overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги на неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідач [PERSON] записаний батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження. \~ \~ \~ \~Неповнолітня дитина проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Маловисківської міської ради Кіровоградської області. \~ \~ \~ \~Вирішуючи спір в частині розміру аліментів суд враховує наступні обставини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Розмір аліментів узгоджено між сторонами у добровільному порядку до ухвалення судового рішення, що підтверджується письмовою заявою відповідача. \~ \~ \~ \~Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги на неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] записаний батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження. Неповнолітня дитина проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Злинської сільської ради. Між сторонами не досягнуто згоди щодо способу виконання батьком обовязку утримувати неповнолітню дитину, тому кошти на утримання дитини слід присудити за рішенням суду. Вирішуючи спір в частині розміру аліментів суд враховує наступні обставини. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. В матеріалах справи відсутні докази про те, що відповідач працює і має регулярний дохід. Тому, аліменти слід присудити у розмірі 30% до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги на неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] записаний батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження. Розмір аліментів, який визначено позивачем, відповідає обставинам, які викладені в статті 182 СК України і узгоджено між сторонами до ухвалення судового рішення. Тому, є підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги на неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] записаний батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження. Розмір аліментів, який визначено позивачем, відповідає обставинам, які викладені в статті 182 СК України, тому є підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги на неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідач [PERSON] записаний батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження. \~ \~ \~ \~Неповнолітня дитина проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Маловисківської міської ради. \~ \~ \~ \~Вирішуючи спір в частині розміру аліментів суд враховує наступні обставини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Розмір аліментів узгоджено між сторонами у добровільному порядку до ухвалення судового рішення. \~ \~ \~ \~Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги на неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідач [PERSON] записаний батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження. \~ \~ \~ \~Неповнолітня дитина проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні. \~ \~ \~ \~Вирішуючи спір в частині розміру аліментів суд враховує наступні обставини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Розмір аліментів узгоджено між сторонами у добровільному порядку до ухвалення судового рішення. \~ \~ \~ \~Між позивачем і відповідачем узгоджено розмір аліментів в сумі 780 гривень. \~ \~ \~ \~Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги на неповнолітню доньку [PERSON], яка народилась 13.12.2013 року. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] записаний батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження (а.с. 5). Неповнолітня дитина проживає з позивачем, що не заперечує відповідач. На розмір аліментів, які підлягають до стягнення, узгоджено між сторонами і відповідає обставинам, передбаченим статтею 182 СК України. Тому, вимоги позивача правомірними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги на неповнолітню доньку. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] записаний батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Неповнолітня дитина проживає з позивачем [PERSON], що підтверджується належною довідкою. Розмір аліментів, який визначений позивачем, не заперечив відповідач. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги на неповнолітню доньку. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] записаний батьком неповнолітньої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Неповнолітня дитина проживають з позивачем, що підтверджується належною довідкою. Розмір аліментів, який визначений позивачем, відповідає обставинам, які зазначені статтею 182 СК України. Таким чином, вимоги позивача правомірні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що відповідач не надає не надає належної матеріальної допомоги на неповнолітню доньку [PERSON]. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] за рішенням суду визнаний батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина проживає з позивачем, що не заперечує відповідач. Між позивачем та відповідачем не досягнуто домовленості про способи виконання обов'язку по утриманню неповнолітньої дитини, тому, аліменти слід присудити за рішенням суду. Суд дійшов до висновку про те, що відповідно до статей 180, 182 СК України відповідач може сплачувати на неповнолітню дитину аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З серпня 2010 року сторони припинили спільне проживання і з того часу відповідач з сином не спілкується, не приймає участі у вихованні та його утриманні. Позивач стверджує, що відповідач не бажає сплачувати аліменти і станом на 1 липня 2014 року заборгованість складає 16189 гривень 52 копійки. Позивач вказала, що відповідач [PERSON] протягом чотирьох років не цікавився життям і здоров'ям сина, не телефонував, не приходив до сина і навіть не робив спроб бачитись з дитиною. В судовому засіданні позивач підтримала пред'явлений позов, посилаючись на вищевикладені обставини. Відповідач не визнав пред'явлений позов, посилаючись на те, він на теперішній час знайшов роботу і буде надавати дитині матеріальну допомогу. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що дійсно відповідач [PERSON] записаний батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Неповнолітній [PERSON] проживає з матір'ю, що не оспорює відповідач. В період з серпня 2010 року по теперішній час відповідач [PERSON] не спілкується з неповнолітнім сином, не приймає участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини, не цікавився життя і здоров'ям дитини. Таким чином, відповідач [PERSON] ухилився від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітнього сина, що підтверджується висновком органу опіки та піклування, тому вимоги позивача - правомірні. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що вона є власником 2/3 частин житлової двокімнатної квартири [ADDRESS]. В квартирі зареєстрований відповідач, який фактично не проживає на протязі останніх двох років. Тому, позивач вважає, що відповідач втратив право на користування жилим приміщенням, що належить їй на праві часткової власності. 12 жовтня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі (а.с. 13). 15 січня 2019 року закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду (а.с. 21). Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником 2/3 частин житлової двокімнатної квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва на право власності на частку в спільному майні подружжя (а.с. 6-7). Відповідач [PERSON] зареєстрований в житловій квартирі, яка належить на праві часткової власності позивачеві, але фактично не проживає на протязі останніх двох років. Факт проживання без реєстрації відповідача підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання (а.с. 8). Таким чином, відповідачем порушено вимоги частини 1 статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що відповідач на протязі двох років фактично не проживає в житловій квартирі, яке належить позивачеві на праві часткової власності, порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання відповідача [PERSON] особою, що втратила право на користування житловою двокімнатною квартирою [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що вона є власником будинку [ADDRESS]. В будинку зареєстровані відповідачі, але фактично не проживають з 2011 року. Позивач вказала, що вона неодноразово зверталась до відповідачів з проханням скасувати реєстрацію, що порушує право розпорядження її власністю. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. Судом встановлено, що дійсно позивач [PERSON] є власником жилого будинку з господарсько-побутовими будівлями, які розташовані в [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 5, 6). Відповідачі [PERSON] і [PERSON] зареєстровані в будинку, який належить позивачеві, але фактично не проживають з 2011 року по теперішній час, що підтверджується належними довідками Олександрівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 7-8). Таким чином, відповідачами порушено вимоги частини 1 статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З позовної заяви вбачається, що відповідачі фактично проживають в дачному кооперативі «Комунальник» м. Севастополь Автономної Республіки Крим, тому суд вважає, що відповідачі без поважних причин понад рік відсутні за місцем реєстрації. Тому, вимоги позивача - правомірні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що вона є власником будинку [ADDRESS]. З 1995 по 2013 роки її син [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] і від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. У 1997 року позивач зареєструвала їх в своєму будинку. Позивач зазначила, що 21 січня 2013 року син і невістка розірвали шлюб і у квітні 2013 року невістка з дітьми виїхала на постійне проживання в [ADDRESS]. Позивач вказала, що більше року відповідачі не проживають в її будинку, але не бажають скасувати реєстрацію, що перешкоджає позивачеві в оформленні субсидії. В судовому засіданні представник позивача підтримав пред'явлений позов, посилаючись на вищевикладені обставини. Відповідачі не визнали пред'явлений позов, посилаючись на те, що згодні скасувати свою реєстрацію в будинку позивача при умові, що будуть мати інше житло. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що дійсно позивач [PERSON] є власником 1/4 частки жилого будинку з господарсько-побутовими будівлями [ADDRESS]. В будинку зареєстровані відповідачі [PERSON] і [PERSON]. 23 вересня 2014 року між громадянами [PERSON] і [PERSON] зареєстровано шлюб; прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини - «[PERSON]». Наведені обставини підтверджуються копією свідоцтва про право на спадщину за законом, довідками сільської ради та копією свідоцтва про шлюб. 21 січня 2013 року між сторонами розірвано шлюб за рішенням суду. З квітня 2013 року відповідачі [PERSON] і [PERSON] в будинку позивача не проживають, що підтверджується довідками сільської ради та показаннями свідків [PERSON] і [PERSON]. З показань позивача і відповідачів в судовому засіданні вбачається, що відповідачі не проживають в будинку позивача у зв'язку з тим, що після розірвання шлюбу відповідачі змінили місце постійного проживання, тому суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивача - правомірні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що вона є власником жилого будинку [ADDRESS] В будинку зареєстрований відповідач, який фактично не проживає більше півтора року. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. Судом встановлено, що дійсно позивач [PERSON] є власником жилого будинку з господарсько-побутовими будівлями, які розташовані в [ADDRESS] що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом та реєстраційного посвідчення (а.с. 5 - 6 ). Відповідач [PERSON] зареєстрований в жилому будинку, який належить позивачеві, але фактично не проживає більше року, що підтверджується довідкою міської ради і письмовою заявою відповідача (а.с. 10). Таким чином, відповідачем порушено вимоги частини 1 статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Тому, вимоги позивача - правомірні.

Outcome: approved