Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Жовківського районного суду Львівської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Липницька сільська рада Жовківського району Львівської області. Заява мотивована тим, що вона є єдиним спадкоємцем спадкоємцем після смерті [PERSON] , який був її сином та помер, [INFO] .. Вона має намір прийняти спадщину після його смерті, оскільки проживала разом з ним, однак для цього необхідно спершу довести факт проживання разом з сином. Просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт постійного проживання з [PERSON] . Заявник у судове засідання не з`явився, до суду звернувся з заявою, у якій просить проводити розгляд справи за її заявою у її відсутності та просить заяву задовольнити. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася та звернулася до суду з письмовою заявою, у якій вказала, що не заперечує проти задоволення заяви, а також просять проводити розгляд заяви у їхній відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] ( тобто заявник у справі), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 09 січня 2018 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області [PERSON] помер [INFO] . Згідно відповіді Липницької сільської ради № 778 від 22.08.2019р. вбачається, що достовірної інформації щодо проживання гр. [PERSON] в будинку [ADDRESS] в сільській раді немає. Проте зі слів матері [PERSON] , яка зареєстрована у вказаному будинку, та сусідки [PERSON] гр. [PERSON] проживав без реєстрації у згаданому вище будинку з 2012 року та похоронений в с.Старе Село Жовківського району Львівської області. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] вбачається що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 27.05.1998 року. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановленихстаттею 1259 цього Кодексу. Згідно зіст.1262 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ч.3ст.1268 ЦК України спадкоємець який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, статею 1268ЦК України для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його її майнових та немайнових прав, що повязані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до ч.1ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. У судовому засіданні з письмових доказів встановлено, що [PERSON] , постійно з 2012р. проживала з [PERSON] на момент його смерті в будинку [ADDRESS] , однак факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини на які посилається заявник, дані докази повністю узгоджуються з заявою [PERSON] і є такими, що дозволяють встановити факт постійного проживання [PERSON] разом з сином [PERSON] на час відкриття спадщини. Одночасно суд приймає до уваги, що заявник позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем. З огляду на наведене, суд приходить до переконання, що заяву слід задовольнити. На підставіст. 315 ЦПК України,

Outcome: approved