Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 23.08.2019 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] [INFO] . Позивач проживає разом з дитиною. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має можливість надавати грошову допомогу на її утримання, офіційно не працевлаштований, але працює, має нерегулярний дохід, є працездатним, стягнень за іншими документами не має. В добровільному порядку про сплату аліментів сторони не домовились. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі щомісячно у розмірі 2500 грн., але не менше ніж 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду направила заяву, відповідно до якої просила здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення в справі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подав відзив, відповідно до якого позовні вимоги визнав частково, не заперечив щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину щомісячно до досягнення її повноліття. В обґрунтування відзиву зазначив, що у березні 2019 року був звільнений з роботи за угодою сторін. З 10 січня 2020 відповідачу припинили виплату допомоги по безробіттю, і з того часу він не отримує жодних доходів. Відповідач не зареєстрований, як фізична особа-підприємець, не перебуває у складі засновників (учасників) господарських товариств, що давало б право на отримання доходів у вигляді дивідендів, будь-якою іншою господарською діяльністю не займається. Відповідач не отримує ніяких видів допомоги, пенсії, субсидією та пільгами не користується. Відповідач надавав і надає матеріальну допомогу на утримання доньки в обсязі, що відповідав його можливостям. А тому має можливість сплачувати аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину щомісяця. Суд, розглянувши заяву по суті справи сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони, є батьками дитини: [PERSON] , [INFO] , і вказана обставина підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Малолітня дитина [PERSON] проживає разом з позивачем, і вказана обставина підтверджується актом № 714 від 02.06.2021. Позивач [PERSON] бажає отримувати аліменти за рішенням суду. Згідно частин 8, 9 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Обов`язок батьків щодо утримання своєї дитини є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своєї дитини, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, вони зобов`язані утримувати дитину до досягнення ними повноліття (ст.ст.141,180 СК України). Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені ст.181 СК України, за змістом якої, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Положеннями ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів, встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень;. За вимогами ч.3 ст.181 СК України оскільки дитина проживає з позивачем, остання має право на стягнення аліментів та просить їх стягувати в твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184). При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, а також , що позивач здійснює догляд за донькою, відповідач є особою працездатного віку і згідно із ст. 180 СК України зобов`язаний утримувати малолітню доньку до досягнення її повноліття. При цьому, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами дитини та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання дітей. Закріплений на законодавчому рівні мінімальний гарантований розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача на утримання дитини, суд дійшов до висновку про необґрунтованість вимог позивача в частині розміру аліментів в розмірі 2500 грн. щомісячно на дитину, які просить стягнути з відповідача, оскільки позивач не надала суду доказів про розмір витрат, які вона несе на утримання дитини. Крім того, суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач може надавати грошову допомогу на їх утримання в такому розмірі. Сторони також не надали доказів про свої доходи . Враховуючи вищевикладене суд дійшов до висновку про можливість визначення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання дитини [PERSON] в розмірі 2000,00 грн. на дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до її повноліття. Суд вважає, що саме цей розмір аліментів на дитину відповідає вимогам виваженості та справедливості. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.1 ст.191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову - з 19.05.2021. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав дітей, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з вищевикладених мотивів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial