Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому зазначає, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON], [INFO] Згідно рішення суду від 04.10.2016, відповідач мав сплачувати на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі - 700 грн. щомісяця, згідно рішення суду від 01.03.2018, розмір аліментів змінено до розміру - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Також, після набрання рішенням суду від 01.03.2018 законної сили, виконавчий лист, виданий Голопристанським районним судом Херсонської області у справі №654/2290/16-ц, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі по 700 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, визнано таким, що не підлягає виконанню. У зв'язку з наявною заборгованістю по виконавчому листу №654/2290/16-ц в сумі 29400,00 грн., позивач просить стягнути її з [PERSON], а також неустойку за несплату аліментів в сумі 8946,00 грн. Сторони в судове засідання не з'явилися, про місце, дату та час слухання справи повідомлені належними чином, заяв, клопотань від сторін, а також відзиву відповідача до суду не надходило. На підставі ч. 5, ч. 8 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи і дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено наступне. Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого повторно 07.07.2016, позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а. с. 7). Як вбачається з копії виконавчого листа, рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 04.10.2016 з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягувалися аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 700 грн. щомісяця, розмір аліментів рішенням суду від 01.03.2018 змінено до розміру - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Також, після набрання рішенням суду від 01.03.2018 законної сили, виконавчий лист, виданий Голопристанським районним судом Херсонської області у справі №654/2290/16-ц, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі по 700 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, визнано таким, що не підлягає виконанню (а. с. 9). Відповідно до матеріалів справи, зокрема, з Довідки-розрахунку, виданої Головним державним виконавцем Снігурівського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області Столярик А. О. по виконавчому листу №654/2290/16-ц, виданому 09.11.2016 Голопристанським районним судом Херсонської області, за період з липня 2016 р. по березень 2018 р., за відповідачем [PERSON] станом на 01.04.2018 рахується заборгованість по сплаті аліментів в сумі 29400 грн. (а. с. 10-12). Статтею 196 Сімейного Кодексу України передбачено стягнення пені та витрат від інфляції по заборгованості по несплаченим аліментам, в розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до п. 22 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, що до батьківства, материнства та стягненні аліментів, ст. 196 Сімейного Кодексу України передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише з наявності вини цієї особи. Неустойка (пеня) рахується: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Таким чином, з урахуванням доказів, наданих позивачем, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача в повному обсязі, а саме: стягненню підлягає заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.07.2016 р. по 31.03.2018 р. в сумі 29400 (двадцять дев'ять тисяч чотириста) грн. 00 коп., а також неустойка за несплату аліментів в період з 01.07.2016 р. по 31.03.2018 р. в сумі 8946 (вісім тисяч дев'ятсот сорок шість) грн. 00 коп. Також, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тобто з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Outcome: approved