Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (паї) в порядку спадкування за заповітом, з тих підстав, що станом на 01.07.1990 року по вул. Підгорби, 35, в с. Жабокруки Тлумацького району Івано-Франківської області проживали її батьки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], і їм на праві власності належали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також батькові належала земельна частка (пай) розміром 22,68 ум.кад.га, що знаходиться в колективній власності АКГ «Прапор України» в с. Хотимир Тлумацького району Івано-Франківської області, виділені на підставі рішення Тлумацької РДА від 08.06.1999 року за № 296 у відповідності із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0076413, виданим 28.12.2017 року, зареєстрованим в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 29.12.2017 року за № 527 на імя батька [PERSON] 24.04.2012 року помер батько [PERSON], а 01.08.2017 року померла мати [PERSON] (прийняла спадщину після смерті батька, але юридично не оформила). Ще за життя обоє батьків заповіли позивачу своє майно. Вона являється спадкоємницею майна після смерті матері, яка прийняла спадщину і бажає оформити спадщину на своє імя. Однак, в нотаріальному порядку позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (паї), так як сертифікат на вказану земельну частку (пай), був виданий та зареєстрований після смерті батька [PERSON]М, що позбавляє її можливості оформити спадщину на спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак в позовній заяві просила розгляд справи провести у її відсутності. Представник відповідача Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надіслав письмову заяву, в якій позов визнав, не заперечив проти його задоволення та просив справу розглянути у його відсутності. У зв'язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 8 за 1986-1990 роки в господарстві особовий рахунок 608, сторінка 177-178 станом на 01.07.1990 року були зареєстровані та проживали: [PERSON], [INFO], - голова господарства та [PERSON], [INFO], - дружина (а.с. 8). [PERSON] (батько позивача), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0076413 від 28.12.2017 року, зареєстрованого 29.12.2017 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 527, належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АКГ «Прапор України», що в с.\~Хотимир Тлумацького району Івано-Франківської області, розміром 22,68 умовних кадастрових гектарів (а.с. 6). [PERSON] (батько позивача) та [PERSON] (мати позивача) перебували у шлюбі, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №\~00021629198 від 07.12.2018 року (а.с. 16) і у них 18.07.1960 народилася дочка [PERSON] (позивач), що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 17). 31.08.1980 року [PERSON] (позивач) уклала шлюб з [PERSON] і після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище «Язуполь», що підтверджується копією свідоцтва про укладеня шлюбу (а.с. 18). 24.04.2012 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). 01.08.2017 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14). Ще за життя [PERSON] та [PERSON] склали заповіти, якими заповіли дочці [PERSON] (позивач) все своє майно, що підтверджується копріями заповітів від 11.03.2009 року (а.с. 9, 10). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (мати позивача) прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка (батька позивача) [PERSON], так як була зареєстрована та постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Хотимирської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської област № 800 від 11.12.2018 року (а.с. 7). Згідно відповідей приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] № 930/01-16 від 21.12.2018 року (а.с. 29) та [PERSON] № 01-16/1232 від 26.12.2018 року (а.с. 30), Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 07/01-16 від 15.01.2019 року (а.с. 33), спадкова справа після смерті [PERSON] (батько позивача) не заводилась. [PERSON] (позивач) прийняла спадщину за законом після смерті матері [PERSON], оскільки у шестимісячний термін подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини від 16.01.2018 року (а.с. 50). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 1/2018 від 16.01.2018 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (а.с. 49-68), з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] Однак, в нотаріальному порядку позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), так як сертифікат на земельну частку (пай) серії ІФ №\~0076413 був виданий після смерті батька [PERSON], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області [PERSON] № 510/02-31 від 21.08.2018 року (а.с. 15). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що представник відповідача визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 352,40 грн. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved