Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просить визначити їй додатковий строк - три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обгрунтовує тим, що [INFO] померла її мати, після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: житловий будинок, розташований в [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом на майно померлої є позивачка [PERSON] , а також син померлої [PERSON] та дочка [PERSON] , які від прийняття спадщини відмовилися, подавши відповідні заяви до нотаріальних органів. Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину позивачка звернулася до приватного нотаріуса з відповідно заявою, проте її постановою нотаріуса було відмовлено у видачі вищезазначеного свідоцтва та роз`яснено, що позивачкою було пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини та роз`яснено право звернутися до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] , вказує, що строк для прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] було пропущено нею у зв`язку з тим, що вона знаходилася за кордоном, а саме в Російській Федерації через важкі сімейні обставини та не мала змоги особисто звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою. Позивачка [PERSON] подала заяву про підтримання позовних вимог, справу просить слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, справу просить слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про визнання позовних вимог, справу просить слухати у його відсутність. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] у віці 73 роки померла [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.02.2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: житловий будинок, розташований за адресою: в [ADDRESS] . Згідно довідки № 1544 від 30.07.2019 року, виданої виконавчим комітетом Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області спадкоємцями на майно померлої [PERSON] є: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , а також дочка [PERSON] , [INFO] . Родинні відносини між позивачкою та померлою [PERSON] підтверджуються наявним в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.01.1971 року, виданого Флоринською сільською радою, з якого вбачається, що померла була матір`ю позивачки. Спадкоємці за законом на майно померлої [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися шляхом подання відповідних заяв до нотаріуса, що підтверджено копіями вказаних заяв, які містяться в матеріалах справи. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , маючи намір отримати свідоцтво про спадщину, звернулася до приватного нотаріуса з відповідною заявою, проте своєю постановою від 22.08.2019 року нотаріус відмовив їй у видачі вказаного свідоцтва оскільки нею пропущено строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] та роз`яснив їй про право на звернення до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах від 23.08.2017 року № 6-1320цс17 та від 26.06.2019 року по справі № 565/1145/17. Судом встановлено, що [PERSON] у період з 03.01.2006 року по 26.02.2006 року знаходилася за кордоном, а саме в Російській Федерації, тому була позбавлена можливості прийняти спадщину у встановлений законом строк, що підтверджено довідкою № 1665 від 21.08.2019 року, виданою виконавчим комітетом Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Крім того, факт перебування позивачки за кордоном підтверджено засівдченими виконавчим комітетом Флоринської сільської ради письмовими поясненнями [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Оскільки під час підготовчого судового засідання відповідачі визнали позов у повному обсязі і такі визнання не суперечать закону й не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову підлягають прийняттю, а позов - задоволенню.

Outcome: approved