Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя. Позов мотивувала тим, що 22.07.2000 перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.11.2017. Вказує, що за час перебування у шлюбі ними було набуто у власність спільне майно: грошові кошти від відчуження набутої у спільну сумісну власність квартири в сумі 45 000,00 дол. США, які були розміщені на банківському рахунку на ім`я [PERSON] в ПАТ КБ «Приватбанк». В подальшому, [PERSON] без відома позивача переказав дану суму коштів із врахуванням нарахованих відсотків, на інший свій картковий рахунок та зняв їх 11.02.2014. Постановою Волинського апеляційного суду від 27.05.2019 вирішено спір з приводу розподілу 45 000 дол. США (кошти за відчуження спільної квартири), однак вимога про поділ 1 534,39 дол. США нарахованих відсотків судом не вирішувалось, оскільки така вимога сторонами не заявлялася. Разом з тим, постановою апеляційного суду, встановлено, що використання [PERSON] спільних коштів подружжя, знятих ним з рахунку в банку 11.02.2014 суперечить вимогам ст. 65 СК України, дана обставина звільняється від доказування. Оскільки за час перебування у шлюбі за рахунок спільного майна набуто грошові кошти в сумі 1 534,39 дол. США, то вони підлягають поділу між подружжям в рівних частинах. А тому, просить стягнути з [PERSON] 767,20 дол. США та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали з підстав викладених в позові. Позивач додатково пояснила, що кошти були отримані від відчуження спільної квартири в розмірі 45 000 дол. США, розмістили їх на банківському рахунку. Про те, що були нараховані відсотки на дану суму стало відомо лише під час судового розгляду в попередній справі про поділ майна подружжя. Дані кошти були зняті відповідачем самостійно і використані самостійно без її відому. Вважає, що дані кошти теж підлягають поділу між подружжям в рівних частинах. Сторона відповідача під час розгляду справи вимоги позову не визнавали. Відповідач вказував, що позивачу було відомо про дані кошти, разом знімали їх з банківського рахунку, використовували в цілях сім`ї, на відпочинок сім`ї, лікування дітей. Заслухавши пояснення позивача та її представника, враховуючи заперечення сторони відповідача, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.07.2000. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 13 листопада 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законної сили (а.с. 4,9). Сторонами під час перебування у шлюбі було набуто майно, зокрема, грошові кошти, розміщені на депозитному рахунку в банку. З матеріалів справи вбачається, що 31.12.2013 між [PERSON] та [PERSON] (Продавець) та [PERSON] (Покупець), укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , яка належала продавцям на праві власності (а.с. 5, 6). В цей же день в АТ КБ «Приватбанк» відкрито депозитний рахунок на ім`я [PERSON] , на якому розміщені кошти, які отримані сторонами від продажу спільної квартири. Постановою апеляційного суду від 27.05.2019 (а.с. 10,11) у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, скасовано рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2018 року в даній справі в частині відмови в позові про поділ 45000 доларів США і ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] компенсацію частки грошових коштів, розміщених на рахунку у АТ КБ «Приватбанк» в розмірі 22500доларів США (а.с. 10,11). Постановою суду встановлено, згідно інформації АТ КБ «Приватбанк» від 14 травня 2019 року №20.1.0.0.0/7-190410/291, що на ім`я відповідача [PERSON] в АТ КБ «Приватбанк» 31.12.2013 було відкрито депозитний рахунок та зараховані кошти в сумі 46 500 доларів США. 23.01.2014 року кошти в сумі 46 528,02 доларів США, в тому числі 46500 доларів США вкладу та 28,02 долари США відсотків були переведені на картковий рахунок. 05.02.2014 року відкрито депозит та кошти в сумі 46 528,02 доларів США знову внесені на депозитний рахунок відповідача. 11.02.2014 року вказана сума коштів з депозитного рахунку переведена на картковий рахунок відповідача та в цей же день видана готівкою у відділенні банку. Під час розгляду вищевказаної справи судом встановлено та не заперечувалося відповідачем, що зараховані на депозитний рахунок кошти в сумі 46 500 доларів США отримані сторонами в зв`язку з продажем квартири відповідно до договору купівлі-продажу від 31.12.2013. В суді апеляційної інстанції встановлено, що позивач про зняття коштів з депозитного рахунку відповідачем дізналась в ході розгляду даної справи, а саме: після отримання інформації АТ КБ «Приватбанк» ї про рух коштів по рахунках відкритих на ім`я відповідача [PERSON] на вимогу апеляційного суду за клопотанням позивача. Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Згідно інформації АТ КБ «Приватбанк» від 08 травня 2019 року вбачається, що на рахунку відповідача [PERSON] в АТ КБ «Приватбанк» перебували кошти в сумі 46 534,39 доларів США. Дана сума коштів була виплачена одним платежем відповідачу [PERSON] у відділенні банку. Відповідач в судовому засіданні не оспорював зняття ним саме вказаної позивачем суми 46 534,39 дол. США, що відповідно до наданої банком інформації дійсно перебувала на рахунку [PERSON] . Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що дана сума коштів була спільною власністю подружжя, набутою у зв`язку із відчуженням квартири, на яку в подальшому внаслідок укладення цивільно-правової угоди (відкриття депозитного рахунку в банку) було нараховано відсотки, однак поділ даної суми був проведений в межах заявлених позивачем позовних вимог (45 000 дол. США), то суд дійшов висновку, що різниця суми коштів в розмірі (46 534,39 дол. США спільні кошти подружжя - 45 000 дол. США, кошти поділені між подружжям рішенням суду) 1 534,39 дол. США підлягають поділу між сторонами в рівних частинах. Згідно статті 60 Сімейного кодексу України(в подальшому - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з вимогами ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про підставність заявлених вимог позивачем та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] компенсації частки грошових коштів, що були розміщені на рахунку в АТ КБ «Приватбанк», в розмірі 767 доларів США 20 центів. Разом з тим, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачами понесених ним судових витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved