Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання договору поруки недійсним. Позов мотивувала тим, що з заяви про перегляд заочного рішення їй стало відомо, що між нею та відповідачем по справі нібито 07.08.2008 було укладено договір поруки № 222281 в забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору укладеному між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] Про наявність такого договору, а також кредитного договору їй нічого не було відомо, жодних документів не підписувала. Вказує на те, що підпис на примірниках договору поруки відрізняється від її особистого підпису. А тому, просила визнати вказаний договір поруки недійсним. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав з викладених у позовній заяві підстав. Просив позов задовольнити. Крім того, покликався на те, що висновком судової почеркознавчої експертизи встановлено, що підписи в графі «Поручитель» в оспорюваному договорі поруки виконані не позивачем, а іншою особою. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову. Вказував на те, що висновок експертизи не є беззаперечним доказом і справі. Крім того, позивач в 2015 році підписувала анкету поручителя, яка була додатком до заяви [PERSON] про реструктуризацію боргу, що свідчить про те, що вона укладала і первинний договір поруки. Просив в задоволенні позову відмовити. Крім того, просив застосувати строки позовної давності. Заслухавши доводи сторони позивача, заперечення сторони відповідача, пояснення свідка, дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 07.08.2008 між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON], в забезпечення виконання зобовязань за договором про надання споживчого кредиту № 11380986000 від 07.08.2008 укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], укладено договір поруки № 222281 (а.с. 4,5), відповідно до якого [PERSON] відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору, як солідарні боржники. Згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. За змістом ч. 1 ст. 205 ЦК України одним із способів волевиявлення сторін є укладення правочину в письмовій формі. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частиною 3 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовились укласти в письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Судом встановлено, що позивач [PERSON] не підписувала договір поруки № 222281 від 07.08.2008. Зазначена обставина підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи № 2079 від 12.09.2016, де встановлено, що підписи від імені [PERSON], розташовані у графі: «Поручитель» в нижній частині кожної сторінки на договорі поруки № 222281 від 07 серпня 2008 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], виконані не [PERSON], а іншою особою. Підписання [PERSON] анкети поручителя в 2015 році, яка додавалася до заяви [PERSON] про реструктуризацію кредитної заборгованості, не має відношення до оспорюваного договору, оскільки підписана 14.04.2015. Крім того, договір про реструктуризацію не укладався, правовідносини на підставі поданих заяв не виникли. Разом з тим, суд вважає, що позивачем не пропущено строку звернення до суду з вимогою про захист свого права. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Позивач вказувала на те, що про існування оспорюваного договору поруки дізналася в 2015 році під час розгляду справи за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Стороною відповідача не надано суду належних доказів на підтвердження того, що позивач знала про оспорюваний договір поруки раніше, не встановлено цього і з пояснень в судовому засіданні свідка [PERSON] За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність вільного волевиявлення позивача [PERSON] на укладення договору поруки № 222281 від 07.08.2008, а тому оспорюваний договір поруки № 222281 від 07.08.2008 слід визнати недійсним на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених нею судових витрат.

Outcome: approved