Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] в с. Михайлівка Глибоцького району Чернівецької області помер її чоловік - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на майно за законом. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є вона - позивачка по справі та треті особи по справі : [PERSON] та [PERSON] . Останні спадщину не прийняли та на неї не претендують. Вона прийняла спадщину в установленому законом порядку, проте оформити свої права на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами не має можливість через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно. Зважаючи на викладене, просить суд визнати за нею право власності на нерухоме майно що розташоване в [ADDRESS] . На підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак від її представника [PERSON] до суду надійшла заява, згідно якої він позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить суд позов задовольнити. На підготовче судове засідання представник відповідача Глибоцької селищної ради Глибоцького району Чернівецької області не з`явився, однак від представника селищної ради надійшла заява, згідно якої Глибоцька селищна рада позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує, просить суд розглянути справу у відсутність представника відповідача. Треті особи по справі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають, на спадкове майно не претендують. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] в с. Михайлівка, Глибоцького району Чернівецької області. Відповідно до довідки Глибоцької селищної ради Глибоцького району Чернівецької області [PERSON] був постійно зареєстрований і проживав за місцем реєстрації в [ADDRESS] з 1991 року по 22.05.2001 року. На день смерті останнього разом з ним в одному будинку були зареєстровані та проживали : [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка, [PERSON] - онук, [PERSON] - дочка, [PERSON] - онук та [PERSON] . До спадкового майна після смерті [PERSON] входить нерухоме майно, що розташоване по [ADDRESS] , до складу якого входить: житловий будинок літ. «А», загальною площею - 88,4 кв.м., в тому числі житловою площею 55,5 кв.м., ганок ґанок літ. «а», сарай літ. «Б», сарай літ. «В», сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», колодязь № 1, ворота № 2, хвіртка № 3, хвіртка № 4, хвіртка № 5, хвіртка № 6, огорожа № 7, огорожа № 8, огорожа № 9, вимощення №І. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачка є спадкоємицею після смерті чоловіка, яка належним чином прийняла спадщину, проте на даний час вона позбавлена можливості оформити права на нерухоме майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При таких обставинах суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved