Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання двох дітей, з урахуванням уточнюючих вимог, просить стягувати з відповідача 1 500,00 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття з часу подання позовної заяви до суду. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 18.11.2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який 17.03.2014 року було розірвано. Від шлюбу з відповідачем вони мають двох доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 13.06.2014 року з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання доньок у твердій грошовій сумі по 500,00 грн. на кожну дитину. Позивач вказує, що відповідач від сплати аліментів ухиляється, заборгованість по сплаті аліментів складає близько 20\~000,00 гривень. Позивач зазначає, що вона не має постійного заробітку, різке подорожчання житлово-комунальних платежів, цін на продукти харчування та одяг для дітей, відповідач не приймає участі у додаткових витратах на дітей, все це призвело до тяжкого матеріального стану, що і стало підставою для звернення до суду. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, при цьому позивач пояснила, що відповідач щомісячно сплачує по 500,00 грн. на кожну дитину, однак, ціни значно зросли, діти хворіють, необхідні гроші на їх лікування, оздоровлення, відповідач матеріальної допомоги на додаткові витрати не надає. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та зазначив, що він не в змозі сплачувати по 1\~500,00 грн. на кожну дитину, так як він отримує мінімальну заробітну плату, при цьому погодившись із тим, що грошові кошти в розмірі 500 грн., які він сплачує щомісячно на кожну дитину, не є достатньою сумою для утримання дітей. Щодо витрат на лікування та оздоровлення дітей відповідач вказав, що позивач з будь-якими претензіями в позасудовому порядку до нього не зверталася, в серпні перед школою він надав 2\~000,00 грн. для підготовки дітей до школи. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що він являється рідним братом позивача, зазначив, що з моменту розлучення сторін діти постійно проживають в [INFO], за ними доглядає бабуся дівчат - мати позивача, бо позивач вимушена їздити на підробітки в м. Київ, так як не вистачає грошових коштів на утримання дітей. Підтвердив ту обставину, що діти хворіють, сама позивач також потребує медичної допомоги, так як у неї хворе серце. Заслухавши пояснення сторін, свідка, всебічно та обєктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконаннями наявні докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Сторони з 18.11.2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 17.03.2014 року (а.с.7). Від цього шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, батьками в яких вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5,6). Відповідно до рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 13.06.2014 у справі № 289/906/14-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання їх дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.05.2014 року до повноліття старшої дочки, а потім в розмірі 1/4 частини від його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття меншої дитини (а.с. 8). Також судом встановлено, що діти зареєстровані та проживають [INFO] разом з матірю [PERSON] (а.с. 9,10). Як вбачається з наявних в матеріалах справи копій медичних книжок дітей [PERSON] та [PERSON] зафіксовані звернення до лікарів по причині хвороб дітей, також в судовому засіданні досліджувався консультативний висновок кардіолога, згідно якого [PERSON] має захворювання серця (а.с.34-39,47,48). В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач [PERSON] працює в ТОВ «МЕГАПОЛІСБУД» машиністом бетононасоса і за період з лютого по липень 2017 року нарахований дохід складає 22 624,62 грн., загальна сума доходу з урахуванням утримань становить 18 212,82 грн.. Згідно наданих відповідачем копій чеків, останній щомісячно переказує на утримання обох дітей від 800,00 грн. до 1\~000,00 грн., що не заперечувалося в судовому засіданні позивачем (а.с.25, 27). Відповідно до ч. 1\~ст. 180 СК України,\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч. 2, 3\~ст. 181 СК України,\~за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України у справі за № 6-143цс13. Зі змісту\~ст. 182 СК України,\~вбачається, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України\~(в редакції\~Закону №2037-VIII від 17.05.2017\~року), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 192 СК України,\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017\~внесено зміни до ч. 2\~ст. 182 СК України, яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину було збільшено з 30 до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», з 1 травня 2017 року установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років в розрахунку на місяць в розмірі 1\~777,00 гривень. Суд враховує положення статті 27 Конвенції «Про права дитини», яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно якої держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 141 СК України\~та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини. З пояснень відповідача судом встановлено, що він є працездатним, має нормальний стан здоров'я, офіційно працевлаштований та не має інших утриманців, таким чином має можливість організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити належні умови проживання та утримання своїх неповнолітніх дітей, а будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав, як і не надано позивачем доказів того, що відповідач має змогу платити аліменти в заявленому в позові розмірі. З огляду на викладене, враховуючи потреби дітей, доходи сторін та можливість участі обох батьків у матеріальному забезпеченні своїх малолітніх дітей, соціально-економічні\~умови сьогодення, застосовуючи принцип співмірності, а також виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та збільшення розміру аліментів до твердої грошової суми в розмірі 800,00 грн. на кожну дитину щомісячно з індексацією відповідно до закону. Визначений розмір аліментів, на переконання суду, буде об'єктивним та справедливим з урахуванням наведених вище обставин. Одночасно, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них; а також положення\~ст. 185 СК України\~щодо обов'язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь аліментів у збільшеному розмірі починаючи з дня звернення до суду з вказаним позовом, то підстави для задоволення позову в цій частині відсутні, оскільки згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти виплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно з ч. 3\~ст. 88 ЦПК України,\~ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 640,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial