Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] і просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання її як дружини, з якою проживає малолітня дитина, в твердій грошовій сумі, починаючи з 06 липня 2019 року. В обґрунтування позову зазначає, що 05 березня 2016 року вона одружилась із [PERSON] . Шлюб було зареєстровано Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 179 від 05 березня 2016 р. [INFO] у подружжя народився син - [PERSON] . Факт народження зареєстрований Соборним районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 424 від 13.03.2017 р. Позивач указує, що з 06 липня 2019 року шлюбні стосунки фактично припинились. Відповідач забрав свої речі та пішов з дому, будь-якої допомоги дитині та дружині не надає, не бере ніякої участі в утриманні сім`ї. У зв`язку із скрутним матеріальним становищем позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання як дружини, у розмірі 2000 гривень щомісячно. Справа перебувала в провадженні судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. Ухвалою суду від 29 жовтня 2019 року позовна заява була залишена без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків - 10 днів із дня отримання ухвали. Внаслідок відсторонення судді [PERSON] справа була передана в провадження судді Сліщенко Ю.Г. Ухвалою суду від 16 квітня 2020 року повторно надіслана позивачу ухвала суду від 29 жовтня 2019 року про залишення позовної заяви без руху - для виконання. Рішенням Вищої ради правосуддя від 07 липня 2020 року за № 2049/0/15-20, суддю Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська [PERSON] звільнено з посади судді, у зв`язку з поданням заяви про відставку. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2020 р. справу передано в провадження судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашова І.А. Ухвалою суду від 24 грудня 2020 року позовна заява [PERSON] була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадженні з викликом сторін. Ухвалою суду від 11 січня 2021 року вирішено проводити заочний розгляд даної справи. В судове засідання позивач не з`явилась. Через канцелярію суду надала заяву, відповідно до якої просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Судом було здійснено повідомлення відповідача за встановленим місцем його проживання за адресою: [ADDRESS] , а також через офіційний веб портал «Судова влада України». Ураховуючи той факт, що відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, не надав відзив у справі, а позивач не заперечує проти заочного рішення, суд вважає можливим на підставі ст. ст. 280, 281 ЦПК України провести заочний розгляд справи. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який укладено 05 березня 2016 року. Шлюб зареєстрований Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 179. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується актовим записом № 424 від 13.03.2017 р., внесений Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області. Статтею 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. За змістом ч. 1, 2 ст. 75 Сімейного кодексу України (далі - СК України), дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною другою статті 80 СК України встановлено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Аліменти сплачуються щомісячно (ст. 77 СК України). Згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за сукупності певних умов, а саме: потреба у матеріальній допомозі дружини/чоловіка, якщо будь-хто з них отримує дохід нижче прожиткового мінімуму, або взагалі не має доходу; можливість платника аліментів надавати таку допомогу. При цьому суд повинен врахувати стан здоров`я платника аліментів, його майновий стан та наявність інших обставин, що мають істотне значення. Судом також встановлено, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, потребує матеріальної підтримки, інших доходів не отримує. Малолітня дитина проживає разом з позивачем. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, хоча працездатний, працює неофіційно, а отже може надавати таку допомогу. Враховуючи те, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, а дружина має право на утримання від чоловіка у разі проживання з нею дитини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Виходячи з принципу справедливості, розумності та добросовісності, враховуючи рівність прав та обов`язків подружжя, враховуючи баланс інтересів між ними та майновий стан відповідача, суд приходить до висновку про необхідність зменшення заявленої суми аліментів, яку прохає стягнути позивач, до 900 гривень. Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивач звернулася до суду з даним позовом 28 жовтня 2019 року, а отже час з якого необхідно провадити стягнення аліментів - з 28.10.2019 р. Аліменти на утримання дружини стягуються до досягнення дитиною трьох років. Зі свідоцтва про народження вбачається, що дитина народилась [INFO] , а отже на момент ухвалення рішення суду дитині виповнилось 3 роки, тому період, за який необхідно стягнути аліменти, складає з 28 жовтня 2019 року по 09 березня 2020 року. З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 840, 80 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 75, 77, 80, 84, 182, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial