Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» про стягнення нарахованої, але невиплаченої суми заробітної плати, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь нараховану, але невиплачену суму заробітної плати у розмірі 42\~994,84 грн., середній заробіток за час затримки виплати розрахунку по день ухвалення судом рішення, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що з 06.08.1998 року по 04.11.2019 року вона перебувала у трудових відносинах з ДП «ВО ПМЗ ІМ О.М. МАКАРОВА». Вказує, що працювала на посаді провідного інженера з якості СВ № 100 заводу № 206 та була звільнена у зв`язку із скороченням чисельності працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Зазначила, що з травня 2019 року відповідач припинив виплачувати позивачці заробітну плату, а 13 серпня 2019 року адміністрацією підприємства було видано попередження про скорочення штату працівників від 12 серпня 2019 року. Крім того, у жовтні 2019 року з ініціативи відповідача та без згоди позивача були змінені умови її праці: втричі зменшена заробітна плата, чим грубо порушено вимоги чинного трудового законодавства. Станом на день подачі позову до суду заборгованість по заробітній платі їй виплачена не була, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Не погодившись з даним позовом 13 лютого 2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній посилається на те, що відповідно до довідки № 315/1 від 12.02.2020 року за період липень 2019 року листопад 2019 року сума не виплаченої заробітної плати та остаточного розрахунку позивачці [PERSON] становить 32\~344,00 гривень. Вказує, що Державне підприємство «ВО ПМЗ ІМ О.М. МАКАРОВА» докладає всіх зусиль для того, щоб виплатити робітникам заробітну плату. Вказану суму відповідач зобов`язується виплатити позивачу після надходження грошових коштів. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги визнала в частині стягнення з відповідача на користь [PERSON] нарахованої, але невиплаченої суми заробітної плати у розмірі 32\~344,00 грн. Що стосується вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплати розрахунку по день ухвалення судом рішення, а також витрат на правничу допомогу, просила відмовити. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що з 06.08.1998 року по 04.11.2019 року позивач [PERSON] перебувала у трудових відносинах з Державним підприємством «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова». Відповідно до наказу № 1446 від 04.11.2019 року позивача було звільнено у зв`язку зі скороченням чисельності працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.\~ При звільненні з [PERSON] не був проведений повний розрахунок та належні їй кошти не були виплачені. Згідно довідки ДП «ВО ПМЗ ІМ О.М. МАКАРОВА» від 12 лютого 2020 року сума не виплаченої заробітної плати [PERSON] та остаточного розрахунку складає 32\~244,00 гривень. Відповідно до ч. 1\~ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно зі\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 цієї статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. На день розгляду справи судом кошти позивачу не виплачені. З огляду на наведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір, а також інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial