Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог вказує, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який згідно рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 22.02.2018 року розірваний. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. На даний час з відповідачем проживають окремо, дитина перебуває на її утриманні, відповідач будь-якої участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на її утримання добровільно не надає. Покликаючись на викладені обставини, просила стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі у розмірі 746 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття з врахуванням зміни прожиткового мінімуму та індексу інфляції. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не зявилася, суду надала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON]М в підготовче засідання не зявився, суду надана заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності всіх учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 22.02.2018 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.9). В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дитини, що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За положеннями ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, малолітня дитина: [PERSON] проживає з позивачем за адресою: м.Рожище, вул.Кондратюка,20/25, Волинської області (а.с.8) та перебуває на її утриманні, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дочки добровільно не надає. Із довідки Комунального закладу «Рожищенського районного центру первинної медико-санітарної допомоги» №57 встановлено, що дитина [PERSON] здорова, на диспансерному обліку в Рожищенській ЦРЛ не знаходиться (а.с.11). Також встановлено, що домовленості між батьками щодо участі в утриманні малолітніх дітей не досягнуто, а позивач наполягає на стягненні аліментів в примусовому порядку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 2018 року становить 1492 гривні. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоровя та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, запезбечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. На підставі наведеного, враховуючи матеріальне становище сторін, що у відповідача інших осіб на утриманні немає, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач дійсно ухиляється від обовязку по утриманню малолітньої дитини, хоча зобовязаний її утримувати до досягнення повноліття, є працездатним і це гарантує стабільне надходження коштів на повсякденні потреби дитини і відповідає її інтересам, а тому з [PERSON] слід стягнути в користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини: [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 746,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. При цьому частиною другою статті 184 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Тому суд вважає за необхідне стягувати аліменти з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». На підставі ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.180, 182, 181, 184,191 СК України,

Outcome: approved