Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги мотивує тим, що вона ([PERSON]В.) є прийомною матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на повному її утриманні. Так, діти відібрані від матері [PERSON], [INFO], без позбавлення її батьківських прав рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 22 лютого 2016 року, а батько дітей, відповідно до Довідки відділу ДРАЦС по Мукачівському району реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції від 14 травня 2015 року №1119/10.04-33, в актові записи про народження дітей внесений відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Розпорядженням голови Мукачівської районної державної адміністрації Про надання статусу дітей, позбавлених батьківського піклування від 18 квітня 2016 року №203, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], було надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Розпорядженням голови Мукачівської районної державної адміністрації Про утворення прийомної сім'ї і влаштування дітей на виховання та спільне проживання від 14 липня 2016 року № 341, на базі її ([PERSON]В.) родини, було створено прийомну сім'ю та влаштовано на виховання та спільне проживання дітей [PERSON] та [PERSON]. Відповідач [PERSON] свої батьківські обов'язки, зокрема обов'язку утримувати дітей до досягнення ними повноліття, не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Будь-яких перешкод для виконання нею своїх обов'язків вона ([PERSON]В.), як прийомна мати та її чоловік, як прийомний батько, не чинили. Тому на підставі вищенаведеного вона ([PERSON]В.) звертається до суду та просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання прийомних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн. щомісячно, на кожну дитину з моменту подання позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Позивач - [PERSON] подала до суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи, причину неявки суд не повідомила. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про народження Серії 1-ФМ №027338 виданого виконкомом Страбичівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області 20 березня 2006 року, у [PERSON] та [PERSON] - 09 березня 2006 року народилась донька - [PERSON] (а.с.5), а відповідно до копії Свідоцтва про народження Серії І-ФМ №348596 виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Мукачівському району реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області -2- 17 березня 2016 року, у [PERSON] та [PERSON] - 28 лютого 2010 року народилась донька - [PERSON] (а.с.4). 22 лютого 2016 року по цивільній справі за позовною заявою Органу опіки та піклування Мукачівської райдержадміністрації до [PERSON], третя особа Мукачівська місцева прокуратура про відібрання від громадянки [PERSON] її малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] без позбавлення батьківських прав, Мукачівським міськрайонним судом винесено рішення, яким позовні вимоги задоволено та вирішено: «Відібрати від громадянки [PERSON], [INFO], мешканки [INFO] її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав» (а.с.7-8). З копії Розпорядження голови Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області Про надання статусу дітей, позбавлених батьківського піклування за № 203 від 18 квітня 2016 року, вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у зв'язку з тим, що діти відібрані від матері - [PERSON], рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 22 лютого 2016 року. Реєстрація народження дітей згідно Довідок відділу ДРАЦС по Мукачівському району РС Мукачівського міськрайонного управління юстиції від 14 травня 2015 року №1119/10.04-33 проведена згідно частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.9). Згідно Розпорядження голови Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області «Про утворення прийомної сім'ї та влаштування дітей на виховання та спільне проживання від 14 липня 2016 року за №341, вирішено з метою забезпечення належних умов для зростання в сімейному оточенні дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, шляхом влаштування їх у сім'ю на виховання та спільне проживання - утворити прийомну сім'ю на базі родини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], за адресою: с.Зняцево, вул. Нова, буд.№7, Мукачівського району, Закарпатської області. Влаштувати з 21 липня 2016 року у прийомну сім'ю [PERSON] на спільне проживання та виховання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.10-11). Батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав. Цей обовязок закріплений в Конституції України, а також в Сімейному кодексі України, оскільки одним із найголовніших та найважливіших обовязків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства також передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх змінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно дол законів України. Відповідно до частини 2 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а на підставі частини 3 статті 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно частини 1 статті 184 Сімейного кодексу України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з статтею 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком -3- випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Аліменти на дитину відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Положення про прийомну сім'ю за № 565 від 26 квітня 2002 року, прийомні батьки - подружжя або окрема особа, яка не перебуває у шлюбі, які взяли на виховання та спільне проживання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування. Прийомні діти - діти-сироти і діти, позбавлені батьківського піклування, влаштовані до прийомної сім'ї. Прийомні діти виховуються у прийомній сім'ї до досягнення 18-річного віку, а в разі продовження навчання у професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівня акредитації - до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів. В пункті 17 даної Постанови, зазначено, що прийомні батьки є законними представниками прийомних дітей на підприємствах, в установах та організаціях без спеціальних на те повноважень, несуть персональну відповідальність за життя, здоров'я, фізичний і психічний розвиток прийомних дітей. Відповідно до частини 1 пункиту 1 статті 367 Цивільно - процесуального кодексу України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Судом встановлено та знайдено підставність задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 гривень на кожну дитину, яка у свою чергу є виважена, розумна, справедлива і об'єктивна, оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що діти у будь-якому випадку повинні бути захищені та отримувати належне утримання від батьків, яке гарантоване як частиною 2 статті 51 Конституції України,як Сімейним кодексом України, так і частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, це зокрема, виявляється в забезпеченні малолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Тому, обов'язок відповідача [PERSON] - як матері, утримувати та надавати дітям матеріальну допомогу. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved