Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду в позовом, в якому після зміни підстав позову просила суд визнати недійсним, скасувати рішення та державну реєстрацію Державним реєстратором Київської філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Кузьменком Ю.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 44150549 від 20 листопада 2018 року 16:24:33, а саме право власності ТОВ «Фінанс Проперті Групп» на трикімнатну квартиру загальною площею 83,00 кв.м., жилою площею 60,10 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (РНОНМ 1699123180000, номер запису про власність № 29017333), а також відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації права власності на вказану квартиру. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 21 червня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 664/ФКВ-07, згідно з умовами якого, банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 110 500 дол. США з розрахунку 13,5 % річних за користування кредитом на строк до 20 червня 2032 року. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором того ж дня укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ткачуком С.В. за № 1782, відповідно до умов якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю належну їй на праві власності трикімнатну квартиру загальною площею 83,00 кв.м., жилою площею 60,10 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . 30 червня 2010 року між ТОВ «Український промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України укладено договір купівлі-продажу активів та кредитних зобов`язань, зокрема, але не виключно за договором № 664/ФКВ-07. Відповідно до отриманого позивачем лист, станом на 27 серпня 2015 року її борг перед банком з урахуванням прострочених процентів за користування кредитними коштами та пені склав 36 363,66 дол. США. 30 січня 2019 року позивач отримала інформаційну довідку № 147962479 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якої вбачалось, що 16 листопада 2018 року відбувся перехід права власності на предмет іпотеки до відповідача. Після звернення до ТОВ «Фінанс Проперті Групп» позивач дізналась про те, що 05 жовтня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» було укладено договір № 854/К купівлі-продажу майнових активів та кредитних зобов`язань, зокрема, але не виключно за договором № 664/ФКВ-07. Крім того, як підставу своїх вимог посилається на те, що з документів, які були подані до реєстратора не доводиться наявності факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя, а тому державним реєстратором Кузьменком Ю.О. під час реєстрації прав власності на трикімнатну квартиру загальною площею 83,00 кв.м., жилою площею 60,10 кв.м. за адресою: [ADDRESS] за відповідачем було грубо порушено приписи ст. 35 Закону України «Про іпотеку», п. 61 Порядку реєстрації № 1127, що в свою чергу на думку позивача є порушенням норм права та достатньою підставою для скасування такої реєстрації. Ухвалою судді від 15 січня 2019 року відкрито провадження у справі, а її розгляд призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання, сторонам роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи. Цього ж дня, ухвалою судді за заявою представника позивача вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборони вчинення органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно квартири [ADDRESS] . 16 січня 2019 року ухвалою судді відмовлено в задоволенні заяви представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення заборони входження будь-яким особам, крім осіб зареєстрованих та постійно проживаючих в квартирі [ADDRESS] , зокрема: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 27 лютого 2019 року від представника позивача до суду надійшла заява про зміну підстав позову, а 14 травня 2019 року доповнення до позову. Ухвалою суду від 29 серпня 2019 року за клопотанням представника позивача витребувано у публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова В.В. належним чином завірену копію договору № 2258 про передачу активів та кредитних зобов`язань, укладеного 30 червня 2010 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», а також про витребування у управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві належним чином засвідчених копій всіх документів з реєстраційної справи щодо реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, зокрема: квартиру [ADDRESS] за товариством з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп»: Запис про право власності № 29017333 (РНОНМ 1699123180000); Підстава виникнення права власності: іпотечний договір № 664/Zфквім-07, серія та номер: 1782, виданий 21 червня 2007 року, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ткачук С.В.; Підставою внесення запису про реєстрацію зазначено: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 44150549 від 20 листопада 2018 року, Державний реєстратор: Кузьменко Юрій Олександрович, Київська філія комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг», м. Київ. 11 жовтня 2019 року на виконання ухвали суду від представника ПАТ «Дельта Банк» надійшли витребувані документи, а 22 жовтня 2019 року від управління державної реєстрації повідомлення про перенаправлення ухвали суду від 29 серпня 2019 року до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). 