Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 19 вересня 1992 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, про що було зроблено актовий запис №732. На обґрунтування своїх вимог у заяві посилається на те, що з відповідачем в даній справі вони перебувають в зареєстрованому 19 вересня 1992 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області шлюбі. В шлюбі дітей не мають. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, а тому з 2006 року вони проживають окремо, внаслідок чого подальше спільне життя та збереження шлюбу стало неможливим, що і змусило її звернутися з позовною заявою до суду. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, надіславши до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю та не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи в суді, заяви про причину неявки чи про відкладення розгляду справи до суду не надіслав. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення (позивач проти цього не заперечує). Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши всі надані по справі докази та даючи їм оцінку у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано 19 вересня 1992 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, про що було зроблено актовий запис №732. Вказане підтверджується Свідоцтвом про шлюб (повторне) серії [NUMBER] від 14.09.2018 року (а.с. 6). У вказаному шлюбу дітей не має. Позивач не виявила намірів примирення, наполягала на розірванні шлюбу, в зв'язку з чим суд переконаний в тому, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, прийняття судом заходів щодо примирення подружжя суперечило б моральним засадам суспільства, а тому шлюб повинен бути розірваний на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторонам роз'яснюється, що згідно ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи вимоги ст.141 ч.6 ЦПК України суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн., оскільки судовий збір стягується з відповідача, коли позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved