Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, а саме, просить визнати за нею право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Загребля, буд. № 413 с. Настасів Тернопільського району Тернопільської області, та на будівельні матеріали і конструктивні елементи, що були використані в процесі будівництва господарської будівлі з підвалом літера «Д», вбиральні літера «Е», навісів літери «Є» та «З», хліва літера «Ж», згідно даних технічного паспорту по вул. Загребля, буд. № 413 в с. Настасів Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після померлого 29.04.2016 р. її чоловіка [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що його смерті відкрилася спадщина на вищевказане майно і вона є спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину в строк, встановлений чинним законодавством. Однак, нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на вказаний житловий будинок. У судове засідання позивач та її представник не зявилися, однак від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, надавши суду заяви про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Згідно ч. 2 статті 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявитиклопотання про розгляд справи за її відсутності. При розгляді справи судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після [PERSON], який помер у селі Настасів Тернопільського району Тернопільської області 29 квітня 2016 року у віці 65 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 199670, виданим [PERSON] сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 02.05.2016, відповідний актовий запис про смерть в Книзі реєстрації зроблений за № 05, який являється чоловіком позивача, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (дівоче Осадчук) [PERSON] серія І-ИД № 325453. До складу спадкового майна після померлого 29.04.2016 р. [PERSON] входить 1/4 частка житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Загребля, буд. №413, с. Настасів, Тернопільський район, Тернопільська обл., яка належить померлому як члену колгоспного двору. Відповідно до довідки, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 01.12.2016 р. № 1908, - будинковолодіння по вул. Загребля, 413 в с. Настасів Тернопільського району Тернопільської області станом на 01.07.1990 року рахувалося за [PERSON], суспільна група господарства була колгоспна. У ньому у період з 15.04.1990 по 01.07.1991 роки проживали та були членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 року четверо осіб: голова двору померлий [PERSON], члени двору позивач [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності. Зважаючи на те, що станом на 15.04.1991 року житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований по вул. Загребля, 413 в с. Настасів Тернопільського району Тернопільської області, належав колгоспному двору, що складається із чотирьох членів, а тому, суд приходить до висновку, що члени колгоспного двору є власниками по 1/4 частині вищезазначеного житлового будинку. Згідно довідки [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 1522 від 17.10.2016 р. [PERSON], який помер 29.04.2016 p., був зареєстрований і проживав за адресою: [INFO], разом з ним на день його смерті і по даний час в житловому будинку зареєстровані і проживають: дружина [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], внучка [PERSON], [INFO], внучка [PERSON]. [INFO], дочка [PERSON], [INFO], внучка [PERSON], 2003 р.н, внучка [PERSON], [INFO], внук [PERSON], [INFO] Після смерті [PERSON] Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа за № 509/2016 за заявою про прийняття спадщини за законом від позивача [PERSON], спадкоємцями першої черги за законом після померлої є дружина [PERSON] та дочка [PERSON]. Крім них, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину та осіб, передбачених законом, які мають право на обов'язкову частку у спадщині немає. Спадкоємець дочка [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась. Між спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] укладено договір від 29.11.2016 p., посвідчений державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 15, про поділ спадкового майна після смерті чоловіка та батька [PERSON] в рамках спадкової справи № 509/2016, заведеної в Тернопільській районній державній нотаріальній конторі, по якому позивачеві - дружині померлого [PERSON] переходить, зокрема, частка житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд № 413, який знаходиться по вулиці Загребля в селі Настасів Тернопільського району Тернопільської області, яка належала померлому. На замовлення позивача [PERSON] Тернопільським районним бюро технічної інвентаризації 01.11.2016 виготовлено Технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул. Загребля, буд. 413 в с. Настасів Тернопільського району. Згідно даного технічного паспорту домоволодіння складається з: житловий будинок під літерою «А» по плану загальна площа 78,9 кв.м., житлова - 59,6 кв.м., житлова прибудова під літерою «а», тераси під літерою «аі», літня кухня під літерою «В» по плану, прибудов під літерами «В1» та «В2», підвал під літерою «Пд (В)» і літерою «Пд (Д)», господарської будівлі під літерою «Д», вбиральні під літерою «Е», навіс під літерами «Є» та «З», хлів під літерою «Ж», воріт «1», воріт «2», огорожі «З», криниці під літерою «К». Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, від 02.11.2016 р. за вих. № 748 господарські будівлі з підвалом літера «Д», навіси літера «Є», «З», хлів літера «Ж» являються самочинно побудованими будівлями. Житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами належав спадкодавцю на законних підставах, рівно як і законно він володів ним. Житловий будинок та господарські споруди вказаного домоволодіння побудовані на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстровані в [PERSON] сільській раді Тернопільського району по господарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок та господарські споруди побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роки особам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2015 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» до завершення будівництва (створення) майна, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва не виникає (стаття 331 ЦК). У зв'язку із цим до виникнення права власності на таке майно право власності існує лише на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення) майна. 29 листопада 2016 року позивач звернулася до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене спадкове майно. Однак, державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори 29.11.2016 винесено постанову № 5057/02-14 про відмову у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що державна реєстрація житлового будинку в бюро технічної інвентаризації не проведена. Відповідно до п. 4.15 ст. 4 [PERSON] 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Оскільки свідоцтво про право власності на ім'я покійних на будинок не може бути видане в силу п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, а також відповідно до листа Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005: «у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення власності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку», нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 5057/02-14 від 29.11.2016. Відповідно до вимог ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За нормами ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Згідно із вимогами ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання за позивачем права власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Загребля, буд. № 413 с. Настасів Тернопільського району Тернопільської області, та на будівельні матеріали і конструктивні елементи, що були використані в процесі будівництва господарської будівлі з підвалом літера «Д», вбиральні літера «Е», навісів літери «Є» та «З», хліва літера «Ж», згідно даних технічного паспорту по вул. Загребля, буд. № 413 в с. Настасів Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після померлого 29.04.2016 р. її чоловіка [PERSON].

Outcome: approved