Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог зсилається на те, що вона не працює та іншого доходу немає. У зв'язку з тяжким матеріальним становищем та те, що на її утриманні двоє неповнолітніх дітей, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, не бере участі у їх вихованні, просить суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Змінені позовні вимоги підтримує з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не подав. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечує позивач. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Між [PERSON] та [PERSON] 25.12.2008 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER]. Суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 10.11.2015 року було винесено заочне рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], яке не набрало законної сили. Від шлюбу у сторін є малолітні діти: [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER], [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER]. Згідно акту від 18.11.2015 року виданої ДП «Фаворит», [PERSON], [PERSON] та [PERSON] дійсно проживають без реєстрації, близько одного року за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що неповнолітні сини проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні, а відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню неповнолітніх дітей, не надає їм матеріальної допомоги без поважних на те причин. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача та дитини, виходить з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівності обов'язку батьків щодо утримання дітей, тому вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно.

Outcome: approved