Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому зазначила, що [INFO] року помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина. Вона являється спадкоємцем першої черги. До складу спадщини після смерті батька входять в тому числі право власності на наступне нерухоме майно: нежитлові приміщення, розташовані у с. Містки Сватівського району Луганської області (кафе «[INFO]» та «[INFO]»). У встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини вона не змогла вчасно звернутися за прийняттям спадщини з наступних причин. Восени 2016 року у неї виникли гострі запальні процеси на правій кісті, що супроводжувалось нестерпним больовим відчуттям. За кваліфікованою допомогою 12.09.2016 р. вона звернулась до лікарів. Її відразу направили до відділення гнійної хірургії Центру з надання хірургічної допомоги КУ СМБЛ, де вона знаходилась 12.09.2016 р. по 23.09.2016 р. При цьому їй був поставлений попередній діагноз «еризепилоїд». 23.09.2016 р. вона була виписана «в задовільному стані для подальшого лікування у хірурга поліклініки». Практично відразу після смерті її батька її хвороба почала прогресувати, больові відчуття значно посилились. 20 квітня 2017 року вона звернулась до хірурга, який в свою чергу направив її до травматолога. 24.04.2017 р. їй стало значно гірше і її направили у відділення гнійної хірургії Центру з надання хірургічної допомоги КУ СМБЛ в терміновому порядку. В той же день їй зробили операцію. Відповідно з 24.04.2017 по 12.05.2017 вона знаходилась на стаціонарному лікуванні у цьому відділенні. Після виписки з 12.05.2017 по 17.05.2017 вона знаходилась на лікуванні у хірурга. Зазначає, що операція значного ефекту не дала, та її хвороба нікуди не зникла. Протягом травня - червня 2017 року вона періодично зверталась за допомогою до лікарів. Тем не менш всі заходи, які були задіяні в її лікуванні їй лише короткотривале полегшення. Фактично після смерті її батька і до цього часу її хвороба не давала їй можливості звернутися з заявою про відкриття спадщини протягом строку, який визначений законом. 02 жовтня 2017 року вона звернулася до державного нотаріуса Першої Сватівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва в зв'язку з тим, що нею був пропущений 6-ти місячний строк для прийняття спадщини. Її сестра [PERSON] прийняла спадщину, але не надає їй письмової згоди для прийняття спадщини. В зв'язку з викладеним просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці для подання до Першої Сватівської державної нотаріально контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явились, надавши заяви, згідно яких просять суд розглядати справу без їх участі, на позові наполягають (а.с.75,86). Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просять відмовити в їх задоволенні, на обґрунтування чого подали до суду відзив на позову заву, який мотивовано наступним. У своєму позові позивачка просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який обґрунтовано тим, що з осені 2016 року у неї виникли гострі запальні процеси на правій кісті, що супроводжувалося нестерпним болем. У лікарні позивачці було виставлений діагноз «еризепилоїд» та за останній рік через цю хворобу було два хірургічних втручання. Через цей факт, нібито позивачка не мала реальної можливості звернутися до Першої Сватівської державної нотаріальної контори для складання заяви про прийняття спадщини. З даною заявою категорично не згодні та просять її залишити без задоволення у повному обсязі з тих підстав, що під час підготовки до судового розгляду справи, представником відповідача було надіслано адвокатський запит до ТОВ «ГВЕДЕОН», тобто до того підприємства, на якому працювала позивачка у зазначений вище період часу. Згідно відповіді встановлено, що [PERSON] знаходилась у трудових відносинах з ТОВ «ГВЕДЕОН»: 17.03.2017 - прийнята на посаду продав чині буфету (наказ № 100-к від 15.03.2017); в період часу з 24.04.2017 до 17.05.2017 (24 дні) перебувала на лікарняному; 31.08.2017 - звільнена за згодою сторін (наказ № 412/3-к від 30.08.2017). Режим робочого часу - п'ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями. Тобто, з 11.03.2017 по 11.09.2017 позивачка весь час жила нормальним життям та виконувала свої трудові обов'язки на ТОВ «ГВЕДЕОН». Із встановлених Законом шести місяців, визначених на прийняття спадщини, позивачка лише 24 дні перебувала на лікарняному. В інший час зазначена вище хвороба кісті руки не заважала позивачці ходити на роботу та виконувати роботу продав чині, яка пов'язана із фізичною активністю та постійним пересуванням, тобто хвороба руки не являлась для позивачки об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для прийняття спадщини у встановлений Законом строк. У задоволенні позову просять відмовити. В своїй відповіді на відзив позивач [PERSON] зазначила, що не згодна з висновками, викладеними у відзиві на позов, фактично вона знаходилась на одному місці та накладала їжу по тарілках здоровою рукою, іншої роботи вона виконувати не могла. Її хвороба нікуди не ділася, вона постійно відпрошувалась з роботи, в тому числі для відвідування лікарів, тому висновки представника відповідача вважає передчасними та такими, що не підлягають дійсності. Заслухавши відповідача та її представника, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Так судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року, про що свідчить копія свідоцтва про його смерть (а.с.24). Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.21), де батьком позивача зазначений [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, через, як вона зазначила у позовній заяві, перебування на лікуванні. Однак, як вбачається з наданих позивачем медичних документів, після смерті батька позивач 20 квітня 2017 року звернулась до хірурга, який в свою чергу направив її до травматолога. 24.04.2017 р. позивачку направили у відділення гнійної хірургії Центру з надання хірургічної допомоги КУ СМБЛ в терміновому порядку. В той же день їй зробили операцію. З 24.04.2017 по 12.05.2017 вона знаходилась на стаціонарному лікуванні у цьому відділенні. Після виписки з 12.05.2017 по 17.05.2017 вона знаходилась на лікуванні у хірурга. Зазначає, що операція значного ефекту не дала, та її хвороба нікуди не зникла. Протягом травня - червня 2017 року вона періодично зверталась за допомогою до лікарів. Довідки про лікування позивача у 2016 році суд до уваги не приймає, оскільки лікування проходило до смерті спадкодавця [PERSON] (а.с.5-19). Таким чином, останнє лікування позивачки проходило протягом травня - червня 2017 року, а шестимісячний строк для прийняття спадщини сплив 11 вересня 2017 року. Тобто доказів, які б підтверджували поважність пропуску строку саме в 6 місяців позивач до суду не надала. Разом з тим, відповідачка [PERSON] своєчасно звернулась за прийняттям спадщини та оформила її, що вбачається з копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] Крім того, згідно відповіді на адвокатський запит до ТОВ «ГВЕДЕОН», тобто до того підприємства, на якому працювала позивачка, зазначено, що [PERSON] знаходилась у трудових відносинах з ТОВ «ГВЕДЕОН», а саме: 17.03.2017 - прийнята на посаду продавця буфету (наказ № 100-к від 15.03.2017); в період часу з 24.04.2017 до 17.05.2017 (24 дні) перебувала на лікарняному; 31.08.2017 - звільнена за згодою сторін (наказ № 412/3-к від 30.08.2017). Режим робочого часу - п'ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями (а.с.61). Тобто, з 11.03.2017 по 11.09.2017 (за виключенням періоду, коли позивачка знаходилася на лікуванні з 24.04.2017 по 17.05.2017), [PERSON] мала можливість звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Із заявою про прийняття спадщини позивач [PERSON] звернулась лише 02 жовтня 2017 року і постановою Першої Сватівської державної нотаріальної контори від 02.10.2017 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.22-23). Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її; за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у Листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, не вважаються поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини такі як: юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини; необізнаність особи про наявність спадкового майна; похилий вік; непрацездатність; незнання про існування заповіту; встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю); невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину; відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини; ї) несприятливі погодні умови. За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оскільки у позивача-спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а вона не скористалась правом на прийняття, то правові підстави для призначення їй додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. При цьому, позивачем не доведено також наявність причин, з яких вона не мала можливості протягом шести місяців направити нотаріусу заяву про прийняття спадщини поштою. Тому, з огляду на викладене, суд вважає, що позивачем не надано суду достатніх доказів, які б свідчили про поважність причини пропуску нею строку для прийняття спадщини. При цьому, відзив відповідача щодо позову, суд вважає обґрунтованим та достатньо мотивованим. Отже, враховуючи вищевикладене в контексті наведених правових норм, суд вважає за необхідне в задоволенні позову [PERSON] відмовити за його недоведеністю та безпідставністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed