Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] , вказавши в ньому, що 02.09.2004 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у виконкомі Дубівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області за актовим записом № 07. Зазначає, що за час спільного проживання у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що суперечки, які виникали між сторонами на побутовому підґрунті та способу виховання дітей, набули систематичного характеру. Це пов`язано в тим, що у сторін принципово різне відношення до вирішення спірних питань, кожен з сторін вважає свою точку зору єдино вірною. Це призвело до втрати почуттів, в тому числі і почуття поваги один до одного. Подружні стосунки між сторонами припинені, неодноразові спроби налагодити відносини позитивного результату не дали. Позивач вважає, що подальше спільне життя та перебування у шлюбі з відповідачем є неможливим, в зв`язку з чим позивач прийшла до висновку, що фактично їх шлюб припинив існування і не може бути поновлений. Спір про поділ майна та з приводу місця проживання дітей - відсутній. На підставі зазначеного просить розірвати шлюб між сторонами, що був зареєстрований 02.09.2004 року у виконкомі Дубівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області за актовим записом № 07 та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 02.09.2004 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у виконкомі Дубівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, про що зроблено відповідний актовий запис №07, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . (а.с. 7). Від даного шлюбу у сторін народилися донька - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] (а.с. 9-10). Судом також встановлено, що одруження сторін виявилося невдалим, сімейне життя не склалося із-за різних поглядів на сімейне життя. Сторони втратили один до одного почуття поваги, любові та довіри, без чого сімейне життя є неможливим. Шлюбні відносини сторони не підтримують. Спільного господарства сторони не ведуть, спільний бюджет у них відсутній. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження їх сім`ї неможливе. Спір про поділ майна та з приводу місця проживання дітей - відсутній. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В силу вимог ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги вище викладене, враховуючи те, що позивач твердо вирішила розірвати шлюб з відповідачем, а відповідач позов визнав та не заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачем, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та малолітніх дітей, а тому, шлюб між сторонами слід розірвати. Позивач при поданні до суду позову про розірвання шлюбу сплатила судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. Таким чином 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного відповідно до вимог ст.ст. 105, 110, 112-115 СК України,

Outcome: approved