Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свій позов обґрунтовує тим, що їй належить на праві власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS], в якій зареєстровані, але не проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON] та малолітня дитина відповідачів - [PERSON], 2010 року народження. Вказує, що реєстрація останніх порушує її право власності на нерухоме майно, перешкоджає їй належним чином користуватися та розпоряджатися житловим будинком. На підставі, наведеного, просить визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком в [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, суду надана заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причини неявки. За таких обставин суд, зі згоди позивача, вважає можливим розглядати справу у заочному розгляді справи відповідно до положень ст.280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинк по [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 11.09.2006 року та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.11, 13). Згідно довідки №2202 від 29.09.2017 року виконкому Рожищенської міської ради вбачається також, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] (а.с.20). Факт не проживання відповідачів у вищезначеному житловому будинку за адресою: [ADDRESS] з 2010 року по 2017 рік підтверджується актом №70 від 28.08.2017 року, складений комісією Рожищенської міської ради (а.с.14). Згідно ст.405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Отже, судом були вчинені усі процесуальні дії з метою реалізації сторонами своїх процесуальних прав та здійснення ними процесуальних обов'язків, зокрема належним чином були повідомлені відповідачі, однак вони не надали суду заперечень проти позову та доказів того, що їм чинились перешкоди у користуванні спірним житлом або причини, у зв'язку з якими вони були відсутні за місцем своєї реєстрації є поважними. На основі викладеного суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком в [ADDRESS]. Судові витрати слід залишити за позивачем [PERSON], так як остання не наполягає на їх стягненні з відповідачів. На підставі ст.ст.319, 321, 405 ЦК України,

Outcome: approved