Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання таким що втратив право користування житловим приміщенням. Посилалась на те, що їй належить на праві власності житловий будинок, який розташований [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстровані відповідач [PERSON] та [PERSON] Починаючи з 03 вересня 2002 року відповідач у будинку не проживає, оскільки мешкає в с.Писарівка Новосанжарського району із своєю сім'єю. Добровільно він не бажає знятися з реєстраційного обліку. При укладенні кредитних договорів відповідач вказує адресу, за якою зареєстрований, а у зв'язку з неповерненням кредитних коштів, на її майно накладено арешт. Враховуючи вказане, просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] Полтавської області у зв'язку з не проживанням понад один рік. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, дала пояснення аналогічні викладеному в позовній заяві та просила позов задовольнити. В останнє судове засідання направила заяву, в якій позов підтримала, справу просила розглянути без її участі. Представник позивача - адвокат [PERSON] позовні вимоги просила задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] підтвердив, викладене у позовній заяві та не заперечив проти задоволення позову. В останнє судове засідання направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Третя особа [PERSON] вирішення справи покладає на розсуд суду, в останнє судове засідання направив заяву про розгляд справи без його участі. Суд заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 16 лютого 2001 року, який посвідчено приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу [PERSON], належить житловий будинок, який розташований [ADDRESS] Полтавської області (а.с.4). У вказаному житловому будинку зареєстровані відповідач [PERSON] та її сини [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Починаючи з 03 вересня 2002 року [PERSON] в у будинку [ADDRESS] не проживає, оскільки, як пояснив відповідач, проживає із своєю сім'єю в с.Писарівка Новосанжарського району Полтавської області. Той факт, що відповідач [PERSON] не проживає у житловому будинку, який належить позивачу [PERSON], підтверджується актом від 20 грудня 2004 року, складеним мешканцями с.Заворскло Полтавського району; актом мешканців с.Заворскло від 06 листопада 2013 року про те, що [PERSON] не проживає у будинку [ADDRESS] з 03 вересня 2002 року (а.с.12, 13). Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Враховуючи вищевикладене, суд, вважає що позивачем доведено, що відповідач [PERSON] не проживає у будинку [ADDRESS] без поважних причин з 03 вересня 2002 року, тобто понад один рік, а тому втратив право на його користування. Враховуючи вищенаведене, суд позов задовольняє. При вирішенні питання про стягнення судового збору, суд виходить з того, що позивач та відповідач віднесені до другої категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнені, тому судові витрати слід компенсувати за рахунок держави. На підставі ст.ст.7, 8, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.16, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд, -

Outcome: approved