Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], у якому, уточнивши позовні вимоги, просить зобовязати відповідача принести їй вибачення за нанесені образи та стягнути на її користь 90\~000,00 грн. завданої їй моральної шкоди. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що із 23.10.1997 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.02.2005 року розірвано. У даному шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] За даним судовим рішенням, діти залишені на вихованні та утриманні матері. Крім того, відповідач зневажливо ставиться до [PERSON] Так, у телефонній розмові [PERSON] попросила відповідача про надання дозволу на виїзд сина [PERSON] за межі України. Однак, відповідач образив позивача, яка полягала у нецензурних висловлювань на адресу останньої, чим вчинив дії, які порочать її честь та гідність. Також, такі інциденти відбувались із їхніми дітьми. Після таких слів [PERSON] отримала сильну душевну травму, під впливом якої перебувала декілька днів, тому вважає, що відповідач повинен спростувати сказане, тобто вибачитись перед нею. Окрім того, неправомірними діями відповідача щодо порушення її права на повагу, їй було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях та перенесенні нервового стресу у звязку з чим вона змушена була лікуватися. У неї загострились хронічні хвороби, порушився нормальний ритм життя. Їй доводиться пояснювати і спростовувати брехню, поширювану відповідачем перед дітьми і близькими людьми, що вимагає додаткової організації життя. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не зявився з невідомої суду на те причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, що підтверджується документально. Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив [PERSON] та [PERSON] із 23.10.1997 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.02.2005 року розірвано. У даному шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] Судом із пояснень представника позивача встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини. Як слідує із наданих суду аудіо звукозаписів телефонних розмов [PERSON] та [PERSON], прослуханних у судовому засіданні, які мали місце 27 серпня 2016 року, 08 вересня 2016 року, 10 вересня 2016 року, позивач звернулась до відповідача про надання дозволу на виїзд сина [PERSON] за межі території України. Проте, відповідач, нецензурними словами почав висловлювався у її бік та бік її неповнолітньої дитини. Згідно ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими, фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач вчинив дії, якими наніс позивачу образу, яка полягала у формі нецензурних висловлювань у її адресу, а тому слід зобовязати [PERSON] в місячний термін з часу вступу рішення в законну силу, попросити вибачення в усній формі у [PERSON]. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено поняття моральної шкоди, під якою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно пункту 3 Постанови зазначено, що відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктом 9 зазначеної Постанови передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації. Пунктом 11 зазначеної постанови передбачено, що критична оцінка певних фактів і недоліків, думки та судження, не можуть бути підставою для задоволення вимог про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно із ст.10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає до відшкодування позивачу, суд виходить із характеру та обсягу страждань позивача, з приводу приниження її відповідачем, як матері, шляхом нецензурних висловлювань відповідачем у її адресу, яка полягає у фізичних та психічних стражданнях, заподіяння душевної травми, а тому вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення в розмірі 1 000 грн. Крім того, на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в користь [PERSON] понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial