Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу як чоловіка та дружини з [PERSON] , який помер [INFO] , в період з грудня 2002 року до часу відкриття спадщини [INFO] . В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що з грудня 2002 року вона з [PERSON] почали проживати разом однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу та почали вести спільне господарство. Реєструвати шлюб вони не поспішали з причин негативного досвіду попередніх шлюбів обох, та вирішили деякий час проживати разом без реєстрації шлюбу. Позивач зазначила, що за час спільного проживання вони турбувались один про одного, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, , сплачували комунальні витрати, купували за спільні кошти продукти харчування, одяг, посуд, тощо. Всі свята святкували разом в колі сім`ї, з друзями, проживали як чоловік та дружина. Крім того, [PERSON] приймав участь у вихованні та утриманні дітей позивача. 27.05.2006 позивач з [PERSON] вирішили одружитись, але реєстрація шлюбу, яка мала відбутись 15 липня 2006 року не відбулась з причин тяжкої хвороби родички позивача, оскільки вони в цей час перебували за межами України. А з 2017 року [PERSON] почав хворіти, та йому поставлено діагноз рак правої нирки. [PERSON] був власником квартири [ADDRESS] , та, оскільки лікування потребувало значних коштів, вони вирішили продати дану квартиру, та продовжили проживати разом у належній позивачу квартирі. 12 травня 2018 року [PERSON] було підписано нотаріальну заяву про реєстрацію шлюбу, однак зареєструвати шлюб вони не встигли, оскільки [INFO] [PERSON] помер. 21.06.2018 позивач звернулась до Четвертої харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадкоємцем першої черги є його мати [PERSON] . Та, оскільки позивач є спадкоємцем четвертої черги у зв`язку з проживанням зі спадкодавцем не менш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини, тому позивач просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання позивач не з`явилась, надала через канцелярію суду заяву, якою просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, провила позов задовольнити. Відповідач до судового засідання не з`явилась, позивачем по справі надана заява відповідача [PERSON] , завірену нотаріусом Волгодонського (міського) нотаріального округу Ростовської області, Колосовою Маргаритою Валеріївною, про визнання позову та підтверджує факт проживання [PERSON] та її сина [PERSON] з 2002 року до його смерті [INFO] . Також підтверджує факт що весь цей період вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом проживали як чоловік та дружина, виховували разом дітей [PERSON] від першого шлюбу. Також просила розглянути справу за її відсутністю. Отже, проти позову відповідач не заперечує і вважає його таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, тому просила суд позов задовольнити. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до вимог статей\~11,\~59,\~60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Як вбачається зі свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданого 20.09.1962 Ічерською сільською радою Кіренського району с. Ічьора (серія [NUMBER] ), матір`ю якого є відповідач по справі - [PERSON] . Судом встановлено, що 27 травня 2006 року позивач [PERSON] та [PERSON] мали намір укласти шлюб, який мав відбутись 15 липня 2006 року о 15.40 год., що підтверджується запрошенням № 700 Відділу реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції м. Харкова. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.05.2018 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №7616. Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, № 22737028 від 15.05.2009 на праві приватної власності [PERSON] належить кв. [ADDRESS] . Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №52366985 від 21.06.2018 в Четвертій ХДНК зареєстрована спадкова справа № 62603468, спадкодавець [PERSON] , [INFO] . Посилання позивача на намір продажу квартири, належної [PERSON] підтверджуються договором наміру куплі-продажу від 20.04.2018, укладеному між [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з договору-замовлення № 228/2 на організацію та проведення поховання від 15.05.2018, [PERSON] є замовником організації та проведення поховання померлого [PERSON] , з оплатою вартості даних послуг. Окрім того, позивачем надані спільні з померлим фотознімки різного часу на сімейних святах та у побуті. За вимогами п.4 ч.1\~ст.315 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч.2\~ст.315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] позивачеві необхідно для отримання спадщини. Іншим чином, ніж за рішенням суду позивач встановити зазначений факт не може. На підставі ч.3\~Сімейного Кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно з роз`ясненнями Верховного суду України від 01.01.2012 року, викладеними у судовій практиці щодо розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім`єю, термін спільного проживання (не менше п`яти років), мета встановлення факту (розподіл спільного набутого майна, спадкування за законом), тощо. Доказами про наявність факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу також можуть бути спільна сплата рахунків, оформлення кредитів, тощо. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, з грудня 2002 року до [INFO] , вели спільне господарство, несли спільні витрати на організацію спільного існування, несли спільні витрати та у відповідності до чинного законодавства України. Наведене свідчить про досить тривалі стосунки між сторонами та усталені відносини між ними, які притаманні подружжю. Як зазначено в\~Постанові № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008,\~\~при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої\~статті 3 СКпро те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. З урахуванням зазначених вище обставин, суд вважає, що позивачем доведено факт проживання однією сім`єю з [PERSON] , а тому її заява про встановлення вказаного факту підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.74 СК України\~якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Судом встановлений факт проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків між позивачем та [PERSON] з грудня 2002 року проживала однією сім`єю з [PERSON] , що підтверджується та не оспорюється відповідачем у наданій заяві.

Outcome: approved