25 жовтня 2019 року від представника відповідача надійшов відзив на уточнену позовну заяву,в якому просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі з тих підстав, що позивач не надав жодного належного та допустимого доказу, який би вказував на підстави для скасування реєстраційної дії. Ухвалою суду від 25 жовтня 2019 року витребувано у Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) належним чином засвідчених копій всіх документів з реєстраційної справи щодо реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, зокрема: квартиру [ADDRESS] за товариством з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп». 23 грудня 2019 року на виконання ухвали суду надійшли витребувані документи. Ухвалою суду від 23 січня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Вислухавши позивача та її представника, які в судовому засіданні вимоги позову підтримали та просили задовольнити, представника відповідача, яка проти задоволення позову заперечувала, суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з такого. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 21 червня 2007 року між [PERSON] та ТОВ «Український промисловий банк» укладено кредитний договір за № 664/ФКВ-07, згідно умов якого позивачу надано у тимчасове платне користування грошові кошти у розмірі 110 500,00 дол. США на поточні потреби, на 300 місяців з процентною ставкою за користування кредитними коштами у розмірі 13,5 % річних. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] . Предмет іпотеки належав на праві власності позивачу: 1/2 частина квартири - на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Печерського району міста Києва 02 квітня 1993 року, згідно з розпорядженням (наказом) від 02 квітня 1993 року, № 836 та зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації 26 квітня 1993 року у реєстрову книгу за № 3255; 1/2 частина квартири - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого [PERSON] , зареєстрованого Комунальним підприємством Київським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 03 січня 2002 року у реєстрову книгу № д. 1313-207, за реєстровим № 3255. В порушення умов Кредитного договору позивачем не було сплачено відсотки за користування кредитом та не повернуто кредитні кошти у встановлені договором терміни. 07 вересня 2018 року згідно з протоколом № UA-ЕА-2018-07-20-000188-b від 07 вересня 2018 року, ТОВ «Фінанс Проперті Групп» визнано переможцем у відкритих торгах (аукціоні) з продажу лоту - належного ПАТ «Дельта Банк». 05 жовтня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав № 854/К, за яким старий кредитор відступив шляхом продажу новому кредитору права вимоги за наступними договорами: -за кредитним договором № 664/ФКВ-07 від 21 червня 2007 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Український промисловий банк»; -за іпотечним договором № 664/Zфквіп-07 від 21 червня 2007 року, право вимоги за яким перейшло на підставі Договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від05 жовтня 2018 року нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1047. 10 жовтня 2018 року ТОВ «Фінанс Проперті Групп» на підставі ст.ст. 516-518 ЦК України письмово повідомило позивача про заміну старого кредитора на нового кредитора - ТОВ «Фінанс Проперті Групп», що підтверджується копіями описів вкладень у цінні листи від 10 жовтня 2018 року, фіскальними чеками та накладною (Том І, а.с. 231-232). Внаслідок порушення позивачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором станом на 05 жовтня 2018 року заборгованість складала без урахування штрафних санкцій (пеня, штраф) 1 606 013,64 грн. з яких: заборгованість по тілу кредиту - 31 743, 22 дол. США (894 366,97 грн.); заборгованість за нарахованими процентами - 18 286,60 дол. США (515 225,90 грн.); пеня - 196 420,71 грн. З матеріалів справи, зокрема, з отриманих на виконання ухвали суду копії реєстраційної справи вбачається, що на вимогу ст. 35 Закону України «Про іпотеку», ТОВ «Фінанс Проперті Групп» 10 жовтня 2018 року надіслало поштовим зв`язком вимогу про усунення порушенню основного зобов`язання та/або іпотечного договору у 30-денний строк, що підтверджується копіями опису вкладень у цінний лист від 10 жовтня 2018 року (Том ІІ, а.с. 44-46), фіскальним чеком та накладною (Том ІІ, а.с. 43), Іпотекодавець, тобто позивач, повідомлявся новим Кредитором/Іпотекодержателем - ТОВ «Фінанс Проперті Групп», що у випадку невиконання зобов`язань в зазначений термін Іпотекодержатель має право на звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві власності позивачу на підставі: 1/2 (одна друга) частина квартири - на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Печерського району міста Києва 02 квітня 1993 року, згідно з розпорядженням (наказом) від 02 квітня 1993 року № 836 та зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації 26 квітня 1993 рою у реєстрову книгу за № 3255; 1/2 (одна друга) частина квартири - на підставі Свідоцтва пре право на спадщину за законом, виданого [PERSON] , зареєстрованого Комунальним підприємством Київським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності об`єкти нерухомого майна 03 січня 2002 року у реєстрову книгу № д. 1313-207, за реєстровим № 3255, у відповідності до положень ст. 37 та/або ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Таким чином, суд приходить до переконання, що посилання позивача щодо неотримання вимоги про усунення порушень основного зобов`язання, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема з огляду на наступне. Зокрема, з відповіді від 02 квітня 2019 року № 8264, наданої на запит ТОВ «Фінанс Проперті Групп» вбачається, що згідно інформації АТ «Укрпошта», поштове відправлення № 6105240605099 від 10 жовтня 2018 року було вручено адресату [PERSON] особисто 16 жовтня 2018 року (ВПЗ 01021, м. Київ) (Том І, а.с. 237). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, який надано на ухвалу суду та міститься у матеріалах справи, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) прийнято 20 листопада 2018 року (Том ІІ, а.с. 40-41). Таким чином, суд приходить до переконання, що рішення про державну реєстрацію та її вчинення відбулось після спливу зазначеного 30-денного строку, що відповідає ст.ст. 18-22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право Іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від Іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Згідно з ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними. Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Отже, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки відповідно до статей 36,37 Закону України «Про іпотеку» є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду. Застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання права власності на предмет іпотеки - це виключно позасудовий спосіб урегулювання спору, який сторони встановлюють самостійно у договорі. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Можливість реалізації іпотекодержателем права на звернення стягнення шляхом набуття права власності на предмет іпотеки передбачена у статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у якій визначено, що загальними засадами державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є: 1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4)перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5)прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6)відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до п. 18 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. Згідно з п. 57 Порядку, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Відповідно п. 61 цього Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10,18 Закону № 1952-IVта статті 37 Закону № 898-IV порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. Судом приймається надане приватним нотаріусом, як доказ надіслання письмової вимоги ТОВ «Фінанс Проперті Групп» підтвердження про її отримання, а тому вказане повідомлення є належним доказом у розумінні ст. 77 ЦПК України та вказує на встановлення нотаріусом завершення 30-денного строку, сплив якого пов`язується з проведенням ним подальших дій зі звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі й шляхом набуття права власності. Отже, суд не приймає доводи сторони позивача щодо ухилення від виконання свого обов`язку, передбаченого як Законом № 898-IV, так і Порядком № 1127, щодо надіслання боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, що унеможливило встановлення нотаріусом завершення 30-денного строку, сплив якого пов`язується з проведенням ним подальших дій зі звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі й шляхом набуття права власності, а тому не може прийти до висновку, що державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Фінанс Проперті Групп» проведена всупереч норм чинного законодавства. Доводи позивача, щодо того що рішення про реєстрацію права власності є незаконним, оскільки відбулося примусове стягнення квартири без згоди власника, під час дії Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» суд не приймає до уваги оскільки згода іпотекодателя на вчинення дій банком щодо переходу права власності за іпотечним застереженням, при наявності до цього умов, надана у договорі, а тому не потребує додаткового її отримання, а крім цього, установлений Законом мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово відстрочує примусове стягнення на майно. Також, вимоги позивача про відновлення становища, яке існувало до порушення, шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації права власності на вказану квартиру не підлягають задоволенню, як такі, що не гуртуються на Законі та є похідним від основних, які залишаються судом без задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed