Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Царичанська селищна рада Дніпропетровської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Вказує, що [INFO] померла її бабуся та мати відповідача [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Царичанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 13.05.2016 року). На день смерті вона була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] та разом з нею на день її смерті були зареєстровані та проживали вона та її діти [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, до складу якого входить: - право на земельну частку (пай), розміром 1,533 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, з земель колишнього КСП ім.Калініна, яке належало померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0344650 від 04 червня 2004 року. За життя, 24 грудня 2012 року, її бабуся [PERSON] склала заповіт, яким заповіла їй усе належне майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось. Єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є вона. Її мати [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, подавши до нотаріуса у встановлений законом строк, заяву про відмову від прийняття спадщини. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, або спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку в спадщині немає. Звернувшись до приватного нотаріуса Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кравчук С.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , отримала постанову від 02.10.2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що у Сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ДП №0344650 від 04 червня 2004 року власник вказаний як « [PERSON] », тоді як померла згідно свідоцтва про смерть - « [PERSON] », тобто з наданих документів неможливо встановити факт належності саме цьому померлому спадкодавцю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до Розпорядження голови Царичанської райдержадміністрації №255-р від 30.05.2008 року «Про відведення в натурі (на місцевості) земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) та видачу державних актів на право приватної власності на землю громадянам на території Прядівської сільської ради, колишній КСП імені Калініна у списку громадян, яким необхідно відвести в натурі (на місцевості) земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) та виготовити державні акти на право приватної власності на землю громадянам по Прядівській сільській раді, колишній КСП імені Калініна, прізвище бабусі зазначено правильно, а саме: « [PERSON] ». Також відповідно до рішення Прядівської сільської ради №156-15/VIII від 24.01.2012 року «Про погодження передачі у власність земельної частки (паю) із земель колишнього КСП ім.Калініна» погоджено передачу у власність земельної ділянки (паю) із земель колишнього КСП ім.Калініна Прядівської сільської ради та видачу державних актів саме « [PERSON] ». Таким чином, при видачі її бабусі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0344650 від 04.06.2004 року було допущено описку в написанні прізвища, а саме вказано « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Крім цього, згідно з свідоцтвом про одруження бабусі серії [NUMBER] від 20.06.1964 року її прізвище після реєстрації шлюбу російською мовою зазначене як « [PERSON] ». На даний час їй необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документу на спадкове майно. Прохає встановити факт, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП №0344650 від 04 червня 2004 року на земельну частку (пай), розміром 1,533 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, з земель колишнього КСП ім.Калініна, виданий на ім`я « [PERSON] », яка померла [INFO] ; визнати за нею право на право на земельну частку (пай), розміром 1,533 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, з земель колишнього КСП ім.Калініна, в порядку спадкування за заповітом після померлої, [INFO] [PERSON] , та яке належало на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0344650 від 04 червня 2004 року. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву, в яких прохала розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву, в якій прохала розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Представник Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в підготовче судове засідання не з`явився, при цьому подав пояснення які просив врахувати при прийнятті рішення. Представник Царичанської селищної ради Дніпропетровської області в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради. Не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст. 315 ч. 2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В силу п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Виходячи зі змісту ст.392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що [INFO] померла бабуся позивача та мати відповідача [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Царичанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 13.05.2016 року) (а.с.10), яка на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] та разом з нею на день її смерті були зареєстровані та проживали онука [PERSON] , правнук [PERSON] , правнук [PERSON] (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: - право на земельну частку (пай), розміром 1,533 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, з земель колишнього КСП ім.Калініна, яке належало померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0344650 від 04 червня 2004 року (а.с.13). За життя, 24 грудня 2012 року, [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого усе належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, заповіла [PERSON] . Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кравчук С.В., зареєстрований в реєстрі за №639 (а.с.11). У встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, позивач спадщину прийняла, подавши до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, проте 02 жовтня 2020 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від приватного нотаріуса про те, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом немає можливості, оскільки у Сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ДП №0344650 від 04 червня 2004 року власник вказаний як « [PERSON] », тоді як померла згідно свідоцтва про смерть - « [PERSON] » (а.с.14). Отже, судом встановлено, що позивач не може оформити право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті баби у зв`язку з неможливістю встановити факт належності саме померлому спадкодавцю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Так, відповідно до Розпорядження голови Царичанської райдержадміністрації №255-р від 30.05.2008 року «Про відведення в натурі (на місцевості) земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) та видачу державних актів на право приватної власності на землю громадянам на території Прядівської сільської ради. Колишній КСП імені Калініна у списку громадян, яким необхідно відвести в натурі (на місцевості) земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) та виготовити державні акти на право приватної власності на землю громадянам по Прядівській сільській раді, колишній КСП імені Калініна, прізвище померлого спадкодавця зазначено правильно, а саме: « [PERSON] » (а.с.15). Відповідно до рішення Прядівської сільської ради №156-15/VIII від 24.01.2012 року «Про погодження передачі у власність земельної частки (паю) із земель колишнього КСП ім.Калініна» погоджено передачу у власність земельної ділянки (паю) із земель колишнього КСП ім.Калініна Прядівської сільської ради та видачу державних актів саме « [PERSON] » (а.с.16). Крім цього, згідно з свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 20.06.1964 року прізвище померлого спадкоємця після реєстрації шлюбу російською мовою зазначене як « [PERSON] » (а.с.17). Отже, як встановлено судом, різниця у написанні прізвища спадкодавця у Сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ДП №0344650 від 04.06.2004 року з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Царичанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 13 травня 2016 року є технічною опискою. За життя [PERSON] зробила розпорядження майном на випадок своєї смерті, заповівши належне їй майно [PERSON] , про що нею складено заповіт 24.12.2012р., посвідчений приватним нотаріусом Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кравчук С.В., зареєстрований в реєстрі за № 639 (а.с.11). Також судом встановлено, що інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Отже, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем по заповіту, який залишила померла [PERSON] , має право на спадкування, прийняла спадщину. Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка спадщину прийняла, від спадкування не усувалася, бажає оформити свої спадкові права, а її вимоги ґрунтуються на законному праві на спадщину та не суперечать правам та інтересам інших осіб, відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги При вирішенні питання про розподіл судового збору, судом враховується позиція позивача не стягувати судовий збір із відповідача. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved