Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] , вона [PERSON] , з відповідачем, [PERSON] , уклала шлюб у відділі державної реєстрації актів громадянського стану Комінтернівського районного управління юстиції у м. Харкові, за актовим записом № 583, згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу мають дитину доньку [PERSON] [INFO] . Після багатьох років сімейного життя почалось непорозуміння, сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Тому з відповідачем разом не проживають з середини 2019 року. На даний момент ведення між нами спільного господарства припинено та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Збереження сім`ї вона вважає неможливим, тому просить суд шлюб розірвати. Суперечки про розподіл спільного майна немає. 18 лютого 2020 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду на 12 годин 30 хвилин 16 березня 2020 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити та справу розглядати за її відсутності. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, з заявами про відкладення справи в суд не звертався, тому суд вважає за можливе розглянути справу по суті за його відсутності. У відповідності до гл. 10 ст.\~274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Відповідно до ч. 2 ст.274\~ЦПК України встановлено, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». При цьому у відповідності до ст.\~279\~ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Таким чином суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. \~ \~ \~ \~Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом було достовірно встановлено, що характер взаємовідносин між сторонами свідчить про остаточний розпад сім`ї сторін, примирення між ними неможливе, шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують з серпня 2019 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Судом не встановлено якихось причин, які б давали надію на відновлення їх шлюбу. Згідно ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. На підставі ст.ст. 110, 112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved