Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , третя особа - Головне управління юстиції у міста Києві, про встановлення додаткового строку у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті бабусі - [PERSON] , померлої [INFO] , з дня набрання рішенням суду законної сили, мотивуючи тим, що позивач є онучкою померлої, однак, в зв`язку з хворобою вчасно не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Ухвалою судді від 27 січня 2017 року у справі відкрито провадження та призначено її до судового розгляду. 02 листопада 2018 року у встановлений законом строк до суду від відповідача надійшов відзив. Ухвалою суду від 02 лютого 2019 року за клопотанням представника позивача витребувано у КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 Дніпровського району м. Києва» копії документів, що підтверджують проходження лікування [PERSON] та відомості про період проходження лікування, діагноз який їй було встановлено, період реабілітації після лікування, її стан під час лікування та після нього, а також витребувано у Шостої Київської державної нотаріальної контори належним чином завірені копії нотаріальної справи № 525/2016, яку було відкрито після смерті [INFO] [PERSON] . Подальший розгляд справи призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання, сторонам роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи. 10 червня 2019 року та 23 липня 2020 року на виконання ухвали суду надійшли витребувана інформація та матеріали. Ухвалою суду від 18 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті з викликом та допитом свідків за клопотанням представника позивача та відповідача. Будучи допитами в якості свідків члени сім`ї відповідача - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та сусідка відповідача - [PERSON] , показали суду, що бачились з позивачем в період після смерті [PERSON] , зазначили про те, що [PERSON] поводилась нормально, перебувала в доброму здоров`ї, а також дочка позивача - [PERSON] вказала на те, що позивачу після смерті її бабусі стало погано, після чого її стан почав погіршуватись аж до її госпіталізації до лікувального закладу в червні 2016 року. Вислухавши позивача та її представника, які в судовому засіданні вимоги позову підтримали та просили задовольнити, відповідача, який проти задоволення позову заперечував, просив в його задоволенні відмовити, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 15 жовтня 1969 року [PERSON] є рідною донькою [PERSON] . Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] та [PERSON] . Поряд із цим, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є батьком, а [PERSON] матір`ю [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 09 грудня 2003 року, квартира [ADDRESS] в рівних долях належить на праві приватної власності - [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за час свого життя, а саме 04 серпня 1971 року [PERSON] було складено заповіт, який зареєстрований у спадковому реєстрі за № 1388045 та посвідчений Третьою кременчуцькою нотаріальною конторою. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві серії [NUMBER] . За час свого життя, [PERSON] заповіту не складала, спадкових договорів не укладала, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру. 28 липня 2016 року [PERSON] звернувся до Шостої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була відкрита спадкова справа № 525/2016. В подальшому, до Шостої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] , якій 13 січня 2017 року постановою державного нотаріуса Мотицької С.А. було відмовлено. Така відмова мотивована тим, що [PERSON] є такою, що пропустила строк для прийняття спадщини. Суд, звертає увагу на те, що оскільки інформацію щодо складення [PERSON] 04 серпня 1971 року та прийняття спадщини за заповітом не представлено, то не потребує додаткового уточнення коло осіб, визначених у даному заповіті, з огляду на те, що це підлягатиме перевірці при оформленні спадкових прав на майно, що залишилось після смерті [PERSON] в порядку черговості спадкування. Суд, позбавлений права формувати коло сторін та витребовувати докази за власною волею. Стосовно поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд встановив, що з висновку судово-психіатричної експертизи № 121, складеного 25 липня 2019 року судовими експертами Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» Ктітарєвим О.М. та Кречик О.А. вбачається, що [PERSON] страждає на даний час та страждала в період з 11 травня 2016 року по 11 жовтня 2016 року на психічний розлад у вигляді Органічного ураження головного мозку (внаслідок перенесеної нейроінфекції) із когнітивними та емоційними порушеннями, тривожно-іпохондричним синдромом (F 06.7, 06.7, 06.4 за МКХ-10), який істотно впливав на її здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними, суттєво обмежуючи цю здатність. У [PERSON] на час проведення дослідження спостерігались когнітивні порушення (погіршення пам`яті, труднощі в зосередженні), виснажливість психічних процесів, торпідність, ригідність мислення, емоційні порушення, які є проявом виявленого у неї психічного розладу. В досліджуваний період (з 11 травня 2016 року по 11 жовтня 2016 року) у неї також відмічалися прояви даного психічного розладу, які здійснили істотний вплив на її поведінку та вчинки. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані за наявності сукупності обставин коли у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вказані позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини судом визнано поважними, з огляду на те, що вони пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на подачу заяви про прийняття спадщини, в зв`язку зі станом здоров`я, а відтак такий строк підлягає поновленню з метою захисту невизнаних спадкових прав позивача.

Outcome: approved