Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб між нею і відповідачем [PERSON]; стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22 квітня 2010 року вона та [PERSON] уклали шлюб. [INFO] року у них народився син - [PERSON] Починаючи з кінця 2010 року між нею і відповідачем значно погіршились стосунки. Виникали постійні суперечки, непорозуміння, різні бачення шляхів подальшого розвитку сім'ї та виховання їх спільної дитини. Вказані обставини не давали можливості їм зберігати сімейні стосунки. Разом із тим, до 2013 року (включно) вона намагалась зберегти сім'ю та знайти шляхи примирення. Проте усі вказані спроби виявились марними. На даний час офіційно зареєстрований шлюб між нею та відповідачем має формальний характер. Сімейні стосунки у неї та відповідача не склалися через суттєві розбіжності в характерах, які не дають можливість зберегти сім'ю. Вона не має бажання продовжувати подальше подружнє життя. З 2014 року вона та відповідач не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного побуту, оскільки фактично шлюбно-сімейні відносини припинились. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання, в якому просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю, просив не вживати заходи для примирення подружжя. Вивчивши матеріали справи, доводи поданих сторонами клопотання та заяви, оцінивши наявні у справі докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 22 квітня 2010 року, про що у книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис за № 509 (а.с. 5). Сторони від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не проживають разом з червня 2017 року, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що примирення з відповідачем не відбудеться. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов'язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки сторони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 640,00 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

Outcome: approved