Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що з [PERSON] перебувала у шлюбі з 19.11.2005 року, зареєстрованому Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №286, у шлюбі мала прізвище « [PERSON] ». Від шлюбу у них з відповідачем народилася донька [PERSON] , [INFO] . З 2012 року стосунки між сторонами припинено, спільне господарство не ведеться. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2016 року по справі №331/2992/16-ц , шлюб між сторонами припинено, разом вони не проживають. 10.08.2016 позивач уклала новий шлюб, зареєстрований Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №728. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача [PERSON] . Дитина знаходиться повністю на її утриманні, зареєстрована та проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] не надає матеріальної допомоги, необхідної для утримання та виховання дитини, тому вимушена звернутися до суду та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді\~Жовтневого районного\~суду м.\~Запоріжжя від\~30 серпня 2019 року по\~справі відкрито\~спрощене позовне провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач, її представник не з`явились, надавши суду заяву, в якій просили слухати справу за відсутності позивача, її представника, на задоволенні позову наполягали у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач у судове засідання не з`явився тричі, причину відсутності суду не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом з повідомленням та через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, повідомлень щодо причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та заперечень проти позову до суду не надходило. У відповідності до ч.3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Оскільки, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2\~ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в\~порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних\~або оспорюваних\~прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13, 81 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Як визначено\~ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст.180 СК України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 19.11.2005 року було укладено шлюб, який було розірвано заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2016 року по справі №331/2992/16-ц, яке набрало законної сили. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна, актовий запис №121. Дитина проживає разом із позивачкою, що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи №04-26/1-8496, №04-26/1-8495 від 11.10.2019 року, видані Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, яка проживає з матір`ю. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , і як батько зобов`язаний утримувати свою доньку до досягнення нею повноліття, однак між сторонами не досягнуто домовленості щодо такого утримання, у зв`язку з цим суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини за рішенням суду. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8\~ст. 7 СК України\~при вирішення будь-яких питань щодо дитини, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Визначаючи конкретний розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки, суд відповідно до ст.182\~СК України враховує вік дитини, те, що дитина матеріально не забезпечена, а також стан здоров`я і матеріальне становище відповідача, який працездатний, про наявність аліментних зобов`язань перед іншими особами та свій незадовільний стан здоров`я не повідомив. Виходячи з конкретних обставин справи та враховуючи, що відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров`я, до суду не надано відомостей про наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів не суперечить вимогам діючого законодавства, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приходить до висновку, що відповідач [PERSON] в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному позивачкою розмірі. Також, слід зазначити, що визначений судом розмір аліментів забезпечить належне утримання малолітньої дитини та відповідає можливостям відповідача надавати матеріальну допомогу. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка була звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. Згідно зі ст.430\~ЦПК\~України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved