Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила стягнути з [PERSON] на її користь розмір участі батька у додаткових витратах на оплату навчання сина [PERSON], [INFO], за три роки, що становить 16\~500 грн. по 500 грн. щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 09.04.2015 року з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання їх повнолітнього сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку, починаючи з 24.10.2014 р. і до 01.07.2018 року. Позивач зазначила, що відповідач допомоги на навчання сина не надавав, у звязку з чим просить стягнути з відповідача розмір участі батька у додаткових витратах на оплату навчання сина [PERSON], [INFO], за три роки, що становить 16\~500 грн. по 500 грн. щомісячно. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення і просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у письмових заперечення до позовної заяви. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Сторони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 088469 від 25.12.1996 року, виданого відділом реєстрації актів громадянськогог стану виконкому Ізмаїльської міської Ради народних депутатів Одеської області. Згідно рішення Ізмаїльського міськрайонного суду від 09.04.2015 року з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання їх повнолітнього сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку, починаючи з 24.10.2014 р. і до 01.07.2018 року. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Як вбачається з довідки від 21.09.2015 року за №\~201, наданої ректором Ізмаїльського державного гуманітарного університету, [PERSON] дійсно є студентом другого курсу факультету управління, адміністрування та інформаційної діяльності денної форми навчання Ізмаїльського державного гуманітарного університету ІІІ рівня акредитації. Відповідно до Індивідуального договору про підготовку бакалавра-контрактника від 27.08.2014 року загальна вартість навчання становить 5500 грн. за один рік. Позивачем заявлені вимоги про стягнення додаткових витрат за три роки навчання, тобто у сумі 16500 грн. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у любі між собою. Розірвання шлюбу між батьками,\~проживання їх\~\~окремо\~від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до\~ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). В якості особливих обставин, що зумовлюють потребу у додаткових витратах, позивач вказує витрати за перебування дитини у навчальному закладі. Обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання визначено положенням глави 16 СК України. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 СК України. Застосування вимог ст. 185 СК України про обовязок участі батьків у додаткових витратах на неповнолітню дитину, що викликані особливими обставинами, як то розвитком дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо, на правовідносини між батьками і повнолітніми донькою, сином не поширюється. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових коштів на навчання необхідно відмовити, оскільки син сторін [PERSON], [INFO] є повнолітним та стягнення додаткових витрат на навчання повнолітніх дітей нормами СК України не передбачено.

Outcome: dismissed