Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням в якому посилається на те, що вона, є власником житлового будинку № 127 по вул. Лукіяновича у м. Чернівці. У вказаному будинку разом з позивачем зареєстровані її сини, мати, чоловік, бабуся та племінниця [PERSON], однак остання фактично не проживає за вказаною адресою вже понад пів року. Не бажаючи нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг у звязку із реєстрацією в її помешканні особи, яка там фактично не проживає, враховуючи, що між ними не було домовленості про користування житлом, позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у житловому будинку № 127 по вул. Лукіяновича у м. Чернівці. У судовому засіданні позивач заявлений позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином була повідомлений про день та годину розгляду справи. Свідок [PERSON], яка була опитана в судовому засіданні вказала, що вона являється сусідкою позивача та вже протягом більш ніж року не бачила відповідача по місцю проживання, місце його перебування свідку не відоме. Опитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], яка також є сусідкою позивача, вказує, що не бачила [PERSON] за місцем її реєстрації протягом близько двох років. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії № 13245514 від 17.01.2007 року позивачу на праві власності належить житловий будинок № 127 по вул. Лукіяновича у м. Чернівці. Згідно довідки виданої ПП «Садгора Сервіс» № 560 від 28.01.2016 року у будинку № 127 по вул. Лукіяновича у м. Чернівці зареєстровані сини, мати, чоловік, бабуся та племінниця [PERSON] Згідно акту комісії в складі начальника реєстраційно-консультативного відділу ПП «Садгора-Сервіс» [PERSON], майстра [PERSON] та секретар-друкарки [PERSON] № 31 від. 04.02.2016 року, за присутності свідків встановлено, що племінниця [PERSON], яка зареєстрована за вищевказаною адресою, в даному житловому будинку не проживає близько півтора роки. Відповідно до п. 39 постанови пленуму вищого спеціалізованого суду України № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. Відповідно до ст. 64 ЖК УРСР До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. У відповідності до ст. 156 ЖК УРСР Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла за законом. Таким чином встановлено, що [PERSON] більше півтора роки не проживає за місцем своєї реєстрації, не бере участі у витратах по утриманню будинку і придомової території та між ним і позивачем по справі не було ніякої домовленості щодо користування будинком. За таких умов, відповідач являється таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Таким чином,

Outcome: approved