Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно посилаючись на те, що\~ [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: на частку квартири [ADDRESS] , загальною площею 44,20 кв.м, у тому числі житловою площею 35,00 кв.м., що належала їй на праві спільної сумісної власності разом з її сином - [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 16.04.1999 року Департаментом житлово-комунального господарства міської ради. За життя її мати [PERSON] заповіту не склала. Спадкоємцями першої черги є вона та її брат [PERSON] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03.01.2020 року їй визначено додатковий строк для прийняття спадщини. Приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Н.В. відкрито спадкову справу. Спадщину після смерті матері прийняли вона та її брат [PERSON] в рівних частках, тобто по 1/4 частки квартири [ADDRESS] . 24.12.2020 року її представник звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвої Н.В. для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на належну їй частку спадкового майна, однак їй відмовлено у зв`язку із тим, що вчинення такої нотаріальної дії суперечить законодавству України та не подано документи, необхідні для вчинення такої нотаріальної дії. [INFO] помер її брат [PERSON] , після смерті якого спадкоємці першої черги відсутні. Вона як спадкоємець другої черги за законом звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/4 частки квартири [ADDRESS] частка якої належала її брату на праві спільної сумісної власності із [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло та 1/4 частка, яку її брат успадкував після смерті матері, але не оформив спадкових прав, однак нотаріусом їй було відмовлено у зв`язку із тим, що вчинення такої нотаріальної дії суперечить законодавству України та не подано документи, необхідні для вчинення такої нотаріальної дії. Вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, оскільки у відомостях з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформації щодо зареєстрованого права власності на квартиру [ADDRESS] не міститься. А тому просила визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на квартиру [ADDRESS] , як спадкоємиці після смерті [PERSON] та [PERSON] . Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, від представника до суду надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутності, просить ухвалити рішення на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню.\~ Судом встановлено, що позивач [PERSON] була донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.13). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.15). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: на частку квартири [ADDRESS] , загальною площею 44,20 кв.м, у тому числі житловою площею 35,00 кв.м., що належала [PERSON] та її сину [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 16.04.1999 року Департаментом житлово-комунального господарства міської ради (а.с.82-83). Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною ч.1\~ст.1217 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За життя мати позивача [PERSON] заповіту не склала, спадкоємцями першої черги після її смерті є позивач [PERSON] та брат позивача [PERSON] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03.01.2020 року (а.с.16-17) позивачу [PERSON] визначено додатковий строк для прийняття спадщини. Приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Н.В. відкрито спадкову справу, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.61). Спадщину після смерті матері як спадкоємці першої черги прийняли позивач та її брат [PERSON] в рівних частках, тобто по 1/4 частки квартири [ADDRESS] . Статтею 1296 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Представник [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на належну їй частку спадкового майна (а.с.49), однак постановою приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвої Н.В. від 24.12.2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що вчинення\~такої нотаріальної\~дії суперечить\~законодавству України\~та не\~подано документи,\~необхідні для\~вчинення такої\~нотаріальної дії(а.с.21, 65). [INFO] помер брат позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.18), після смерті якого спадкоємці першої черги відсутні. Представник [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на належну їй частку спадкового майна як спадкоємиці другої черги за законом (а.с.72), однак постановою приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвої Н.В. від 24.12.2020 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом 3/4 частки квартири [ADDRESS] у зв`язку із тим, що вчинення\~такої нотаріальної\~дії суперечить\~законодавству України\~та не\~подано документи,\~необхідні для\~вчинення такої\~нотаріальної дії(а.с.22, 77). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що необхідно визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме на квартиру [ADDRESS] , як спадкоємиці після смерті [PERSON] та [PERSON] , задовольнивши позовні вимоги. На підставі наведеного та

Outcome: approved