Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Гусятинської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві вказала, що відповідач є батьком її дитини [PERSON], [INFO], проте не належно виконує свої батьківські обов'язки, не приділяє уваги вихованню сина, не забезпечує належних умов проживання, не цікавиться його життям, бажання зустрітися з дитиною не виявляє. Відповідач є колишнім чоловіком, з яким вона з 2012 року не проживає, оскільки, чоловік залишив сім'ю без жодних на це причин. Шлюб між ними розірваний рішенням Чортківського районного суду від 06 листопада 2017 року. Дитина проживає з нею та перебуває лише на її утриманні. Все вищенаведене є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його дитини. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Вітковський В.С. позовні вимоги своєї довірительки підтримує, просить задоволити, а саме: позбавити відповідача батьківських прав відносно його дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, згідно якої позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Представник органу опіки та піклування Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області в судове засідання не з'явився. В окремій заяві просив розгляд справи проводити без участі представника третьої особи. На адресу суду було надіслано висновок органу опіки та піклування Гусятинської райдержадміністрації Тернопільської області, згідно з яким позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його сина відповідає інтересам дитини. Оскільки, відповідач визнає позов, тому суд ухвалює рішення у підготовчому засіданні, що відповідає вимогам ч.3 ст.200 Цивільного процесуального кодексу України. Вислухавши представника позивача, врахувавши думку представника органу опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення з наступних мотивів. Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. [PERSON] та [PERSON] 06 листопада 2017 року розірвали шлюб, що стверджується заочним рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області № 608/1450/17, яке набрало законної сили 24 листопада 2017 року. Дитину: [PERSON], [INFO], залишено проживати з матір'ю - позивачкою по справі. На розгляд справи про розірвання шлюбу [PERSON] не з'являвся, про причини неявки суд не повідомляв. Згідно довідки №1074 від 05.11.2018 року, виданої Оришківською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області до складу сім'ї [PERSON] входять: син - [PERSON] та мати - [PERSON]. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, однією з підстав позбавлення батьківських прав є ухилення матір'ю, батьком від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Судом встановлено, що з 2012 року батько не цікавиться життям дитини, не спілкується та участі у його вихованні не бере. Згідно характеристики ЗОШ І-ІІ ступенів с. Оришківці, батько [PERSON] - [PERSON], за період навчання сина в навчальний заклад не з'являвся та навчанням дитини не цікавився. Дитина батька не пам'ятає. Протягом всього часу навчання дитиною опікуються матір та бабуся. Отже, неповнолітня дитина проживає та перебуває на повному утриманні матері. Батько дитини не виконує свої батьківські обов'язки, не приділяє уваги вихованню, не піклується про його духовний та моральний розвиток. Висновком органу опіки та піклування Гусятинської райдержадміністрації № 01-283/02-16 від 11 лютого 2019 року надано згоду на позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO]. Крім того, у висновку зазначено, що батько дитини з 2012 року в будинку позивачки не з'являвся, не телефонував, матеріально не допомагав, ініціативи у вихованні дитини не проявляв. Місцеперебування відповідача не відоме. Згідно довідки ПАТ «Укрпошта» від 03.07.2018 року №201-04-566 грошові перекази, адресовані на ім'я [PERSON], що проживає в [ADDRESS] від [PERSON] в період часу з січня 2018 року по червень 2018 року не надходили та не оплачувались. Тобто, відповідач матеріально ніяким чином не допомагає своїй дитині. Відповідно до ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Враховуючи дану норму закону, з відповідача в користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки, відповідач позов визнав у підготовчому судовому засіданні, тому на виконання вимог закону, суд повертає позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову. Отже, суд вважає, що позов слід задоволити повністю, оскільки, відповідач байдуже ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків, не приділяє належної уваги вихованню дитини, не забезпечує належних умов для його проживання, не цікавиться його життям з 2012 року та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його сина.

Outcome: approved