Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з 22.09.2001 року перебувала у шлюбі із [PERSON] . На підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.10.2018 року шлюб було розірвано. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 12.01.2021 року старша донька [PERSON] закінчила загальноосвітню школу та вступила до Запорізького державного медичного університету, на факультет стоматології, на денну форму навчання. Відповідно до договору про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичною особою № СТ-1К (К)-117 від 10.09.2020 року, укладеному між Запорізьким державним медичним університетом та [PERSON] , строк надання освітніх послуг для [PERSON] , визначений з 15.09.2020 року по 30.06.2025 року (освітній рівень магістр). У зв`язку із викладеним, позивач, згідно прохальної частини позовної заяви, просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів його доходу до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. 25.03.2021 року на адресу суду, від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх його доходів відмовити, стягнути з нього аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/6 частки всіх його доходів. У відзиві відповідач зазначає, що не погоджується з вимогами позивача в частині збільшення розміру аліментів. Посилається на те, що на підставі судового наказу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2018 року він сплачує аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини мого заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, заборгованості зі сплати аліментів не має, а також не має додаткових доходів, крім основного доходу за місцем роботи. Також відповідач вказує, що за останній час його доходи не збільшились і позивачем не надано належних та допустимих доказів зміни матеріального стану відповідача у бік поліпшення, який дозволяє йому сплачувати аліменти у більшому розмірі. Позивач у\~судове засідання\~не з`явилася,\~через канцелярію\~суду надала\~письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та встановленим законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенню ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції, актовий запис №31. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.10.2018 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на « [PERSON] ». Судовим наказом Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2018 року у справі № 335/10403/18 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частин усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи із дня подання заяви до суду, з 05.09.2018 року, і до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.01.2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Постановою Запорізького апеляційного суду від 12.04.2021 року вищевказане рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя залишено без змін. Також встановлено, що [PERSON] , згідно довідки № 1870 від 18.12.2020 року, є студенткою 1 курсу 2020/21 навчального року 3-го медичного факультету на навчається на денній формі навчання за контрактом за спеціальністю «221 стоматологія (магістр)». Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцятитрьохрічного віку при умові, що вони мають можливість надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина в твердій грошовій сумі або в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 дійсного Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд приймає до уваги можливість надання утримання другим із батьків, дружиною, чоловіком і повнолітніми дочкою, сином. Окрім того, ст.\~201\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до статті 182\~Сімейного кодексу\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розглядів\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Відповідно до ч. 2, 3 ст.\~51\~Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зі змісту ч. 1ст. 183 СК України вбачається, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні величини аліментного платежу суд враховує, відповідно до ст. 182 СК України, матеріальне становище платника аліментів, той факт, що відповідач перебуває в працездатному віці, не обтяжений турботами щодо утримання непрацездатних батьків, враховуючи положення ст.\~199\~СК України щодо можливості надання матеріальної допомоги, та вважає, що визначений розмір аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку є достатнім та не буде порушувати майнові права відповідача. Положеннями ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Відповідно ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України. Згідно ст. ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що вимоги позивачки підлягають задоволенню, оскільки під час судового розгляду встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , яка на даний час навчається у Запорізькому державному медичному університеті на денній формі навчання за контрактом. При визначені способу та розміру стягнення аліментів суд виходить з того, що позивач заявила вимогу про стягнення з відповідача аліментів у частці від його доходу, відповідач доказів щодо неможливості надання матеріальної допомоги у заявленому розмірі не надав. Так, твердження відповідача на те, що він не згоден з вимогами позивача в частині збільшення розміру аліментів, суд не враховує, оскільки позовна вимога щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину за своєю суттю не є зміною їх розміру, а є одним із видів аліментів на дітей. Звіти про здійснені відрахування та виплати, долучені відповідачем до відзиву на позовну заяву, не спростовують позовні вимоги позивача, а лише підтверджують факт відсутності у [PERSON] заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, стягнених із останнього судовим наказом Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2018 року. Інших доказів щодо стану свого здоров`я та матеріального становища, наявності інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина чи інших обставин, які мають істотне значення, відповідачем не надано. Отже, наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву обставини не спростовують вимог позовної заяви та не впливають на визначення розміру аліментів в меншому розмірі. Таким чином, суд доходить до висновку про необхідність задоволення позовної заяви у повному обсязі. Крім того, на підставі ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved