Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом 12.01.2015 року та уточнивши його, просила суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь, на утримання їх спільного сина [PERSON], [INFO] року народження, який продовжує навчання, у розмірі ? частини доходів відповідача, до закінчення сином навчання, але більше як до досягнення ним 23 річного віку. В обґрунтування позову вказувала, що з 05.09.1996 року по 13.08.2010 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають спільного сина [PERSON], [INFO] року народження. На даний час їх син є повнолітнім, але продовжує навчання в Індустріальному технікумі Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» де навчається за денною формою навчання, безоплатно, але стипендії не отримує, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Враховуючи те, що син продовжує проживати разом з нею та перебуває на її утриманні, просила стягнути аліменти саме на її користь. Стверджувала, що її дохід є незначним, а відповідач є фізично здоровим чоловіком, працює, отримує заробітну плату, отримує дохід від передачі земельної ділянки в оренду, інших аліментних зобов'язань не має, а тому вважала, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання сина до моменту закінчення ним навчання. Уточнений позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач позов не визнав, просив суд відмовити в його задоволенні. Не заперечував, що перебував з позивачем у зареєстрованому шлюбі, він якого вони мають спільного сина Хоменко Романа, який будучи повнолітнім продовжує навчання. Спочатку вказував, що не заперечує сплачувати аліменти, але лише на користь сина, потім, не визнаючи позову в повному обсязі, вказував, що позивач проживає окремо від повнолітнього сина, а тому не має права на стягнення аліментів на його утримання. Крім того, позивач окрім заробітної плати отримує додатковий дохід у вигляді орендної плати за земельну ділянку та дохід від передачі в оренду житла за адресою [ADDRESS]. Тому, вважав, що позивач має можливість самостійно утримувати сина. Третя особа на стороні позивача [PERSON] проти задоволення позову не заперечував, підтвердив факт продовження навчання, проживання спільно з матір'ю та перебування на її утриманні, а також вказував на те, що у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Вислухавши пояснення сторін, третьої особи на стороні позивача - [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що з 05.09.1996 року по 13.08.2010 року сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO] року народження, що не заперечувалося сторонами та підтверджується свідоцтвами про народження [PERSON] та свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 6-7). [INFO] року [PERSON] виповнилося 18 років, при цьому в 2012 році він вступив до Індустріального технікуму Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», де на даний час навчається на 3 курсі денного відділення, за безоплатною формою навчання, але стипендії не отримує, що підтверджується довідками навчального закладу. Орієнтовна дата закінчення навчання 30.06.2016 року (а.с. 5, 19). Враховуючи, що [PERSON] продовжує навчання за денною формою навчання, що унеможливлює його працевлаштування, стипендії не отримує, суд приходить до висновку, що він є таким, що потребує матеріальної допомоги, оскільки має здійснювати елементарні витрати на харчування, проїзд до навчального закладу, придбання канцелярського приладдя, тощо. Стаття 199 СК України визначає, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд має врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Твердження відповідача про те, що позивач не має права на пред'явлення вказаного позову, оскільки не проживає з сином [PERSON], спростовуються актом жителів будинку [ADDRESS], посвідченим директором ТОВ «УЮТ-2011», з якого вбачається, що [PERSON] разом з сином [PERSON] проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 40), а також поясненнями самого [PERSON], який також підтвердив, що проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Як вбачається з довідки ПТ «Климчук і компанія «Ломбард капитал»», [PERSON] працює у вказаному підприємстві на посаді оцінювача та її заробітна плата за період з липня по грудень 2014 року складала від 1263,93 грн. до 1582,48 грн. щомісячно (а.с. 17). Від передання в оренду земельної ділянки позивач отримує додатковий дохід в розмірі 2913,33 грн., який отримує в натуральній (не грошовій) формі (а.с. 18). Твердження відповідача про те, що позивач отримує додатковий дохід від передачі в оренду квартири за адресою [ADDRESS], де вона зареєстрована, суд розцінює критично, оскільки в супереч ст. 11, 60 ЦПК України, відповідач не надав суду доказів в підтвердження вказаного факту, а позивач вказаний факт заперечила, пояснивши, що надала вказану квартиру у користування безкоштовно, за умови сплати комунальних послуг, а з сином винаймають квартиру в м. Кривий Ріг, де їй ближче до роботу, а сину ближче до навчального закладу. Як встановлено судом, відповідач проживає окремо від [PERSON], є фізично здоровим чоловіком, доказів протилежного суду не надав, працює машиністом електровоза ПАТ «ЄВРАЗ суха балка» та щомісяця отримує заробітну плату від 5294,8 грн. до 7143,82 грн. в період з вересня 2014 року по лютий 2015 року (а.с. 31-33), інших дітей не має, з січня 2015 року аліментних зобов'язань не має, інших зобов'язань по утриманню не має, що не заперечував і сам [PERSON] Стаття 141 СК України встановлює рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини, в тому числі і рівність обов'язків по утриманню. З врахуванням всього вище викладеного, суд приймає до уваги можливість надання матеріальної допомоги іншим з батьків, тобто матір`ю [PERSON], - позивачем по справі, яка працює, отримує заробітну плату, яка значно менша за доходи відповідача та її доходу недостатньо для належного утримання повнолітнього сина, а відповідач має можливість та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина - [PERSON] до моменту закінчення останнім навчання, але не більше як до досягнення 23 річного віку. Визначаючи розмір, аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує його матеріальний стан, стан здоров'я, відсутність у відповідача інших дітей та будь-яких аліментних зобов'язань, а також враховує матеріальний стан позивача, з якою проживає [PERSON], а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON], в розмірі ? частини доходів [PERSON], щомісячно.

Outcome: approved