Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. У позовній заяві посилалась на те, що відповідач отримав у неї в борг 17000 грн., що підтверджується його розпискою. Борг відповідач зобов`язався повернути до 31 грудня 2017 року, але свого зобов`язання не виконав. Тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь борг за договором позики в сумі 21083 грн. 57 коп., з яких 17000 грн. - основний борг, 3% річних - 1451 грн. 97 коп., інфляційні збитки від несвоєчасного погашення боргу - 2631 грн. 60 коп. Також просила стягнути з відповідача на її користь 840 грн. 80 коп. на відшкодування понесених судових витрат. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 14 грудня 2020 року відкрито провадження у даній справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.23). Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи судом, відзиву на позов не надав. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 14 грудня 2020 року задоволено клопотання позивача про виклик в судове засідання свідків [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні 15 січня 2021 року судом відмовлено в задоволенні клопотання позивача про допит в якості свідка її дочки. Інших клопотань або заяв по суті справи сторони суду не подавали. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. Пояснила суду, що відповідачем борг погашено частково - в сумі 1000 грн. Тому вона зменшує розмір позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача на її користь борг у розмірі 16000 грн., а також інфляційні втрати та 3% річних у зв`язку з порушенням відповідачем свого зобов`язання відповідно до суми боргу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив, з клопотаннями про відкладення розгляду з поважних причин до суду не звертався. За таких обставин, враховуючи відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. який в засідання не з`явився. Заслухавши позивача, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] надані в борг відповідачу [PERSON] грошові кошти в загальному розмірі 17000 грн., які він зобов`язався повернути в строк до 31 грудня 2017 року. 14 листопада 2017 року відповідач [PERSON] надав розписку, у якій зазначав, що взяв у позику гроші у [PERSON] у 2016 році. Поверне позику до 31 грудня 2017 року у повній сумі, яка складає 17000 грн. Кожні 10 днів повертатиме по частинах (а.с.9). Як повідомили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , вказану розписку відповідач написав власноручно у їхній присутності, що вони засвідчили своїми підписами у вказаній розписці. При цьому [PERSON] визнавав наявність боргу перед [PERSON] в розмірі близько 20000 грн., точної суми вони не пам`ятають. Жодного примушування [PERSON] до написання вказаної розписки не було. Розписку він написав, коли позивач вимагала у нього повернути борг. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено судом, частину боргу в розмірі 1000 грн. відповідач позивачу [PERSON] повернув 12 квітня 2018 року, про що зазначено на зворотній стороні розписки (а.с.9). Таким чином судом встановлено, що на час розгляду справи сума боргу відповідача перед позивачем по договору позики становить 16000 грн., які позивач і просить стягнути з відповідача на її користь. Тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення зменшених позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача боргу за договором позики у розмірі 16000 грн. 00 коп. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов`язання за договором позики є грошовим, оскільки передбачає передачу сторонами грошових коштів. Тому на вимогу позивача, яка є кредитором у грошовому зобов`язанні, відповідач, який у цьому зобов`язанні є боржником, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Три проценти річних від простроченої суми суд обраховує за наступним розрахунком: з 01 січня 2018 року по 11 квітня 2018 року (період прострочення зобов`язання 101 календарний день), сума боргу - 17000 грн., 3% річних за період прострочення зобов`язання: 17000 грн. / 100 х 3% річних / 365 дн. х 101 дн. простроч. = 141,12 грн.; з 12 квітня 2018 року по 15 січня 2021 року (2 роки 280 календарних днів), сума зобов`язання - 16000 грн., 3% річних за період прострочення зобов`язання: (16000 грн. / 100 х 3% річних х 2 роки) + (16000 грн. / 100 х 3% річних / 365 дн. х 280 дн.) = 1328,22 грн. Таким чином 3% річних за період прострочення зобов`язання на день розгляду справи становить 1469,34 грн. (141,12 грн. + 1328,22 грн.). Інфляційні втрати позивача у зв`язку з простроченням зобов`язання відповідачем суд обраховує за офіційними опублікованими індексами інфляції у вказаний період. Їх розмір становить: за період з 01 січня по 11 квітня 2018 року - 601,81 грн., за період з 12 квітня 2018 року по 01 січня 2021 року - 1651,48 грн. Вказані суми одержані шляхом збільшення суми боргу на індекс інфляції. Загальний розмір інфляційних втрат позивача у зв`язку з порушенням свого зобов`язання відповідачем становить 2253,29 грн. (601,81 грн. + 1651,48 грн.). Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума боргу за договором позики у розмірі 16000 грн., три відсотки річних за час прострочення у розмірі 1469,34 грн., компенсація інфляційних втрат позивача у зв`язку з порушенням свого зобов`язання відповідачем у розмірі 2253,29 грн., а всього 19722,63 грн. Зменшені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог. Судові витрати позивача складаються з витрат на оплату судового збору, що підтверджується квитанцією АТ «Полтава-банк» від 10 листопада 2020 року №10-8728424/С на суму 840 грн. 80 коп. (а.с.6). Оскільки зменшені позовні вимоги [PERSON] судом задоволені в повному обсязі, з відповідача на її користь підлягає до стягнення сума у розмірі 840 грн. 80 коп. пропорційно до задоволених позовних вимог. Всього з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 20563,43 грн.

Outcome: approved