Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом до\~відповідача [PERSON] , за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Замостянського В ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 29.02.2012 року у цивільній справі №2-1753/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини позов задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 27.07.2011 року, до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2012 року у цивільній справі №212/12615/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів позов задоволено, зменшено розмір аліментів, які стягуються за рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 29.02.2012 року у цивільній справі №2-1753/11 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) на 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з часу набрання даним рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 09.02.2018 року, [PERSON] змінила ім`я на « [PERSON] », про що 09.02.2018 року складено відповідний актовий запис №24. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 05.11.2018 року вих.№40270/15.74.75, виданої Замостянським В ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області, за період лютий-жовтень 2018 року відповідач допустив заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 11\~781,99 грн. А тому, у зв`язку з ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з лютого 2018 року по жовтень 2018 року у розмірі 3\~575,57 грн. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Оскільки, у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засідання достовірно встановлено, що рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 29.02.2012 року у цивільній справі №2-1753/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини позов задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 27.07.2011 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2012 року у цивільній справі №212/12615/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів позов задоволено, зменшено розмір аліментів, які стягуються за рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 29.02.2012 року у цивільній справі №2-1753/11 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) на 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з часу набрання даним рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття (а.с.13-14). На підставі вищезазначеного рішення суду Вінницьким міським судом Вінницької області 19.03.2013 року було видано виконавчий лист (а.с.15), який звернуто до примусового виконання до Замостянського В ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області. Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 09.02.2018 року, [PERSON] змінила ім`я на « [PERSON] », про що 09.02.2018 року складено відповідний актовий запис №24 (а.с.5). Однак, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та виконання рішення суду, так як не сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 05.11.2018 року вих.№40270/15.74.75, виданої Замостянським В ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області, за період лютий-жовтень 2018 року відповідач допустив заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 11\~781,99 грн. (а.с.17-20). Відповідно до ч.1 ст.196\~СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки пені у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України у п.22 постанови «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~від 15.05.2006\~року №3 передбачена ст.196\~СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Сімейним законодавством України передбачено призначення і виплату аліментів проводити щомісячно, тому за правилами ст.196\~СК України нарахування пені проводиться не на всю суму заборгованості, а лише на суму несплачених аліментів за той місяць, в якому стягнення аліментів не відбулося. Така позиція сімейного законодавства узгоджується із положеннями статті 61 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Таким чином, сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до суми за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. Пеня нараховується на всю суму помісячної заборгованості за кожен день прострочення її сплати і її нарахування не обмежується лише тим місяцем, протягом якого не було сплачено повний розмір аліментів. З огляду на вищенаведене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з лютого 2018 року по жовтень 2018 року у розмірі 3\~575,57 грн., відповідно до розрахунку, наданого позивачем, з яким суд повністю погоджується (а.с.24), задовольнивши позов у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави 704,80 грн. судового збору, від сплати якого звільнено позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved