Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 18 березня 2005 року Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 45. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. З квітня 2015 року разом з відповідачем не проживають, спільного господарства не ведуть, кожен має своє окреме життя, шлюбні відносини не підтримують. Причиною розірвання шлюбу зазначила різні характери, що призводило до сварок та непорозумінь. Наміру зберегти шлюб вона не має, вважає, що сім`я розпалась остаточно, а тому її збереження неможливо, а отже примирення недоцільне. В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач відзиву на позов не подав, але надав заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує /а.с.28/. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу технічними засобами відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 18.03.2005 перебувають у шлюбі, який зареєстровано Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, під актовим записом № 45. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Згідно з положеннями ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. \~ Відповідно\~до ст.112\~СК України\~при розгляді\~справи про\~розірвання шлюбу\~суд з`ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини\~та інші\~обставини життя\~подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Судом встановлено, що на час розгляду справи майновий спір у цій справі не заявлено. При цьому суд враховує, що шлюбні стосунки подружжя не підтримує з 2015 року, спільно господарство не веде, відповідач позовні вимоги визнав, про що надав письмову заяву. Судом встановлено, що неповнолітніх дітей у сторін немає, майновий спір у цій справі не заявлено. За таких обставин суд вважає, що продовження шлюбних стосунків порушує права сторін, та наперед усім - позивача. За приписами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Отже суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити прізвище, набуте у шлюбі, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, нормою ч.1 ст.142 ЦПК України передбачено серед іншого, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved