Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею як спадкоємицею за заповітом право власності на земельну ділянку площею 2,65 га, розташовану на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122080400:01:001:0636, що належала померлій 17.02.2010 року [PERSON], мотивуючи тим, що державним нотаріусом Ізмаїльського державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову, а також відмовляється від належної їй по спадщині обовязкової частки на користь позивача [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,65 га, розташована на території Бгатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 855386 від 10.10.2006 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації від 19 серпня 2005 року № 555/А-2005, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.06.521.00120. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №208051 від 18.02.2010 року, виданого виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла 17.02.2010 року. Відповідно до ст. ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 2,65 га, розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122080400:01:001:0636 Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до заповіту від 28.05.2008 року за № 498, посвідченого секретарем Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось та взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право заповіла [PERSON]. Згідно із вимогами ст. 1241 ЦК України малолітні неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). До осіб, які мають право на обовязкову частку незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] відноситься її донька [PERSON], оскільки на час відкриття спадщини була повнолітнью непрацездатною особою. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Як було встановлено судом відповідач [PERSON] заявою від 08.11.2011 року відмовилась від одержання свідоцтва про право на спадщину на обовязкову частку у спадщині згідно ст. 1241 ЦК України, що залишилась після смерті матері [PERSON], померлої 17.02.2010 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] у передбачений законом строк звернулась до Ізмаїльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою завою від 15.07.2010 року, тобто вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнала позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню відповідно до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved