Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], за участю третьої особи Першої Тернопільської державної нотаріальної контори про визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності їй - [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON]. [INFO], померла [PERSON], яка є її дочкою, після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із її частки у квартирі [ADDRESS]. Вона, як спадкоємець першої черги за законом після смерті дочки звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак 14.08.2014р. Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на 1/4 частину квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], оскільки між співвласниками вищезазначеної квартири, не було визначено ідеальних часток у даному майні, а тому нотаріус не може визначити спадкову масу та конкретний розмір спадкового майна [PERSON]. Тому просить визначити, що частка померлої [PERSON] в квартирі [ADDRESS] становить 1/4 ідеальної частки зазначеного об'єкта та визнати за нею право власності на 1/4 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просить його задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають та не заперечують проти його задоволення. Представник третьої особи Першої Тернопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився з невідомих на те суду причин, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Як вбачається з Свідоцтва про право власності на житло, виданого та зареєстрованого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 14.10.1999р. за № 17019, квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Згідно технічного паспорта виданого ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» м. Тернопіль, квартира [ADDRESS] має загальну площу 60,5 кв. м. [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого Департаментом охорони здоров'я та психогігієни м. Нью-Йорк США, [INFO] померла [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільною сумісною власністю є спільна власність двох чи більше осіб, у якій завідомо не визначені частки кожної з них. Тобто, учасники не мають наперед визначних часток, є факт відсутності існування в об'єкті власності ідеальних часток кожного із співвласників, які б давали можливість виявити обсяг їх прав за наявності бажання одержати конкретну частину у спільному майні та розпорядитися нею. Відповідно до ст. 369, 370, 372 Цивільного кодексу України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, розпоряджаються за згодою всіх співвласників, мають право на виділ належної їм частки чи на поділ майна. При цьому частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] на день її смерті належала 1/4 частина квартири [ADDRESS]. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив та батьки. Таким чином, позивач [PERSON] належать до спадкоємців першої черги за законом після смерті дочки [PERSON]. 14.08.2014р. Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на 1/4 частину квартири [ADDRESS], після смерті [PERSON], у зв'язку з неможливістю визначити спадкову масу та конкретний розмір спадкового майна померлої [PERSON], оскільки між співвласниками спірної квартири, не було визначено ідеальних часток у спільному майні. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. ( ст. 1268 ЦК України). Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У відповідності до ст.ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідного до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту шляхом визначення частки померлої [INFO] [PERSON] у праві власності квартири [ADDRESS], яка становить 1/4 частки та визнання за позивачем [PERSON] права власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті дочки [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved