Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача Акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» (далі - АТ «ЮНЕКС БАНК») про стягнення з останнього в рахунок погашення боргу за договорами карткового банківського рахунку та особового банківського рахунку 7000,00 доларів США, що за курсом НБУ, встановленим на дату підписання позовної заяви складає 194 908,00 грн. та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в Тернопільському відділенні №1 ПАТ «ЮНЕКС БАНК», згідно Договору №P_TPHl\Д\\\641-840 (за формою публічного договору) у позивача був відкритий картковий рахунок [NUMBER] -USD, яким вона користувалася протягом кількох років. Підтвердженням укладення договору та операцій за ним слугує Виписка за Договором від 29 березня 2018 року, оскільки вказаний договір у неї не зберігся. До 07 лютого 2018 року на вказаному картковому рахунку обліковувалися належні їй кошти у сумі 3054,49 доларів США. Проте 07 лютого 2018 року з її карткового рахунку [NUMBER] -USD, без її участі та за відсутності розпоряджень про видачу вказаних вище коштів було знято 3000,00 доларів США. Жодних відповідних розрахункових документів вона не підписувала та вказану вище суму не отримувала. Також на підставі Договору банківського вкладу №38.2554.1117 ФО_Д (за формою публічного договору) укладеного між позивачем та ПАТ «ЮНЕКС БАНК» 17 листопада 2017 року вона внесла кошти в сумі 4000,00 доларів США у якості строкового депозиту терміном на три місяці. Після закінчення дії Договору банківського вкладу 19 лютого 2018 року вказані кошти з нарахованими відсотками були переведенні на її особистий рахунок № [NUMBER] . Того ж дня 19 лютого 2018 року, за аналогічних обставин, без її участі та за відсутності розпоряджень про видачу вказаних вище коштів була проведена видача готівкових коштів в розмірі 4 000,00 доларів США. В подальшому вона неодноразово зверталася до відповідача із вимогою повернути незаконно зняті кошти, проте позитивного результату це не дало. Враховуючи вищевикладене та те, що кошти станом на день подання позову відповідачем не повернуті, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 лютого 2021 року провадження у зазначеній справі було відкрите та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 22 березня 2021 року на адресу суду надійшов зустрічний позов АТ «ЮНЕКС БАНК» до [PERSON] у якому товариство просить визнати недійсним договір Р_ТРН1/ВД/USD/641 від 27 липня 2015 року з моменту його укладення, оскільки договір не містить автентичного підпису [PERSON] , що протирічить приписам частини 2 статті 207 ЦК України та призводить до наслідків передбачених ст. 216 ЦК України. Разом з цим в архівних справах АТ «ЮНЕКС БАНК» зберігаються укладений між AT «ЮНЕКС БАНК» та [PERSON] договір № 26209026661001 від 27 липня 2015 року, Договір банківського вкладу фізичної особи «Стандарт «Строковий» 38.2554.1117.ФО Д укладений з [PERSON] 17 листопада 2017 року зі строком його дії до 18 лютого 2018 року підпис на яких також викликає сумніви щодо його належності [PERSON] . Вважає, що це є наслідком численних умисних протиправних дій начальника Тернопільського відділення № 1 ПАТ «ЮНЕКС БАНК» [PERSON] та старшого касира відділення № 1 ПАТ «ЮНЕКС БАНК» Левенець Світлани Ярославівни, стосовно яких на розгляді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження №2018210000000175 від 28 лютого 2018 року про обвинувачення за ч.5 ст.191, ч.1, 2 ст.200 КК України. Останнім ставиться в вину підробка протягом 2017 - лютого 2018 року засобів доступу до банківських рахунків з метою ухилення від ідентифікації і верифікації клієнтів банку начебто залучених на обслуговування до АТ «ЮНЕКС БАНК» з метою збільшення готівки в касі та її подальшого привласнення. [PERSON] та [PERSON] завіряли власними підписами та долучали до документів дня за відповідний операційний день сфальшовані квитанції про здійснення фінансових операцій. АТ «ЮНЕКС БАНК» вважає, що відсутність автентичних підписів [PERSON] на всіх договорах, начебто укладених нею з АТ «ЮНЕКС БАНК» та на всіх заявах про внесення/отримання готівкових коштів АТ «ЮНЕКС БАНК», а також на всіх документах, що готуються банком в процесі ідентифікації клієнта [PERSON] вказує на факт відсутності договірних відносин між [PERSON] та АТ «ЮНЕКС БАНК». В снові мотивування первісного позову лежить факт списання коштів в сумі 7 000,00 доларів США без особистої участі [PERSON] , натомість викликає сумнів і те, що картковий рахунок № [NUMBER] за договором Р_ТРН1/ВД/USD/641 від 27липня 2015 року був відкритий за її участі. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 березня 2021 року прийнято у цивільній справі № 607/3100/21 зустрічний позов АТ «Юнекс Банк» до [PERSON] про визнання недійсним договору Р_ТРН1/ВД/USD/641 від 27 липня 2015 року до спільного розгляду із первісним позовом [PERSON] до акціонерного товариства «Юнекс Банк» про стягнення боргу за договором банківського вкладу, об`єднано в одне провадження вимоги позовів, та ухвалено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження розпочавши розгляд справи зі стадії відкриття провадження у справі. 31 березня 2021 року представником АТ «ЮНЕКС БАНК» подано до суду відзив на первісну позовну заяву, згідно якого вважає, що позов є безпідставним, необгрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення, оскільки грунтується на припущеннях, а наявність обставин, на котрі посилається позивач, не містять належних, допустимих доказів, встановлених законом для доказування обставин справи даної категорії цивільних справ. Так, укладенню будь-якого договору між клієнтом та банком передує досить тривала і клопітка підготовча робота, з`ясовуються дані клієнта, його дієздатність, провадиться ідентифікація та верифікація клієнта, ознайомлення останнього з умовами конкретного договору та порядком його виконання і припинення. Тому, відсутність автентичних підписів позивачки на всіх договорах, начебто укладених [PERSON] з АТ «ЮНЕКС БАНК» та на всіх заявах про внесення/отримання готівкових коштів АТ «ЮНЕКС БАНК», а також на всіх документах, що готуються банком в процесі ідентифікації клієнта - [PERSON] вказує на факт відсутності договірних відносин між [PERSON] та АТ «ЮНЕКС БАНК». Відсутність у позивачки документу, що є підтвердженням про внесення готівки до АТ -ЮНЕКС БАНК» вказує на відсутність факту наявності боргу відповідача перед позивачкою. Посилання позивачки на виписки по рахунку, як на підтвердження існування договірних відносин між сторонами, на увагу не заслуговує, оскільки така сформована в автоматизованому режимі АБС SR_ВАNК» в результаті протиправних дій начальника Тернопільського відділення № 1 ПАТ «ЮНЕКС БАНК» [PERSON] та старшого касира відділення № 1 ПАТ «ЮНЕКС БАНК» Левенець Світлани Ярославівни спрямованих на фальшування результатів банківських операцій. Враховуючи вимоги спеціального законодавства в сфері користування банківськими рахунками належним та допустимим доказом внесення грошових коштів позивачкою на рахунки АТ «ЮНЕКС БАНК» у даному випадку могла б бути Заява про внесення готівки, складена у відповідності до вимог «Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні», яка, серед іншого, мала б містити автентичний підпис позивачки. Копія заяви про внесення готівки № 221122 від 17 листопада 2017 року не містить автентичного підпису позивачки. Оригінал заяви про внесення готівки № 221122 від 17 листопада 2017 року був вилучений на підставі ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області під час здійснення слідчих дій в кримінальному провадженні №12018210000000175 від 28 лютого 2018 року. Крім того, банк (філія, відділення) зобов`язаний надати після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибутковою ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі у вигляді паперового або електронного документа відповідно до законодавства, умов договору та згідно з внутрішньобанківськими правилами, правилами платіжної системи, проте такий документ стороною позивача не наданий. Копія виписки по особовому рахунку на яку посилається позивач, не скріплена печаткою банку та не містить прізвища посадової особи, яка має право складати таку виписку. 14 квітня 2021 року судом отримано та зареєстровано відзив на зустрічний позов, згідно якого представник відповідача Лоза В.М. зазначає, що позивач посилаючись на ст.203 ЦК України, не розкриває суть вказаних у ній вимог у співвідношенні з оспорюваним правочином. Натомість договір Р_ТРН1/ВД/USD/641 від 27 липня 2015 року укладений між [PERSON] та АТ «ЮНЕКС БАНК» відповідає вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: він не суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; [PERSON] та банк мали необхідний обсяг дієздатності для укладення Договору, дієздатність вкладниці була встановлена при перевірці документів, які подавалися банку та під сумнів не ставилася; волевиявлення сторін було вільним, адже наявність підпису і печатки банку не викликають сумнів у представника позивача за зустрічним позовом, при цьому [PERSON] шляхом надання банку усіх необхідних документів для формування договірних відносин, погодилася з умовами договору, підтвердила власну внутрішню волю своїми діями, тривалий час обслуговувалася на підставі такого договору; правочин був вчинений у письмовій формі, більше того, письмова (електронна) форма єдиного публічного договору відображена на сайті АТ «ЮНЕКС БАНК»; спірна угода була спрямована на реальне настання правових наслідків, адже банківський рахунок протягом кількох років обслуговувався банком, вкладниця регулярно користувалася вказаним рахунком. Крім того на спросування доводів позивача щодо відсутності доказів укладення спірного договору за участі [PERSON] , представник зазначає, що до зустрічного позову доданий Договір банківського рахунку, сторонами якого є банк та громадянка [PERSON] . До моменту укладення цього договору, банком були вчинені усі необхідні дії для встановлення та ідентифікації вкладника, передбачені внутрішніми документами АТ «ЮНЕКС БАНК». Для цього, вкладником особисто до банківської установи були подані, долучені позивачем за зустрічним позовом, копія картки фізичної особи - платника податків (з ідентифікаційним кодом), копія паспорта [PERSON] тобто позивач здійснив ідентифікацію вкладника, прийнявши від нього необхідні документи. Окрім цього, додані до позову докази свідчать, що після ідентифікації клієнта, працівниками банку було здійснене оформлення Анкет-заяв, Анкет-опитувальників, і найголовніше Договорів. Після оформлення Договорів уповноважена особа банку вчинила на документі власний підпис, який скріпила печаткою АТ «ЮНЕКС БАНК», чим підтвердила укладення Договорів зі свого боку. З огляду на викладене просить у задоволення зустрічного позову відмовити. 19 квітня 2021 року представник позивача Лоза В.М. скористався правом на подачу відповіді на відзив, згідно якої вказує на помилковість твердження відповідача щодо необхідності наявності на виписці банку такого обов`язково реквізиту, як печатка, оскільки відповідно до п.2.16. Положення про організацію операційної діяльності в банках України - під час приймання розрахункових документів відповідальний виконавець перевіряє правильність їх оформлення і засвідчує своїм підписом та відбитком штампа банку. Крім того, первинні документи можуть бути складені на паперових носіях або в електронній формі та серед обов`язкових реквізитів повинні містити «особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (мається на увазі зі сторони банку). А відтак, печатка банку не є обов`язковим реквізитом первинного документу, яким є банківська виписка. Разом з цим, відповідач не надає суду будь-яких пояснень того, яким чином Банк, як недобросовісний учасник ринку фінансово-кредитних послуг, що заволодів коштами багатьох вкладників, ідентифікував особу [PERSON] , приймав від неї валютні кошти, користувався ними, сплачував їй відсотки за депозитом, давав банківські виписки про рух коштів по рахунках, тобто, здійснював повне банківське обслуговування позивачки. Для ідентифікації позивачки, [PERSON] , особисто, надавала банку оригінал власного паспорта та довідку про присвоєння ідентифікаційного коду. Сам представник відповідача надав ці документи суду на підтвердження того, що ідентифікація особи вкладниці відбулася. Після ідентифікації особи, працівниками банку, з оригіналів були виготовлені копії документів. Не зважаючи на те, що усі ці дії були спрямовані на укладення договору і підтверджені документально стороною опонента, представник відповідача заявляє, що договірні відносини позивача з банком відсутні. При цьому, підпис уповноваженої особи банку на угоді є, тобто, згода банку на укладення договору стороною відповідача не заперечується. Банк здійснював обслуговування позивача, на першу його вимогу давав йому виписки по банківських рахунках та до цього часу зберігає документи вкладниці. Вищевикладене свідчить про наявність договірних відносин між сторонами. В судовому засіданні представник позивача Лоза В.М. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, проти задоволення зустрічного позову заперечив. В судовому засіданні представник відповідача Єкімук О.Л. проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечив з підстав зазначених у відзиві на позов та зустрічний позов АТ «ЮНЕКС БАНК» підтримав та просив задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених у ньому. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Протоколом Правління ПАТ «ЮНЕКС БАНК» №124 від 14 листопада 2013 року затверджено Публічну пропозицію ПАТ «ЮНЕКС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб м. Київ. У вказаній Публічній пропозиції зазначено, що відповідно до ст.633 ЦК України ПАТ «ЮНЕКС БАНК» оголошує Публічну пропозицію на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб з можливістю обслуговування фізичних осіб - резидентів чи нерезидентів за допомогою електронного платіжного засобу. ПАТ «ЮНЕКС БАНК», діючи на підставі ст.ст. 633, 641, 644 ЦК України звертається із цією Публічною пропозицією та бере на себе зобов`язання перед фізичними особами, які приймуть (акцептують) Публічну пропозицію банку, надавати послуги в порядку та на умовах, передбачених цим договором, за тарифами, які були встановлені Банком і які оприлюднені на Інтернет-сторінці Банку за електронною адресою: www.unexbank.com.ua. На вимогу банку клієнт зобов`язаний надати документи і відомості, необхідні для з`ясування його особи, суті діяльності, фінансового стану. У разі ненадання клієнтом необхідних документів чи відомостей або умисного надання неправдивих відомостей щодо себе банк відмовляє клієнту в його обслуговуванні. 27 липня 2015 року між ПАТ «ЮНЕКС БАНК», в особі начальника Тернопільського відділення №1 Хортик Людмили Петрівни та [PERSON] укладено Договір №26209026661001 банківського рахунку фізичної особи, згідно якого банк відкриває клієнту поточний рахунок № [NUMBER] в національній та/або іноземній валюті, код валюти 840. За користування грошовими коштами клієнта банк нараховує та сплачує проценти в розмірі, згідно з діючими тарифами. Договір укладено на невизначений строк та набуває чинності з дня його підписання представником банку та клієнтом. 27 липня 2015 року [PERSON] була заповнена Анкета-Заява №Р_ТРН1/ВД/ USD/641 про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки VISA. Згідно Анкети-Заяви №Р_ТРН1/ВД/USD/641 (продовження) клієнт підписанням цієї Анкети-Заяви акцептував та приєднався до Публічної пропозиції ПАТ «ЮНЕКС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Банк відповідно до умов відкриває клієнту поточний рахунок № [NUMBER] код валюти 840 за тарифним планом «Вільний доступ», емітує та надає клієнту платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер, клієнт підтверджує, що надає свою згоду банку на доступ до своєї кредитної історії, збір, зберігання, використання та поширення через бюро кредитних історій, з якими співпрацює банк, інформації щодо себе. Відповідно до Заяви від 27 липня 2015 року [PERSON] відмовилася від отримання повідомлень ПАТ «ЮНЕКС БАНК» про здійснення операції з використанням її платіжної картки № [NUMBER] . З умовами Публічної пропозиції ПАТ «ЮНЕКС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб ознайомлена та згідна. Також, [PERSON] була заповнена Анкета-Опитувальник клієнта, для здійснення банком ідентифікації клієнта згідно з вимогами Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом», яка є Додатком №5 до Програми ідентифікації і вивчення Клієнтів ПАТ «ЮНЕКС БАНК». Згідно примітки до вказаної Заяви підставою для ідентифікації клієнта - фізичної особи, його довіреної особи, а також особи, яка уповноважена діяти від імені клієнта є паспорт громадянина України. Банк має право відкрити рахунок фізичній особі-резиденту без подання документа, що засвідчує присвоєння їй ідентифікаційного номера платника податків, якщо в паспорті цієї особи зроблено відмітку про право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера. [PERSON] надала згоду на внесення її персональних даних, зазначених в анкеті-опитувальнику та інших наданих документах, в інформаційну базу даних ПАТ «ЮНЕКС БАНК» та їх обробку. 18 вересня 2018 року було заповнено Опитувальник клієнта [PERSON] у якому зауважено, що банк зобов`язаний відмовитися від встановлення ділових відносин або проведення фінансової операції у разі, якщо здійснення ідентифікації клієнта відповідно до вимог законодавства є неможливим. 17 листопада 2017 року між ПАТ «ЮНЕКС БАНК», в особі начальника Тернопільського відділення №1 Хортик Людмили Петрівни та [PERSON] укладено Договір №38.2554.1117 ФО_Д банківського вкладу фізичної особи «Стандарт «Строковий» (без поповнення та без можливості пролонгації). Згідно умов Договору вкладник розміщує в банку грошові кошти в день підписання цього Договору у сумі та на строк обумовлені цим Договором, а банк приймає вклад та виплачує проценти у порядку та сумі, що встановленні цим Договором. Банк відкриває вкладнику депозитний рахунок № [NUMBER] в ПАТ «ЮНЕКС БАНК» та приймає вклад в сумі 4 000,00 доларів США. Вкладник передає вклад банку готівкою або шляхом безготівкового перерахування з власного поточного рахунку на рахунок. Строк розміщення вкладу складає 93 днів. Повернення банком вкладу вкладнику здійснюється 18 лютого 2018 року на поточний рахунок вкладника № [NUMBER] відкритий в ПАТ «ЮНЕКС БАНК». Вклад розміщується без права продовження, поповнення, часткове та дострокове зняття вкладу не передбачене. Згідно заяви про внесення готівки №221122 від 17 листопада 2017 року [PERSON] внесено кошти на депозитний рахунок №38.2554.1117 ФО_Д від 17 листопада 2017 року в сумі 4 000,00 доларів США. 19 лютого 2018 року відбулася видача готівки з поточного рахунку № [NUMBER] в сумі 4 000,00 доларів США, що вбачається з заяви про видачу готівки №20. 04 лютого 2019 року ПАТ «ЮНЕКС БАНК» була отримана заява [PERSON] про закриття поточного рахунку № [NUMBER] , дата закриття рахунку 14 лютого 2019 року. Відповідно до заяви від 07 лютого 2018 року [PERSON] просить видати з її карткового рахунку № [NUMBER] кошти в сумі 3 000,00 доларів США. Як вбачається із Заяви на видачу готівки №41 від 07 лютого 2018 року з карткового рахунку № [NUMBER] за заявою [PERSON] відбулася видача коштів в розмірі 3 000,00 доларів США. Згідно виписки власника [PERSON] за договором № Р_ТРН1/ВД/USD/641 по рахунку № [NUMBER] за період з 01 січня 2018 року по 29 березня 2018 року, 07 лютого 2018 року відбулося списання коштів в сумі 3 000,00 доларів США. [PERSON] звернулася до ПАТ «ЮНЕКС БАНК» із заявою від 23 квітня 2018 року у якій повідомила про те, що за її відсутності 07 лютого 2017 року відбулося списання коштів з її карткового рахунку № [NUMBER] в розмірі 3 000,00 доларів США та 19 лютого 2018 року коштів в розмірі 4 000,00 доларів з особового рахунку № [NUMBER] згідно договору банківського вкладу №38.2554.1117 ФО_Д від 17 листопада 2017 року. Просить повернути вказані кошти на відповідні рахунки. У відповідь на заяву ПАТ «ЮНЕКС БАНК» у листі №07-1389/1 від 24 травня 2018 року повідомив, що за наслідками перевірки встановлено неправомірне використання рахунків (поточного та карткового) з боку третьої особи. Для встановлення фактичних обставин щодо спірних транзакцій, банк має намір звернутися до правоохоронних органів право на що він також роз`яснив заявнику. 27 січня 2021 року [PERSON] звернулася до АТ «ЮНЕКС БАНК» із вимогою про направлення їй копій: Договору на відкриття особового рахунку № [NUMBER] , Договору на відкриття карткового рахунку № [NUMBER] -USD, Договору на відкриття банківського вкладу №38.2554.1117 ФО_Д від 17 листопада 2017 року. 03 лютого 2021 року [PERSON] повторно звернулася до АТ «ЮНЕКС БАНК» із вимогою повернути кошти в сумі 7 000,00 доларів США, в тому числі 3 000,00 доларів США з карткового рахунку № [NUMBER] та 4 000,00 доларів США з особового рахунку № [NUMBER] . Згідно письмових пояснень колишнього працівника Тернопільського відділення №1 АТ «ЮНЕКС БАНК» - старшого касира [PERSON] , остання зазначила, що при відкриті рахунків на ім`я [PERSON] від її імені діяв [PERSON] , який пред`являв її документи, для заповнення анкет, вносив грошові кошти та підписував документи. Зарахування коштів відбувалося в першій декаді лютого 2018 року за вказівкою начальника відділення банку [PERSON] та на прохання [PERSON] вказує на те, що вона порушила внутрішньобанківські процедури пов`язанні з видачею готівки без присутності клієнта та його ідентифікації. Як пояснила у своїх письмових поясненнях колишній працівник Тернопільського відділення №1 АТ «ЮНЕКС БАНК» - провідний економіст [PERSON] , рахунками [PERSON] фактично керував [PERSON] без довіреності та здійснював від її імені банківські операції. 07 лютого 2018 року за прямою вказівкою начальника відділення банку [PERSON] , нею було здійснено банківську операції по зняттю готівки, без присутності [PERSON] у відділенні банку. Куди перераховувалися кошти з рахунку та ким були отриманні їй не відомо. В судовому засіданні в якості свідка судом було допитано [PERSON] , який пояснив, що з 2010 року він користувався послугами Тернопільського відділення «ЮНЕКС БАНК» та у них з начальником відділення Хортик Л.П. склалися довірливі відносини, зокрема остання просила його залучить для співпраці з банком нових клієнтів. [PERSON] виявивши бажання стати клієнтом банку звернулася до нього за допомогою. В подальшому [PERSON] сказала йому підписувати замість [PERSON] банківські документи і це буде прийнято банком як належне засвідчення виконання банківської операції. Кошти на рахунок вносила [PERSON] проте банківські договори та платіжні документи підписував він на підставі усного доручення [PERSON] . В ході судового розгляду представник позивача [PERSON] - адвокат Лоза В.М. пояснив, що [PERSON] усно уповноважила [PERSON] вчиняти певні дії від її імені в тому числі підписувати договори. При цьому банку було відому про відсутність у [PERSON] відповідних повноважень, проте банк не припиняв відносин із нею та продовжував надавати їй банківські послуги та сприймав її як клієнта банку. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.2 ст.627 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно з ст. 1067 ЦК України договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Частина 1 ст.1071 ЦК України визначає, що банк може списати кошти з рахунка на підставі розпорядження клієнта. Тобто тільки клієнт може ініціювати списання коштів, а банк у свою чергу зобов`язаний ідентифікувати його особу. Встановлення, що власник рахунка та ініціатор списання коштів є однією особою, - запорука належного виконання банком умов договору. Саме тому у випадку допущення працівником банку халатності, внаслідок чого незаконно списуються гроші з поточного рахунка клієнта, фінустанова повинна нести відповідальність. Відповідно до п.п. 7.1.1, 7.1.2. ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» Вкладний (депозитний) рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів, що передаються клієнтом банку в управління на встановлений строк та під визначений процент (дохід) відповідно до умов договору Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Відповідно до п. 1.14 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ. Згідно з п. 14.15 ст. 14 даного Закону користувач відповідно до умов договору зобов`язаний надати банку інформацію для здійснення контактів з ним, а банк зобов`язаний зберігати цю інформацію протягом дії договору. Обов`язок банку щодо повідомлення користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу користувача є виконаним: у разі інформування банком користувача про кожну здійснену операцію відповідно до контактної інформації, наданої користувачем. Отже, Банк зобов`язується забезпечувати збереження коштів клієнта на його рахунку; приймати до зарахування на рахунок клієнта готівкові та безготівкові грошові кошти та забезпечувати списання коштів по рахунку клієнта. Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Статтею 1059 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним. Відповідно до ст.1064 ЦК України, укладення договору банківського вкладу з фізичною особою і внесення грошових коштів на її рахунок за вкладом підтверджуються ощадною книжкою. В ощадній книжці вказуються найменування і місцезнаходження банку (його філії), номер рахунка за вкладом, а також усі грошові суми, зараховані на рахунок та списані з рахунка, а також залишок грошових коштів на рахунку на момент пред`явлення ощадної книжки у банк. Відомості про вклад, вказані в ощадній книжці, є підставою для розрахунків за вкладом між банком і вкладником. Видача банківського вкладу, виплата процентів за ним і виконання розпоряджень вкладника про перерахування грошових коштів з рахунка за вкладом іншим особам здійснюються банком у разі пред`явлення ощадної книжки. Якщо ощадну книжку втрачено або приведено у непридатний для пред`явлення стан, банк за заявою вкладника видає йому нову ощадну книжку. Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року №516 (далі Положення) передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Згідно з п.2.1 Положення грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті. При цьому відкриття банківських рахунків та обліковування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов`язком банку (ч.3 ст.1058, ч.2 ст.1068 ЦК України, п. 2.1 Положення). Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року №492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 року за №1172/8493 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8. Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов`язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9. Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10. Інструкції). Так пункт 10.1. Інструкції передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку. Пунктами 2.6, 2.7 Інструкції уповноважений працівник банку здійснює ідентифікацію та верифікацію клієнта під час укладення з клієнтом договору банківського вкладу або договору банківського рахунку в порядку, визначеному внутрішніми положеннями банку. Якщо в процесі обслуговування рахунку власник рахунку надає право розпорядження рахунком новому представникові, то банк зобов`язаний ідентифікувати та верифікувати нового представника в порядку, установленому цією главою. Згідно з пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України 01.06.2011 року №174 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.06.2011 року за №790/19528, яка прийнята на заміну Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14.08.2003 року №337, банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що підтверджує внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що підтверджує внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ. Відповідно до п.1.1 ст.1 розділу IV Інструкції №174 до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, належать, зокрема, заява на переказ готівки (додаток 8) та заява на видачу готівки (додаток 10). Пункт 1.2 статті 1 розділу IV Інструкції №174 визначає зразки касових документів, на підставі яких здійснюються приймання і видача готівки з операційної каси. Бланки касових документів виготовляються з урахуванням їх зразків друкарським способом або з використанням комп`ютерної техніки з відображенням обов`язкових реквізитів, передбачених цією Інструкцією, крім грошових чеків, які виготовляються лише друкарським способом. Главою 1 Розділу IV Інструкції №174 становленні загальні вимоги до оформлення касових документів . До касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, належать: заява на переказ готівки (додаток 8), прибутково-видатковий касовий ордер (додаток 9), заява на видачу готівки (додаток 10), прибутковий касовий ордер (додаток 11), видатковий касовий ордер (додаток 12), грошовий чек (додаток 13), квитанція про прийняття на інкасо банкнот іноземних держав (додаток 22), квитанція про приймання до сплати на інкасо чеків в іноземній валюті, рахунки на сплату платежів, а також сліп, квитанція, чек банкомата, що формуються платіжними пристроями, та документи для відправлення переказу готівки та отримання його в готівковій формі, установлені відповідною платіжною системою . Касові документи мають містити такі обов`язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, власноручні підписи або ЕП платника/отримувача та власноручні підписи або ЕЦП працівників банку (філії, відділення), уповноважених здійснювати касову операцію . До обов`язкових реквізитів касових документів, які оформляються для зарахування суми готівки на відповідні рахунки (крім зазначених вище), також належать номер рахунку отримувача та найменування і код банку отримувача. У грошових чеках, заявах на видачу готівки, на підставі яких видається клієнтам готівка, незалежно від суми мають зазначатися дані паспорта громадянина України - отримувача (або іншого документа, що посвідчує особу та відповідно до законодавства України може бути використаним на території України для укладення правочинів), найменування документа, серія (за наявності), номер і дата його видачі, найменування установи, що його видала [для нерезидентів - номер (та за наявності - серія) паспорта (або іншого документа, що посвідчує особу та відповідно до законодавства України може бути використаний на території України для укладення правочинів), дату видачі та орган, що його видав, громадянство]. Клієнт заповнює касові документи від руки чи за допомогою технічних засобів або банк (філія, відділення) за згодою клієнта заповнює касові документи із застосуванням технічних засобів або системи автоматизації банку (далі - САБ). Правильність заповнення банком (філією, відділенням) реквізитів касового документа із застосуванням технічних засобів або САБ клієнт засвідчує своїм власноручним підписом або ЕП. Банк (філія) визначає відповідальних працівників, яким надається право підписувати касові документи, у тому числі з використанням ЕЦП працівника банку (філії, відділення), забезпечує перевірку авторства та цілісності таких підписів і визначає систему їх зберігання, а також систему контролю за виконанням касових операцій. В ході судового розгляду справи встановлено, що договір карткового банківського рахунку №Р_ТРН1\\ВД\\\641 від 27 липня 2015 року, договір 38.2554.1117.ФО Д банківського вкладу фізичної особи «Стандарт «Строковий» від 17 листопада 2017 року, а також вищенаведені заяви на переказ готівки були підписані [PERSON] , уповноваженим на це позивачем [PERSON] на підставі усної домовленості. Згідно вимог ч.1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє (ст.239 ЦК України). Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ч.3 ст.237 ЦК України). За загальним правилом представництво здійснюється на підставі довіреності або договору доручення. В матеріалах справи письмова довіреність на підписання договорів від імені позивача відсутня та така не видавалася. Статтею 241 ЦК України встановлено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину. Таким чином, [PERSON] уповноважила [PERSON] на підписання необхідних документів в банку, передавши останньому свої паспортні дані та ідентифікаційний код для укладення договорів, про що свідчить долучення відповідачем до матеріалів зустрічного позову копій документів які ідентифікують особу позивача. Крім того банку було відомо, що [PERSON] діючи без повноважень підписує банківські договори, однак не зважаючи на це продовжив з ним співпрацю в інтересах позивача. Також, не заслуговують на увагу доводи представника відповідача стосовно відсутності договірних відносин між банком та позивачем, в тому числі щодо недійсності договору банківського рахунку №Р_ТРН1\\ВД\\\641 від 27 липня 2015 року з підстав недодержання форми вчинення правочину, оскільки такий позивачем не підписаний. Суд зазначає, що навіть з врахуванням, того, що на прохання позивача договори підписані іншою особою, вказаний факт не скасовує того, що в подальшому банк здійснював обслуговування [PERSON] та вбачав у ній клієнта банку. Позивач [PERSON] використовувала банківські рахунки, відкриті на підставі вищезазначених договорів, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні виписками по рахунках. Як вбачається з виписки за договором № №Р_ТРН1\\ВД\\\641 за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2018 року на рахунку № [NUMBER] відбувалися наступні операції з карткою: списання податку, видача коштів з рахунку, витрата готівкою, поповнення карткового рахунку, нарахування відсотків за депозит, покупка товару. Відтак, оскільки саме банк визначає відповідальних працівників, яким надається право підписувати договори банківського рахунку, ідентифікувати клієнта, оформляти касові документи, а також визначає систему контролю за виконанням касових операцій, враховуючи, що фактичні дії позивача були спрямовані на виконання договорів, суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що між АТ «ЮНЕКС БАНК» та позивачем [PERSON] відсутні договірні відносини. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач безпідставно, без розпорядження позивача [PERSON] 07 лютого 2018 року списав з її карткового рахунку № [NUMBER] грошові кошти в сумі 3 000 доларів США., а 19 лютого 2018 року - з особового рахунку № [NUMBER] грошові кошти в сумі 4 000 доларів США. Про списання вказаних сум грошових коштів свідчать заяви про видачу готівки, з яких вбачається, що останні [PERSON] не підписані. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що при списанні спірних сум коштів було використано фізичне пред`явлення користувачем (позивачем) або електронна ідентифікація самого спеціального платіжного засобу та його держателя, судом не встановлено та відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що користувач-позивач отримав кошти чи своїми діями чи бездіяльністю сприяв їх втраті. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що відмова АТ «ЮНЕКС БАНК» виконати розпорядження [PERSON] з видачі належних їй за договором банківського рахунку сум свідчить про невиконання банком своїх зобов`язань, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом необхідно задовольнити та стягнути з відповідача АТ «Юнекс Банк» на користь позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 7 000 доларів США, що еквівалентного 194 908 грн. з яких: заборгованість за договором карткового банківського рахунку (за формою публічного договору, який опублікований у мережі Інтернет) № Р_ТРН1\\ВД\\\641 від 27 липня 2015 року в сумі 3 000 доларів США та заборгованість за договором банківського вкладу № 38.2554.1117 ФО_Д від 17 листопада 2017 року - в сумі 4 000 доларів США. При цьому, за наявності підстав для задоволення первісного позову, беручи до уваги відповідність договору карткового банківського рахунку (за формою публічного договору, який опублікований у мережі Інтернет) № Р_ТРН1\\ВД\\\641 від 27 липня 2015 року вимогам ст.ст.203, 207 ЦК України, суд вважає, що у задоволенні зустрічного позову АТ «Юнекс Банк» до [PERSON] про визнання договору карткового банківського рахунку (за формою публічного договору, який опублікований у мережі Інтернет) № Р_ТРН1\\ВД\\\641 від 27 липня 2015 року недійсним, слід відмовити. Вирішуючи вимоги про стягнення судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне: Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або)значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо), на підставі яких суд має об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт. 12 лютого 2021 року між [PERSON] та адвокатом Лозою В.М. було украденого договір про правову допомогу згідно якого адвокат зобов`язується надати правову допомогу у спорі з АТ «ЮНЕКС БАНК» та з цією метою здійснити огляд, вивчення та попередню оцінку доказів за їх місцезнаходженням (8 год.); провести заходи досудового врегулювання спору, шляхом проведення переговорів на предмет повернення боргу (1 год.); підготувати пакет документів, необхідний для звернення до суду, підготувати позовну заяву (16 год.); вчинити інші дії необхідні для розгляду справи в суді та на стадії примусового виконання судового рішення (8 год.) (п.1.1 Договору). Для здійснення дій, що визначені у п.1.1 цього Договору, [PERSON] сплачує адвокату винагороду в розмірі 19 000,00 грн. (п.2.1 Договору) та при задоволенні позову сплачує премію (гонорар успіху) у розмірі 9 000,00 грн. Згідно акта приймання-передачі наданих послуг від 15 лютого 2021 року адвокат надав, а [PERSON] прийняла наступні послуги: вивчення та огляд документів та інших доказів за їх місцезнаходженням - 8 год., проведення заходів досудового врегулювання, проведення переговорів на предмет повернення боргу - 1 год., підготовка пакету документів, необхідних для звернення до суду, виготовлення позовної заяви - 16 год., вчинення інших дій необхідних для розгляду справи в суді та на стадії примусового виконання - 8 год. Загальна вартість послуг - 19 000 грн. 15 лютого 2021 року адвокатом прийнято від [PERSON] 19 000 грн. в рахунок оплати договору про правову допомогу, що вбачається з квитанції до прибуткового касового ордера №06-02. Так, оцінивши надані представником докази понесених витрат на правову допомогу під час розгляду первісного позову, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з врахуванням конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, наявності клопотання протилежної сторони щодо зменшення розміру відшкодування витрат на правову допомогу, суд виходить із власного розрахунку сум, належних до відшкодування. Як вбачається з договору та акта приймання-передачі послуг, останні оплачуються виходячи із співвідношення виду послуги до часу затраченого на її надання. Вартість 1 год. наданих послуг становить 575 грн. (19 000 грн. (загальна вартість послуг) / 33 (сукупний час витрачений на наданні послуги) = 575 грн.). Суд не враховує до загальної суми коштів передбачених для відшкодування в якості витрат на правову допомогу такий вид послуги - вчинення інших дій необхідних для розгляду справи в суді та на стадії примусового виконання з часом витраченим на неї 8 год., оскільки така не конкретизована та документально не підтверджена. Таким за договором про правову допомогу від 12 лютого 2021 року відшкодуванню підлягає сума в розмірі 14 400 = 575 грн. (вартість 1 год. наданих послуг) * 25 (сукупний час витрачений на наданні послуги). 07 квітня 2021 року між [PERSON] та адвокатом Лозою В.М. було украденого договір про правову допомогу згідно якого адвокат зобов`язується надати правову допомогу у спорі з АТ «ЮНЕКС БАНК» за зустрічними позовними вимогами та з цією метою здійснити огляд, вивчення та попередню оцінку доводів зустрічної позовної заяви та доданих доказів (5 год.); підготувати відзив на позовну заяву (8 год.); вчинити інші дії необхідні для розгляду справи за зустрічним позовом в суді в тому числі готувати запити, заяви, заяви по суті, пояснення, клопотання тощо (6 год.) (п.1.1 Договору). Для здійснення дій, що визначені у п.1.1 цього Договору, [PERSON] сплачує адвокату винагороду в розмірі 8 900,00 грн. (п.2.1 Договору) та при відмові у задоволенні зустрічного позову сплачує премію (гонорар успіху) у розмірі 3 500,00 грн. Згідно акта приймання-передачі наданих послуг від 09 квітня 2021 року адвокат надав, а [PERSON] прийняла наступні послуги: правова допомога у спорі з АТ «ЮНЕК БАНК» за зустрічним позовом - 5 год., підготовка відзиву - 8 год., вчинення інших дій необхідних для розгляду спору за зустрічним позовом в суді - 6 год. 09 квітня 2021 року адвокатом прийнято від [PERSON] 8 900 грн. в рахунок оплати договору про правову допомогу, що вбачається з квитанції до прибуткового касового ордера №05-04. Вартість 1 год. наданих послуг становить 468 грн. (8 900 грн. (загальна вартість послуг) / 19 (сукупний час витрачений на наданні послуги) = 468 грн.). Суд не враховує до загальної суми коштів передбачених для відшкодування в якості витрат на правову допомогу такий вид послуги - вчинення інших дій необхідних для розгляду спору за зустрічним позовом в суді тривалістю 6 год., оскільки така не конкретизована та документально не підтверджена. Таким за договором про правову допомогу від 07 квітня 2021 року відшкодуванню підлягає сума в розмірі 6 000 = 468 грн. (вартість 1 год. наданих послуг) * 13 (сукупний час витрачений на наданні послуги). Також суд вважає за доцільне зменшити суму відшкодування гонорару успіху до загальної суми 9 000 грн. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 949 грн. судового збору сплаченого за подання первісного позову. Також враховуючи, що у задоволенні зустрічного позову відмовлено, судові витрати позивача за зустрічним позовом відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed