Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Територіальної громади в особі Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими надвірними спорудами за набувальною давністю. В обґрунтування позову зазначила, що вона починаючи з 1982 року проживає в будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] про що свідчить довідка Григорівської сільської ради від 24.03.2014 року № 256. Згідно штампу в паспорті, який позивачка отримала в 1999 році, вона зареєстрована за вказаною вище адресою з 24.05.1999 року. Позивачка вказує на те, що будинок за адресою: [ADDRESS], був наданий їй для проживання радгоспом «Шлях Леніна». На підставі рішення виконкому Запорізької райради від 18.05.1991 року № 175/7 вищезазначений будинок перебував у власності радгоспу «Шлях Леніна». В подальшому радгосп «Шлях Леніна» рішенням загальних зборів від 01.04.1996 року реорганізований в КСП «Конка», яке в свою чергу реформоване в СВК «Конка», що підтверджується архівною довідкою Григорівської сільської ради від 24.03.2014 року № 257. Згідно переліку житлових будинків, які являлись комунальною власністю КСП «Конка» станом на 16.04.1999 року за [PERSON] було закріплено житловий будинок по [ADDRESS]. Зазначений список було затверджено головою КСП «Конка», про що свідчить підпис та печатка. Також позивачка зазначає, що вона в свій час не оформила право власності на житловий будинок, а на сьогодні не має можливості це зробити, так як, ані радгоспу «Шлях Леніна», ані КСП «Конка» вже не існує. Григорівська сільська рада право власності на будинок також не оформила, так як на це потрібні кошти. У зв'язку із зазначеним позивачка змушена звернутися до суду для визнання її права власності на будинок з господарськими надвірними спорудами. Позивачка зазначає, що на сьогоднішній день вона продовжує проживати у вказаному житловому будинку з надвірними спорудами. Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонт, на свій розсуд здійснює управління та володіє житловим будинком, оскільки проживала та фактично працювала у селі. Згідно абонентської книжки щодо розрахунку за воду та каналізацію, договору на користування електричною енергією від 16.07.2012 року та квитанцій саме вона сплачує за воду та електроенергію, як споживач. Інших осіб, які б мали право на дане нерухоме майно, крім позивачки не має. Також в позовній заяві вказано, що на теперішній час ніхто не оспорював та не оспорює право власності на спірну нерухомість та не заперечує проти оформлення за позивачкою зазначеного житлового будинку, однак позивачка цього зробити не може, так як власника будинку вже не існує, у зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду із зазначеним позовом. В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просить суд задовольнити їх задовольнити. Відповідач - Територіальна громада Григорівської сільської ради з позовною заявою згодна в повному обсязі, заперечень не мають, просять розглянути справу в відсутність їх представника. В судовому засіданні допитаний свідок [PERSON], яка надала свої пояснення та підтвердила всі факти викладені в позовній заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 256 від 24.03.2014 року [PERSON] починаючи з 1982 року проживає в будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] Згідно штампу в паспорті, який позивачка [PERSON] отримала в 1999 році, вона зареєстрована за вказаною вище адресою з 24.05.1999 року. Будинок за адресою: [ADDRESS], був наданий [PERSON] для проживання радгоспом «Шлях Леніна». На підставі рішення виконкому Запорізької райради від 18.05.1991 року № 175/7 вищезазначений будинок перебував у власності радгоспу «Шлях Леніна». Радгосп «Шлях Леніна» рішенням загальних зборів від 01.04.1996 року реорганізований в КСП «Конка», яке в свою чергу реформоване в СВК «Конка», що підтверджується архівною довідкою Григорівської сільської ради від 24.03.2014 року № 257. Згідно переліку житлових будинків, які являлись комунальною власністю КСП «Конка» станом на 16.04.1999 року за [PERSON] було закріплено житловий будинок по [ADDRESS]. Зазначений список було затверджено головою КСП «Конка», про що свідчить підпис та печатка. Позивачка на сьогоднішній день продовжує проживати у вказаному житловому будинку з надвірними спорудами. Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонт, на свій розсуд здійснює управління та володіє житловим будинком, оскільки проживала та фактично працювала у селі. Згідно абонентської книжки щодо розрахунку за воду та каналізацію, договору на користування електричною енергією від 16.07.2012 року та квитанцій саме [PERSON] сплачує за воду та електроенергію, як споживач. Судом встановлено, що інших осіб, які б мали право на дане нерухоме майно, крім [PERSON] не має. На теперішній час ніхто не оспорював та не оспорює право власності на спірну нерухомість та не заперечує проти оформлення за позивачкою зазначеного житлового будинку, однак позивачка цього зробити не може, так як власника будинку вже не існує, у зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду із зазначеним позовом. Також позивачкою до матеріалів справи надано письмові пояснення [PERSON], підпис якого засвідчено секретарем Григорівської сільської ради. В своїх поясненнях [PERSON] зазначає, що він у період з 1976 року по 1995 рік працював в с. Григорівка на посаді директора радгоспу «Шлях Леніна». Знає [PERSON] з 1975 року, яка в той час працювала вчителем в Григорівської школі. У зв'язку з тим, що [PERSON] не мала власного житла, їй радгоспом «Шлях Леніна» було надано для проживання житловий будинок в 1983 році, за адресою: [ADDRESS], який належав радгоспу. У зв'язку з похилим віком та незадовільним станом здоров'я він не має можливості надати зазначені пояснення безпосередньо в суді. У зв'язку з чим, просить прийняти до уваги його письмові пояснення при розгляді цивільної справи. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності. Відповідно до ст.ст. 2, 9 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до п. 26, 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України від 22.06.2011 року для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені Порядком. Документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. На підставі вищевикладеного, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки задоволення її позовних вимог не порушує невизнанні або оспорюванні права, свободи чи інтереси будь-яких осіб та вважає за можливе визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими надвірними спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved