Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] , та просить суд визнати припиненим іпотечний договір, укладений 12 серпня 2011 р. між нею та відповідачем та посвідчений приватним нотаріусом Перекопською І.С. щодо передачі в іпотеку квартири [ADDRESS] , припинивши обтяження вказаного нерухомого майна, посилаючись на виконання умов договору позики, укладеного між відповідачем та позикодавцем [PERSON] , померлою [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що 12 серпня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, предметом якого була передача [PERSON] суми 44640,00 грн. В якості забезпечення зобов`язань за договором було укладено іпотечний договір, предметом іпотеки була квартира [ADDRESS] , яка належить позивачу на праві власності. За декілька місяців [PERSON] виконала умови взятого на себе зобов`язання, однак припинення договору позики та відповідно й договору іпотеки, не відбулось, обтяження її майна чинне. [INFO] року [PERSON] померла, тому у зв`язку з припиненням зобов`язань за договором позики просить задовольнити заявлені вимоги. Ухвалою суду від 28 травня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 13 серпня 2019 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті, встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються. В судове засідання сторони та третя особа не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, передбаченому положеннями статті 128 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] . надав заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності, вимоги позову підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подав. Третя особа приватний нотаріус Перекопська І.С. письмових пояснень до суду не надала. Згідно вимог статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Як встановлено судом, 12 серпня 2011 року між [PERSON] , як позикодавцем, та [PERSON] , як позичальником, було укладено нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Перекопською І.С. договір позики, відповідно до якого позичальник отримала від позикодавця грошові кошти в розмірі 44640,00 грн. строком до 12 жовтня 2011 року (а.с. 12-13 копія договору). З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором позики позичальником [PERSON] , між [PERSON] як іпотекодавцем, та [PERSON] як іпотекодержателем, 12 серпня 2011 року було укладено нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Перекопською І.С. іпотечний договір, предметом якого була належна іпотекодавцю квартира [ADDRESS] (а.с. 14-18 копія договору, а.с. 19,20 копії свідоцтва, витягу). Статтею 42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Відповідно до пункту 6 частини першої\~статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність. За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Частинами першою,\~другою статті\~598\~ЦК України,\~зобов`язання\~припиняється частково\~або у\~повному обсязі\~на підставах,\~встановлених договором\~або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою (частина перша статті 608 ЦК України). [INFO] позичальник [PERSON] померла (а.с. 11 копія свідоцтва). Відповідно до статей\~1216,\~1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).\~До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що в разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. В матеріалах справи відсутні дані щодо заявлення вимог [PERSON] про сплату боргу [PERSON] її спадкоємцями, а отже наявності підстав для продовження дії як договору позики, так і відповідно іпотечного договору. Відповідно до частини першої статті 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно пункту\~1\~частини першої\~статті 593\~ЦК України,\~право застави\~припиняється у\~разі: припинення\~зобов`язання,\~забезпеченого заставою. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані (частина друга статті 593 ЦК України). Відповідно до\~частини п`ятої\~статті 3\~Закону України\~«Про іпотеку»\~від 5\~червня 2003\~року №\~898-IV\~(далі\~ Закон\~№ 898-IV), іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється\~у разі: припинення\~основного зобов`язання\~або закінчення\~строку дії\~іпотечного договору\~(Абзац\~другий частини\~першої статті\~17 Закону № 898-IV). Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належним чином повідомлений про дату слухання відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов на доказів на його обґрунтування суду не надав, тому суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки вимога про відшкодування судового збору позивачем не заявлялась, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: approved