Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, яким просить скасувати арешт з нежитлової будівлі №1 «б», що знаходиться по Володарському шосе в Жовтневому районі м.Маріуполя, (реєстраційний номер обєкта 14623473), загальною площею 719,3 кв.м. Вказаний арешт був накладений остаточним рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 17.11.2009 року, у цивільній справі №2-1781/2009 року, яким був задоволений позов [PERSON] до [PERSON], з останнього стягнуто на користь [PERSON] сума боргу з трьома процентами річних, судові витрати на правову допомогу, сплачений судовий збір, всього 223\~747 грн. За рішенням суду підставою накладення арешту на вказане нерухоме майно є те, що воно належить [PERSON], який є засновником ТОВ «Пасіфік», ТОВ «Азов Скіф». Зазначене не відповідає дійсності оскільки 19.10.2010 року за договором купівлі продажу нежитлової будівлі, укладеним між ТОВ «АЗОВБУДМАРКЕТ» та [PERSON], вона стала власником вказаної будівлі та земельної ділянки. Продавцю ТОВ «АЗОВБУДМАРКЕТ» вказана будівля належала за договором купівлі-продажу від 17.07.2009 року, тобто за два місяці до ухвалення судом рішення. У 2009 році суд був введений в оману, або наклав арешт на майно без перевірки належності [PERSON] нежитлової будівлі. Цей факт залишився би невідомим їй якби не виникла необхідність продажу нерухомості. В 2015 році нею була подана апеляційна скарга на рішення суду в частині арешту майна, але Апеляційний суд Донецької області своєю ухвалою від 20.08.2015 року закрив апеляційне провадження, так як на момент ухвалення рішення суду вона не була власником приміщення. Внаслідок зазначених обставин, за захистом свого права власності та припинення дій, які порушують це право вона вимушена звернутися з позовом до суду за місцем знаходження нерухомого майна. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, проте надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, на позові наполягали. Відповідач [PERSON], представник відповідача ТОВ «АЗОВБУДМАРКЕТ», належним чином повідомлені про час, місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, про причини своєї неявки суду не повідомили. Представник третьої особи Першої Маріупольської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надав повідомлення про розгляд справи у їх відсутності, в якому одночасно зазначив наступне. За даними ДРРП дійсно існує архівний запис у розділі «Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна» №9440619 про реєстрацію обтяження на нежитлову будівлю, що розташована у м.Маріуполі, Володарське шосе 1 «б», власником якої вказано [PERSON] Підставою для внесення відомостей до ЄРЗ була заява Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 21.01.2010 року (№2-1481/2009) про реєстрацію обтяження, у звязку з накладенням рішенням відповідного суду арешту на вказаний обєкт. Перша Маріупольська державна нотаріальна контора, виконуючи функції реєстратора, внесла відповідні відомості до електронної бази ЄРЗ. Третя особа [PERSON], належним чином повідомлений про час, місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Третя особа нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], належним чином повідомлена про час, місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, за повідомленням просила суд розглянути справу у її відсутності, одночасно повідомила наступне. Правочин щодо укладення договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, розташованої за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, Володарське шосе, будинок 1 «б» між ТОВ «Азовбудмаркет» в особі директора товариства [PERSON] та [PERSON], був укладений згідно з правовстановлюючими документами, протоколом засновників відчужувача №3 від 19.10.2010 року та волевиявленням громадянки [PERSON] При отриманні витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 19.10.2010 року за №28899509 була отримана інформація, щодо наявності арешту нерухомого майна від 22.01.2010 року на ім'я [PERSON] Але, виходячи з правовстановлюючих документів на вищевказану будівлю, громадянин [PERSON], ніколи не був власником цього приміщення, та також ніколи не був засновником ТОВ «Азовбудмаркет» з моменту реєстрації цього підприємства. Виходячи з вищенаведеного, це повідомлення було ігноровано, тому що Орджонікідзевський районний суд м.Маріуполя накладав арешт на вказану будівлю не перевіривши належність цього майна [PERSON] Згідно закону про нотаріат та інструкції про вчинення нотаріальних дій, нотаріус не повинен виконувати незаконні рішення, які були ухвалені всупереч діючого законодавства. Зі згоди позивача та його представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Фіксація судового процесу\~\~технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку\~\~з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. При вирішенні спірних правових відносин суд, перш за все, керується вимогами ст.11 ЦПК України,\~\~за якими, суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.\~\~ Крім того, за вимогами ст.114 ЦПК України, вказана справа підсудна Жовтневому районному суду \~м.Маріуполя, оскільки \~спірні правові відносини виникли з приводу нерухомого майна. Судом встановлені такі факти та відповідні їм\~\~правовідносини: - за рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 17 листопада 2009 року у цивільній справі №2-1781/2009 року [PERSON] 21.05.2009 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позика; - за договором купівлі продажу від 17.07.2009 року, укладеному між ТОВ «ТОФИС» та ТОВ «АЗОВБУДМАРКЕТ», продавцю ТОВ «ТОФИС» належить предмет продажу: нежитлова будівля №1 «б», по Володарському шосе в м.Маріуполі (реєстраційний номер обєкта 14632473) на підставі договору купівлі продажу від 20.05.2009 року, посвідченого нотаріусом, зареєстрованого в реєстрі за №385; - 17.07.2009 року між ТОВ «ТОФИС» та ТОВ «АЗОВБУДМАРКЕТ» укладений договір купівлі продажу, за яким ТОВ «ТОФИС» продало ТОВ «АЗОВБУДМАРКЕТ» нежитлову будівлю №1 «б», по Володарському шосе в м.Маріуполі (реєстраційний номер обєкта 14632473) . Договір зареєстровано в реєстрі за №648; - згідно витягу № 23424187 про реєстрацію права власності на нерухоме майно Міським комунальним підприємством «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» 27.07.2009 року зареєстровано право власності ТОВ «АЗОВБУДМАРКЕТ» на нежитлову будівлю №1 «б», по Володарському шосе в м.Маріуполі, на підставі договору купівлі-продажу від 17.07.2009 року; - згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 17 листопада 2009 року у цивільній справі №2-1781/2009 року був задоволений позов [PERSON] до [PERSON], з останнього стягнуто на користь [PERSON] сума боргу з трьома процентами річних, судові витрати на правову допомогу, сплачений судовий збір, всього 223\~747 грн. Цим же рішенням накладений арешт на нежитлову будівлю №1 «б», що знаходиться по Володарському шосе в Жовтневому районі м.Маріуполя, (реєстраційний номер обєкта 14623473), загальною площею 719,3 кв.м., що належить [PERSON], який є засновником ТОВ «Пасіфік», ТОВ «Азов Скіф»; - 19.10.2010 року між ТОВ «АЗОВБУДМАРКЕТ» та позивачем [PERSON] укладений договір купівлі продажу, за яким ТОВ «АЗОВБУДМАРКЕТ» продало [PERSON] нежитлову будівлю №1 «б», по Володарському шосе в м.Маріуполі (реєстраційний номер обєкта 14632473) . Договір зареєстровано в реєстрі за №1144; - згідно витягу від 20.10.2010 про реєстрацію права власності на нерухоме майно Міським комунальним підприємством «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» 20.10.2010 року зареєстровано право власності [PERSON] на нежитлову будівлю №1 «б», по Володарському шосе в м.Маріуполі, на підставі договору купівлі-продажу від 19.10.2010 року; - ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 20.08.2015 року закрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 17 листопада 2009 року у цивільній справі №2-1781/2009 року стосовно накладеного арешту на майно, так як на момент ухвалення рішення суду вона не була власником приміщення. Наведені обставини свідчать про те, що на час звернення [PERSON] до суду - 21.05.2009 року, вже був укладений, 20.05.2009 року договір купівлі продажу за яким ТОВ «ТОФИС» стало власником спірної нежитлової будівлі, в подальшому це право власності під час розгляду справи Орджонікідзевським районним судом м.Маріуполя перейшло до ТОВ «АЗОВБУДМАРКЕТ». При цьому в рішенні Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 17 листопада 2009 року та досліджених судом документах не містяться дані щодо будь-якого відношення [PERSON] до ТОВ «ТОФИС», ТОВ «АЗОВБУДМАРКЕТ». Отже належність [PERSON] нежитлової будівлі №1 «б», по Володарському шосе в м.Маріуполі задекларована рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя, але дослідженими матеріалами справи вона спростовується так само як і будь-яке відношення ТОВ «Пасіфік», ТОВ «Азов Скіф» до вказаного нерухомого майна. За наведеними обставинами обмеження [PERSON] щодо права власності на майно, повязане з його арештом, відлягає судовому захисту. Згідно ст.ст. 319 - 321 ЦК України\~\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 41 Конституції України\~\~передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а в водночас і в недоторканості самого майна власності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Згідно ст. 328 ЦК України\~\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 ЦК України\~\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст. 391 ЦК України\~\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.08.76 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису»\~\~«за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Аналогічна позиція щодо належних відповідачів при розгляді позовів про зняття арешту ( боржник та особа, в інтересах якої накладено арешт) викладена в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 N 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»\~\~в п. 16. Оскільки право власності позивача [PERSON] ніким не оспорюється, підстав для накладення арешту на вказане майно на даний час немає, таким чином її позовні вимоги підлягають задоволенню. Так як, позивач та її представник не наполягали на стягнення сплаченого судового збору, його стягнення на думку суду є недоцільним.

Outcome: approved