подав\~відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд здійснив заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частко з таких підстав. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 01.04.2019 [PERSON] визнано недієздатним та призначено опікуном [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] разом із членами сім`ї [PERSON] та [PERSON] вселились в квартиру [ADDRESS] , що підтверджується ордером №018374 від 17.11.1972. Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25 січня 2000 року відділом РАГС Львівського міськвиконкому, видно, що [PERSON] померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 676. Згідно з довідкою з місця проживання про склад сім`ї №1532 від 04.07.2019, виданою ЛКП «Житловик-С», у квартирі [ADDRESS] , окрім позивача [PERSON] , [INFO] , зареєстрований його син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до актів ЛКП «Новий Львів» від 18.08.2011, 11.11.2011 та ЛКП «Житловик-С» від 29.11.2018, 04.07.2019, відповідач [PERSON] зареєстрований, однак не проживає з 2000 року у квартирі [ADDRESS] . Відповідно до\~ст.71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Поважні причини відсутності визначені ч.3\~ст.71 Житлового кодексу, перелік таких є вичерпним. За змістом ст. 72 ЖК України дозволяється в судовому порядку визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Аналізуючи зібрані у справі письмові докази в їх сукупності, встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у квартирі понад встановлений законом строк збереження права користування житлом, доказів поважності причин непроживання чи створення йому перешкод у користуванні житлом суду не надано. Відтак, суд дійшов висновку про необхідність визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Разом з тим, порядок зняття з реєстраційного обліку визначений Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», статтею 7 якого передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється (серед іншого) на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи те, що правовим наслідком визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є зняття такої з реєстрації місця проживання, відтак суд приходить до висновку, що позов в частині зняття з реєстрації [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не підлягає задоволенню. Оскільки позивач при зверненні до суду з таким позовом звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути 384 грн. 20 коп. судового збору, що пропорційно відповідатиме розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial