Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПрАТ «Укргіпроцукор», в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути з відповідача на користь позивача суму у розмірі 87 487,61 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, суму в розмірі 1 471,20 грн. у відшкодування збитків, заподіяних у зв'язку із необхідністю захисту прав та проведенням експертизи та судові витрати віднесені на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 27.12.2012 року вона уклала з відповідачем публічний договір щодо зберігання автомобіля «Мазда 3», державний номерний знак [NUMBER], на автостоянці та залишила автомобіль на паркувальному місці № 34 на території ПрАТ «Укргіпроцукор», що підтверджується відповідним чеком. При цьому, на в'їзді на територію стоянки та на самій території наявні великі оголошення «ОХОРОНА». Отже, позивач вважала, що ПрАТ «Укргіпроцукор» надає послуги автостоянки у відповідності з Правилами зберігання транспортних засобів на автостоянках. Коли наступного разу позивач з'явилась на автостоянці - 04.01.2013 року, вона виявила, що автомобіль одержав пошкодження внаслідок падіння затверділого снігу (льоду) з розташованої поруч будівлі. З метою встановлення розміру завданої матеріальної шкоди [PERSON] звернулась до спеціалістів КШДСЕ та за результатами дослідження було складено висновок від 08.02.2013 року, згідно якого матеріальний збиток, заподіяний пошкодженням автомобіля Мазда З», державний номерний знак [NUMBER], складає 87 487,61 грн. Крім того, за проведення дослідження [PERSON] було сплачено 1 471,20 грн. З метою здійснення добровільного відшкодування ПрАТ «Укргіпроцукор» завданих позивачу збитків 21.03.2013 року [PERSON] направила на адресу відповідача претензію з пропозицією сплатити кошти протягом десяти днів з дня одержання претензії, проте, претензія залишена без виконання. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував, з викладених у письмових запереченнях підстав. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «Укргіпроцукор» є співвласником будівлі за адресою: [ADDRESS] та 18/100 частин будівлі знаходиться на його балансі. Відповідно до публічного договору від 01.04.11р. ПрАТ «Укргіпроцукор» надає послуги за плату по наданню місць для розміщення транспортних засобів в дворі будівлі [ADDRESS]. Крім того, він користується земельною ділянкою за вказаною адресою разом з іншими орендарями на підставі договору оренди від 03.06.2003 р. В судовому засіданні встановлено, що 27.12.2012 року в дворі будівлі [ADDRESS] було пошкоджено автомобіль «Мазда 3», державний номерний знак [NUMBER], який, згідно свідоцтва [NUMBER], на праві власності належить позивачу. Як показав свідок [PERSON] 27.12.12р. він залишив машину позивача на вказаному місці, передав гроші охороннику, але фіскальний чек у нього не брав і питання про це не ставив. Відповідно висновку Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 05.01.2013 р. за заявою [PERSON], місце пригоди не оглядалось і не встановлено, звідки саме впав обледенілий сніг (т.1, а. с. 32). За наявною інформацією, будинок має шість поверхів. Як видно із фото, наданого позивачем (т.1, а.с.25), рядом із пошкодженою машиною по висоті будинку знаходилась водостічна труба, машина стояла під вікнами будинку, в зв'язку з чим падіння було можливе з підвіконників та кондиціонерів. Також, із цього ж фото видно, що між 2 і 3 поверхами має місце суцільний виступ (підвіконник), покритий залізом, звідки також було можливе падіння. Згідно ч.4 ст.203 ЦК України правочини повинні здійснюватись у формі, передбаченій законом. Законом встановлено, що правочини між юридичними та фізичними особами повинні вчинятися у письмовій формі (п.2 ч. 1ст.208 ЦК України). Проста письмова форма договору згідно зі ст. 937 ЦК України вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем. В матеріалах справи міститься наданий позивачем фіскальний чек, який датується 28.12.12 р., тобто наступним днем після пошкодження автомашини (т.1, а. с. 8). Згідно із ст. 950 ЦК України за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятою на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Положення ст.950 ЦК України про те, що зберігач відповідає на загальних підставах, передбачає встановлення судом складу правопорушення: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою, а також вини. Загальні положення щодо цивільно - правової відповідальності за порушення зобов'язань передбачають наявність вини. Загальне зберігання регулюється загальними засадами про зберігання та поширює свою дію на всі спеціальні види зберігання (параграф 1 глави 66 ЦК України). Спеціальні види зберігання мають особливості, що випливають із специфіки