Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Христинівського районного суду з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування, та просить визнати за нею, [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - [NUMBER]) право власності на будинок, який розташований за адресою: Черкаська обл., Христинівський р-н, с. Осітна, вул. Калініна,125, в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Позивач в обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначила, що 10 січня 2003 року померла [PERSON], про що Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради видано Свідоцтво про смерть серії 1-СР № 202827. Померлою, 28 липня 1998 року було складено заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 13, відповідно до якого спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, є Позивач. На підставі заповіту, посвідченого [PERSON]Г, - секретарем Виконавчого комітету [PERSON] сільської ради, Христинівського р-ну, Черкаської області, на імя Позивача державним нотаріусом [PERSON] 21 липня 2004 року зареєстроване в реєстрі №1862 видане Свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Згідно зазначеного Свідоцтва про право на спадщину, спадщина складається з земельної ділянки розміром 1,93 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 10 грудня 2009 року зареєстроване в реєстрі №3762 видано ще одне Свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Згідно зазначеного Свідоцтва про право на спадщину, спадщина складається з права власності на майновий пай члена сільськогосподарського виробничого кооперативу «Маяк» та грошових внесків, які знаходяться у Христинівському відділенні Ощадбанку України №2975. В той же час, в Свідоцтвах про право на спадщину до складу спадкового майна, що перейшло Позивачу в порядку спадкування, не було включено домоволодіння, що належало померлій, що повязано з наступним. Померла разом зі своїм покійним чоловіком [PERSON] збудувала будинок в 1960 році, що підтверджується випискою з погосподарчої книги №2. З 1960 по 1986 рік домоволодіння рахувалося за [PERSON], а після його смерті починаючи з 1986 року - за [PERSON]Ю Однак, за час свого життя померла не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на зазначене домоволодіння та виготовити на власне імя свідоцтво про право власності на будинок. 05.12.2016 року довіритель Позивача, [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] на підставі довіреності, звернулася до державного нотаріуса [PERSON] з заявою, про видачу свідоцтва про право на спадщину на будинок, який розташований по вул. Калініна, 125 в с.Осітна, Христинівського р-ну, Черкаської області, але державним нотаріусом їй було відмовлено через те, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок, які потрібні при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В судове засідання позивач не з'явилась, проте від неї до суду надійшла заява в якій вона позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без її участі. В судове засіданні відповідач [PERSON] сільська рада не з'явилась, проте від неї до канцелярії на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглянути за відсутності їх представника, позовні вимоги [PERSON], визнають повністю, та не заперечують проти їх задоволення. Зважаючи на те, що відповідач, являючись органом місцевого самоврядування адміністративно-територіальної одиниці, де проживав спадкодавець, а тому маючи про них найбільш достовірні відомості, позовні вимоги визнав, і таке визнання не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд знаходить, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 10 січня 2003 року померла [PERSON], про що Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради видано Свідоцтво про смерть серії 1-СР № 202827. Померлою, 28 липня 1998 року було складено заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 13, відповідно до якого спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, є Позивач. На підставі заповіту, посвідченого [PERSON]Г, - секретарем Виконавчого комітету [PERSON] сільської ради, Христинівського р-ну, Черкаської області, на імя Позивача державним нотаріусом [PERSON] 21 липня 2004 року зареєстроване в реєстрі №1862 видане Свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Згідно зазначеного Свідоцтва про право на спадщину, спадщина складається з права власності на майновий пай члена сільськогосподарського виробничого кооперативу «Маяк» та грошових внесків, які знаходяться у Христинівському відділенні Ощадбанку України №2975. В той же час, в Свідоцтвах про право на спадщину до складу спадкового майна, що перейшло Позивачу в порядку спадкування, не було включено домоволодіння, що належало померлій, що повязано з наступним. Позивач являється єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON], спадщину фактично прийняла, то необхідно визнати за нею право власності на спадкове майно, що є предметом позову.

Outcome: approved