Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Запорізького районного суду з позовною заявою про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 5,03 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Позивачка зазначає, що вона є єдиною спадкоємицею за заповітом, та прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, мешкаючи зі спадкодавницею на час відкриття спадщини за однією адресою. Однак, оформити свої спадкові права вона не має можливості, тому що нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, тому позивачка повинна була звернутися до суду з цією позовною заявою. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі, без фіксування процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач - представник Територіальної громади в особі Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не з'явився, надали суду заяву про визнання позовних вимог, відсутність заперечень, просять розглянути справу в відсутність їх представника. Представники третіх осіб - Запорізької районної державної нотаріальної контори та Реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином. Тому суд вважає за необхідне розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України, суд розглядає справу на засадах змагальності сторін в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, дослідивши докази, надані сторонами, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Факт смерті [PERSON] [INFO] підтверджується наданим суду свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 23.11.2011 року Степненською сільською радою Запорізького району Запорізької області. Згідно спадкової справи № 165/2012 до майна померлої [INFO] [PERSON], до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини зверталась [PERSON],. [INFO], про прийняття спадщини на підставі заповіту складеному [PERSON] 20.03.2001 року зареєстрований в реєстрі за № 76 посвідчений виконкомом Степненської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області, але на час відкриття спадщини даний заповіт скасований новим заповітом від 21.10.2011 року. Відповідно до наданого суду заповіту, складеного [PERSON] 21.10.2011 року вбачається, що все належне їй на час смерті майно, в тому числі житловий будинок в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 5,03 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області, вона заповідала онучці - [PERSON]. Вищевказаний заповіт на час відкриття спадщини не змінений та не відмінений, про що на заповіті проведений відповідний запис. Згідно положень ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Таким чином факт прийняття спадщини, відкритої після смерті бабусі позивачкою підтверджений її заявою про прийняття спадщини, яка знаходиться в спадковій справі №165/2012 року, наданою Запорізькою районною державною нотаріальною конторою. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачка є єдиною спадкоємицею за законом на вищевказане спадкове майно після смерті бабусі. Відповідно ст.392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання його права власності. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат»: «Нотаріус, або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії». Згідно пункту 212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України: «Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом (за заповітом) осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи». Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року вбачається, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У зв'язку з неможливістю оформити у нотаріальному порядку свої спадкові права, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів позивачка звернулася до суду. На підставі вищевикладеного, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки задоволення її позовних вимог не порушує невизнанні або оспорюванні права, свободи чи інтереси будь-яких осіб та вважає за можливе визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом на спадковий житловий [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 5,03 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області. На підставі викладеного,

Outcome: approved