Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що від шлюбу з відповідачем мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Усі обов`язки щодо утримання та виховання доньки позивач несе самостійно. Відповідач не надає матеріальної допомоги, хоча і працевлаштований та отримує заробітну плату, тому позивач була вимушена звернутись до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, але до суду надал клопотання про розгляд справи без її участі, зазначивши, що підтримує свої вимоги з підстав зазначених у позовній заяві, та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом поштового повідомлення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 10.09.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.05.2012 року, [PERSON] народилась [INFO] , а відповідач [PERSON] записаний батьком дитини, а отже на нього покладено обов`язок, щодо утримання дитини. Судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання своєї дитини не надає. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з нормами ч.ч.8, 9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. В загальній декларації прав людини проголошено, що діти мають право на особливе піклування і допомогу. В Декларації прав людини проголошено, дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу. В конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З`ясовуючи обставини, які повинні бути враховані судом при визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач працездатний, працевлаштований, хронічних захворювань не має, на утриманні нікого не має. Статтею 182 СК України, визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача [PERSON] мають бути стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі 2500 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі встановленому Законом. Згідно ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved