Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який було розірвано в 2006 року, та від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 05 грудня 2006 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утриманням сина щомісячно в розмірі 1/3 частини його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. У 2009 році [PERSON] звернувся до Зарічного суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів та судом зменшили розмір аліментів на утримання сина [PERSON] до ? частини усіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття. Посилаючись на те, що внаслідок змін до Сімейного кодексу України, ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання сина [PERSON] за рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 20 жовтня 2010 року по справі № 2-437/10 у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до розміру не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання сторони не зявилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено під час судового розгляду, рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 05 грудня 2006 року шлюб між сторонами було розірвано, з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, аліменти сплачувати матері дитини, починаючи стягнення з 16 серпня 2006 року (а.с.5) Також з вищезазначеного рішення вбачається, що з 07 березня 1997 року сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано Відділом РАГС Сумського міськвиконкому, актовий запис № 309. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 20 травня 2010 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину та припинення права дружини на утримання, вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], по ? частині всіх його доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, аліменти виплачувати матері дитини [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід збільшити розмір аліментів до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнутих за рішенням суду від 20 травня 2010 року та стягнути з відповідача аліменти на неповнолітнього сина, щомісячно, в розмірі 1/4 частини доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з часу набрання рішенням суду законної сили. \~ Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову про зміну розміру аліментів, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі позову, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved