Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просила визнати останнього таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . У зазначеному будинку зареєстровані: вона, її діти - неповнолітня [PERSON] , неповнолітній [PERSON] , а також її колишній чоловік [PERSON] , який є відповідачем по справі. Разом з тим, відповідач [PERSON] з 20 липня 2017 року не проживає у вищевказаному будинку, його особистих речей у будинку немає, місце його фактичного проживання позивачу невідоме. Протягом всього часу непроживання відповідача, останній участі в утриманні будинку не приймає, комунальні платежі не сплачує. Позивач виховує двох неповнолітніх дітей, один з яких є дитиною-інвалідом, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Реєстрація відповідача за вказаною адресою порушує її права як власника житлового будинку, оскільки вона змушена сплачувати комунальні послуги з урахуванням кількості зареєстрованих осіб у житловому приміщенні. З метою захисту свого права власності на житловий будинок позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 червня 2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 серпня 2019 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи, клопотання позивача про виклик у судове засідання та допит у якості свідків [PERSON] та [PERSON] задоволено. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі просила їх задовольнити, надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ч. 10 ст. 187 ЦПК України шляхом виклику через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надійшло. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача та свідків [PERSON] , [PERSON] ,дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Житловий будинок [ADDRESS] належить на праві власності в цілому [PERSON] (в Ѕ частині - на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 липня 2009 року, посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Кормілець Ю.М. за реєстровим №3-1282, в Ѕ частині - на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 березня 2017 року, посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Ольховською Л.М. за реєстровим №1-447), що також підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Як вбачається зі змісту довідки Виконавчого комітету Будянської селищної ради Харківського району Харківської області №693 від 16 травня 2019 року, у житловому будинку [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON] , донька [PERSON] , син - [PERSON] та колишній чоловік - [PERSON] . На підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 20 липня 2017 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Згідно акту, складеного 16 травня 2019 року депутатом Будянської селищної ради Харківського району Харківської області за участю свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , у житловому будинку [ADDRESS] відповідач [PERSON] не проживає з 20 липня 2017 року. Крім того, факт непроживання відповідача за адресою: [ADDRESS] підвередили допитані у судовому засіданні свідки. Так свідок [PERSON] , яка є сусідкою та подругою позивача, пояснила, що приблизно два роки тому, після розлучення з позивачем, [PERSON] покинув зазначене житлове приміщення і до теперішнього часу вона його не бачила, особистих речей останнього в будинку немає, про що вона знає, оскільки кожен день буває у позивача в гостях, місцезнаходження відповідача свідку також невідоме. Свідок [PERSON] , яка також є сусідкою позивача та знаходиться з нею в дружніх стосунках, у судовому засіданні пояснила, що відповідач більше двох років не проживає у житловому будинку, його речей у будинку немає, жодних перешкод у користуванні житловим приміщенням останньому позивач не чинить. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності, якщо він не порушує норм закону, моральних засад суспільства, екологічної ситуації та інтересів інших осіб. Статтею 41 Конституцією України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Тобто, за змістом ст. 319 ЦК власник сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved