Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, вказуючи, що з28 вересня 2002 року вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який був розірваний рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 16 грудня 2011 р. Від шлюбу вони мають двох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Неповнолітні діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Заочним рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 20.12.2017 р. присуджено стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 27.10.2017 р. і до повноліття дітей. На даний час діти підросли, витрати на їх утримання дуже суттєво збільшились у зв`язку з чим матеріальне становище погіршилось. Відповідач добровільно відмовляється збільшити допомогу на дітей, у зв`язку з чим заявлений позов. Ухвалою судді від 20.11.2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явився, надавши до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити, а також у разі неявки відповідача у судове засідання, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідач у судове засідання також не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони по справі мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 серпня 2004 р., виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції м.Харкова та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27 березня 2014 р., виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Куп`янському району реєстраційної служби Куп`янського міськрайонного управління юстиції у Харківській області (а.с.9,10) Як вбачається з заочного рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 20.12.2017 року, ухваленого по цивільній справі № 628/2834/17, провадження №2/628/1379/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, позов задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 27.10.2017 р. і до повноліття дітей (а.с.14,15). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі №143 цс 13. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. 08.06.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037-VІІІ від 17.05.2017 року, яким були внесені зміни до ч. 2 ст.182 СК України, яким встановлено мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд при розгляді вимог позивача про зміну розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає та через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя. У зв`язку з чим, вищевказаний розмір аліментів на утримання сина не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, оскільки даний розмір навіть менший ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні, а відтак позов підлягає повному задоволенню у зв`язку з вищезазначеними вимогами чинного законодавства. Пунктом 23 Постанови №3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснює, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved