Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 21 серпня 2004 року між позивачем та відповідачем - [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 5. Від даного шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO] З 2006 року позивач з відповідачем не проживає, їх сімейні відносини припинені, спільного господарства не ведуть. Внаслідок повної протилежності характерів та поглядів на життя шлюб зберегти неможливо. На примирення з відповідачем позивач не згідна категорично. Протягом останніх років позивач перебуває у цивільному шлюбі з [PERSON] та на сьогоднішній день вагітна від нього. На підставі наведеного позивач просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований виконкомом Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 21.08.2004 року, актовий запис № 5 та малолітню дочку - [PERSON], [INFO] залишити проживати з матір'ю. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі,проти заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не з'явився, на адресу суду надійшла від [PERSON] нотаріально завірена заява №274 від 13.02.2015 р. (приватний нотаріус [PERSON]) про розірвання шлюбу, згідно якої останній не заперечує та просить розірвати шлюб з позивачем. Позовні вимоги [PERSON] визнає повністю, просить слухати справу за його відсутності. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про шлюб від 21 серпня 2004 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований виконкомом Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 5 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER]). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.02.2005 р., виданого виконавчим комітетом Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області Україна, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №2, народилася - [PERSON]., батьками якої зазначено - [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, визнання відповідачем позовних вимог в цій частині, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved