Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач, після розірвання шлюбу між сторонами, із 2010 року не спілкується з дітьми, не проявляє батьківського піклування та турботи, не цікавиться станом здоров'я, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по їх утриманню та вихованню. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Представник Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради в судовому засіданні підтримала висновок про позбавлення батьківських прав [PERSON], вказавши, що він не приймає участі у вихованні дитини, його малолітніх дітей, вони позбавлені догляду, матеріальної допомоги та будь-якого піклування з боку батька. Тому, служба у справах неповнолітніх та дітей вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача. Прокурор, з врахуванням інтересів неповнолітньої дитини, не заперечує проти задоволення позову [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано (Свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER], видане 12.11.2013 р. відділом РАЦСу реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції). У даному шлюбі у них [INFO]. народився син [PERSON] (Акт цивільного стану про народження №193 том 56 рік 2001, виданий 05.12.2001 року Муніципалітет м. Афіни, РАЦС, реєстратор: [PERSON]) та 15.04.2004 р. народилася дочка [PERSON] (Акт цивільного стану про народження №101 том 21 рік 2004, виданий 21.04.2004 року Муніципалітет м. Афіни, РАЦС, реєстратор: [PERSON]). 17 квітня 2014 року [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (Свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER], видане 17.04.2014 року Відділом ДРАЦСу реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №44). Після розірвання шлюбу, малолітні діти [PERSON] та [PERSON] залишилися проживати із позивачкою [PERSON] Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2011 року ухвалено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 700 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи із 08 червня 2010 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно довідок №55 та №56 від 21 лютого 2014 року , виданих Тернопільською ЗОШ І-ІІІ ступнів №20 Тернопілсьької міської ради, батько [PERSON] та [PERSON] не приводив дітей до школи, не цікавився їх навчанням, не відвідував батьківських зборів, не брав участі у культурно-масових заходах класу за участю батьків. Дітьми опікується лише мама [PERSON] та бабуся [PERSON]. Згідно висновку органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], беручи до уваги рекомендації опікунської ради, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Крім цього, судом встановлено, що відповідач протягом тривалого часу матеріальної допомоги та утримання та виховання дітей не надає. Відповідно до ст. 51 Конституції України «Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття...». Стаття 150 СК України вказує, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до абз.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»: ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню його неповнолітніх дітей. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Тому, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, необхідність умов для їх нормального виховання та розвитку, суд вважає, що відповідача [PERSON] слід позбавити батьківських прав по відношенню до неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] На підставі наведеного,

Outcome: approved