Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх його заробітку (доходів) щомісяця до його повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в шлюбі з відповідачем не перебувала, але проживала однією сім'єю, від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не бере участі у вихованні і матеріальному утриманні сина, у зв'язку з чим змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. До початку судового засідання позивач звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила задовольнити. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд за згоди представника позивачки, вважає за можливе слухати справу у відсутність відповідача, провівши заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], його батьком записано відповідача по справі - [PERSON], матір'ю записано позивача по справі -[PERSON] (а.с.6). Статтею 141 СК України передбачено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що малолітний [PERSON], [INFO], перебуває на утриманні матері [PERSON] (а.с. 7). Згідно зі ст. 200 СК України аліменти за рішенням суду можуть бути присуджені у частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Судом встановлено, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнення по іншим аліментним зобов'язанням відповідач немає. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1\\4 частини всіх видів доходу відповідача. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved