Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 800 грн.00 коп. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] підтримали позовні вимоги і просять задовольнити їх. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погоджується сплачувати на утримання сина 300 грн., пояснив, що син проживає з ним, навчається в Переяслав-Хм. СПТУ та отримує стипендію в розмірі 280 грн. З позивачкою вони проживають в одному будинку, але за комунальні послуги сплачує він, город обробляє також він разом з сином, позивачка в цьому участі не приймає. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 1999 року. Відповідно до рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської областівід 24 лютого 2016 року, шлюб між сторонами розірваний (а.с.6). В цьому шлюбі 05 липня 2000 року народився син [PERSON], що підтверджуються свідоцтвом про народження серія 1-БК №310903, де матір'ю записана [PERSON], а батьком [PERSON]В.(а.с.8) Дитина перебуває на утриманні матері, що підтверджується довідкою Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області від 01 червня 2016 року за №832 (а.с.7). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За правилами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В силу ч.2 ст.181СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Домовленості між сторонами про утримання сина не досягнуто, відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішення суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів мати дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Крім того, у ст.182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача; наявність в останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Сторони визнають ті обставини, що позивачка працює за усним договором реалізатором товару у приватного підприємця, а відповідач працює за усним договором на будівництві, заробітки нестабільні, найбільший близько 4000 грн. в місяць. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, з 1 травня 2016 року становить 1531 грн. Таким чином, з огляду на обставини та матеріали справи, враховуючи матеріальне становище обох сторін, суд вважає за необхідне вимоги позивача задовольнити частково, визначитирозмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. на дитину щомісячно, до досягнення повноліття. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положенням ст.88 ЦПК України Законом України «Про судовий збір» №3674-УІ від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями та присуджує їх з відповідача на користь держави, так як позивач відповідно до закону звільнена від сплати судового збору при подачі позову. Таким чином,

Outcome: partial