Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Олексіївської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві вказала, що 12 жовтня 2009 року помер її чоловік - [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1.89 га., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Олексіївської сільської ради Кодимського району Одеської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право на землю ІІ-ОД №033762, виданим Кодимською районною державною адміністрацією. Вона є спадкоємцем спадщини померлого чоловіка за законом. Відповідно до ст.1268 ЦК України прийняла спадщину, оскільки на час її відкриття спільно проживала зі спадкодавцем. Однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю оригіналу державного акту. В судове засідання позивач не зявилась, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Заявлений позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача Олексіївської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без нього. Позов визнав (заява №207 від 13 липня 2016 року). Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим суд вважає можливим розглянути вказану цивільну справу без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 12 жовтня 2009 року помер чоловік позивача [PERSON] [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №203655, виданого 13 жовтня 2009 року Олексіївською сільською радою Кодимського району Одеської області. Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлим [PERSON], як між чоловіком та дружиною, підтверджується копією актового запису про укладення шлюбу №11 від 30 вересня 1989 року та копією свідоцтва про народження позивача серії ІV-ПЯ №.563565, виданим 25 березня 1971 року. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Судом встановлено, що померлий [PERSON] за життя мав у власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.89 га., яка розташована на території Олксіївської сільської ради Кодимського району Одеської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право на землю ІІ-ОД №033762, виданим 05 серпня 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією. Належність померлому [PERSON] вказаної земельної ділянки підтверджується і довідкою відділу Держгеокадастру в Кодимському районі №29-1516-0.13-1159/2-16 від 23 червня 2016 року. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що заповіту померлий [PERSON] не склав, тому позивач [PERSON], як дружина померлого, відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем спадкового майна померлого за законом першої черги. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). Судом встановлено, що позивач [PERSON] на день відкриття спадщини проживала разом з померлим чоловіком, що підтверджується довідкою Олексіївської сільської ради Кодимського району Одеської області №393 від 22 червня 2016 року, отже є такою, що у передбаченому законом порядку прийняла спадщину померлого чоловіка. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Матеріали справи містять належні докази звернення позивача [PERSON] до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину померлого за законом, однак нотаріус відмовила у видачі позивачеві цього свідоцтва через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, зокрема державного акту на земельну ділянку, який втрачено, оголошення про що було розміщене в газеті «Вісті Кодимщини» від 26 листопада 2011 року №48. Відсутність оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу відповідно до п.2 Глави 7, п.1 Глави 13 розділу І та п/п.4.12 п.4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право спадкоємця на судовий захист свого порушеного права на спадщину у разі втрати правовстановлюючого документу на спадкове майно підтверджується і ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року, прийнятою у цивільній справі №6-17336св15, в якій зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право власності (http://reyestr.court.gov.ua/Review/52081274). Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, тому обраний нею спосіб захисту цього порушеного права відповідає положенням ст.16 ЦК України, у звязку з чим її позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.3 ст.1268 ЦК України вона є такою, що у передбаченому законом порядку прийняла спадщину померлого чоловіка, що у відповідності з п.«г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України є підставою набуття нею права власності на цю земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: approved