Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1500,00 гривень, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02 липня 1994 року вона уклала шлюб з [PERSON] 22 січня 2008 року вони розірвали шлюб. Не зважаючи на припинені шлюбні стосунки, до 2013 року вони проживали разом у [ADDRESS], співвласницею якої є вона. 07 грудня 2013 року вона уклала шлюб із [PERSON], який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1917. Отже, з цього часу вона проживає оремо від [PERSON] Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO], який прописаний і є співвласником квартири [ADDRESS], але проживає разом з нею і її другим чоловіком в орендованій квартирі [ADDRESS]. Син із грудня 2013 року перебуває на повному її утриманні. Його батько, [PERSON], категорично відмовляється займатись вихованням та матеріальним утриманням сина. Більше того, після переїзду сина разом з нею до орендованої квартири, її колишній чоловік замінив вхідні замки до їхньої спільної квартири і навідріз відмовляється віддавати особисті, дорогоцінні речі сина - комп'ютер, особисті меблі тощо. [PERSON] за фахом водій і він завжди працює і гарно заробляє, але здебільшого робить це неофіційно. Вона знає це, так як з 1994 року по 2013 роки проживала разом із ним і вела спільне господарство. Зараз в її житті відбулись суттєві зміни - вона знову вийшла заміж і вони чекають на дитину, саме з цього приводу вона і знаходиться у відпустці по вагітності і пологам. Матеріальне становище її нової сім'ї зараз не найкраще - житло вони зараз орендують, чекають на поповнення, а її 14-річний син поступово готується до вступу у вищі навчальні заклади, він відвідує безліч гуртків, ходить на додаткові заняття, і до речі, дуже гарно навчається. На його повноцінний розвиток вона витрачає щонайменше 3000 гривень на місяць. Але це їй дається нелегко. На жаль, добровільно [PERSON] відмовляється допомагати синові, хоча [PERSON] саме зараз, як ніколи раніше, потребує його постійної батьківської турботи, уваги та допомоги. Син дуже болісно переживає всі ті образливі слова і вчинки, які залишив по собі його батько. Позивач, представник позивача в судове засідання не з'явилися, представник позивача подала до суду заяву, з проханням розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просять їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. 25 червня 2014 року подав до суду заяву в якій зазначив, що від сплати аліментів він не відмовляється, але тільки після проведення позивачем тесту-ДНК на підтвердження його батьківства. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, на підставі наявних у справі доказах. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 02 липня 1994 року (а.с.10). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.7). 22 січня 2008 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 9). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з вимогами ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Як вбачається з матеріалів справи, неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідача проживає окремо від них за адресою: [ADDRESS] постійної участі у вихованні та утриманні сина не приймає. Згідно довідки № 808 від 16 квітня 2014, видної Комунальним некомерційним підприємством «Консультативно-діагностичний центр Дніпровського району м. Києва», [PERSON] перебуває на обліку по вагітності в жіночій консультації за місцем проживання (а.с.8). Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» установлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років - 1286 гривень. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи, що відповідачем доказів в спростування вимог позивача надано не було, з урахуванням положення ст. 182 СК України суд вважає, що розмір аліментів який повинен стягуватись з відповідача на користь позивача на утримання дитини, повинен бути встановлений в розмірі 1286 гривень, щомісячно з дня подання позовної заяви. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір, від сплати якого при зверненні до суду був звільнений позивач. На підставі викладеного,

Outcome: partial