Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON], третя особа Микулинецька селищна рада Теребовлянського району Тернопільської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом повернення частини земельної ділянки та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯМ № 542553 від 6 липня 2012 року, серії ЯМ № 542554 від 6 липня 2012 року, виданих [PERSON], скасування рішення Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області від 25 березня 2011 року № 288. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали із підстав, викладених у позові, та, обґрунтовуючи їх пояснили, що [PERSON] є власником ? житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS]. Згідно з даними погосподарських книг за рідною сестрою позивача [PERSON], яка померла [INFO], рахувались земельні ділянки, зокрема, земельна ділянка площею 0.21 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельна ділянка площею 0.37 га для ведення особистого селянського господарства та земельна ділянка площею 2.97 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вважають, що відповідач [PERSON] під час приватизації земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а також для ведення особистого селянського господарства самовільно захопила належну позивачу земельну ділянку площею 0.0350 га. З огляду на те, вважають, що і рішення Микулинецької селищної ради Теребовлянського району від 25 березня 2011 року № 288 «Про розгляд заяви жителя [ADDRESS] [PERSON] про внесення змін в рішення від 27 березня 2007 року № 324 про безоплатну передачу у власність земельних ділянок для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS]», згідно з яким [PERSON] передано безоплатно у власність земельні ділянки площею 0.356 га, з яких 0.25 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель по [ADDRESS] та 0.1060 га для ведення особистого селянського господарства, є незаконним, у зв»язку із чим підлягає скасуванню. Просять позов задовольнити та стягнути судові витрати. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги не визнала із мотивів, викладених у письмових запереченнях, долучених до справи. У задоволенні позову просить відмовити, оскільки позивач не є належним землекористувачем та власником земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, для ведення особистого селянського господарства у [ADDRESS]. За таких обставин відповідач під час приватизації земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а також для ведення особистого селянського господарства у [ADDRESS], якими вона користувалась, не могла захопити жодної частини земельної ділянки позивача. Вважає, що позовні вимоги є безпідставними, у задоволенні позову просить відмовити. Представник третьої особи Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області у судовому засіданні позову не визнала, вважає, що оспорюване рішення Микулинецької селищної ради Теребовлянського району від 25 березня 2011 року № 288 «Про розгляд заяви жителя [ADDRESS] [PERSON] про внесення змін в рішення від 27 березня 2007 року № 324 про безоплатну передачу у власність земельних ділянок для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS]» є законним та обгрунтованитм, права позивача жодним чином не порушені. Крім того, пояснила, що в оспорюваному позивачем рішенні органу місцевого самоврядування допущено помилку в частині зазначення адреси розташування присадибної земельної ділянки [PERSON], тобто правильною адресою, за якою передавалась відповідачу земельна ділянка, є земельна ділянка по [ADDRESS]. Також вказала, що адреси у земельної ділянки не може бути, оскільки для неї визначається її місцезнаходження та присвоюється кадастровий номер, який є унікальним і дозволяє ідентифікувати її серед усіх інших на території України. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив Позивач [PERSON] є власником ? житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS], після смерті [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 23 квітня 2013 року. Відповідач [PERSON] є власником ? житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САЕ № 197535 від 13.10.2011 року, яке видане виконавчим комітетом Микулинецької селищної ради Теребовлянського району та витягом про державну реєстрацію прав на вказане нерухоме майно від 13.10.2011 року. Рішенням виконавчого комітету Микулинецької селищної ради Теребовлянського району від 5 грудня 1997 року № 202 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам, які проживають на території селищної ради» [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку загальною плошею 0.38 га, з яких 0.23 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та 0.15 га для ведення особистого селянського господарства. Із змісту рішення Микулинецької селищної ради від 27 березня 2007 року № 324 «Про безоплатну передачу у власність громадян земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого селянського господарства на території Микулинецької селищної ради» вбачається, що [PERSON] передано безкоштовно у власність земельну ділянку загальною площею 0.35 га, з яких 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0.10 га для ведення особистого селянського господарства. Судом встановлено, що Микулинецькою селищною радою Теребовлянського району рішення про передачу у приватну власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, для ведення особистого селянського господарства у [ADDRESS], ні [PERSON], ні [PERSON], не приймались. Також судом встановлено, що позивач [PERSON], набувши у власність ? частин будинковолодіння по [ADDRESS], не зверталась до Микулинецької селищної ради Теребовлянського району із заявою про надання їй земельної ділянки для обслуговування вказаної частини будинковолодіння та для ведення особистого селянського господарства, про що вона сама і представник третьої особи підтвердили у судовому засіданні. Згідно з даними погосподарської книги № 3 та земельно-кадастрової книги [ADDRESS] за [PERSON] у 2011-2014 роках обліковано земельну ділянку загальною площею 3.55 га, з яких 0.21 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, 0.37 га для ведення особистого селянського господарства, 2.97 га - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (земельних часток (паїв). Відповідно до даних погосподарської книги № 3 та земельно-кадастрової книги [ADDRESS] за [PERSON] у 2011-2012 роках обліковано земельну ділянку загальною площею 3.27 га, з яких 0.09 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, 0.30 га для ведення особистого селянського господарства, 2.88 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (земельних часток (паїв), а в 2013-2014 роках за нею обліковано земельну ділянку загальною площею 3.436 га, з яких 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, 0.306 га для ведення особистого селянського господарства, 2.88 га - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Розмір земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, для ведення особистого селянського господарства у [PERSON] змінився на підставі рішення Микулинецької селищної ради Теребовлянського району від 25 березня 2011 року № 288, тобто під час приватизації [PERSON] вказаних земельних ділянок та проведення їх фактичних обмірів спеціалістом, який здійснював виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Так, відповідно до рішення Микулинецької селищної ради Теребовлянського району від 25 березня 2011 року № 288 «Про розгляд заяви жителя [ADDRESS] [PERSON] про внесення змін в рішення від 27 березня 2007 року № 324 про безоплатну передачу у власність земельних ділянок для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS]» внесено зміни до рішення цієї ж ради від 27 березня 2007 року № 324, зокрема у пункт 1-й, згідно з яким [PERSON] передано безоплатну у власність земельні ділянки загальною площею 0.356 га, з яких площею 0.25 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель по [ADDRESS], за рахунок земель, що перебувають у користуванні [PERSON], площею 0.1060 га - для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS], за рахунок земель, що перебувають у користуванні [PERSON] Судом встановлено, що у рішенні Микулинецької селищної ради Теребовлянського району від 25 березня 2011 року № 288 в частині передачі [PERSON] земельної ділянки 0.25 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель по [ADDRESS] допущено описку, що підтверджується поясненнями представника третьої особи у судовому засіданні, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САЕ № 197535 від 13.10.2011 року, виданого виконавчим комітетом Микулинецької селищної ради Теребовлянського району, в якому зазначено, що [PERSON] є власником ? частини будинковолодіння по [ADDRESS]. На думку суду, вказана описка не може розглядатись як внесення змін до рішення, які повинні вноситись шляхом прийняття Микулинецькою селищною радою Теребовлянського району відповідного рішення. Із змісту позовної заяви вбачається, що [PERSON] просить скасувати рішення Микулинецької селищної ради Теребовлянського району від 25 березня 2011 року № 288, яка фактично повинна бути відповідачем у справі, а не третьою особою, як зазначено у позовній заяві. Згідно з ч.1 ст.33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. У судовому засіданні, ні позивач, ні її представник, не заявляли клопотання про залучення до участі у справі як співвідповідача Микулинецьку селищну раду Теребовлянського району, рішення якої позивач та її представник просили визнати незаконним. Враховуючи те, що доказів, які б вказували на незаконність оспорюваного позивачем рішення Микулинецької селищної ради Теребовлянського району від 25 березня 2011 року № 288, у судовому засіданні не здобуто, а також зазначені норми ЦПК України щодо залучення співвідповідача, суд вважає, що у задоволенні такої позовної вимоги як скасування зазначеного рішення органу місцевого самоврядування слід відмовити. Беручи до уваги дані погосподарської книги та земельно-кадастрової книги [ADDRESS], а також прийнятих Микулинецькою селищною радою Теребовлянського району рішень загальна площа земельних ділянок для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, для ведення особистого селянського господарства у [ADDRESS], які передано [PERSON] у власність, фактично зменшувалась, а не збільшувалась, що, на думку суду, вказує на відсутність захоплення нею частини земельної ділянки позивача. Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 542553, виданого 6 липня 2012 року [PERSON] стала власником земельної ділянки площею 0.2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS]. Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 542554, виданого 6 липня 2012 року, [PERSON] стала власником земельної ділянки площею 0.1060 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS]. Оскільки у судовому засіданні підстав для скасування рішення Микулинецької селищної ради Теребовлянського району від 25 березня 2011 року № 288, на підставі якого було [PERSON] видано державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯМ №№ 542533, 542544 від 6 липня 2012 року, судом не встановлено, суд приходить до висновку, що такі державні акти є законними та не підлягають скасуванню. Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що відповідачем захоплено 0.0350 га присадибної земельної ділянки по [ADDRESS], оскільки такі її твердження жодними доказами не підтверджено. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд вважає, що не заслуговують на увагу проект земельних ділянок про розмежування земельних ділянок сторін, який затверджено на засіданні райвиконкому у 1961 році, довідок Микулинецької селищної ради Теребовлянського району від 29.01.1997 року № 14, від 26.02.1997 року № 40 про розмір земельної ділянки колгоспного двору, до складу якого входила позивач, а також інші документи(звернення [PERSON] до різних установ та органів про порушення її земельних прав, відповіді на такі звернення), які долучено позивачем до справи, оскільки вказані документи безпосередньо не стосуються [PERSON], як належного землекористувача, вказаною земельною ділянкою. Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов»язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Враховуючи зазначені вимоги закону, суд роз»яснив сторонам право заявити клопотання про проведення земельно-технічної експертизи, яке вони відмовились використати, а тому суд продовжив розглядати справу без проведення вказаної експертизи. Згідно з ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Аналізуючи встановлені у судовому засіданні обставини, які перевірені доказами, суд вважає, що позивачем [PERSON] не доведено порушень її права на землекористування, які полягають у захопленні відповідачем [PERSON] частини її земельної ділянки, скасуванні державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯМ № 542553, серії ЯМ № 542554 від 6 липня 2012 року, виданих [PERSON], та рішення Микулинецької селищної ради Теребовлянського району від 25 березня 2011 року № 288, а тому у задоволенні її позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed