Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, та просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що вона з 1996 року по 2005 рік проживала з відповідачем однією сімєю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. 18 жовтня 2004 року у них з відповідачем народилася донька - [PERSON], в свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком. Після припинення спільного проживання відповідач не бере участі у матеріальному утриманні доньки, яка мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Приблизно у 2000 або 2001 році відповідач отримав громадянство Російської Федерації, та у 2005 році виїхав до цієї держави на постійне проживання, з того часу жодного разу не приїжджав до доньки та не цікавився її життям, незважаючи на те, що дитина часто хворіє та потребує матеріальної допомоги. Зазначила, що вона працює, але її доходу не вистачає для належного утримання доньки. Відповідач [PERSON] про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, у встановленому законом порядку, згідно умов Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, з позовом ознайомлений та опитаний за окремим дорученням, так як проживає на території Російської Федерації. Відповідач просив справу розглядати без його участі, але з врахуванням заперечень, наданих компетентному суду Російської Федерації. В запереченнях на позовну заяву відповідач зазначив, що не погоджується з підставами позову, оскільки від виконання батьківських обовязків не ухиляється, надає позивачу допомогу, що підтверджується її письмовими розписками. Також зазначив, що в період з травня по жовтень 2014 року донька проживала з ним в Ростовської області, там навчалася у школі № 2. Просив врахувати, що він працює, але його посадовий оклад становить 8000 рублів, інших доходів він не має, тому просить позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з нього на користь позивача аліменти на утримання спільної доньки у розмірі ? частки його доходу /а.с.28-30/. Належним чином повідомлена позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про зменшення позовних вимог та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розгляд справи просить провести за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити /а.с.49-50/. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, та відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем /а.с.4, 8-10/. Встановлено, що позивач працює, але коштів на утримання дитини у позивача не вистачає, дитина потребує матеріальної допомоги. Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з аліментних обовязків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. Згідно приписів ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, згідно ст.183 СК України визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з наданих відповідачем довідок, він працює, розмір його доходу становить 8000 рублів /а.с.31-32/. Суд критично відноситься до заперечень відповідача в тій частині, що він надавав позивачу кошти на утримання дитини під розписку, оскільки всі надані розписки датовані 2008-2013 роками, а з наданого касового чеку на придбання товарів не вбачається, що вони були придбані саме для дитини, на утримання якої позивач просить стягнути аліменти. За таких обставин суд вважає, що відповідач може надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач погодився на стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частки доходу, а позивач уточнила вимоги в частині розміру аліментів до 1/4 частки, тому вважає, що саме у такому розмірі буде справедливим стягнути з відповідача аліменти. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, позовні вимоги задовольняються. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позовних вимог, за якими позивач звільнений від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved