Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: 1/2 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель [ADDRESS], житловою площею - 34,4 кв. м., загальною площею - 61, 9 кв. м. та визнання за нею права власності на даний будинок. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами 20.12.2013 року був укладений договір купівлі-продажу, при укладенні якого сторони домовились щодо усіх істотних умов: покупець [PERSON] повністю оплатила вартість будинку в сумі 29197,00 гривень, що підтверджується пунктом 2.1 договору від 20.12.2013 року, у свою чергу [PERSON], відповідно до акту прийняття нерухомого майна від 20.12.2013 року передала їй, а вона прийняла спірну 1/2 частку житлового будинку. Проте, продавець - відповідач [PERSON] не повністю виконала взяті на себе зобов'язання і ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, що перешкоджає покупцю - [PERSON] провести реєстрацію як за покупцем права власності на придбаний нею житловий будинок. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, щодо вирішення позову покладається на думку суду, оскільки вважає, що подала позивачу усі документи щодо укладеного договору купівлі-продажу, тому нотаріальне посвідчення договору не потрібне. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Як вбачається з інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого 12.12.2013 року Реєстраційною службою Тернопільського міського управління юстиції в Тернопільській області, [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 12 частина житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться по [ADDRESS], на підставі свідоцтва по право власності серії ВМА №622487, за реєстром №956 від 15.12.2008 року, виданого державним нотаріусом Підгаєцької державної нотаріальної контори. 20.12.2013 року між [PERSON] як продавцем та [PERSON] як покупцем був укладений договір купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться по [ADDRESS], загальною площею 61,9 кв. м, житловою площею 34,4 кв. м. за 29197,00 грн. Продавець [PERSON] здійснила передачу [PERSON] придбану 1/2 частку спірного житлового будинку, а покупець [PERSON] передала продавцю грошові кошти в сумі 29197 грн. 00 коп., про що 20.12.2013 року сторонами був підписаний акт прийому-передачі. Частиною 1 статті 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Встановлено, що відповідач ухилилась від нотаріального посвідчення договору. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Судом встановлено, що сторони письмово домовились щодо ціни будинку, даний договір був підписаний сторонами, позивачем оплачено ціна будинку в сумі 29197,00 грн. та відбулась передача об'єкту купівлі-продажу, що не оспорювалось ними в судовому засіданні. Таким чином, зі сторони позивача було повністю виконано умови договору купівлі-продажу, тому суд приходить до висновку про наявність усіх підстав для визнання спірного договору дійсним. На підставі ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частиною 3 статті 334 ЦК України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. На підставі ч. 4 цієї статті права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення шляхом визнання договору купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, який знаходиться по [ADDRESS], загальною площею 61,9 кв. м, житловою площею 34,4 кв. м., укладеного 20.12.2013 року між [PERSON] та [PERSON] дійсним та визнання за [PERSON] права власності на придбану нею згідно даного договору 1/2 частку спірного житлового будинку. На підставі наведеного,

Outcome: approved