Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з [PERSON], у якому зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 2010 року. Від спільного подружнього життя вони мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з матірю. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Відповідач мешкає окремо, де працює [PERSON], позивачу не відомо. Відповідач матеріальної допомоги дітям не надає, взагалі участі у вихованні дітей не бере. У відповідача є інша неповнолітня донька, на яку відповідач сплачував аліменти. Тому позивач просить суд, стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів відповідача, але не менш 30% мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач [PERSON] до судового засідання не з*явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, наполягає на задоволенні вимог позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON] про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву з клопотанням розглянути справу у судовому засіданні за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Оскільки в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін, суд вважає, що немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не зявилися до суду. Судом встановлено, що 25 грудня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції у Донецькій області між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 388 (а.с. 12). Сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьком яких у свідоцтві про їх народження записаний відповідач [PERSON], матірю [PERSON] (а.с. 9-10). Діти здорові, на диспансерному обліку у будь-яких лікарів не перебувають. Будь-яких стягнень з відповідача [PERSON] міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не здійснюється. Дослідивши докази, надані суду, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Одним із способів виконання батьками обовязку по утриманню дітей є стягнення аліментів за рішенням суду. Згiдно статті 182 Сiмейного кодексу України при визначеннi розмiру алiментiв суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя, матеріальне становище і доходи платника алiментiв, наявність у платника алiментiв інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, iншi обставини, що мають істотне значення. Розмір алiментiв на дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із заявою, відповідач погодився з позовними вимогами позивача, тобто він згоден надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дітей у розмірі 1/3 частини своїх доходів щомісячно. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому,

Outcome: approved