Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14.04.2006 вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Соломянського управління юстиції у м. Києві. Актовий запис №442. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Сумісне життя та ведення спільного господарства припинили у 2015 році. Підставою припинення сімейних відносин стала втрата поваги один до одного внаслідок відсутності спільних поглядів щодо спільного життя, ведення спільного господарства та вирішення побутових питань. Прийняті до примирення, спільного проживання та збереження сімї міри, позитивних наслідків не дали. Згоду про місце проживання та утримання сина сторони досягли. Відповідач приймає активну участь у вихованні сина. Майновий спір відсутній. На підставі викладеного просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Соломянського управління юстиції у м. Києві, актовий запис №442, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні на підставі ч. 3\~ст. 200 ЦПК України. Враховуючи думку позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 14 квітня 2006 року, згідно даних свідоцтва про шлюб (Серія І-СР №\~165887), - сторони зареєстрували шлюб у Соломянському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (актовий запис № 442). Також, встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Згоду про місце проживання та виховання дитини досягнуто. Майнових спорів між сторонами немає. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають\~право обґрунтовувати\~належність конкретного\~доказу для\~підтвердження їхніх\~вимог або\~заперечень.\~Суд не\~бере до\~розгляду докази,\~що не\~стосуються предмета\~доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи,\~які за\~законом мають\~бути підтверджені\~певними засобами\~доказування,\~не можуть\~підтверджуватися іншими\~засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Зясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують протягом тривалого часу, вони не повязані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, а тому, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи клопотання позивача, прізвище після розірвання шлюбу позивачу залишити [PERSON]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved