Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 18.07.2008 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №963. Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що через постійні конфлікти, суперечки спільне життя стало неможливим та нестерпним. У сторін існують різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вказує, що у звязку з цим шлюбні стосунки були фактично припинені. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливими, примирення між ними також неможливе. Шлюб носить формальний характер. Стверджує, що сімя фактично розпалась, у звязку з чим виникла потреба в юридичному оформленні розлучення. Також вказує на те, що неодноразові спроби примиритись результату не дали, спору про поділ майна чи місце проживання дитини між ними також немає. На основі викладеного просить розірвати шлюб між сторонами. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб між сторонами. Також вказала, що відповідач її морально не підтримує, сторони разом не проживають з грудня 2016 року. Ствердила, що між ними виникають постійні конфлікти, що також негативно відзначається на психічному стані дитини. Вказала на те, що вона втратила почуття любові, поваги до відповідача, а також просила суд не надавати їм повторний термін на примирення. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував щодо розірвання шлюбу з позивачкою. Вказав, що він не втратив почуття любові до дружини, хоча визнав той факт, що не приділяв належної уваги дружині під час подружнього життя, також просив суд надати сторонам повторний термін на примирення. Не заперечував того, що вони дійсно разом не проживають з січня 2017 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 18.07.2008 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №963, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1 - МИ №039663 (а.с.5). Від спільного шлюбу у сторін народилась дитина: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії 1-МИ №089599 (а.с.6). Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на сімейне життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття поваги, довіри, та взаєморозуміння між собою. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та з січня 2017 року не проживають подружнім життям. Шлюб між сторонами існує формально. Задовольняючи позовні вимоги, суд враховує також і той факт, що сторонам судом двічі надавався термін на примирення, під час якого вони не примирилися (а.с.22, 30). Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та неповнолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній.

Outcome: approved