Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. В якому прохала : шлюб, який зареєстрований 30.01.2010 Центральним ВРАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 80 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-КЕ № 063875 між [PERSON] та [PERSON] розірвати; поділити [PERSON] та [PERSON] майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя - автомобіль «SKODA OKTAVIA A7», легковий КОМБІ-В, номер шасі-кузова ТМВАВ2КЕ7ЕВ007022, коричневого кольору, д.н.з. [NUMBER], 2013 року випуску; визнати за [PERSON], право власності на ? частину автомобіля «SKODA OKTAVIA A7», легковий КОМБІ-В, номер шасі-кузова ТМВАВ2КЕ7ЕВ007022, коричневого кольору, д.н.з. [NUMBER], 2013 року випуску; визнати за [PERSON] право власності на ? частину автомобіля «SKODA OKTAVIA A7», легковий КОМБІ-В, номер шасі- кузова ТМВАВ21ЧЕ7ЕВ007022, коричневого кольору, д.н.з. [NUMBER], 2013 року випуску; судові витрати покласти на [PERSON] В обгрунтування позову зазначила, що між [PERSON] та [PERSON] 30.01.2010 було укладено шлюб. Під час спільного проживання в шлюбі подружжя придбало автомобіль «SKODA OKTAVIA A7», легковий КОМБІ-В, номер шасі-кузова ТМВАВ2КЕ7ЕВ007022, коричневого кольору, д.н.з. [NUMBER], 2013 року випуску, вартістю 19 550 доларів США або 17 571 євро, що еквівалентно 516 945 гривень. Подружні стосунки не склалися. Після фактично припинених відносин [PERSON] продовжує користуватися спільним автомобілем особисто і залишає за собою право володіти та користуватись в подальшому та не визнає її [PERSON] права на дане майно і збирається його продати. Враховуючи положення СК України вважає що автомобіль є об»єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], через що звертається до суду з позовом. Представник позивача [PERSON] за дорученням [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. (а.с.70) Відповідач [PERSON] до суду, будучи повідомлений 12.09.2017 та 24.10.2017 на останню відому судові адресу (ст.77 ЦПК України) до суду не з»явився, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (а.с.53, 54, 68, 69). Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю . Судом встановлено, що сторони з 30.01.2010 перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що складено відповідний актовий запис № 063875 від 30.01.2010, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ №063875 зареєстроване та видане Центральним ВРАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області 30 січня 2010 року (а.с.25). Від шлюбу сторони дітей не мають. Сторони сімейно-шлюбних стосунків не підтримують. Проживають окремо. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє \~рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя \~подружжя \~і збереження шлюбу \~суперечило б інтересам \~одного з них, інтересам їхніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналіз наведених обставин справи вказує на неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. На підставі викладеного, позов про розірвання шлюбу задовольняється в повному обсязі. Таким чином, сторони з 30.01.2010 по 24.10.2017 року перебували у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу [PERSON] та [PERSON] придбали автомобіль автомобіль «SKODA OKTAYIA А7», легковий КОМБІ-В, номер шасі-кузова TMBAB2NE7EB007022, коричневого кольору, д.н.з. [NUMBER], 2013 року випуску за 190 739 гривень., відповідно копії : договору купівлі-продажу №АМЗкАІ 109706 від 15.07.2013; видаткової накладної №АМРА1109706 від 27.092013; акту прийому-передач від 27.09.2013 до договору поставки № АМЗкАІ 109706 від 15.07.2013; кредитного договору № 213RNCA132730002 від 30.09.2013; рахунку- фактури №АМСЧТ1109706; листа від 30.09.2015 № 458/0607 директора відділення «Полтавська обласна дирекція» ПАТКБ «ПРАВЕКС-БАНК» [PERSON] (а.с.10-22). Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до п.22 ППВС України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, про визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Оскільки спірний автомобіль придбавався в період шлюбу він є об»єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], через що [PERSON] та [PERSON] мають кожен право власності на автомобіль по ? частині. На підставі викладеного, суд приходить до висновку визнати об»єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] автомобіль «SKODA OKTAYIA А7», легковий КОМБІ-В, номер шасі-кузова TMBAB2NE7EB007022, коричневого кольору, д.н.з. [NUMBER], 2013 року випуску та визнати за [PERSON] право власності на ? частину автомобіля, визнати за [PERSON] право власності на ? частину автомобіля. Відповідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач [PERSON] є інвалідом ІІ групи та звільнена від сплати судового збору судовий збір у розмірі 5\~809 (640+5\~169) грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави.

Outcome: approved