Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач посилається\~на те,\~що їй на\~праві приватної\~власності,відповідно до договору дарування від 01.10.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області та зареєстрованого в реєстрі за № 3880, належить ј частина житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки від 25.11.2019 року № 5406, виданої виконавчим комітетом Дергачівської міської ради Дергачівського району Харківської області за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та її неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] разом зі своїми дітьми [PERSON] та [PERSON] в житловому будинку не проживають без поважних причин з дати реєстрації місця проживання, а саме з 19.08.2014 року, про що складено Акт депутатом Дергачівської міської ради Шевченком Д.М. від 30.10.2019 року. Відповідач із дітьми не проживає в даному житловому будинку, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має і взагалі будинком не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ніхто не чинить. Вона, як власник житла, вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідач створює перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Просить відповідача\~та її\~неповнолітніх дітей\~визнати такими,\~що втратили\~право користування\~ житловим\~будинком за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явилась, згідно заяви підтримала позовні вимоги, просить розглядати справу у її відсутність, без звукозапису судового процесу, не заперечує проти заочного розгляду справи, що суд вважає за можливе. Згідно ч.1 ст.130 ЦПК України відповідач [PERSON] викликалась в суд через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Згідно інформації, опублікованої на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в розділі «Оголошення про виклик до суду» відповідач була повідомлена про дату та час розгляду справи, але у судове засідання не з`явилась. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Треті особи- [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, згідно заяв просять справу розглядати без їх участі, не заперечують проти позовних вимог. Представники третіх\~осіб-Дергачівської міської ради Харківської області, Служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області у судове засідання не з`явились, згідно заяв просять справу розглядати без їх присутності, покладались на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Як встановлено судом, відповідно до\~договору дарування\~від 01.10.2003\~року,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Дергачівського\~районного нотаріального\~округу Харківської\~області Коробець\~О.М.,\~позивач є\~власником ј\~частини житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 175903671, сформованого 01.08.2019 року. Співвласниками житла є треті особи. Згідно довідки № 5406 від 25.11.2019 року, виданої виконавчим комітетом Дергачівської міської ради Дергачівського району Харківської області за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] її неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Службою у справа дітей Дергачівської районної державної адміністрації під час попереднього розгляду матеріалів, що надійшли з Дергачівського районного суду Харківської області громадянці [PERSON] направлено листа від 26.03.2020 року № 01-28/754 з пропозицією надати письмові пояснення щодо відсутності підстав для збереження жилого приміщення за відсутніми громадянкою [PERSON] та її дітьми, відповідно до статті 71 Житлового кодексу УРСР, та в зв`язку з посиланням в позовній заяві на статтю 405 Цивільного кодексу України, надати відомості щодо родинного зв`язку громадянки [PERSON] та її дітей з власниками житлового приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Згідно наданих до служби у справах дітей районної державної адміністрації громадянкою [PERSON] пояснень, остання зазначає, що громадянка [PERSON] та її діти з позивачем родинного зв`язку не мають, з моменту реєстрації у вищезазначеному житловому будинку відповідачі не проживали жодного дня. Крім того, громадянкою [PERSON] надано копії міграційних карток, відповідно до яких громадянка [PERSON] , разом з дітьми [INFO] вибули до міста Бєлгород Російської Федерації, та відповідно до відміток управління федеральної міграційної служби Росії по Волгоградській області від 21.10.2014 року № 663, № 664, № 665, подали заяви про видачу посвідок на тимчасове проживання. Враховуючи вищезазначене, витяг з протоколу комісії з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації від 25.05.2020 року № 4, а саме рішення № 40 «Про розгляд матеріалів суду щодо надання висновку про доцільність визнання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ,та малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням», відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», Дергачівською районною державною адміністрацією, як органом опіки та піклування, прийнято рішення про неможливість надати висновок до Дергачівського районного суду Харківської області про доцільність визнання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з неможливістю проведення відповідної роботи з відповідачкою та у зв`язку з відсутністю підтвердження відсутності громадянки [PERSON] з її дітьми на території України. Згідно з Актом депутата Дергачівської міської ради Шевченка Д.М. від 22.11.2019 в житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , фактично не проживають з серпня 2014 року по теперішній час. Згідно ст. 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ч.1 ст. 317\~та ч.1 ст.319 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд.\~\~ Згідно із ч.1\~ст.316\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.\~\~ Частиною 1\~ст.321 ЦК України\~передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.\~\~ Стаття 379 ЦК України\~вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.\~ \~ Згідно\~ст.391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в та в гарантії збереження житла за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.33 своєї Постанови \~№5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року дав судам роз`яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Як слідує зі ст. 405 ч.2 ЦК України, яку суд застосовує до даних правовідносин, член сім`ї власників житла, втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власниками житла або законом. Зазначені обставини свідчать про те, що житлові права неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , не порушені, тому що обставин, які б свідчили про те, що позивач чинить перешкоди у користуванні житловим приміщенням відповідачу та її неповнолітнім дітям, судом не встановлено. З досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає встановленим,\~що відповідач та її неповнолітні діти відсутні в житловому будинку більше одного року без поважних причин, будь-якої домовленості між позивачем та відповідачем з приводу збереження їх права користування на час їх відсутності в них не було, а законом інше не визначено, що є підставою для визнання відповідача та її неповнолітніх дітей такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ч.3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від 10 до 14 років є місце проживання її батьків. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як\~ за\~ зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України. Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved