Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я. В обґрунтування позовних вимог вказує, що працюючи машиністом автокрану металургійного виробництва сортопрокатного цеху №1 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», під час виконання робіт з керування електромостовим краном підпадала під шкідливу дію загальної вібрації, що перевищувало гранично допустимий рівень через недосконалість робочого місця. Загальний стаж роботи на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів складає 28 років 2 місяці. У зв`язку зі шкідливими і тяжкими умовами праці, з вини відповідача вона отримала хронічне професійне захворювання. Рівень загальної вібрації згідно ДСН 3.3.6.039-99 «Державні санітарні норми виробничої загальної та локальної вібрації» складає: 104 дБ при ГДР - 101 дБ. Умови праці на робочому місці машиніста крану MB СПЦ-1 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», згідно інформаційної довідки про умови праці за показниками шкідливості відносяться до 3 класу 3 ступеня «Шкідливі». У зв`язку із заподіянням шкоди, 02.07.2019 року вона пройшла огляд МСЕК, де їй було визначено ступінь втрати професійної працездатності 60% по вібраційній хворобі та встановлено третю групу інвалідності. У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються її нормальні життєві зв`язки, остання позбавлена можливості реалізовувати свої звички та бажання, вона постійно відчуває больові відчуття, обмеження рухів у шийному і поперековому відділах хребта з віддачею в праву ногу, біль у великих суглобах кінцівок, переважно плечових та колінних суглобах, заніміння верхніх та нижніх кінцівок, відчуття замерзання стоп, несистемне запаморочення, головний біль, періодичне підвищення артеріального тиску. Тому, просить суд стягнути з відповідача на свою користь 250380,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я без урахуванням тримання податку з доходів фізичних осіб. Ухвалою від 12.08.2019 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Представник відповідача ПАТ «АМКР» » Стаднік Я.В. подала до суду відзив, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Обґрунтовує це тим, що відповідно до п. 3 Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затверджених наказом МОЗ України від 08.04.2014р. №248., робота в умовах перевищення гігієнічних нормативів (3 клас) дозволена тільки за умови застосування засобів колективного та індивідуального захисту і скорочення часу дії шкідливих виробничих факторів (захист часом). В свою чергу, відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію виробництва не порушував. Більше того, на ПАТ «АМКР» відповідно до вимог законодавства повсякчас застосовуються заходи щодо полегшення і оздоровлення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, досягнень науки і техніки, засобів механізації та автоматизації виробництва, позитивного досвіду з охорони праці. Таким чином, будь-яких порушень законодавства про працю відносно позивача, які б знаходились в причинному зв`язку з настанням професійного захворювання, відповідач не вчиняв. При цьому, лише факт втрати професійної працездатності не призводить до відшкодування моральної шкоди, оскільки він погашається відшкодуванням втраченого заробітку або відповідної її частини, відшкодуванням позивачу витрат на медичну і соціальну допомогу, виплати одноразової допомоги, яка забезпечує фінансову можливість для соціальної реабілітації позивача. Вважає, що обов`язковими передумовами виникнення правовідносин з відшкодування моральної шкоди є неправомірні дії чи бездіяльність та вина власника або уповноваженого ним органу. В матеріалах справи відсутній висновок МСЕК або висновок судової-психологічної експертизи про те, що позивачу завданні моральні страждання за умов ситуації, що досліджуються у справі. Тобто відсутня одна з обов`язкових передумов для відшкодування моральної шкоди, та відсутні докази які б підтвердили факт спричинення моральної шкоди позивачу з боку відповідача. Щодо розміру моральної шкоди в сумі 250380,00 грн. вважає її жодним чином неаргументованим та необґрунтованими, сума завищена та не відповідає тяжкості та характеру шкоди, про наявність якої стверджує позивач. Отже, виходячи з аналізу наведених обставин, вважає вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими. Суд, дослідивши письмові докази цивільної справи, прийшов до наступного висновку. Згідно трудової книжки [PERSON] тривалий час працювала на підприємстві відповідача (а.с. 23-28). Відповідно до п. 16 до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання №3 від 15.05.2019 року професійне захворювання виникло за тих обставин, що [PERSON] , працюючи з 21.06.1989 року по 01.12.1998 року та з 01.04.1999 року по 04.01.2018 року машиністом крану металургійного виробництва СПЦ-1 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», виконувала роботу з керування електромостовим краном під час виконання навантаження/розвантаження, перевантаження і транспортування вантажів сортопрокатного цеху. При виконанні зазначених робіт підпадала під шкідливу дію загальної вібрації, що перевищувала гранично допустимий рівень через недосконалість робочого місця (а.с. 9-10). З довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 02.07.2019 року вбачається, що [PERSON] встановлено 60% втрати професійної працездатності з 18.06.2019 року по 01.07.2020 року первинно, та третю групу інвалідності. Наступна дата переогляду 01.06.2020 року (а.с. 5, 6). Згідно з ч. 4 ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці. Стаття 153 КЗпП України встановлює, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Таким чином, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» є належним відповідачем по справі. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Частиною 3 ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом. У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Свої моральні страждання, пов`язані з ушкодженням здоров`я на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» позивач оцінює в розмірі 250380,00 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, позивач зазнала ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків, у зв`язку з чим отримала 60% втрати професійної працездатності. Згідно виписок з медичної карти, [PERSON] потребує обстеження в клініці, нагляд лікарів, щорічні курси реабілітації, прийом ліків, тощо (а.с. 14-15, 16-18, 19-22). При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками професійного захворювання порушено звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв`язки. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди (суму її компенсації), судом ураховано тяжкість завданої позивачці моральної шкоди, глибину, тривалість та характер моральних та фізичних страждань, їх інтенсивність та довготривалість, стан здоров`я, тяжкість професійного захворювання, настання у зв`язку з цим негативних змін у житті, необхідність лікування, втрату у зв`язку з цим життєвих зв`язків, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, обсяг втрати позивачем працездатності унаслідок профзахворювання. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Тому суд вважає, що сума компенсації від ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» спричиненої позивачці моральної шкоди повинна складати 80000,00 гривень. Щодо вимоги про стягнення 250380,00 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві шкоди. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд, стягує з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір у розмірі 800,00 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: partial