Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування належним її домоволодінням [ADDRESS] , посилаючись на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який 03.03.2015 рішенням Борщівського районного суду між ними розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач залишив постійне місце проживання, її житловий будинок, де був зареєстрований з 09.04.2013. На даний час його місце перебування їй не відоме. На неодноразові прохання знятися з реєстрації добровільно, відповідач не реагує, пояснень не дає. Через те, що відповідач зареєстрований у її будинку в неї виникають проблеми з оформленням субсидії. Зважаючи на те, що відповідач більше одного року у належному її на праві власності житловому будинку не проживає без поважних причин, інтересу як до місця свого проживання не виявляє, а тому він втратив право на користування її житловим приміщенням. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить їх задовольнити, з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув повторно, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання. Причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, проти чого позивач не заперечувала. Заслухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, докази, надані позивачем, суд встановив наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Згідно договору дарування серія НАЕ №852227 від 08.08.2003, посвідчений приватним нотаріусом Борщівського нотаріального округу Пікуль Г.М., [PERSON] прийняла в дар належний [PERSON] на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS] . Реєстрацію права власності проведено державним реєстратором Борщівської міської ради Тернопільська області Скороходом Р.О. 23.07.2019, номер запису про право власності 32512366, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №174841131 від 23 липня 2019 року. Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 03 березня 2015 року шлюб, зареєстрований відділом ЗАГСу Кам`янець-Подільського району Хмельницької області 16 квітня 1989 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 269 - розірвано. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.321 ЦК України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів його сім`ї, інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені у ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За даними довідки №936 від 09 липня 2019 року та акту обстеження житлово-побутових умов №76 від 09.07.2019 виданих Скала-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області, відповідач [PERSON] , 1967 року народження, значиться зареєстрованим по [ADDRESS] , але з 2015 року там не проживає. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні підтвердили той факт, що відповідач [PERSON] більше чотирьох років не проживає в домогосподарстві позивачки [PERSON] , з того часу як вони розлучились. Відповідач в судове засідання не прибув, відзиву на позовну заяву не подав. У судовому засіданні не здобуто доказів, які давали б суду підстави вважати поважними причини відсутності відповідача [PERSON] за місцем постійного проживання за адресою: [ADDRESS] . Отже, відповідач [PERSON] відсутній по місцю постійного проживання понад один рік без поважних причин, його реєстрація в домоволодінні, яке належить позивачу, створює певні перешкоди в реалізації її прав, як власника, а тому позов підлягає до задоволення і відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] , що належить позивачці [PERSON] . На підставі ст.41 Конституції України, ч.1 ст.317, ст.319, 321, 383, ч.1 ст.391, ч.2 ст.405 ЦК України, ч.4 ст.64, ч.ч.1,4 ст. 156 ЖК України та

Outcome: approved