Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Позивач[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 01.06.2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №702. Від даного шлюбу у сторін народились діти: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що у вересні 2018 року вона звернулась до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] та на даний час справа перебуває в провадженні суду. Вказує, що двоє спільних дітей, а саме [PERSON] та [PERSON] на даний час проживають разом з нею та відповідачем за однією адресою: м.Чернівці, вул.Естонська, 10/1. Позивач вказує, що всі витрати на утримання дітей несе вона одна. Відповідач в утриманні дітей їй не допомагає. Вона неодноразово зверталась з даного приводу до відповідача, однак той не приймає участі в утриманні спільних дітей. Зазначає, що вона працює музичним керівником в ДУ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Казка» м.Чернівці Національної поліції України та всі кошти витрачає на утримання дітей, однак її зарплати не вистачає на утримання та забезпечення дітей. При цьому, на утримання кожної дитини потрібно кошти в сумі 4000 гривень щомісячно на продукти харчування, засоби гігієни, одяг, взуття, ліки, регулярні витрати на навчання. Стверджує, що на даний час відповідач працює та отримує значний дохід, оскільки складає меблі на замовлення клієнтів, є здоровою людиною працездатного віку, матеріально забезпечений. На основі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільних дітей [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину. Позивач та її представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали. Позивачка вказала суду, що прожила спільно з відповідачем 11 років у шлюбі. Відповідач цей час фактично не працював. При цьому, відповідач неофіційно виготовляє меблі вдома та отримує з цього доволі значний дохід, приблизно 10000 гривень на місяць. 2 місяці тому відповідач влаштувався на офіційну роботу двірником та два місяці відмовляється надавати будь-яку допомогу на утримання дітей. До цього відповідач надавав позивачці допомогу в розмірі близько 300 гривень щомісяця на утримання дітей. Також вказала на те, що у їх спільній власності перебуває будинок, який відповідач здає в оренду. Не заперечувала того, що з отриманого доходу відповідач інколи надає позивачці гроші. Просила суд задовольнити позов. Відповідач та його представник в судовому засіданні вимоги позову не визнали. Відповідач вказав суду, що сторони прожили разом в шлюбі 12 років. У вересні 2018 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Увесь період перебування в шлюбі він будував для сім'ї окремий будинок. По професії він дизайнер, майстер, займається збіркою меблів. Кожного місяця надає позивачці на утримання дітей кошти в сумі 2500 гривень. При цьому, останні три місяці у нього немає замовлень на виготовлення меблів, він дав свій номер телефону на різні фірми з метою пошуку роботи, однак на даний час замовлень немає. Нещодавно він дійсно офіційно влаштувався на роботу. А саме, на даний час працює двірником в університеті та його зарплата складає 4173 гривні. Збудований будинок він здає в оренду студентам та з цих коштів у січні 2019 року надав позивачці 3600 гривень, також 1200 гривень дав їй на продукти харчування. При цьому, він постійно приймає участь в утриманні дітей. Також підтвердив ту обставину, що сторони на даний час проживають за однією адресою. Позивачка з дітьми живе у великій кімнаті, а він - у меншій. Крім цього, вважав, що заявлена позивачкою до стягнення сума аліментів є надто великою, підтримав поданий ним відзив на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.11, 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Судом встановлено, що від спільного шлюбу у сторін народились діти: син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-МИ №060659 (а.с.8), син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-МИ №201243 (а.с.9). Як вбачається з довідки КЖРЕП 5 за №26 від 03.01.2019 року (а.с.10) позивач, відповідач, а також їх неповнолітні діти зареєстровані та проживають в [INFO]. Згідно представленої позивачем довідки про доходи (а.с.11), [PERSON] працює музичним керівником в ДУ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Казка» м.Чернівці Національної поліції України та її загальна сума нарахованого доходу за період з липня 2018 року по грудень складає 37211,17 гривень. Згідно довідки ДУ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Казка» м.Чернівці Національної поліції України №28/123/38 від 21.02.2019 року (а.с.73), саме [PERSON] приводила, забирала дитину з садочка та вносила оплату за перебування дитини [PERSON] у вказаному ДНЗ. Як вбачається з витягу з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців (а.с.39-41), 30.01.2019 року [PERSON] припинив підприємницьку діяльність. При цьому, 30.01.2019 року відповідач [PERSON] отримав направлення на працевлаштування на вільне робоче місце від Центру зайнятості (а.с.55). Відповідно до довідки ЧНУ ім.Ю.Федьковича від 18.02.2019 року (а.с.80), [PERSON] працює в ЧНУ ім.Ю.Федьковича на посаді двірника з 18.02.2019 року, що також підтверджується копією наказу №175-К від 14.02.2019 року (а.с.80). Також суд враховує надані сторонами копії квитанцій на придбання необхідних продуктів харчування, оплату послуг та навчання (а.с.12-26, 34-38, 56-66, 71-72). Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України відповідач [PERSON], як батько неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON],\~ зобовязаний утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 184 ч. 1 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім того, статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік»\~установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. При цьому, суд вважає, що твердження відповідача в судовому засіданні з приводу того, що останній допомагає позивачці у вихованні дітей частково знайшло підтвердження в судовому засіданні, оскільки вказане підтверджується наданими суду характеристиками з Чернівецької гімназії (а.с.81-83), згідно яких батько приймає участь у вихованні сина [PERSON] За таких обставин суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів на дітей підлягає частковому задоволенню, а саме у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно на обох дітей. Визначаючи зазначений розмір аліментів, суд враховує пояснення самого відповідача, який ствердив в судовому засіданні, що кожного місяця надає позивачці таку суму на продукти дітям, а також підтвердив той факт, що дійсно має додатковий дохід від здачі в оренду кімнат в побудованому будинку. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дітей забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дітей, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дітей, при цьому не порушить права відповідача. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів частково, суд також виходить з того, що відповідач є працездатною особою, окрім того, що офіційно працює двірником, також отримує дохід від здачі майна в оренду, що не заперечувалось сторонами в судовому засіданні, інших непрацездатних членів сімї чи неповнолітніх дітей на його утриманні не перебуває, а також враховує той факт, що сама позивачка офіційно працює і отримує дохід. На\~ підставі\~вищевикладеного,\~суд вважає,\~що відповідач [PERSON], як батько неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], зобовязаний сплачувати на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 2500 гривень щомісячно на обох дітей до настання повноліття дітей, а саме по 1250 гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Крім цього, у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: partial