Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача Дзвиняцької сільської ради про визнання права власності на домоволодіння, розташоване по [ADDRESS], загальною дійсною вартістю 52101 грн., як за спадкоємцем на підставі заповіту, після смерті [PERSON], який помер [INFO] вказуючи, що вона не може оформити своїх спадкових прав через відсутність правовстановлюючих документів на час смерті спадкодавця. Позивач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві. Представник відповідача Дзвиняцької сільської ради в судове засідання не з'явився. В поданій до суду письмовій заяві просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. З доданих до матеріалів справи довідки Дзвиняцької сільської ради Борщівського району №174 від 23.06.2014 року та копій особового рахунку з погосподарських книг Дзвиняцької сільської ради за 1986-1990 рр., 1991-1995 рр. видно, що спірне будинковолодіння відносилося до колгоспного двору. Членами даного двору станом на 15 квітня 1991 року (день набрання чинності Закону України «Про власність») були [PERSON] - голова двору та її син [PERSON]. Згідно чинних на той час ст.ст.120, 123 ЦК (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору. Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Отже, [PERSON] та [PERSON] не втратили права на частку в майні колгоспного двору, а тому являлися власниками кожен 1/2 частини спірного будинковолодіння. [INFO] в с.Дзвинячка Борщівського району померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області). Після її смерті, [PERSON] спадкових прав на себе не оформив, а тільки вступив в оперативне управління майном, що підтверджується довідкою Дзвиняцької сільської ради №173 від 23.06.2014 року. Рішенням 15-ї сесії 21-го скликання від 12 листопада 1993 року Дзвиняцької сільської ради, [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,31 га, в тому числі 0,31 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,06 га для ведення особистого підсобного господарства. [INFO] в смт.Мельниця-Подільська Борщівського району помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Дзвиняцькою сільською радою). Ще за життя, а саме 28 листопада 2013 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Мельнице-Подільської селищної ради та зареєстрований в реєстрі за №299, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що за законом він матиме право заповів позивачу [PERSON] Після його смерті, позивач [PERSON] прийняла спадщину, звернувшись 05.06.2014 року з заявою до Борщівської державної нотаріальної контори, на підставі якої заведено спадкову справу № 185/2014. 26 червня 2014 року Борщівською державною нотаріальною конторою відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів на час смерті спадкодавця. 17 вересня 2014 року державним нотаріусом Борщівської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину [PERSON] на земельну ділянку площею 1,0798 га після смерті [PERSON]. Спадкуванню підлягає житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS], загальною вартістю 52101 грн. З огляду на наведене суд вважає, що позов слід задовольнити і визнати право власності за позивачем [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS], загальною вартістю 52101 грн., як за спадкоємцем на підставі заповіту після смерті [PERSON] На підставі ст.ст.16, 25, 26, 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1233-1235, 1268 ЦК України,

Outcome: approved