Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що на праві приватної власності їй належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 21.08.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Троцькою О.Ю., який позивач придбала [PERSON] та його матері [PERSON] . Також, право власності позивача на кватиру підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.08.2018 року. За вищевказаною адресою, після продажу квартири, залишився зареєстрованим колишній співвласник квартири, відповідач [PERSON] , [INFO] . Зі слів матері відповідача [PERSON] , відповідач ще в 2010 році залишив займану житлову площу, виїхав на постійне місце проживання в Канаду, і фактично за вказаною адресою не проживає, жодного разу за місцем реєстрації не з`являвся, витрати за комунальні послуги не несе, з реєстраційного обліку не знявся. Оскільки, відповідач зареєстрований за вказаною адресою, позивач змушена сплачувати за нього комунальні послуги. Крім того, реєстрація [PERSON] позбавляє позивача права належним чином розпоряджатися та користуватися своєю власністю. У зв`язку з викладеним, позивач просила визнати [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.12.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від01.02.2021 року ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримав, просив його задовольнити. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку. Відповідно до ч.1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відзиву від відповідача до суду не надходило. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 21.08.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Троцькою О.Ю., [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №135101421 від 21.08.2018 року. Згідно довідки №21 від 04.02.2019 року, [PERSON] мешкає у [ADDRESS] в складі сім`ї: [PERSON] , [INFO] . [PERSON] виписана 13.08.2018 року. Відповідно до довідки №135 від 25.11.2019 року за адресою [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] . [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, але не проживає. Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не є членом сім`ї позивача та він не надавав згоди користуватися належним йому на праві власності приміщенням спірної кімнати. Отже, право користування членів сім`ї власника квартири кореспондується та є похідним від права власності на квартиру попереднього власника. Таким чином, з моменту реєстрації договору купівлі-продажу від 21.08.2018 року право власності [PERSON] припинилося, відповідно, припинилося право користування не тільки самих власників, а й усіх членів їх сім`ї, та виникло у [PERSON] , яка в свою чергу не надавала згоди на користування спірним жилим приміщенням зазначеної квартири відповідачу. Враховуючи зазначене, суд вважає позов про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved