Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] року її донька - відповідач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу відповідачі мають доньку [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, відповідачі на даний час не працюють, зловживають алкогольними напоями, ведуть аморальний спосіб життя, вихованням дитини не займаються, дитиною не цікавляться, матеріально її не забезпечують. Малолітня дитина з січня 2018 року постійно проживає разом з нею (позивачем) та її чоловіком - дідусем дитини, перебуває на її утриманні, вона займається вихованням та розвитком онуки. Відповідачі своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини не виконують, з донькою не спілкуються, батьківської турботи та піклування щодо неї не проявляють, здоров`ям доньки не цікавляться, участі в утриманні дитини не беруть, самоухиляються від виконання батьківських обов`язків. В зв`язку з наведеним позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини в розмірі по ј частині заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила про їх задоволення. При цьому зазначила, що з 12.10.20018 року дитина проживає разом з нею у селі Морозівка Брусилівського району Житомирської області. Відповідачі дитину не відвідують, коштів на її утримання не надають, ведуть аморальний спосіб життя, зловживають алкогольними напоями. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання. За даних обставин суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України, проти чого не заперечувала позивач. Представник третьої особи - Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області в судове засідання не з`явився, надавши суду листа, в якому підтримав висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно малолітньої дитини та позовні вимоги, а також просив розглянути справу у його відсутність. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представників третіх осіб на підставі наявних матеріалів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками Малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.4-5). Як вбачається з акту обстеження умов проживання дитини, складеного 24.05.2018 року Службою у справах дітей Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації, малолітня [PERSON] , [INFO] , проживала разом з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Згідно довідки виконкому Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області № 38 від 14.01.2019 року, малолітня дитина постійно проживає без реєстрації в [ADDRESS] , разом зі своєю бабусею [PERSON] (а.с.32). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї, складеного 15.01.2019 року Службою у справах дітей, сім`ї та молоді Брусилівської селищної ради, малолітня дитина проживає за вищевказаною адресою разом з бабусею та дідусем, вихованням дитини займається бабуся [PERSON] (а.с.31). Згідно висновку від 21.01.2019 року № 687 виконавчого комітету Брусилівської селищної ради визнано доцільним позбавити відповідача [PERSON] та відповідача [PERSON] батьківських прав відносно Малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.27, 28, 29). Згідно зазначеного висновку, малолітня дитина проживає разом з бабусею та дідусем, батьки дитини не цікавляться станом здоров`я дитини, її психологічним та емоційним розвитком, успіхами у навчанні. Позивач просить задовольнити її вимоги в повному обсязі, вказуючи на те, що відповідачі жодним чином не приймають участі у житті дитини, нехтують покладеними на них обов`язками, матеріальної дитину не забезпечують. Суд вважає, що доводи позивача знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього . Кожна дитина має право на проживання сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав зазначених у частині 1 цієї статті у випадках їх винної поведінки. Зокрема, однією з підстав зазначено ухилення батьків від виконання обов`язків по вихованню дітей, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя (п.2 ч. 1). Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, і способом захисту прав та інтересів дитини. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» в п. 16 роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не створюють умов отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінюватись, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, з наданих письмових доказів, долучених до позовної заяви вбачається, що відповідачі не здійснюють належне виховання своєї дитини, матеріально дитину не утримують, її життям не цікавляться. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача в цій частині обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідачі від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини ухиляються, нехтують батьківськими правами, не піклуються про дитину, не вживають заходів для вирішення питання виконання батьківських обов`язків по її вихованню. Що стосується вимог позивача про стягнення аліментів, то суд також вважає їх обґрунтованими, виходячи з наступного. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи те, що відповідачі не приймають участі у матеріальному забезпеченні дитини, суд вважає необхідним стягнути з них аліменти на утримання їх доньки в розмірі по ј частині заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням наведеного, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням вказаної норми з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 354,40 грн. з кожного, а також судовий збір на користь держави в розмірі по 704,80 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved