Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 07.10.2014 року сторони зареєстрували свій шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя позивача з відповідачем не склалось з причин розбіжності характерів, втрати почуття любові і поваги один до одного. Шлюбні і сімейні відносини припинилися. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, немає. Просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 07.10.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Міловського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 23. Позивач\~ [PERSON] в судове засідання не зявилася, до початку розгляду справи до суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розірвати шлюб з відповідачем. Не заперечувала проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. 22.04.2019 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 07.10.2014 року сторони зареєстрували свій шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕД № 184875, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Міловського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 23. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, подальше спільне життя і збереження сімї неможливе, просить розірвати шлюб з відповідачем. Таким чином, судом встановлено, що сімя фактично розпалася, спільне господарство тривалий час не ведеться, примирення сторін не можливе і позивач не бажає цього. За таких обставин, враховуючи, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved