Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою. А саме просить встановити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши їй житлові кімнати площею 15,6 кв.м. та 12,3 кв.м., [PERSON] виділити житлову кімнату площею 19,7 кв.м. Кухню площею 11,7 кв.м., ванну площею 3,2 кв.м., вбиральню площею 2 кв.м., коридор площею 17 кв.м., лоджії 2,0 кв.м. та 2,3 кв.м. залишити у спільному користуванні. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вказана квартира належить їм на праві приватної спільної часткової власності по 1/2 частки кожному, однак у них виникає спір щодо користування квартирою. Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує, щодо заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 23.08.2013р. Реєстраційною службою Тернопільського міського управління юстиції, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності по 1/2 частки [PERSON], [PERSON]. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно технічного паспорта трьохкімнатна квартира [ADDRESS] має загальну площу 85,8кв.м., з яких : житлові кімнати площею 19,7 кв.м., 15,6 кв.м. та 12,3 кв.м., кухня площею 11,7 кв.м., ванна площею 3,2 кв.м., вбиральня площею 2 кв.м., коридор площею 17 кв.м., лоджія 2,0 кв.м. та 2,3 кв.м. Як вбачається із будинкової книги в квартирі [ADDRESS] зареєстровані малолітні діти : [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO]. Оскільки спірна квартира є спільною частковою власністю сторін, кожен зі співвласників може ставити питання про встановлення порядку користування цією квартирою. Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ст. 317 Цивільного Кодексу України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а згідно ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном . Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Запропонований позивачкою порядок користування квартирою відображає фактичний порядок користування, що склався, не порушує інтереси сторін та малолітніх дітей, а тому суд вважає, що такий порядок користування житловими приміщеннями, кухнею та іншими приміщеннями квартири може бути закріплений судовим рішенням. При визначені порядку користування спірною квартирою судом враховано, що рішенням не порушуються житлові права осіб, що проживають та мають право проживати у квартирі, а також норми житлового законодавства. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS] : позивачу [PERSON] виділити житлові кімнати площею 15,6 кв.м. та 12,3 кв.м., [PERSON] виділити житлову кімнату площею 19,7 кв.м. Кухню площею 11,7 кв.м., ванну площею 3,2 кв.м., вбиральню площею 2 кв.м., коридор площею 17 кв.м., лоджії 2,0 кв.м. та 2,3 кв.м. залишити у спільному користуванні. Згідно із вимогами статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60грн. сплаченого судового збору при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved