Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання дій неправомірними та зобовязання дотримання правил добросусідства та утримання корів на фермі. В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що вона проживає в [INFO] по сусідству з відповідачем [PERSON] Останній є фермером і має приватне підприємство. У 2013 р. відповідач зі свого подвіря на територію форми гонив на випас свої три корови. Відганяючи корів на обочину дороги останніми було знищено обочину, обсунувся берег рова, призначеного для стоку води з дороги. У 2014 р. кількість корів збільшилась до шести, корови залишають послід, стоїть сморід через що неможливо відкрити вікна в будинку. Профілактичні бесіди з [PERSON], проведені працівниками райвідділом за її зверненням, не дали позитивного результату, [PERSON] не слідкує за дотриманням правил благоустрою села, навпаки, через невмілу організацію перегону корів, вулиця на якій вона проживає не має естетичного вигляду. Просить суд визнати дії відповідача неправомірними, зобовязати його дотримуватись правил благоустрою та утримувати корови на фермі. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали, подали письмові заперечення, просили в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що відповідач [PERSON] дійсно переганяє корів по дорозі загального користування, що в с. Кукезів Камянка-Бузького району Львівської області. У позові позивач просить зобовязати відповідача дотримуватись правил благоустрою та утримувати корів на фермі. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 42 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів притягаються особи, винні у порушенні правил благоустрою територій населених пунктів. Матеріалами справи встановлено, що за результатами звернення [PERSON] зі скаргою на дії [PERSON] щодо вигону ним корів, котрі проходять повз її господарство та залишають коровячий послід, нищать рів, ДІМ Камянка-Бузького РВ ГУМВСУ у Львівській області [PERSON] проведено профілактичну бесіду з [PERSON] про недопущення з його сторони в подальшому аналогічних вчинків. У разі вчинення повторного правопорушення [PERSON] буде притягнуто до адміністративної відповідальності. [PERSON] розяснено право звернутись до суду про відшкодуваня [PERSON] завданих збитків. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Ч. 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обовязку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Зясувавши характер спірних правовідносин сторін, характер порушеного права позивача, суд дійшов висновку, що позивачем обраний спосіб захисту порушено права, який не передбачено ні ст. 16 ЦК України ні спеціальною нормою закону, ні іншим способом, що встановленим договором або законом, а тому з огляду на вищезазначене в позові слід відмовити.

Outcome: dismissed