Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення з нього боргу за договором позики у розмірі 2000,00 доларів США та судового збору в сумі 551,20 грн. Під час судового розгляду представник позивача збільшила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 100 000,00 доларів США та відсотки за користування позикою із розрахунку 1,5% щомісячно, що в період з 01.01.2011 року по 18.03.2016 року складає 76 262,00 долари США, а також понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі 6 890,20 грн. Мотивуючи вимоги тим, що 01.01.2011 року між сторонами було укладеного договір позики, за яким відповідач отримав від позивача у борг 100 000,00 доларів США строком на 1 рік зі сплатою відсотків за користування позикою у розмірі 1,5% щомісячно. [PERSON] станом на день судового розгляду повернув позивачу заборгованість за договором позики частково, а саме у розмірі 16 738,00 доларів США. Виходячи з розрахунку заборгованості станом на 18.03.2016 року розмір заборгованість за договором позики складає 176 262,00 долари США, з яких основна сума боргу - 100 000,00 доларів США, 1,5% за користування позикою - 76 262,00 долари США. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушена звернутись з даним позовом до суду. У судове засідання позивач не з»явилась, від її представника надійшла заява з проханням проводити розгляд справи у її відсутність. Зі змісту заяви убачається, що позивач позов з урахуванням збільшення позовних вимог підтримує в повному обсязі, та просить суд його задовольнити, виходячи з доводів, якими обгрунтовується позовна заява. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності, клопотань про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову або заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надано. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 224,225 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 січня 2011 року згідно з даними розписки відповідач [PERSON] позичив у [PERSON] - 100 000,00 доларів США, зобов'язуючись повернути грошові кошти в строк до 02.01.2012 року зі сплатою відсотків у розмірі 1,5% щомісячно. Починаючи з січня 2011 року по березень місяць 2015 року відповідач сплатив позивачу 16 738,00 доларів США, які були зараховані позивачем в рахунок погашення заборгованості по відсоткам. Інші зобов»язання перед позивачем не виконав. Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2,3 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За правилами ст. 534 ЦК України, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Як убачається із розрахунку заборгованості наданого позивачем, правильність якого перевірена судом, станом на 18.03.2016 року у [PERSON] перед [PERSON] існує заборгованість за договором позики у розмірі 176 262,00 долари США, що за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення рішення суду становить (1 : 24,8231) 4 375 369,25 грн., з яких основна сума боргу - 100 000,00 доларів США, 1,5% за користування позикою - 76 262,00 долари США. (93000,00 долари США - 16 738,00 доларів США). Враховуючи, що договором позики визначено валюту зобов»язання у доларах США, зобов»язання у строк визначений умовами договору відповідачем не виконано в повному обсязі, черговість погашення вимог за грошовим зобов»язанням визначена позивачем із дотриманням вимог ст. 534 ЦК України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і вважає, що позов підлягає задоволенню. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені останнім судові витрати по оплаті судового збору - 6 890,20 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved