Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до Хотінської селищної ради в якому просить встановити факт належності державного акту [NUMBER] від 24.07.2000 року та визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,35 га. В обґрунтування вимог зазначає, що [INFO] померла [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина. [INFO] померла мати позивача [PERSON] На даний час, позивач звернулася до нотаріуса Сумської районної державної нотаріальної контори щодо оформлення спадкових прав, то їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на вищезазначену земельну ділянку. А тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності державного акту [NUMBER] від 24.07.2000 року, оскільки в даному правовстановлюючому документі було допущено лінгвістичну помилку та визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 3,35 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кіндратівської сільської ради, Сумського району, Сумської області в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, від представника надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та провести розгляд справи без їх участі. Представник відповідача по справі - Хотінської селищної ради Сумського району у судове засідання не з'явився, направивши заяву про розгляд справи без його участі. Завідувач Сумської районної державної нотаріальної контори до суду також не з'явилася, направивши заяву про розгляд справи без її участі. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньо досліджених наявні у справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], про що виконавчим комітетом Н.Сироватської сільської ради Сумського району Сумської області внесено актовий запис № 05 від 05 лютого 1997 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9).Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Як вбачається з матеріалів справи спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с. 28). Фактично прийняла спадщину мати позивача - [PERSON] шляхом розпорядження спадковим майном, але не встигла оформити спадщину належним чином. Відповідно до довідки № 10, виданої 27 січня 2017 року [PERSON] до дня смерті і на день смерті проживала за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею на день смерті була зареєстрована дочка [PERSON], 1935 року народження. Заповіт від імені [PERSON] у виконкомі Кіндратівської сільської ради не посвідчувався (а.с. 12) Згідно положення ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Мати позивача - [PERSON] померла [INFO], про що виконавчим комітетом Н.Сироватської сільської ради Сумського району Сумської області внесено актовий запис № 21 від 10 серпня 2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). Факт родинних відносин між позивачем та померлими [PERSON] та [PERSON] підтверджується копіями свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). За життя [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку (пай) було надано право на земельну частку (пай) у землі , яка перебуває у колективній власності САПТЗТ ім. Кірова розміром 3,93 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 7). Остання реалізувала своє право на виділення в натурі земельної частки (паю) та отримала державний акт на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 10). Але в даному державному акті було допущена помилка в написанні ім'я бабусі позивача, а саме вказано, що державний акт видано «[PERSON]» замість вірного [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно експертного висновку № 056/584а від 03.08.2017 року записи особового імені [PERSON] (свідоцтво про смерть (повторно), запис [PERSON]), [PERSON] (сертифікат на право на земельну частку (пай), запис [PERSON]), а також запис російською мовою [PERSON] (свідоцтво про народження [PERSON], запис російською мовою мать [PERSON]) у документах, наданих для експертизи є ідентичними. (а.с. 15). Враховуючи вищевикладене, що позовні вимоги в частині встановлення факту належності [PERSON] державного акту [NUMBER] від 24.07.2000 року, виданого [PERSON] підлягають задоволенню. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Остання за життя склала заповіт, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Кіндратівської сільської ради від 28 травня 1999 року, відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилося остання заповідала свої доньці [PERSON] (а.с. 31). Відповідно до довідки № 71, виданої 21 березня 2017 року [PERSON] до дня смерті і на день смерті проживала та була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS]. Заповіт від імені [PERSON] у виконкомі Кіндратівської сільської ради посвідчувався за реєстровим № 63 від 28.05.1999 року (а.с. 12) Позивачка звернулася до Сумської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, дві земельні ділянки, право на пайовий фонд майна та грошові вклади, але при зверненні з заявою щодо оформлення права власності на спірну земельну ділянку - позивачу постановою державного нотаріуса Сумської районної державної нотаріальної контори Блошенко В.І. від 12 січня 2018 року було відмовлено в оформленні спадкових прав на земельну ділянку, площею 3,35 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташовані на території Хотінської селищної ради, Сумського району, Сумської області, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючих документу, а саме державного акту на ім'я [PERSON] (а.с. 17-18). Відповідно до пункту 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (згідно із статтею 392 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Отже, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] володіла спадковим майном - вищезазначеною земельною ділянкою, площею 3,35 га на законних підставах. А тому, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання права власності за позивачем на земельну ділянку, державний акт [NUMBER] від 24.07.2000 року, площею 3,35 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на землях Кіндратівської сільської ради, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню

Outcome: approved