діяльності тих осіб, які здійснюють послуги щодо зберігання (параграф 3 глави 66 ЦК України). Статтею 977 ЦК України передбачено, що якщо зберігання автотранспортних засобів здійснюється суб'єктом підприємницької діяльності, такий договір є публічним. За договором зберігання транспортного засобу в боксах та гаражах, на спеціальних стоянках зберігач зобов'язується не допускати проникнення в них сторонніх осіб і видати транспортний засіб за першою вимогою поклажодавця… Прийняття автотранспортного засобу на зберігання посвідчується квитанцією (номером, жетоном). В ухвалі колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 05.11.2008 р. вказано: та обставина, що особа за домовленістю з охоронцем об'єднання кооперативних автостоянок «Дублер» залишив автомобіль на автостоянці, сплативши йому кошти в сумі 15,00 грн., сама по собі не свідчить про те, що за цих умов виникають відносини за договором зберігання. Тобто, з наведеного суд приходить до висновку, що 27.12.2012 р. публічного договору між [PERSON] та ПрАТ «Укргіпроцукор» укладено не було, так як суду не надано документальних доказів, що гроші поступили в касу підприємства саме 27.12.2012 р. В статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Згідно п.6 ч.2 ст.24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач зобов'язаний забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території. Згідно п.п.4.1.3. Правил благоустрою міста Києва, прийнятих Рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року N 1051/1051 (надалі - Правила), відповідальність за утримання будівель, споруд інженерного захисту територій несуть власники, орендарі, керівники підприємств, установ, організацій та фізичні особи (далі - балансоутримувачі) згідно із законодавством України. Відповідно до п. п. 7.5.2. Правил, очищення дахів та козирків від снігу та бурульок проводиться негайно з дотриманням застережних заходів щодо безпеки руху пішоходів, не допускаючи пошкодження покрівель будинків і споруд, зелених насаджень, електромереж, рекламних конструкцій тощо. Необхідно огороджувати небезпечні місця на тротуарах, переходах, виставляти вартових. Сніг та бурульки, що зняті з дахів та козирків, необхідно окучувати і протягом доби вивозити. Підпунктом 3.2.7. Правил визначений обов'язок відповідальних осіб підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, юридичних та фізичних осіб, що використовують будинки і споруди та приміщення в них на законних підставах, по відшкодовуванню збитків та іншої шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства у сфері благоустрою та охорони навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, установлених законодавством України. Згідно з п.7 ч. 1 ст.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров'ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об' єктів благоустрою. Із листа генерального директора ПрАТ «Укргіпроцукор» від 25.02.2015 вбачається, що у 10 власників частин вказаного будинку відсутній документ (наприклад, державний акт на право власності), який би передбачав, що всі вони мають право спільної сумісної або спільної часткової власності на цей будинок. Про це також відсутній цивільно-правовий договір між власниками. Крім того, до свого листа керівник ПрАТ «Укргіпроцукор» долучає інформаційну довідку Київського міського БТІНЖ-2015 від 05.02.2015 р., в якій вказано, що приміщення, які знаходяться на праві власності ПрАТ «Укргіпроцукор», рахується в БТІ як окремий об'єкт нерухомості (т. 3, а.с.93). Як встановлено, на балансі відповідача знаходиться частина підвалу та частина першого поверху. Дані щодо покладення обов'язку по проведенню робіт по очищенню даху будівлі по вулиці Щорса, 31 від снігу та бурульок на відповідача в матеріалах справи відсутні. Згідно з п.1 ч. 2 ст.18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», якому повинні відповідати Правила благоустрою м. Києва, передбачено, що підприємства... у сфері благоустрою зобов'язані утримувати у належному стані об'єкти благоустрою (їх частин), що перебувають у їх власності або в користуванні. Таким чином, питаннями благоустрою повинні займатись всі власники частин цього будинку, тому нічим не обґрунтоване твердження позивача, що з питань благоустрою всього будинку несе відповідальність тільки «Укргіпроцукор». Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із п.п.2,3 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода заподіяна особі й майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними й шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивач не надав доказів причинного зв'язку між діями відповідача та завданою шкодою. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed