Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в твердій грошовій сумі на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 5000 гривень щомісяця, посилаючись на те, що від спільного проживання у шлюбі сторони мають сина [PERSON]. Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 21.06.2016 шлюб між ними розірвано. В даний час син знаходиться на її утриманні, відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на його утримання, ігноруючи своїми обовязками щодо утримання сина, хоча зобовязаний його утримувати та має таку змогу. Так, відповідач знаходиться на роботі за кордоном, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей немає, батьки на його утриманні не перебувають. Відповідач подав до суду відзив, в якому просить позов задовольнити частково та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання сина [PERSON] в розмірі 1000 гривень. При цьому, посилається на те, що розмір його середньомісячної заробітної плати складає 3 723 гривні. Крім того, в нього на утриманні є мати, яка являється інвалідом. З'ясувавши обставини справи і дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Козятинського міськрайонного суду від 21.06.2016 (а.с.3). Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO], який в даний час знаходиться на утриманні позивача (а.с.2, 4). Відповідно до довідки СПД [PERSON] середньомісячний розмір заробітної плати відповідача складає 3 723 гривні (а.с.20). Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, ігноруючи своїми батьківськими обовязками, хоча зобовязаний утримувати сина. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно з якою батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст.184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 ч.2 п.3 СК України передбачено , що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Виходячи з того, що позивач обрала спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та те, що відповідач на утримання сина кошти не надає, хоча зобов'язаний його утримувати, з метою забезпечення дитини достатнім рівнем збереження здоров'я та розвитку, враховуючи, що позивачем не надано доказів достатності заробітку(доходу) відповідача для сплати аліментів в розмірі 5000 гривень та мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, а на час розгляду справи прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 років до 18 років становить 2027 гривень, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісяця, починаючи з 15.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі наведеного та

Outcome: partial