Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ майна подружжя, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 11.02.2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 11.02.2011 року зроблено відповідний актовий запис за №220. Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. За час проживання у шлюбі сторонами було придбано у власність квартиру [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу квартири від 07.04.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Хоменко Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за №174. У вказаному договорі зазначено, що [PERSON] купила квартиру [ADDRESS], загальною площею 91,0 кв.м. Вищезазначений договір купівлі-продажу було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.04.2015 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 9316873. А тому, в силу ст.ст.60, 70 СК України квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя, а частки вказаного майна дружини та чоловіка є рівними. Разом з тим, при вирішенні даного спору позивач просила суд відступити від рівності часток подружжя, захищаючи таким чином інтереси дитини в межах тих матеріальних умов, якими вона користувалась, проживаючи з обома батьками, визнавши за позивачем право власності на 2/3 частки, а за відповідачем - 1/3 частки квартири [ADDRESS], що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Сторони до підготовчого засідання не з'явились, однак від останніх надійшли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, а відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). А тому, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 11.02.2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 11.02.2011 року зроблено відповідний актовий запис за №220, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 11.02.2011 року (а.с.7). Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 19.12.2013 року (а.с.14). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 07.04.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Хоменко Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за №174, укладеного між [PERSON] (продавцем) та [PERSON] (покупцем), продавець передав у власність (продав), а покупець набув у власність (купив) належну продавцю на праві приватної власності квартиру [ADDRESS], загальною площею 91,0 кв.м. (а.с.8-11). Державна реєстрація права власності позивача на вищезазначену квартиру зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.04.2015 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 9316873 (а.с.12-13). Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. А відтак, оскільки спірне майно - квартира [ADDRESS] набута сторонами в період перебування у шлюбі, остання є спільною сумісною власністю подружжя, а лише той факт, що воно зареєстровано на одного з подружжя, не позбавляє іншого права на частку у такому майні. Суд звертає увагу, що конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною 2 статті 70 СК України визначено, що при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування (ч.3 ст.70 СК України). Підстав для відступлення від засад рівності часток, передбачених частинами 2, 3 статті 70 СК України, як на тому наголошувала позивач в судовому засіданні, суд не вбачає, проте, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе позов задовольнити, визнавши за позивачем право власності на 2/3 частки, а за відповідачем - 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Суд вважає за можливе судові витрати залишити за позивачем, як на тому наполягала остання. На підставі викладеного та

Outcome: approved