Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до ПрАТ «Київський страховий дім» про стягнення страхового відшкодування, матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 31408,80 грн, витрат за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1600 грн та судового збору. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 24.05.2018 року близько 15 год. 30 хв. на вул. Верховинна, 67, за участю автомобіля «Пежо», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , відповідальність якого застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім», та автомобіля «Інфініті», д.н.з. [NUMBER] , що належить позивачу, яким керувала [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було завдано матеріальних збитків. Постановою суду від 17.07.2018 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП. Відповідно до Звіту, складеного ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» вартість матеріального збитку, заподіяного власнику авто «Інфініті», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП складає 31408,80 грн. Відповідну суму, а також витрати за послуги оцінювача в розмірі 1600 грн позивач просить стягнути з ПрАТ «Київській страховий дім». Ухвалою суду від 22.11.2018 р. відкрито провадження у справі, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Дослідивши матеріали справи, надані докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог, виходячи із наступного. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). У відповідності до частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 24.05.2018 р. близько 15 год. 30 хв. на вул. Верховинна, 67, за участю транспортних засобів «Пежо», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Інфініті», д.н.з. [NUMBER] , що належить позивачу на праві власності, яким на момент ДТП керувала водій [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було завдано матеріальних збитків. Згідно постанови Святошинського районного суду м. Києва від 17.07.2018 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за якою накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Також встановлено, що відповідно до витягу з Єдиної централізованої бази даних МТСБУ цивільно-правова відповідальність [PERSON] згідно Полісу № АМ423313 була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім», який діяв на 24.05.2018 р. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 22.10.2018 р., складеного спеціалістом ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Інфініті», [NUMBER] , внаслідок пошкодження ДТП - 24.05.2018 р. складає 31 408,80 грн. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п. 36.2 ст. 36 цього Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Статтею 32 цього Закону визначено вичерпний перелік випадків, коли страховик або МТСБУ не відшкодовують шкоди, а статтею 37 - підстави для відмови у здійснення страхового відшкодування. Встановлено, що [PERSON] звертався із заявою від 08.08.2018 р. про виплату страхового відшкодування за майнову шкоду, заподіяну в результаті ДТП, що мала місце 24.05.2018 р. з вини [PERSON] . Разом із тим, згідно доводів позивача ПрАТ «Київський страховий дім» не відшкодував йому збитки, що були заподіяні йому в результаті цього ДТП. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки зворотного не доведено, суд вважає доведеним, що збитків, завданих [PERSON] в результаті ДТП від 24.05.2018 р. відшкодовано не було. Отже, виходячи з вищенаведеного, враховуючи конкретні обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, а тому такими, що підлягають задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Outcome: approved