Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя та припинення права власності на частку в спільному майні подружжя. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.08.2007 року, який розірвано 17.11.2014 року. За період подружнього життя 18.03.2009 року сторонами сумісно придбано будинок №123 по вул. Чайковського в м. Знамянка Кіровоградської області. Вказаний будинок являється спільною сумісною власністю подружжя. Після розірвання шлюбу придбане за час спільного життя майно, між подружжям добровільно розподілено. В порядку добровільного розподілу майна, сторони дійшли згоди про те, що спільно придбаний будинок залишається у власність [PERSON] В звязку з чим просить припинити право власності [PERSON] на частку у спільному майні подружжя на будинок №123 по вул. Чайковського в м. Знамянка Кіровоградської області. Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, але надала письмову заяву, відповідно до якої підтримала свою вимогу та просить суд розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але надав письмову заяву, відповідно до якої визнав вимоги позовної заяви, просить суд розглядати справу без його участі та підтвердив добровільний розподіл майна між ним та [PERSON] Не заперечував проти припинення його права власності на частку в спільному майні подружжя, а саме в будинку №123 по вул. Чайковського в м. Знамянка Кіровоградської області. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 03.08.2007 року. Шлюб між ними розірвано 17.11.2014 року. Відповідно до договору купівлі-продажу від 18.03.2009 року, [PERSON] придбала будинок № 123 по вул. Чайковського в м. Знамянка Кіровоградської області. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, застосовується положення частин 4, 5 ст.71 СК України. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Також Пленум та стаття 70 СК України встановив, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Згідно ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Крім того, відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи\~ чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що спірний будинок придбаний сторонами за час перебування в зареєстрованому шлюбі, тому являється спільною частковою власністю подружжя, враховує, що сторони домовилися про поділ спільно нажитого майна, шляхом поділу спільно придбаний речей та залишення спільно придбаного будинку позивачу, враховуючи, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. На підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», викладеного вище та

Outcome: approved