Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] та про зміну прізвища дитині. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що [PERSON] , [INFO] є батьком малолітньої дитини [PERSON] [INFO] , відповідно до даних в свідоцтві про народження З лютого 2014 року по листопад 2014 року вона проживала с відповідачем однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу. З моменту припинення проживання однією сім`єю відповідач перестав цікавитися життям та здоров`ям дитини. Не піклувався про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Більш того, дитина зовсім не пам`ятає свого батька. Відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування її та дитини, крім того вона ніколи не створювала перешкоди у спілкуванні дитини з батьком та прийманні участі батька у вихованні, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов`язки, покладені на нього законом. Відповідач своїх батьківських обов`язків не виконує з серпня 2015 року та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання, про що свідчать лист головного лікаря КНП «ЦПМД №2 Харківського району» № 277 від 31.05.2019 року та лист завідуючої ДНЗ № 1, лист Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах головного територіального управління юстиції у Харківській області. Також, 20.06.2019 року нею подано заяву (вхід. № 91 від 20.06.2019 року) до Служби у справах дітей та сім`ї Пісочинської селищної ради з проханням вивчити ситуацію, яка пов`язана з невиконанням батьківських обов`язків [PERSON] відносно їхнього сина [PERSON] та надати Висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Всі фінансові витрати на утримання дитини несе мати, батько жодних спроб для участі у виховані, піклуванні або ж забезпеченні сина не здійснює, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Нехтування батьківськими обов`язками з боку батька, на її думку, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору, тому вона просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні сина [PERSON] , [INFO] . Крім того,вона просить суд змінити прізвище дитини з [PERSON] на [PERSON] . Зміна прізвища цілком відповідає інтересам дитини, і її бажанню, тому що дитина, [PERSON] , вважає своїм прізвищем « [PERSON] ». 07 листопада 2019 року ухвалою суду було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 04 грудня 2019 року на 15 годин 00 хвилин. 04 грудня 2019 року ухвалою Дергачівського районного суду підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду на 13 грудня 2019 року на 08 годин 00 хвилин. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, у поданій до суду заяві просить задовольнити позов та справу розглядати за її відсутності з постановленням заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями, тому суд вважає за можливе розглядати справу по суті у відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Представник третьої особи: служби у справах дітей та сім`ї Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області у судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій не заперечує проти задоволення позову та просить суд справу розглядати за його відсутності. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного. На підставі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 77 ЦПК України) та допустимими (ст. 78 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, згідно ст.82 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи позивач з відповідачем [PERSON] перебували в фактичних шлюбних відносинах. В період сумісного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, за актовим записом № 159. Разом, як родина вони прожили до 2015 року, з цього періоду сторони проживають окремо. На даний час дитина [PERSON] відвідує Пісочинський заклад дошкільної освіти (дитячий садок №1) з вересня 2017 року. З характеристики дитячого закладу на вихованця середньої групи [PERSON] вбачається, що вихованням дитини займається лише мати, батько, відповідач по справі участі у вихованні сина не приймає, з вихователями не спілкувався, батьківські збори не відвідував. Згідно повідомлення головного лікаря КНП «Центр первинної медичної допомоги №2 Харківського району» від 31.05.2019 за № 277, де дитина знаходиться з 2014 року на обліку в АЗПСМ смт Пісочин, з батьком дитини не знайомі, так як при відвідуванні амбулаторії по захворюванню з дитиною до сімейного лікаря завжди була її матір [PERSON] . Дитина була завжди доглянута, чиста та охайна. Батько [PERSON] жодного разу до сімейного лікаря, відносно інформації про стан здоров`я своєї дитини [PERSON] , не звертався. Згідно акту обстеження депутата Пісочинської селищної ради від 26.02.2018, за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON] , [INFO] та її малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , батько дитини [PERSON] за даною адресою не проживає, про що свідчить відсутність будь-яких особистих речей, ознак проживання та його самого у помешканні. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 14 червня 2017 року з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частини щомісячно. Відповідач аліменти не сплачує, тому станом на 01.12.2019 утворилася заборгованість у розмірі 77 217,25 гривень. Добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення батька від виховання сина, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення батька до своїх батьківських обов`язків. Відсутність батьківської турботи по відношенню до своєї дитини суперечить нормам статей 150,155 Сімейного кодексу України та статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», де чітко визначено, що батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх духовний та моральний розвиток, навчання. Створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, готувати їх до самостійного життя. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини та винесено висновок органом опіки та піклування Пісочинської селищної ради від 14.11.2019 за № 18/6-19 про доцільність позбавлення його батьківських прав у відношенні його неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 14.11.2019 затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно п.2 ст.164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, є однією з підстав позбавлення батьківських прав. Оскільки відповідач по справі повністю ухиляється від виховання та забезпечення своєї неповнолітньої дитини, то суд вважає за можливе позов в цій частині задовольнити повністю, позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав у відношенні дитини: [PERSON] [INFO] . Стосовно позовної вимоги щодо зміни прізвища малолітній дитині [PERSON] , [INFO] , то законодавством України, зокрема ст. 166 СК, передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права на дитину і звільняється від обов`язків щодо її виховання. Зміна прізвища малолітньої (неповнолітньої) дитини відноситься саме до особистих немайнових прав батьків. У зв`язку з цим відпадає необхідність в отриманні згоди батька або матері, позбавлених батьківських прав для зміни дитячого прізвища. Зміна прізвища дитини здійснюється відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Мін`юсту. Щоб поміняти дитяче прізвище необхідно звернутися в РАЦС з письмовою заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану. Відповідно до норм статей 145-147 Сімейного кодексу України прізвище дитини визначається за прізвищем її батьків, в разі знаходження батька і матері на різних прізвищах - за їх вибором. Прізвище дитині присвоюється під час здійснення запису в акті про народження. Реєстрація здійснюється співробітниками РАЦСу, коли між батьками досягнуто згоди. Незважаючи на те, що прізвище присвоюється на все життя, законодавством передбачена можливість його зміни. Зокрема, ст. 148 СК містить підстави для зміни прізвища дитини її батьками: 1. У разі зміни прізвища обома батьками змінюється прізвище дитини, яка не досягла семи років. 2. У разі зміни прізвища обома батьками прізвище дитини, яка досягла семи років, змінюється за її згодою. 3. У разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. 4. За заявою батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, дитині, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків. 5. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Суд приходить до висновку, що в частині зміни прізвища позов задоволенню не підлягає. Враховуючи те, що з відповідача [PERSON] вже стягуються аліменти за рішенням суду на утримання сина [PERSON] , тому суд при позбавленні батьківських прав відповідача не вирішує питання про стягнення з нього аліментів. За таких обставин, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. На підставі ст.ст.150, 155, 164, 165, Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial