Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів та різних поглядів на сімейне життя. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна не мають. Спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження сім'ї, на думку позивача - не можливе, в зв'язку з чим просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні наголошувала на своїх позовних вимогах, просила позов задовольнити, з підстав, викладених у ньому. Зазначила, що судом надавався строк на примирення, проте, відношення між сторонами не змінились, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Також повідомила, що не бажає стягувати з відповідача судовий збір. Представник позивача підтримала позицію позивача. Відповідач в судовому засіданні зазначив про те, що заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначив про те, що хотів би всіма силами зберегти сім'ю і повідомив, що здійснював усі можливі заходи, спрямовані на примирення і досі до кінця не розуміє підстави, з яких відповідач все ж таки вирішила подавати позовну заяву про розірвання шлюбу. Представник відповідача підтримала позицію відповідача. Заслухавши пояснення сторін, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд прийшов до таких висновків. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 30 вересня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №1542, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.07.2006 року (а.с.11). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15 січня 2010 року. Позивач миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що подальше збереження шлюбних відносин суперечитиме її інтересам. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин, позивач наполягає на розірванні шлюбу, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо за відсутності на це волі позивача. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved