Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась у суд з позовом до відповідача. [PERSON] , в якому просить суд збільшити розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] [INFO] , який був встановлений рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16.09.2013року та стягувати з відповідача аліменти в розмірі ј усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також просить стягнути з відповідача понесені додаткові витрати на дитину в сумі 8000 грн. та щомісячні додаткові витрати в сумі 2500 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що сторони перебували у шлюбі, шлюб розірваний. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . За рішенням суду з відповідача на користь позивачки на утримання дитини стягнуті аліменти в сумі 1000 грн. щомісяця, однак зазначених коштів не вистачає. На теперішній час дитині 10 років вона потребує розвитку її здібностей оскільки займається танцями, англійською мовою, потребує лікування, внаслідок чого аліменти необхідно збільшити та стягнути додаткові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначив, що в нього відсутня постійна робота та він не може сплачувати більше. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Так, судом встановлено, що сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю. Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 16.09.2013р. на користь позивачки з відповідача присуджені щомісячні аліменти в розмірі 1000 грн. На виконання рішення суду виданий виконавчий лист, який перебуває у державного виконавця Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доказів того, що змінилось матеріальне становище або сталися зміни в здоров`ї платника або одержувача аліментів , чи наявні інші випадки для збільшення розміру аліментів , передбачені СК України, суду не надано. Зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів (з 30% до 50%), які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Ті обставини, що дитині на теперішній час виповнилось 10 років та вона ходить до шкоди, не є підставою для збільшення розміру стягнутих аліментів. У відповідності з вимогами ст.185 Сімейного Кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз положень ст.185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину, суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини , витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, які свідчать про необхідність додаткових витрат. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Позивач до суду в підтвердження додаткових витрат за період з листопада 2019р. по листопад 2020р. на розвиток здібностей дитини надані квитанції на сплату зайнять дочкою [PERSON] танцями в сумі 4405 грн. та англійською мовою в сумі 604 грн.. Крім того, в період з 26.11.2019р. по 30.07.2020р. дочка [PERSON] хворіла та лікарями призначене медикаментозне лікування згідно виписок Лікувально-0діагностичного центру «ЦМЭИ», КНП «Міська клінічна лікарня №30» ХМР, КНП «Міська дитяча поліклініка №13». На придбання ліків, які призначені лікарями, згідно наданих виписок, а саме: отривін, бронхопрет, бинт та настій календули, гриндолис, лактимак, према, фітолізін, цистон позивач витратила 932,35 грн., що підтверджується відповідними фіскальними чеками. Інші надані квитанції судом не приймаються, оскільки призначення лікарів відсутнє. Таким чином, доведені витрати позивачки на розвиток здібностей та хвороби дитини з листопада 2019р. по листопад 2020р. є 5941,35 грн. Враховуючи обоюдний обов`язок батьків щодо несення додаткових витрат на дитину, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені додаткові витрати на дитину в сумі 2970 грн.68 коп. Ті обставини, що відповідач не працює, не є підставою для відмови в задоволені позову, оскільки він є працездатною людиною, не має інших утриманців та зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на дочку. Квитанцію на придбання дитині одягу, сплати екскурсій, зошитів та продуктів, судом не приймаються, оскільки не є додатковими витратами в розумінні положень ст.185 СК України. Підстав для стягнення наперед щомісячно додаткових витрат на дитину, суд не вбачає, оскільки позивачкою не доведений необхідний щомісячний розмір таких додаткових витрат. Доказів того, скільки триває навчання дитиною танцями та англійською мовою (договір, тощо) та встановлений щомісячний розмір витрат, суду не наданий. Аркуш паперу з надрукованими цінами санаторіїв Трускавця, без будь-яких підписів, судом як доказ необхідності понесення витрат на санаторне лікування дитини, не приймається, оскільки походження даних про санаторне лікування яке там зазначено не можливо перевірити, тоді як судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. За недоведеністю необхідності щомісячних додаткових на дитину в розмірі 2500 грн., підстави для їх стягнення з відповідача, відсутні, що не позбавляє позивачку звернутися до суду про стягнення фактично понесених додаткових витрат на дитину, в тому числі на санаторне лікування. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судові витрати суд стягує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial