overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 8 квітня 2013 року та зареєстрований Сапогівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №1, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Відповідач зловживає алкоголем, наносить їй побої, матеріально сім»ю не утримує. Крім того, відповідач зраджував їй у подружній вірності. Спільне подружнє життя припинили 1 січня 2015 року. Наміру миритися з відповідачем не має, оскільки за час спільного проживання переконалася в небажанні відповідача зберегти сімю. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві, а також пояснила, що суперечки в основному виникали через зловживання відповідачем алкоголем. 1 січня 2015 року вони посварилися, а 5 січня відповідач прийшов забирати особисті речі і привів познайомити з нею нову свою наречену. З того часу вона не раз намагалася вияснити з відповідачем свої стосунки, однак відповідач уникає її та не відвідує сім»ю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, просить шлюб розірвати, а також пояснив, що з сім»ї пішов не по власній волі. Постійні суперечки через незабезпечення матеріально ним сім»ї спонукали його до рішення піти з сім»ї. Дійсно має намір укласти шлюб з іншою жінкою. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 8 квітня 2013 року, актовий запис №1, здійснений Сапогівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії 1-ИД № 096758). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON]. У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Постійні суперечки між подружжям послужили причиною припинення сімейних стосунків та спільного проживання. Обоє наполягають на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 8 лютого 2001 року та зареєстрований Мушкатівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Починаючи з 2006 року їх відносини з відповідачем стали псуватися, в сім'ї почалися постійні сварки через різні погляди на життя, також не могли дійти спільної думки у вирішенні важливих питань. В подальшому стосунки лише погіршувались. Шлюб між ними існує лише формально. Подружніх стосунків не підтримують. Подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам, примирення між ними неможливе. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить шлюб з відповідачем розірвати та пояснила, що на розірванні шлюбу наполягає, примирення не доцільне, з відповідачем не спілкуються останні два роки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, подав заяву, в якій просить вказав, що позов визнає, просить шлюб розірвати. За таких обставин суд вирішив справу розглядати у відсутності відповідача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 8 лютого 2001 року, актовий запис №3, здійснений Мушкатівською сільською радою (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Через негативну поведінку відповідача сімейні стосунки між сторонами були припинені в 2006 році. Сторони спільно не проживають. Їх шлюб набув формальних рис. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 8 серпня 2002 року та зареєстрований Іване-Пустенською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №7, посилаючись на те, що відповідач за час подружнього життя вживав спиртні напої, через що у них виникали свари та непорозуміння. На даний час спільне життя стало неможливим, вони спільно не проживають кілька місяців. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити позов з підстав наведених у позовній заяві та пояснила, що причиною розірвання шлюбу стало те, що відповідач безпідставно звинувачує її у подружній вірності, через сварки життя славо нестерпним. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, просить шлюб розірвати. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 8 серпня 2002 року, актовий запис №7, здійснений Іване-Пустенською сільською радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про одруження серії [NUMBER]). Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER]). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Сімейне життя між сторонами не склалося, між ними часто виникають сварки та непорозуміння. За час наданий судом для примирення, згоди сторони не досягли. Обоє наполягають на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24, 55, 56 ч.3, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 8 травня 1999 року та зареєстрований Урожайнівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис № 2, посилаючись на те, що причиною розпаду їх сім'ї є негативна поведінка відповідача, який за період спільного проживання проявив себе з негативної сторони, є неврівноваженим в побуті, не цікавиться матеріальним станом сім'ї, через що часто виникали сварки і суперечки. Подружні відносини припинили, впродовж останніх семи років проживають окремо. Їх шлюб набрав формальних рис. Подальше перебування у формальному шлюбу суттєво суперечить її інтересам. Примирення чи подальше спільне проживання між ними неможливе, в даний час в неї є інший чоловік, з яким вона має намір узаконити відносини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що її фактично вигнали з господарства батьків чоловіка, де вони жили однією сім»єю. Коли закінчилася виплата державою коштів на дитину, змушена була виїжджати на заробітки за кордон, щоб утримати дитину. Так останні сім років з чоловіком не підтримують сімейних стосунків, дитину доглядає її мати та вона, коли перебуває в Україні. Чоловік зовсім не цікавиться життям її та їх дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що дружину не виганяв, та сама почала їздити на роботу, а згодом забрала і дочку. Йому шкода дитини, думає, що з часом між ними налагодяться стосунки. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 8 травня 1999 року, актовий запис №2, здійснений Урожайнівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося, сторони припинили подружні відносини, спільно не проживають впродовж останніх семи років. На даний час позивач має намір створити сім'ю з іншим чоловіком, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач не просив суд та не надав суду докази того, що налагодить стосунки між та змінить своє ставлення до сім»ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 9 серпня 2007 року та зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №72, вказуючи, що спільне життя з відповідачем не склалося. Основною причиною припинення сімейних стосунків є несумісність характерів. Через кожну дрібницю між ними виникали непорозуміння і сварки, що приводило до розпаду їх сім'ї, вони неодноразово розходились і сходились, а з листопада 2015 року припинили спільне проживання. Примирення з відповідачем не бажає, оскільки відомо, що відповідач проживає за кордоном з іншою жінкою. Просить шлюб розірвати, оскільки також хоче впорядкувати своє життя. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить шлюб з відповідачем розірвати з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, просить шлюб розірвати, пояснив, що в 2014 році позивач категорично відмовилася жити сім»єю в Російській Федерації, а він не має наміру повертатися в Україну. З того часу вони не підтримують подружніх стосунків, а на даний час він має намір створити сім»ю з іншою жінкою. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 9 серпня 2007 року, актовий запис №72, здійснений відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Сторони з 2014 року не прийшовши до згоди про місце проживання сім»ї, подружніх стосунків не підтримують. Обоє з подружжя наполягають на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 9 червня 2009 року та зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №55, посилаючись на те, що вони перестали розуміти одне одного, через це між ними часто виникали сварки. В результаті, близько двох років проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені. За її глибоким переконанням, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення між ними неможливе. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві, а також пояснила, що на розірванні шлюбу наполягає. Через несумісність характерів два останні роки не проживають. Впродовж першого року після припинення подружніх стосунків відповідач намагався налагодити відносини, однак життя не склалося. На сьогодні вона планує створити нову сім»ю, а тому підстав для примирення не бачить. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечує щодо розірвання шлюбу, пояснив, що підстав для примирення не має, він використав усі можливі заходи для налагодження стосунків і усі вони виявилися марними. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 9 червня 2009 року, актовий запис №55, здійснений відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії 1-ИД № 057409). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, Аліну, [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ИД №107042). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Між сторонами сімейне життя не склалося. Відсутність взаєморозуміння та поваги призвели до періодичних суперечок, а згодом до категоричної відмови позивача в підтриманні сімейних стосунків. Сторони спільно не проживають впродовж двох останніх років. Обоє наполягають на розірванні шлюбу, вказують, що підстав для примирення не має. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з часу подачі позову до суду і до досягнення дочкою повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 209 ЦПК України, зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, яка пов'язана з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Повний текст рішення буде виготовлено протягом п'яти днів, тобто в строк до 03.03.2014 року. На підставі ст.ст. 181,182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] Дімітріоса про розірвання шлюбу та в обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 23.04.2007 року вона зареєструвала шлюб з громадянином [PERSON] - [PERSON] Дімітріос, однак сімейні стосунки у них не склались, оскільки вони люди різного характеру та мають різні погляди на життя, вони на даний час не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, їх шлюб носить формальний характер, тому вважає його збереження таким, що буде суперечити їх інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак в матеріалах справи міститься її клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] Дімітріос, який є громадянином [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявився, однак згідно доручення суду, Грецьким судом в м. Коринф був допитаний в якості свідка брат відповідача, який суду пояснив, що [PERSON] Дімітріос страждає на захворювання психологічного характеру та знаходиться на лікуванні. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: [PERSON] 23.04.2007 року зареєструвала шлюб з [PERSON] Дімітріос громадянином [PERSON] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД №029358 виданим відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції. Від даного шлюбу у сторін дітей не має. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом зясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в звязку з чим суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] закладу «Залозецького центру первинної медико санітарної допомоги» Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа виникає з трудових правовідносин, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідач своїм правом подання до суду відзиву на позов не скористався. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватись робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. Судом встановлено, що [PERSON] з 24.03.2017 року працювала у КЗ «Залозецький центр первинної медико-санітарної допомоги» Залозецької селищної ради обіймаючи посаду медичної сестри загальної практики сімейної медицини. За грудень 2017 року, згідно поданої довідки підприємства їй нарахована, проте не виплачена заробітна плата, в сумі 1089,84 грн. З врахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, так як порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення із відповідача в користь позивача нарахованої та не виплаченої заробітної плати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] закладу «Залозецького центру первинної медико санітарної допомоги» Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа виникає з трудових правовідносин, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідач своїм правом подання до суду відзиву на позов не скористався. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватись робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. Судом встановлено, що [PERSON] з 24.03.2017 року працювала у КЗ «Залозецький центр первинної медико-санітарної допомоги» Залозецької селищної ради обіймаючи посаду медичної сестри загальної практики сімейної медицини. За грудень 2017 року, згідно поданої довідки підприємства їй нарахована, проте не виплачена заробітна плата, в сумі 2176,00 грн. З врахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, так як порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення із відповідача в користь позивача нарахованої та не виплаченої заробітної плати.

Outcome: approved