Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Рівненський районний суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дитину і дружину. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 13.01.2012р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у Виконкомі Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис №2. Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалося, сторони проживають окремо. Позивач подала до суд заяву про розірвання шлюбу. Дитина на даний час проживає з позивачем. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач надає недостатньо та нерегулярно, тому відповідач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Крім того, позивач вказує, що відповідач працює неофіційно, однак його доходи дозволяють йому надавати належне матеріальне утримання дитини та дружини. Інших осіб відповідач на утриманні немає. Зважаючи на вищевказане, позивач просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та по 500 грн. щомісячно на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. В суді позивач позов підтримала, просить його задоволити та вказала, що на даний час за її позовом судом надано трьох-місячний строк для примирення. Вона є працездатна, на даний час інших утриманців, крім сина немає. Відповідач в суді позов визнав частково, подав письмові заперечення на позовну заяву, з яких вбачається, що просить суд стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі по 400 грн. щомісячно, а на утримання дружини по 150 грн. щомісячно. Пояснив, що має сезонні заробітки і не спроможний сплачувати заявлений розмір аліментів, пояснив, що проживає зі своє матірю, яка є працездатного віку, однак не працює, доходів не отримує. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про шлюб серія 1-ГЮ №074081 від 13.01.2012р.). Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія 1-ГЮ №181348 від 04.01.2013р.). Сторони проживають окремо, малолітня дитина проживає разом з позивачем, що відповідачем не оспорюється. Відповідач ухиляється від матеріального утримання дитини, матеріальної допомоги позивачу не надає. Згоди про добровільну сплату коштів між сторонами не досягнуто. Оскільки судом встановлено, що відповідач в добровільному порядку необхідні кошти на утримання малолітнього сина не надає, суд вважає необхiдним стягнути з нього на коpисть позивача алiменти на утpимання дитини. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд має враховувати стан здоровя та матеріальне становище як дитини, так і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. Жодних обєктивних доказів щодо зазначених обставин як позивачем, так і відповідачем не надано. З пояснень сторін лише слідує, що відповідач отримує мінливий дохід. Суд критично оцінює заперечення відповідача щодо наявності на його утриманні його матері, оскільки в суді він пояснив, що вона є працездатною, однак не працює, пільг не отримує. Враховуючи вимоги ст.180 СК України, яка зобовязує батьків утримувати дитину до досягнення повноліття, та закріплений у ст.ст.1,7 СК України принцип паритетності сімейних відносин, рівності прав та обовязків батьків, а також враховуючи встановлений державою розмір прожиткового мінімуму, суд вважає необхідним стягнути аліменти в сумі по 520 грн. щомісячно на сина [PERSON], що становить половину встановленого законодавством розміру прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років, який, згідно ст.7 Закону України „Про державний бюджет України на 2014 рік, становить з 01 січня 2014 року 1032 грн. Згідно ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання дружина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи той факт, що відповідач отримує мінливий дохід, приймаючи до уваги розмір доходів відповідача і встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( з 01 січня 2014 року 1218 грн. на місяць), суд прийшов до висновку про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, розмір якої суд визначає в сумі 200 грн. На пiдставi ст.ст.84,180,182,184,191 Сiмейного кодексу України, кеpуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212,214,215,223,292,294,367 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial