Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, посилаючись на те, що вона є власником 429/1920 частин домоволодіння, розташованого по [ADDRESS]. Співвласниками домоволодіння у різних частках є відповідачі за позовом [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Враховуючи, що між співвласниками виникають спори щодо користування житловим будинком та земельною ділянкою, з вини відповідача [PERSON] позивач позбавлена можливості користуватись належною їй частиною домоволодіння, вона просила постановити рішення, яким виділити їй на належні 429/1920 частин у праві власності на домоволодіння, розташованого у [ADDRESS], у житловому будинку літ. «А-1» житлове приміщення 1-4 площею 7,2 кв. м., житлове приміщення 1-5 площею 17,9 кв. м, приміщення кухні 1-6 площею 12,8 кв. м., 1/ 2 частину приміщення 1 площею 3,3 кв. м., з надвірних будівель виділити сарай літ. «Р» та визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою садиби, виділивши у її користування відповідно частці у праві власності земельну ділянку з боку [ADDRESS] та [ADDRESS], з можливою ізоляцією від співвласників. 14.04.2014 року [PERSON] уточнила свої позовні вимоги та просила виділити їй в натурі на належні 429/1920 частин у праві власності на домоволодіння, розташоване у [ADDRESS], у житловому будинку літ. «А-1» приміщення 1-4 площею 7,2 кв. м., приміщення 1-5 площею 17,9 кв. м, у прибудові «а4» приміщення 1-6 площею 12,8 кв. м, у прибудові літ. «а» частину приміщення 1 площею 3,3 кв. м, загальною площею 41,2 кв., загальною вартістю 54 237 грн., що більше покладеного на її частку на 4999 грн. та складає 25/100 частин домоволодіння. Просить перерозподілити частки співвласників у праві спільної часткової власності на домоволодіння, розташоване у [ADDRESS], та вважати належними: власнику [PERSON] належатиме 25/100 частин домоволодіння замість 429/1920 частин, що належали раніше; власнику [PERSON] належатиме 53/100 частини домоволодіння замість 353/640 частин; власнику [PERSON] - 11/100 частин домоволодіння замість 45/400 частин; власнику [PERSON] - 11/100 частин домоволодіння замість 45/400 частин, стягнути з неї на користь [PERSON] грошову компенсацію в сумі 7111 грн., земельну ділянку по [ADDRESS] площею 595 кв. м. залишити у спільному користуванні співвласників. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] повністю підтримали заявлені позовні вимоги, надали судові аналогічні пояснення. Позивач [PERSON] також пояснила судові, що вона з моменту набуття права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування, не має доступу до нього та не має можливості користуватися своєю частиною, оскільки відповідач [PERSON] не допускає її в будинок літ. «А-1», в якому проживали її спадкодавці; що вона потребує в користуванні належної їй власності, оскільки мешкає у ветхій квартирі. Позивач зазначила, що вона просить виділити її частку на підставі першого варіанту Висновку судової будівельно-технічної експертизи від 28.02.2014 року, тому що при здійсненні цього варіанту її частка збільшується, вона згодна виплатити відповідачу [PERSON], частка якого відповідно зменшується, компенсацію, визначену експертом та провести всі необхідні переустаткування та переобладнання для досягнення цього варіанту виділу. Відповідач [PERSON] та представник відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] адвокат [PERSON] проти позову заперечували та пояснили судові, що варіант судової експертизи, за яким позивач [PERSON] просить виділити їй частку у домоволодінні, суттєво порушує права власнику [PERSON], реально не обґрунтований щодо технічних можливостей проведення переобладнання приміщень житлового будинку літ. «А-1» на дві самостійні житлові квартири, що позивач не надала доказів того, що вона потребує у збільшенні її ідеальної частки за рахунок частки відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] також не погодився на отримання компенсації від позивача за зменшення його частки та вважає, що у зв'язку із неприязними відносинами користуватись із позивачем спільним житловим будинком літ. «А-1» він не бажає та заперечує проти любого варіанту розподілу будинку, запропонованого експертом. Крім того, відповідач вважає, що частка позивача [PERSON] у спільній частковій власності є незначною. Представник третьої особи Харківської міської ради до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не сповістив. У своїх запереченнях від 30.07.2013 року повідомив, що підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] не має, оскільки на території домоволодіння є самочинні будівлі, які не можуть бути об'єктом виділу. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Як встановлено судом домоволодіння, розташоване у [ADDRESS] належить за правом приватної власності позивачу [PERSON] - 11/96 частин, на підставі Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.10.2004 року (справа № 2/2-120) та ухвали Апеляційного суду Харківської області від 18.01.2005 року ( справа №22-а-243); 209/1920 частин, - на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.03.2013 року (справа № 2035/11062/2012), загалом її частка складає 429/1920 частин домоволодіння / а. с. 10-26/. Відповідачеві [PERSON] належить: 209/640 частин домоволодіння, розташованого у [ADDRESS], на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.03.2013 року (справа за № 2035/11062/2012); 90/400 частин домоволодіння, на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого 1-ю ХДНК 07.07.1992 року, за р.№1-1035. Відповідачеві [PERSON] належить 45/400 частин домоволодіння на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого 1-ю ХДНК 07.07.1992 року за р. № 1-1035. Відповідачеві [PERSON] належить 45/400 частин домоволодіння на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого 1-ю ХДНК 07.07.1992 року за р. № 1-1035 / а. с. 121-122/.. Право власності співвласників належним чином зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно / а. с. 16, 26, 85/. Як вбачається з технічного паспорту на садибний житловий будинок по [ADDRESS], виготовленого ТОВ «Інвентарбюро» 21.05.2013 року, домоволодіння складається з двох житлових будинків літ. «А-1», забудови 1960 року, з прибудовами та житлового будинку літ. «Б-1», забудови 1982 року, з прибудовами, решти надвірних будівель та споруд, вартість садиби складає 269 663 грн. / а. с.27-32/. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що власники [PERSON], [PERSON], [PERSON] займають житловий будинок літ. «Б-1» з прибудовами та частину надвірних будівель, які вони отримали в порядку спадкування після смерті [PERSON] Отримані ними будівлі складають 45/100 частин домоволодіння. 55/100 частин домоволодіння, що складаються з будинку літ. «А-1» з прибудовами літ. «а», «а4», «а5», льоху літ. «В», льоху літ. «Г», сараю літ. «К», вбиральні літ. «Л», воріт № 1, паркану № 2, колодязю № 3, паркану № 4, вимощення 1, загальною вартістю 121 201 грн. успадкували в різних частках позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] після смерті батьків позивача [PERSON] та [PERSON] / а. с. 10-15/. Після смерті матері [PERSON] [INFO] позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зайняли приміщення житлового будинку літ. «А-1», а саме: приміщення 1-3 площею 4,3 кв. м., приміщення 1-4 площею 7,2 кв. м., приміщення 1-5 площею 17,9 кв. м., кухню 1-6 площею 12,8 кв. м зайняла позивач [PERSON]; приміщеннями 1-1 площею 17,7 кв. м., 1-2 площею 7,3 кв. м., приміщенням 1 площею 6,9 кв. м., 1У площею 1,9 кв. м. користується відповідач [PERSON] Позивач у вищезазначених приміщеннях не проживає, оскільки не має до них вільного доступу. Відповідач також особисто у зайнятих ним приміщеннях не проживає, періодично поселяє у будинок своїх родичів. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] виник конфлікт щодо розподілу належного їм будинку, відповідач [PERSON] перешкоджає позивачу користуватись належною їй частиною нерухомості, що підтверджується постановою про відмову у порушенні кримінальної справи від 07.04.2011 року / а. с. 214/. Оскільки у добровільному порядку вирішити питання щодо розподілу будинку сторони не можуть, у позивача виникла потреба виділити свою частку зі спільної часткової власності на домоволодіння і вона вимушена звернутись до суду із відповідним позовом. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Стаття 364 ЦК України визначає, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно Висновку судової будівельно-технічної експертизи за №13061/2652/2653 від 28.02.2014 року, виконаного експертами ХНДІСЕ ім. Засл. проф. Бокаріуса М.С. ( а.с.132-164), розподілу між співвласниками [PERSON] та [PERSON] підлягають 55/100 частин домоволодіння, які складаються з житлового будинку літ. «А-1», прибудов літ. «а», «а4», «а5», льохів літ. «В», «Г», сараю літ. «К», вбиральні літ. «Л», воріт № 1, паркану № 2, №4, колодязю № 3, вимощення 1. Зазначена частина домоволодіння, яку експерт прийняв за одиницю, поділяється в таких частках: [PERSON] полягає 39/96 частки, [PERSON] полягає 57/96 частки. Експертом надано три варіанти розподілу житлового будинку між власниками [PERSON] та [PERSON] Позивач просить суд прийняти перший варіант виділу належної їй частки, посилаючись на те, що приміщення, які виділяються їй за цим варіантом, вона фактично зайняла після смерті матері та бажає мешкати у них у подальшому. Але суд не може погодитись з таким варіантом виділу, оскільки згідно нього в користування позивача виділяються приміщення, які за своєю площею та вартістю перевищують покладене на її ідеальну частку майно. При цьому ідеальна частка відповідача [PERSON] зменшується, що порушує його права, як співвласника. Суд вважає можливим прийняти другий варіант розподілу домоволодіння, наданий у експертному висновку, оскільки він найбільше наближений до ідеальних часток співвласників, не потребує значних переобладнань при досягненні цього виділу, та виплати компенсацій. Згідно другому варіанту Висновку у володіння та користування позивача [PERSON], на належні їй 39/96 частки можливо виділити : у житловому будинку літ. «А-1» - приміщення 1-5 площею 17,9 кв. м., у прибудові літ. «а4» - приміщення 1-6 площею 12,8 кв. м., що складає в цілому по житлових будівлях 30,7 кв. м. вартістю 42713 грн. По надвірним спорудам виділяється 1/ 2 частина воріт №1, 1/ 2 частина парканів № 2, № 4, 1/ 2 частина вимощення 1 вартістю 6 481,5 грн. Загальна вартість майна, що виділяється позивачці, становить 49 194,5 грн., що на 43,5 грн. менше, ніж покладено на її ідеальну частку. У володіння та користування відповідача [PERSON] на належні йому 57/96 частин по житлових будівлях можливо виділити у житловому будинку літ. «А-1» приміщення 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1, 11 загальною площею 45,3 кв. м., вартістю 52 465 грн.; по надвірним спорудам - ганок літ. «а5», льохи літ. «В», «Г», сарай літ. «К», вбиральню літ. «Л», 1 / 2 частину воріт № 1, 1/ 2 частину парканів № 2, колодязь № 3, та 1/ 2 частину вимощення 1, тобто майна на 19 541,5 грн.; усього виділяється майна на 72 006,5 грн., що більше на 43,5 грн., ніж покладено на його ідеальну частку. В зв'язку з тим, що відступ від частки на її розмір не впливає, компенсація експертом не розраховувалась. З урахуванням вищевказаних вимог, для відповідності об'ємно-планувального рішення квартир, що виділяються вимогам будівельних норм і правил і для здійснення запропонованого експертом варіанту розподілу, необхідно провести наступні переустаткування: 1. Між приміщеннями 1-4 та 1-5, 1-6 та 1 демонтувати дверний блок, закласти дверний отвір. 2. При вході до приміщення 1-6 влаштувати дверний проріз, встановити дверний блок. 3. Між приміщеннями 1-2 та 1-3 влаштувати дверний отвір, встановити дверний блок. 4. Влаштувати окремі системи електропостачання, газопостачання та опалення. 5. Влаштувати окремі лази на горище. Усі зазначені переустаткування будинку необхідно робити відповідно до вимог діючого законодавства. При цьому судом встановлено, що експертні дослідження, які отримані у порядку, встановленому законом та є допустимими доказами по справі, проводились методом візуально-інструментального обстеження домоволодіння [ADDRESS], аналізу і співставлення в об'ємі наданих на дослідження документів і матеріалів, які знаходяться у матеріалах цивільної справи, з вимогами нормативних документів. Тому суд не приймає до уваги пояснення відповідача [PERSON] та представника відповідачів - адвоката [PERSON] щодо неможливості проведення переобладнання будинку в дві окремі квартири, оскільки ці пояснення спростовуються висновками експерта. Крім того, суд враховує, що зазначені в висновку експерта переобладнання не вимагають капітальних робіт, а наявність відповідної проектної-дозвільної документації на будівництво майбутньої прибудови до житлового будинку літ. «А-1» з метою утворення окремого входу позивача до будинку, на час його розподілу не визнає обов'язковою. Вищезазначені переобладнання житлового будинку сторонам необхідно зробити відповідно до вимог ДБН В.2.2-15-2005 (5.1), ДБН В.3.2.2-2009 (5.3), в тому числі у відповідності з вимогами розділу «Газопостачання житлових будинків». Також вказані вище переобладнання в житловому будинку літ. «А-1» сторонам необхідно здійснити у відповідності до вимог чинного законодавства щодо будівельних норм та правил, отримавши відповідні дозволи на здійснення вищезазначених робіт по переобладнанню житлового будинку. Крім того, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на відсутність відповідного дозволу органу місцевого самоврядування на проведення переобладнань в будинку, оскільки певні переобладнання повинні бути виконані сторонами внаслідок виконання рішення суду про розподіл домоволодіння, ці питання можуть бути врегульовані саме під час звернення судового рішення до виконання, тому ці обставини не можуть бути підставою для відмови в позові позивачу, право власності якого на частку домоволодіння порушено. Також в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження посилання відповідача на те, що частка [PERSON] є незначною і не може бути виділена в натурі, оскільки ці пояснення спростовуються висновком експерта щодо можливості виділу належної позивачу частки. Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача та його представника на наявність у позивачки іншого житла, що за ї думкою, також є причиною у відмові в задоволенні позову, оскільки позивач у встановленому законом порядку набула право власності на частину спірного домоволодіння. Розпорядитися вказаною частиною, що є правом позивача, а не обов'язком, вона не бажає, натомість позивач бажає користуватися належною їй власністю, тому у відповідності до ст. 321 ЦК України вона не може бути позбавлена цього права чи обмежена у його здійсненні. Також суд звертає увагу, що експертом було запропоновано три варіанти виділення належної позивачці частки, але проти жодного з цих варіантів відповідач заперечує, вважає, що їх спільне користуванням будинком є неможливим. Однак належних доказів цього факту відповідачем судові не надано. Відповідно до запропонованого експертом варіанту виділу, суд вважає за необхідне перерозподілити частки співвласників та вважати, що [PERSON] буде належати 23/100 частини домоволодіння замість 429/1920 частин, [PERSON] буде належати 55/100 частин замість 353/640 частин, [PERSON] - 11/100 частин замість 45/400 частин, [PERSON] - 11/100 частин замість 45/400 частин. Площа земельної ділянки домоволодіння за [ADDRESS] за нормативом складає 595 кв. м. За висновком експерту визначити порядок користування земельною ділянкою домоволодіння за [ADDRESS] не надається можливим у зв'язку зі зміною конфігурації ділянки, тому суд вважає за необхідне залишити земельну ділянку у спільному користуванні всіх співвласників, як це існує на теперішній час. На підставі викладеного,

Outcome: partial