Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 27 січня 2020 року вона з відповідачем уклали договір позики, за яким позивач надала у борг відповідачу у сумі 1 450 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути позивачу до 27 січня 2021 року, договір посвідчено приватним нотаріусом Куп`янського міського нотаріального округу Харківської області Литвиновою І.В. Умовами договору також передбачено, що у разі, якщо позичальник своєчасно не поверне вказану грошову суму, він зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми, що передбачено умовами договору та ст.625 ЦК України. Борг до цього часу не повернуто.Станом на 01.02.2021 року за офіційним курсом долара до гривні становить 28,09 грн, тобто основна сума боргу складає 40 730,50 грн. 3 % річних за ст.. 625 УК - 12х3 % х 40 730,50 грн ? 14 662,98 грн. Індекс інфляції за 2020 рік - 105 % - 2 036,52 грн. Витрати [PERSON] заявляє до [PERSON] , а саме: судовий збір - 908 грн, правнича допомога - 4000 грн. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь 40 730,50 грн основного боргу, 3 % річних (за лютий 2020 року по лютий 2021 року) - 14 662,98 грн, індекс інфляції за період з лютого 2020 року по лютий 2021 року - 2 036,52 грн, а всього - 57 430 грн. Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 19 квітня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого судового розгляду (а.с. 18). 29 квітня 2021 року відповідач [PERSON] надіслав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 24-33). 11 травня 2021 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області постановлено ухвалу про направлення справи за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Сватівського районного суду Луганської області (а.с. 41). 09 червня 2021 року справа № 628/468/21 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики надійшла поштовим зв`язком до Сватівського районного суду Луганської області (а.с. 44). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 червня 2021 року справу було розподілено до провадження судді Просіної Я.В. (а.с. 46). Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 15 червня 2021 року цивільну справу № 628/468/21 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики прийнято до провадження судді Просіної Я.В. та призначено підготовче судове засідання (а.с. 47). Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 05 серпня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 71-72). 19 серпня 2021 року від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про відмову позивача від частини позовних вимог, а саме: 14 662,98 грн - 3 % річних за ст. 625 ЦК України за рік - лютий 2020 року по лютий 2021 року- 14 662,98 грн з розрахунку 12 місяців х 40 730 грн; 2 036,52 грн - індекс інфляції за 2020 рік 105 відсотків; 15 640, 50 грн - в частині стягнення основного боргу за договором позики. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 27 серпня 2021 року заяву позивача про відмову від частини позовних вимог, а саме: 14 662,98 грн - 3 % річних за ст. 625 ЦК України за рік - лютий 2020 року по лютий 2021 року- 14 662,98 грн з розрахунку 12 місяців х 40 730 грн; 2 036,52 грн - індекс інфляції за 2020 рік 105 відсотків; 15 640, 50 грн - в частині стягнення основного боргу за договором позики, задоволено. Позивач [PERSON] до суду не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, надіслала до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача, просить стягнути з відповідача на її користь 25 090 гривень суму боргу за договором позики, посвідченого 27 січня 2020 року приватним нотаріусом Куп`янського міського нотаріального округу Харківської області Литвиновою І.В., розподілити судові витрати в частині судового збору в сумі 908 гривень та стягнути їх з відповідача, також не розподіляти судові витрати та не стягувати з відповідача на її користь витрати по наданню правової допомоги в сумі 4000 гривень. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутністю його представника адвоката І.С. Гладченко. В заяві зазначив, що позивач відмовилася від частини позовних вимог, подавши 17 серпня 2021 року відповідну заяву. В загальному розмірі позивач просить стягнути з відповідача 25 090 гривень та судові витрати в розмірі 908 гривень. Таким чином, відповідач позовні вимоги суми боргу в розмірі 25 090 гривень та судові витрати в розмірі 908 гривень визнає в повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставі своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що 27 січня 2020 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, який посвідчено приватним нотаріусом Куп`янського міського нотаріального округу Харківської області Литвиновою І.В., викладений на спеціальних нотаріальних бланках серії НОК № 100960, НОК № 100961, НОК №100962, НОК № 100963 (а.с. 7-8). Згідно п.1 договору позики відповідач [PERSON] прийняв від позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 35 090,00 грн , які виходячи з встановленого сторонами курсу 1 USD = 24,20 грн, є еквівалентом 1 450 доларів США. Також ж саме суму грошових коштів без нарахування процентів позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві до 27 січня 2021 року. У пункті 3 договору позики зазначено, що у разі, якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики, він зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Приймаючи рішення по суті заявленого позову, суд керується положеннями ч.1 ст.1046 ЦК України, згідно з якими, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, судом встановлено, що сторони перебувають у договірних відносинах та між ними було укладено саме договір позики у письмовій формі згідно вимог ч. 1 ст. 1047 ЦК України, що підтверджується копією договору позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Постановою Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13 визначено, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки». Відповідно до заяви позивача [PERSON] , остання відмовилася від частини позовних вимог, а саме: 14 662,98 грн - 3 % річних за ст. 625 ЦК України за рік - лютий 2020 року по лютий 2021 року- 14 662,98 грн з розрахунку 12 місяців х 40 730 грн; 2 036,52 грн - індекс інфляції за 2020 рік 105 відсотків; 15 640, 50 грн - в частині стягнення основного боргу за договором позики. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 27 серпня 2021 року заяву позивача про відмову від частини позовних вимог було задоволено та відповідач визнав вимоги повністю в сумі боргу в розмірі 25 090 гривень. Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що обставини, викладені позивачем [PERSON] в обґрунтування своїх вимог знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, з огляду на що позовні вимоги в розмірі 25 090 гривень суми боргу за договором позики, посвідченого 27 січня 2020 року приватним нотаріусом Куп`янського міського нотаріального округу Харківської області Литвиновою І.В., підлягає задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При розподілі судових витрат суд враховує, те, що позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 908 грн., що документально підтверджено матеріалами справи, а отже з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача сума сплаченого судового збору у розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved