Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав і в обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 15.11.2008 року по 30.07.2010 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] Від спільного подружнього життя мають доньку - [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Димитровського міського суду від 24.09.2009 року, відповідач зобов'язаний сплачувати на користь позивача, на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно до повноліття доньки. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку щодо матеріального забезпечення дитини та має заборгованість зі сплати аліментів, яка збільшується щомісяця. Крім того, з 2009 року відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток. Не спілкується з донькою в необхідному обсязі, не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Зазначені факти свідчать про свідоме нехтування відповідачем, як батьком дитини, своїми обов'язками. Донька сторін - [PERSON], розуміючи відсутність батьківського піклування та відсутність батька у необхідний для неї час, через відсутність батьківської підтримки зазначає, що не вважає відповідача своїм батьком. Крім того, відповідач притягувався до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів на утримання доньки та відбував покарання. Вважає, що саме бездіяльність відповідача щодо виховання, піклування, спілкування з донькою та відсутність турботи про неї призвело до того, що донька вважає за доцільне позбавити батька батьківських прав відносно себе. Просила суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач повністю підтримала свої вимоги, обґрунтовуючи свою позицію обставинами, викладеними у позовній заяві, наполягала на задоволенні позову. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Димитровської міської ради: служби у справах дітей [PERSON] вимоги позивача підтримала, вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO], доцільне та відповідає інтересам дитини, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно своєї доньки [PERSON]. Прокурор прокуратури м.Димитров Натеса М.М. позов підтримав. Судом встановлено, що до 30 липня 2010 року сторони знаходились у зареєстрованому юридичному шлюбі, після чого шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 5). Від спільного подружнього життя, у сторін, 06 червня 2009 року народилася донька - [PERSON] (а.с. 4). Неповнолітня [PERSON], [INFO] мешкає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні, оскільки позивач працює на посаді головного державного соціального інспектора сектору державних соціальних інспекторів Управління соціального захисту населення Димитровської міської ради та за період з березня 2014 року по серпень 2014 року отримала заробітну плату в сумі 22584,01 грн. (а.с. 14, 7,24). Позивач [PERSON] за місцем мешкання характеризується позитивно (а.с. 22). Неповнолітня [PERSON], 2009 року народження, відвідує дошкільний учбовий заклад «Золушка» з 2011 року, здорова, на диспансерному обліку у дитячому поліклінічному відділенні Димитровської центральної міської лікарні не перебуває (а.с. 19, 25). Згідно з інформацією керівництва дитячого закладу, щодо виконання батьками неповнолітньої [PERSON], 2009 року народження батьківських обов'язків, батько [PERSON] з родиною не проживає, у вихованні дитини участі не приймає та дитячий заклад не відвідує (а.с. 28). Відповідач ухиляється від передбаченого законодавством обов'язку щодо утримання своєї неповнолітньої дитини, в результаті чого з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO] на підставі рішення суду від 30.07.2010 року стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача (а.с. 5). Відповідач також притягувався до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів на утримання доньки, а саме: 15 березня 2010 року вироком Димитровського міського суду Донецької області був засуджений до покарання у вигляді 90 громадських робіт (а.с. 11). Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] за час його мешкання за даною адресою скарг від сусідів не надходило (а.с.21). На обліку в Димитровському міському центрі зайнятості, УПСЗН м.Димитрова, УПФУ м.Димитрова відповідач [PERSON], 1981 року народження не перебуває, будь-якої допомоги або пенсії не отримує (а.с. 12, 29,32,33). Відповідач здоровий, на обліку у лікарів психіатра, нарколога, фтизіатра, дерматовенеролога не перебуває (а.с. 15,16,17). Згідно з висновком служби у справах дітей виконавчого комітету Димитровської міської ради, за результатами розгляду всіх документів, було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], 1981 року народження щодо його неповнолітньої доньки [PERSON], 2009 року народження (а.с. 36-37). Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959р., визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи, а ст.18 Конвенції про права дитини зазначила, що батьки дитини несуть основну відповідальність за виховання дитини. Згідно ч.ч.1-3 ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому, наведені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Крім того, відповідно до п.6 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Судом встановлено, що відповідач, всупереч встановленим Конвенцією про права та захист дитини положенням, ст.150 СК України, не бажає надавати дитині повний і гармонійний розвиток в сімейному оточенні, не турбується про її добробут і розвиток, ухиляється від належного утримання та виховання своєї дитини. Крім того відповідач [PERSON] притягувався до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів на утримання доньки [PERSON], що є умисним кримінальним правопорушенням щодо дитини. При розгляді даної справи по суті, суд виходить з того, що позбавлення особи батьківських прав є крайнім заходом впливу на особу, яка не виконує свої батьківські обов'язки. Відповідач [PERSON] ухилився від всіх зазначених обов'язків щодо виховання та утримання своєї неповнолітньої доньки, не цікавлячись її життям, умовами проживання, усунувшись у повній мірі від матеріального утримання та виховання дитини, переклавши свої батьківські обов'язки в повному обсязі на матір. В судовому засіданні, на підставі даних, наданих позивачем, Димитровською центральною міською лікарнею, Димитровським міським центром зайнятості, відділенням Пенсійного фонду України в м.Димитров, УПСЗН м.Димитров, органу опіки та піклування Димитровської міської ради встановлено, що відповідач здоровий, протипоказань для працевлаштування не має, мав можливість матеріально забезпечувати неповнолітню дитину. Доказів на підтвердження поважності ухилення від виконання батьківських обов'язків суду не надано. Тривалість невиконання відповідачем [PERSON] батьківських обов'язків свідчить про свідоме нехтування ним своїми обов'язками, тому задля захисту інтересів неповнолітньої [PERSON], 2009 року народження, суд вважає необхідним позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно його неповнолітньої доньки. На підставі ст.ст.150, 164 СК України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved