Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Посилалась на те, що 25 червня 2013 року вона придбала у [PERSON] ? частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться по [ADDRESS]. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, придбана частка домоволодіння зареєструвана 25 червня 2013 року, реєстраційний номер про право власності 1415529. Зазначила, що неодноразово зверталась до відповідачів з проханням знятися з реєстраційного обліку, однак вони відмовляються. На даний час відповідачі у вказаній частині будинку не проживають, але перебувають на реєстраційному обліку, і фактично перешкоджають їй вільно розпоряджатися своїм нерухомим майном. Враховуючи вказане, з врахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування ? частиною домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS]. Представник позивача адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явилась, проте подала заяву в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала із зазначених у заяві підстав, просила позов задовольнити, в разі неявки відповідача проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'явилися по невідомим суду причинам, хоча належним чином повідомлені про день і час розгляду справи, що підтверджується оголошенням в газеті «Зоря Полтавщини» №№154-155 (22463-22464) від 07 жовтня 2014 року. Представник третьої особи Управління державної міграційної служби України в Полтавській області у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25 червня 2014 року, який посвідчено приватним нотаріусом, належить житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] (а.с.32, 33). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, придбану частку домоволодіння позивач зареєструвала 25 червня 2013 року, реєстраційний номер про право власності 1415529 (а.с.34, 35). У вказаному житловому будинку зареєстровані позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою №1114 від 22 травня 2014 року, виданою Ковалівською сільською радою Полтавського району Полтавської області (а.с.4). Як зазначено у вказаній довідці, вказані громадяни у будинку по [ADDRESS] не проживають. Той факт, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] на протязі 2013-2014 року не проживають у житловому будинку, який належить позивачу [PERSON] або в іншому будинку на території сільської ради, підтверджується також довідкою №2167 від 23 вересня 2014 року, виданою Ковалівською сільською радою Полтавського району Полтавської області (а.с.27). Позивач [PERSON] неодноразово зверталась до відповідачів з проханням знятися з реєстраційного обліку, однак вони відмовляються. На даний час відповідачі у частині будинку, яка належить позивачу, не проживають, але перебувають на реєстраційному обліку, і фактично перешкоджають позивачу вільно розпоряджатися своїм нерухомим майном. У відповідності з ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319 ЦК України). Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни які мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Відповідачі на даний час у спірному будинку не проживають. Між сторонами не існувало домовленості про користування відповідачами жилим приміщенням у будинку по [ADDRESS]. Права власника житлового будинку визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України, з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. З припиненням права власності на жиле приміщення відповідачі втрачають право користування квартирою. Як встановлено в судовому засіданні, позивач не має можливості користуватися своєю квартирою, яка належить їй на законній підставі, оскільки в квартирі проживають відповідачі. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та може звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав. Способом захисту цивільного права може бути, зокрема, визнання судом цього права. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі не проживають в квартирі без поважної причини понад одного року, у позивача виникли перешкоди у користуванні своїм майном, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку по [ADDRESS], що є підставою для зняття їх з реєстрації за вищевказаною адресою. На підставі ст.ст.7, 8, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст.16, 317, 319, 321, 383, 405 ЦК України, ст.150 ЖК України, суд, -

Outcome: approved