Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору - Першої Вінницької державної нотаріальної контори, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.01.1999 року на підставі рішення №81 від 30.01.1999 року виконавчим комітетом Вінницької міської ради видано [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] свідоцтво про право власності на житло, а саме по 1/7 частки кожному на квартиру [ADDRESS], право власності на яку зареєстровано за ними КП «ВМБТІ» 20.05.2010 року у книзі №422, номер запису 1290/38045. [INFO] в м. Вінниці помер чоловік позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/7 частку квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] стали: дружина померлого - позивач по справі, та його діти - донька [PERSON] та син [PERSON], які в свою чергу отримали по 1/3 частки належного померлому майна - 1/7 частки квартири [ADDRESS], про що 08.06.2010 року державним нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори Надольською О.А. видано свідоцтва про право на спадщину за законом кожному із спадкоємців. Таким чином, кожен із спадкоємців після смерті [PERSON] отримали у спадок по 1/21 частки квартири [ADDRESS]. [INFO] в м. Вінниці помер син позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, належне за життя померлому, в тому числі на 1/21 частки квартири [ADDRESS], яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.06.2010 року, виданого державним нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори Надольською О.А. та зареєстрованого в реєстрі за №1286/2005. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] стали: мати померлого - позивач по справі та дружина по справі - відповідач по справі. У встановлений законом шестимісячний строк відповідач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, однак 23.01.2014 року відповідач написала заяву до органів нотаріату про відмову від отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка на користь позивача. Натомість, позивач є такою, що спадщину прийняла, оскільки звернулась у передбачений законом строк до Першої Вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, постановою державного нотаріуса Першої Вінницької державної нотаріальної контори від 11.04.2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю у правовстановлюючому документі відомостей про державну реєстрацію права власності за померлим на 1/21 частки квартири, так як померлий за життя не встиг у встановленому законом порядку здійснити державну реєстрацію права власності на дане майно. Вищевикладені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору - Першої Вінницької державної нотаріальної контори до судового засідання не з'явився, однак від останнього надійшло письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, покладається на розсуд суду при вирішенні даного спору. Треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з'явились, однак від останніх надійшли письмові клопотання про розгляд справи у їх відсутність, не заперечують проти задоволення вимог позивача. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 30.01.1999 року на підставі рішення №81 від 30.01.1999 року виконавчим комітетом Вінницької міської ради видано [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] свідоцтво про право власності на житло, а саме по 1/7 частки кожному на квартиру [ADDRESS], право власності на яку зареєстровано за ними КП «ВМБТІ» 20.05.2010 року у книзі №422, номер запису 1290/38045 (а.с.7). [INFO] в м. Вінниці помер чоловік позивача [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого В РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області 26.10.2004 року (а.с.63). Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). А тому, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/7 частку квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] стали: дружина померлого - позивач по справі, та його діти - донька [PERSON] та син [PERSON], які в свою чергу отримали по 1/3 частки належного померлому майна - 1/7 частки квартири [ADDRESS], про що 08.06.2010 року державним нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори Надольською О.А. видано свідоцтва про право на спадщину за законом кожному із спадкоємців (а.с.8-9), зокрема [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом від 08.06.2010 року, зареєстроване в реєстрі за №1286/2005 (а.с.8). Таким чином, кожен із спадкоємців після смерті [PERSON] отримали у спадок по 1/21 частки квартири [ADDRESS]. Окрім того, [INFO] в м. Вінниці помер син позивача [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого В ДРАЦС РС Вінницького МУЮ Вінницької області 04.10.2013 року (а.с.12). Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, належне за життя померлому, в тому числі на 1/21 частки квартири [ADDRESS], яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.06.2010 року, виданого державним нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори Надольською О.А. та зареєстрованого в реєстрі за №1286/2005 (а.с.8). Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] стали: мати померлого - позивач по справі та дружина по справі - відповідач по справі. У встановлений законом шестимісячний строк відповідач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, однак 23.01.2014 року відповідач [PERSON] написала заяву до органів нотаріату, посвідчену приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Довгалюк Л.Б. та зареєстровану в реєстрі за №144, про відмову від отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка на користь позивача (а.с.13). Натомість, позивач є такою, що спадщину прийняла, оскільки звернулась у передбачений законом строк до Першої Вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, постановою державного нотаріуса Першої Вінницької державної нотаріальної контори Болотнової М.М. від 11.04.2014 року №1177/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті сина [PERSON] у зв'язку з відсутністю у правовстановлюючому документі відомостей про державну реєстрацію права власності за померлим [PERSON] на 1/21 частки квартири, таким чином державна реєстрація права власності на вищевказане спадкове майно не проведена (а.с.10). Так, відповідно до п.п.4.18 п.4 Видача свідоцтва по право на спадщину Глави 10 Видача свідоцтв про право на спадщину Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус виготовляє Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Права на нерухоме майно та їх обтяжень, що виникли до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення (ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Зі змісту статті 182 ЦК України випливає, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. А тому, нотаріус як спеціальний суб'єкт здійснює функції державного реєстратора, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими правами та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяження. Так, дійсно, померлий за життя не здійснив державну реєстрацію права власності на 1/21 частки квартири [ADDRESS], яку успадкував після смерті батька на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.06.2010 року, виданого державним нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори Надольською О.А. та зареєстрованого в реєстрі за №1286/2005, а відтак державний нотаріус дійсно позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину позивачу у зв'язку з тим, що державна реєстрація права власності на вищевказане спадкове майно не проведена. Окрім того, суд вважає за можливе відзначити, що спору з приводу права власності на спірне майно як між позивачем та відповідачем, так і між позивачем, відповідачем та третіми особами, які являються співвласниками спірної квартири, не має. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved