Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] [INFO], зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №390. В обґрунтування позовної заяви покликається на те, що 16.09.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO]. За час спільного проживання відповідач постійно створював конфлікти, наносив їй тілесні ушкодження. Все це призвело до того, що вона втратила до нього почуття поваги та любові. З липня 2017 року вона припинила шлюбні відносини з відповідачем та спільне господарство. Вона твердо переконана, що міцної сім'ї у них не буде, примирення між ними не можливе, а тому змушена була звернутись до суду із даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечив щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд давши оцінку зібраним доказам вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16.09.2015 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №390. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 221. З листа № 20201 від 09.12.2016 року вбачається, що відповідач [PERSON] вчиняв насильство в сім'ї, з останнім була проведена профілактична бесіда, винесено офіційне застереження про недопустимість вчинення насильства у сім'ї. На даний час, сім'я позивачки та відповідача фактично розпалася та існує тільки формально. Суд вважає, що в подальшому недоцільно надавати сторонам строк на примирення, оскільки не бачить можливості такого примирення між ними. Цей строк не змінить відношення позивачки до шлюбу, її небажання відновлювати подружні стосунки з відповідачем. Суд з критикою відноситься до твердження відповідача, що позивачка [PERSON] викрала дитину, оскільки як згадувалось вище, відповідач вчиняв раніше насильство в сім'ї, а тому зміна місця проживання була зроблена через побоювання повторного насильства із сторони відповідача. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, а тому позов підлягає до задоволення. Згідно із ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому суд вважає, що вимогу позивачки слід задовольнити, залишивши останній після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved