Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила права користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона є власником житлового будинку з надвірними та господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. У вказаному будинку також зареєстрована відповідач по справі [PERSON], [INFO], яка за вказаною адресою не проживає липня 2017 року, припинила виконання обов'язків пов'язаних з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг. Реєстрація останньої в будинку позивача позбавляє її певних соціальних пільг. З врахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідач - [PERSON] у належному їй житлі не проживає, просить визнати її такою, що втратила право користування будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 29.12.2018 року відкрито загальне позовне провадження у вищевказаній цивільній справі та призначено підготовче провадження. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 14.02.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи у судове засідання не прибула, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 05.12.2005 року та технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 24.02.2006 року, позивач по справі - [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] /а.с.6,8/. Оскільки, позивач - [PERSON] є власником вказаного будинку, а отже, наділена повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що пов'язані з володінням та користуванням цим майном. З письмових матеріалів справи, а саме з акту Карпилівської сільської ради від 15.12.2017 року, акту Карпилівської сільської ради від 21.03.2018 року та акту Карпилівської сільської ради від 18.07.2018 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS], відповідач, а саме: [PERSON] зареєстрована у вищезазначену будинку, однак не проживає за вказаною адресою з липня 2017 року/а.с.11-13/. За ст. 71 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. В силу ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З наведеного суд дійшов висновку, що оскільки відповідач не проживає в будинку за адресою: [ADDRESS] з липня 2017 року, а тому вона втратила право користування цим житловим приміщенням.

Outcome: approved