Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що вона є наймачем житлового приміщення, яке не приватизоване та розташоване за адресою: [ADDRESS]. У вищезазначеній квартирі разом з нею зареєстрована відповідач [PERSON] - її донька. Відповідач [PERSON] в зазначеній квартирі не проживає з 1999 року і відсутня без поважних причин. Відповідач переїхала проживати до іншого місця проживання до Російської Федерації. За комунальні послуги відповідач не сплачує, чим порушує права позивача і змушує її нести додаткові витрати. Відповідач не виконала свої зобов'язання щодо зняття з реєстраційного обліку. Наявність реєстрації відповідача у квартирі порушує права та інтереси позивача, як наймача квартири, оскільки створює перешкоди у здійсненні нею права користування вказаною квартирою. Оскільки відповідач відсутня за місцем реєстрації більше ніж шість місяців, позивач вважає її такою, що втратила право користування вказаною квартирою. Позивач звернувся з позовною заявою до суду і просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до початку розгляду справи до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до початку розгляду справи до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій визнала позовні вимоги в повному обсязі. Своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Частиною 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В силу положень ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. В судовому засіданні встановлено, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], не приватизована, що підтверджується повідомленням Управління житлово-комунального господарства Сєвєродонецької міської ради Луганської області від 19.12.2018 року №120. Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 12.12.2018 року №39008, виданої відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради Луганської області, за адресою: [ADDRESS], станом на 12.12.2018 року зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно з актом про встановлення факту проживання від 13.12.2018 року №280, затвердженого директором комунального підприємства «Житлосервіс «Світанок» Погорєловим Д.О., за адресою: [ADDRESS], фактично проживає [PERSON]. Як вбачається з позовної заяви, відповідач [PERSON] не проживає у вищевказаній квартирі з 1999 року, оскільки добровільно виїхала до іншого місця проживання за межі території України до Російської Федерації. Зазначена обставина підтверджується копією заяви [PERSON] від 17.01.2019 року, в якій зазначено її місце проживання за адресою: [ADDRESS]. Частиною 2 статті 107 ЖК України передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Застосовуючи вказану норму матеріального права, суд враховує роз'яснення надані Пленумом Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року. Зокрема, в тій частині, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Оскільки відповідач [PERSON] не проживає за місцем її реєстрації понад шість місяців і перебуває за межами території України, має постійне місце проживання у Російській Федерації, то, відповідно, вона втратила право користуватися спірною квартирою. Таким чином, реєстрація відповідача за адресою: [ADDRESS], наймачем якої є позивач [PERSON], створює перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження житловим приміщенням, оскільки вона змушена сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідач не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад шість місяців і не приймає участі в витратах по утриманню і оплаті комунальних послуг житлового приміщення, а отже втратив інтерес до вказаного житлового приміщення. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 704,80 грн., у зв'язку із документальним їх підтвердженням.

Outcome: approved