Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом та просить визнати протиправними дії Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою для подальшого оформлення права власності на земельну ділянку гр. [PERSON] у місті Переяслав-Хмельницькому Київської області, по вул.Магістральній,97; зобовязати Переяслав-Хмельницьку міську раду Київської області розглянути клопотання [PERSON] про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,10 га у місті Переяслав-Хмельницькому Київської області, по вул.Магістральній,97, відповідно до вимог чинного законодавства України. 07.11.2017 [PERSON] подала до суду уточнений позов в якому просить визнати протиправними дії Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою для подальшого оформлення права власності на земельну ділянку гр.[PERSON] у місті Переяслав-Хмельницькому Київської області, по вул.Магістральній, 97; зобов`язати Переяслав-Хмельницьку міську раду Київської області надати [PERSON] дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для подальшого оформлення права власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,10 га у місті Переяслав-Хмельницькому Київської області, по вул.Магістральній, ділянка 97. Посилається на те, що вона з метою реалізації своїх Конституційних прав неодноразово зверталась до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки з подальшою передачею їй у власність, яку відповідач мав розглянути та надати дозвіл або вмотивовану відмову у наданні дозволу, однак відповідач ігнорує її звернення, що змушує її змінити позовні вимоги та просити суд зобов`язати відповідача надати їй дозвіл на виготовлення провекту землеустрою для подальшого оформлення права власності на зазначену земельну ділянку. В судове засідання позивач не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Представники відповідача заперечили проти задоволення позовних вимог. Судом встановлено наступне. Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації №100032 від 23.11.2016 [PERSON] взята на облік як внутрішньо переміщена особа (а.с.12). [PERSON] має статус «Дитина війни», що підтверджується копією посвідчення №32191 від 13.04.1993 (а.с.13). 11.04.2017 позивач звернулась із заявою до відповідача про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для подальшого оформлення права власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку. Також, 25.04.2017 та 19.05.2017 [PERSON] направляла на адресу відповідача письмові звернення стосовно отримання земельної ділянки у власність (а.с.10,11). На ім`я позивача виготовлено проект рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для подальшого оформлення права власності на земельну ділянку гр.[PERSON] (а.с.34). Вказане рішення було виготовлено відповідно до викопіювання з детального плану території м.Переяслав-Хмельницький (а.с.37). Листом №09-04-505 від 02.06.2017 виконавчий комітет Переяслав-Хмельницької міської ради повідомив позивачу, що по її зверненню від 11.04.2017 на 36 сесії міської ради від 25.05.2017 рішення не було прийнято, оскільки для возитивного вирішення даного питання не було набрано достатньої кількості голосів. Зазначене також підтверджується витягом із системи поіменного голосування «[PERSON] Голос» та витягом з протоколу засідання чергової тридцять шостої сесії Переяслав-Хмельницької міської ради УІІ скликання від 29.05.2017 (а.с.9,35). В подальшому [PERSON] неодноразово зверталась до Переяслав-Хмельницької міської ради з аналогічними заявами 01.08.2017 та 08.09.2017. Рішення по її зверненнях не було прийнято, що підтверджується витягами із системи поіменного голосування «[PERSON] Голос» 42 сесії від 04.09.2017 та 44 сесії від 26.10.2017. Також, листами виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради №09-04-772 від 05.09.2017 та №09-04-1009 від 02.11.2017 (а.с.59,60,63,64). Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обовязковими до виконання на відповідній території. Відповідно до п. 34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях, зокрема, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин. Конституційний Суд України у рішенні від 16.04.2009 №7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст.19, ст.144 Конституції України, ст.25, ч.14 ст.46, частин 1, 10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вирішив, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Так, частиною 10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Положеннями ст.ст. 116, 118, 121, 122 ЗК України визнаються повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування, порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами та норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Частиною 1 статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2 цієї статті). Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання (ч. 4 цієї статті). Згідно з п. «б» ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної та комунальної власності в розмірах, зокрема, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах - не більше 0,10 гектара. Статтею 118 ЗК України визначений порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Відповідно до ч.ч.6, 7 цієї статті, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки, зокрема, із земель комунальної власності, подають клопотання до відповідного органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Відповідний орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Отже, вищевказаними положеннями ЗК України визначено виключні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відповідно до ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. За таких обставин вбачається, що оскаржувана відмова відповідача не є передбаченою законодавством мотивованою відмовою у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки не містить жодної мотивації, тому, позовна вимога [PERSON] в якій вона просить зобов`язати відповідача розглянути клопотання про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд, орієнтовною площею 0,10 га по вул.Магістральній, 97 в м.Переяслав-Хмельницькому Київської області відповідно до вимог чинного законодавства України підлягає задоволенню. Що стосується решти позовних вимог, суд дійшов висновку про відмову у їх задоволенні. Так, позивач обгрунтовуючи свої вимоги посилається на постанову Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» в якій зазначено, що в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції зокрема, про відмову в передачі земельної ділянки у власність чи користування, в наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо), суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобов`язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією, на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права. Судом встановлено, що відмови, передбаченої законодавством, відповідачем не було надано. У даному випадку відповідач допустив бездіяльність, не розглянувши у визначеному законодавством порядку заяву [PERSON] Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги позивача визнати протиправними дії Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою для подальшого оформлення права власності на земельну ділянку гр.[PERSON] у місті Переяслав-Хмельницькому Київської області, по вул.Магістральній,97. Також, позовна вимога [PERSON] зобов`язати Переяслав-Хмельницьку міську раду Київської області надати [PERSON] дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для подальшого оформлення права власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,10 га у місті Переяслав-Хмельницькому Київської області, по вул.Магістральній, ділянка 97 не підлягає задоволенню. Оскільки, повноваження на надання зазначеного дозволу має у даному випадку лише Переяслав-Хмельницька міська рада, яка має винести рішення про задоволення чи відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Суд наділений повноваженнями, відповідно до ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визнати незаконним та скасувати лише прийняте рішення органу місцевого самоврядування. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial