Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у липні 1990 року вона купила у [PERSON], померлої 26.07.1994 року, житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в с.Грузьке Кролевецького району Сумської області по вул.Піщана, 33, про що [PERSON], яка діяла від імені [PERSON], була складена відповідна довідка. З 1990 року по теперішній час вона відкрито, добросовісно та безперервно володіє та користується вказаним житловим будинком з господарськими спорудами (сарай Б, сарай В, огорожа N). У 2018 році вона звернулась до реєстратора з заявою про реєстрацію права власності на житловий будинок та господарські будівлі, що розташовані в с.Грузьке Кролевецького району Сумської області по вул.Піщана, 33, на що отримала відмову, мотивовану тим, що на вказаний житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи та їй було\~ рекомендовано звернутись до суду. Враховуючи викладене вище, посилаючись на ч. 1 ст. 344 ЦК України, просить\~ визнати за нею, [PERSON], право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: с.Грузьке Кролевецького району, вул.Піщана, 33, та складається з будинку А-1, сараю Б, сараю В, огорожі N, загальною площею нерухомого майна 55,4 кв.м. Відповідачем до суду подано відзив на позов (а.с.100-102), за змістом якого [PERSON] міська рада Сумської області позовні вимоги не визнає. Так, позивачем на підтвердження придбання нею житлового будинку №33 по вул.Піщана в с.Грузьке Кролевецького району Сумської області надано копію записки [PERSON], в якій зазначено, що [PERSON] в 1990 році продала [PERSON] будинок [PERSON] Однак, продавцем даного будинку може бути лише його власник [PERSON]. [PERSON] мала право продати будинок лише у разі, якщо [PERSON] уповноважила\~ її на вчинення правочину з продажу будинку. Однак у матеріалах справи відсутня довіреність, видана [PERSON], на вчинення правочину з продажу будинку [PERSON] Також в записці не вказано, який будинок та за якою адресою продала [PERSON] Однією з ознак договору купівлі-продажу є наявність волевиявлення учасників договору, однак наявність волі у [PERSON] на вчинення продажу будинку по вул.Піщана, 33 в с.Грузьке Кролевецького району Сумської області не підтверджується жодним документом. Документи, які додані позивачем до позовної заяви в якості доказів, стосуються будинку та земельної ділянки за адресою: вул.Піщана, 31, с.Грузьке Кролевецького району Сумської області, тоді як належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.76 ЦПК України). Позивач відповідь на відзив не подала Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 104). Відповідач [PERSON] міська рада Сумської, будучи належним чином повідомлена про час та місце проведення судового засідання, до суду свого представника не направила, у відзиві на позов просить розглядати справу без участі представника [PERSON] міської ради (а.с.102). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу у судовому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, відзив відповідача, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно договору купівлі-продажу будинку від 21 червня 1975 року [PERSON] купила в [PERSON] житловий будинок, який належить продавцю на підставі запису в погосподарській книзі\~ Грузчанської сільської ради під №435 (а.с.10). З довідки Грузчанського старостинського округу [PERSON] міської ради\~ від 02.04.2018 року №100 вбачається, що житловий будинок, який розташований по вул. Піщана, 33 у с. Грузьке Кролевецького району Сумської області належить [PERSON], яка вибула з домогосподарства в 1990 році (а.с.13). 26 липня 1994 року в с.Білогриве Кролевецького району Сумської області [PERSON] померла, актовий запис №11, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9). До дня смерті вона була зареєстрована в [INFO], що вбачається з довідки Білогривської сільської ради Кролевецького району Сумської області від 31.01.2019 року (86). На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт на користь [PERSON], який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Грузчанської сільської ради 14 липня 1983 року та зареєстровано в реєстрі за №21, що підтверджується копією вказаного заповіту, інформаційною довідкою за Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 28.01.2019 року та інфоримацією Грузчанського старостинського округу [PERSON] міської ради від 05.02.2019 року (а.с.79, 87, 88). Відповідно до ч. 1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За інформацією Сумського обласного державного нотаріального архіву спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.78, 80). Таким чином, спадкомців, які претендують на спадщину [PERSON] за законом чи заповітом, судом не встановлено. З довідок Грузчанського старостинського округу [PERSON] міської ради від 02.04.2018 року №100 та від 23.01.2019 року №24 вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], однак фактично з 2006 року проживає в будинку по вул.Піщана, 33 в с.Грузьке Кролевецького району Сумської області, добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується вказаним житловим будинком та господарськими будівлями (а.с. 13, 44). На замовлення позивача [PERSON] комунальним підприємством [PERSON] районне бюро технічної інвентаризації була проведена інвентаризація обєкту нерухомого майна - житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: вул.Піщана, 33, с.Грузьке Кролевецького району Сумської області, виготовлено технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду та видано довідку № 307 від 14 червня 2018 року (а.с.15, 16, 31, 33-35). Із вказаної довідки КП «[PERSON] районне бюро технічної інвентаризації» № 307 від 14 червня 2018 року вбачається, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи право власності на житловий будинок, який розташований по вул.Піщана, 33 в с.Грузьке Кролевецького району Сумської області, не зареєстровано. Нерухоме майно складається з\~ житлового будинку літ.А-1 загальною площею 55,4 кв. м, житловою площею 19,9 кв. м та господарських будівель: сарай літ. Б, сарай літ. В, огорожа літ. N. Будинок знаходиться в стані, придатному для проживання, відсоток зносу становить 50% (а.с. 16). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду по вул. Піщана, 33 у с. Грузьке\~ Кролевецького району Сумської області, домоволодіння складається з житлового будинку літ.А-1 з прибудовою літ. а, верандою літ. а1 та господарських будівель: сарай літ. Б, сарай літ. В, огорожа літ. N (а.с. 15, 33-35). З викладеного вбачається, що [PERSON], придбавши у 1975 році\~ житловий будинок в с.Грузьке, за життя не зареєструвала своє право власності на вказану нерухомість та з 1990 року вибула з домогосподарства. З 2006 року в будинку по вул.Піщана, 33 в с.Грузьке Кролевецького району Сумської області фактично проживає [PERSON], яка відкрито, безперервно володіє\~ вказаним житловим будинком та господарськими будівлями (а.с.44). На користь такого висновку свідчать також надані позивачем копії квитанцій про сплату нею послуг за електропостачання за адресою: вул.Піщана, 33 в с.Грузьке (а.с.36). Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідно враховувати, зокрема, наступне: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об'єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння). Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності. Володіння без правової підстави - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном. Аналізуючи поняття добросовісності володіння, як підстави для набуття права власності за набувальною давністю за статтею 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного законодавства і цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів має значення добросовісність поведінки заявника на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Таким чином, набувальна давність поширюється на випадки фактичного, без правової підстави володіння чужим майном. Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. На підтвердження добросовісного заволодіння чужим майном позивачем надано розписку [PERSON], в якій зазначено, що [PERSON] забрала до себе [PERSON], а її будинок у 1990 році продала [PERSON], претензій до її майна не має (а.с.12). Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що позивач не знала і не могла знати про те, що вона володіє чужим майном, оскільки вважала, що віддавши кошти за будинок, придбала будинок на законних підставах і стала його власником. За таких обставин, є підстави дійти висновку, що позивач\~ добросовісно заволоділа житловим будинком по вул.Піщана, 33 в с.Грузьке Кролевецького району Сумської області, яке не має власника, і продовжує відкрито, безперервно володіти вказаним нерухомим майном, протягом більш ніж десяти років. Відповідач [PERSON] міська рада Сумської області не погодилась з позовними вимогами та, заперечуючи проти позову, посилається на те, що позивачем не доведений факт укладення між нею та [PERSON] договору купівлі-продажу спірного житлового будинку. Однак, вказані доводи відповідача не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки набувальна давність поширюється на випадки фактичного, без правової підстави володіння чужим майном. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Оцінивши надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень докази, суд вважає доведеним те, що [PERSON] добросовісно заволоділа житловим будинком по вул.Піщана, 33 в с.Грузьке Кролевецького району Сумської області і продовжує відкрито, безперервно володіти вказаним нерухомим майном протягом більш ніж десяти років. Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що за [PERSON] необхідно визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул.Піщана, 33 в с.Грузьке Кролевецького району Сумської області за набувальною давністю. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 328, 344 ЦК України,

Outcome: approved