Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач\~ [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. \~ \~ \~ \~Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Оскільки на випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишила, спадкування після її смерті здійснюється за законом. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є вона, [PERSON] , та син спадкодавця [PERSON] . Вказує, що вона є спадкоємцем після смерті бабусі за правом представлення, оскільки її матір [PERSON] (дочка спадкодавця) померла [INFO] , тобто ще до смерті [PERSON] . Також позивач зазначає, що вона у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] . Однак, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Враховуючи, що частка у спадковому майні, яка належала б її матері, становить 1/2 від спадкового майна, то вона має право на спадкування вказаної частки після смерті бабусі за правом представлення. Право власності спадкодавця на земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ВЛ №020532 від 11 червня 1999 року, а житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок серії [NUMBER] . Оригінали вказаних правовстановлюючих документів перебувають у володінні відповідача та він відмовляється їх надати для належного оформлення нею спадкових прав. Наведене зумовлює необхідність звернення до суду з цим позовом. \~ \~ \~ \~З врахуванням наведеного позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: на Ѕ частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, ведення підсобного господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім того, позивач просить стягнути з відповідача в свою користь сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу адвоката. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 травня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. У своєму відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] зазначає про невизнання ним позову з тих підстав, що будь-якого спору між ним та позивачем щодо спадкового майна немає. Вказує, що він не чинить перешкод позивачу в отриманні свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , правовстановлюючих документів на спадкове майно в нього також нема. Відповідач просить в задоволенні позову відмовити за безпідставністю вимог. 09 липня 2021 року від позивача [PERSON] на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій вона наводить свої аргументи на спростування позиції відповідача, висловленої у відзиві на позовну заяву. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, які наведені в позовній заяві, просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов заперечував з підстав, які зазначені у відзиві на позовну заяву, просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України). Суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області (а. с.12). Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишила, а тому спадкування після її смерті здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене законом коло осіб з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві та розрахунку, що він залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення. Спадкування за правом представлення врегульовано положеннями статті 1266 ЦК України, якою передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини; прабаба, прадід спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини; племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини; двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення. Спадкування за правом представлення - це спадкування за законом, яке передбачає появу в певних спадкоємців права на спадкування за умови смерті до відкриття спадщини того з їхніх родичів, хто був би спадкоємцем. Таким чином, його власні спадкоємці ніби представляють у спадкових відносинах особу, яка б одержала права на спадкування, якби була живою на час відкриття спадщини. Перелік осіб (спадкоємців), які мають право на спадкування за правом представлення, встановлений нормами статті 1266 ЦК України. Суд встановив, що позивач [PERSON] є внучкою спадкодавця [PERSON] . Матір позивача та одночасно дочка спадкодавця [PERSON] померла [INFO] , тобто ще до смерті [PERSON] . Наведене дає підстави для висновку, що позивач є спадкоємцем [PERSON] за правом представлення. Такі висновки суду підтверджуються: -копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 14 липня 1969 року Бучацьким районним бюро ЗАГСу, яким підтверджується факт родинних відносин спадкодавця [PERSON] та [PERSON] , як матері та дочки (а. с. 7); -копією свідоцтва про смерть [PERSON] , виданого завідувачем Відділу запису актів цивільного стану Комуни м. Модіка Провінції Рагуза, Італійська Республіка, з якого встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а. с. 10, 11); -копією свідоцтва про народження [PERSON] , виданого 25 березня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Волинського обласного управління юстиції, з якого встановлено, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] (а. с. 9); -копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, яким підтверджується зміна прізвища матері позивача після укладення шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а. с. 8). До складу спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] входить таке майно: земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, ведення підсобного господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Будучи спадкоємцем за правом представлення після смерті баби, позивач 11 листопада 2015 року звернулась до Першої Луцької державної нотаріальної контори з метою прийняття спадщини. Дослідивши матеріали спадкової справи, заведеної Першою Луцькою державною нотаріальною конторою Волинської області №414/2015 після смерті [PERSON] , суд встановив, що спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , є [PERSON] та [PERSON] . З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Першої Луцької державної нотаріальної контори Мудрик О. Є. від 23 квітня 2018 року встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а. с. 15). Таким чином, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в зв`язку з тим, що в неї немає правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спірне нерухоме майно. Та обставина, що спадкодавцю [PERSON] належить на праві приватної власності спірне будинковолодіння підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок серії [NUMBER] від 14 червня 2001 року, примірник якого міститься в матеріалах інвентаризаційної справи на домоволодіння [ADDRESS] . Матеріали вказаної інвентаризаційної справи витребувані та досліджені судом. Право власності спадкодавця [PERSON] на спірну земельну ділянку підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ВЛ №020532 від 11 червня 1999 року (а. с. 13). Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, враховуючи, що позивач є спадкоємцем за правом представлення та прийняла спадщину після смерті [PERSON] , але нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю документів, які засвідчують право власності на спадкове майно, то суд дійшов висновку, що позов, в межах заявлених вимог, підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved