Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила збільшити мінімальний розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.11.2015 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, змінивши мінімальний розмір аліментів, що стягуються з 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення нею до суду. У судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву в якій просила слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі Відповідач надав заяву згідно якої просив справу розглядати без його участі, позов визнав частково у розмірі 1/6 частин з усіх видів заробітку. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] [INFO]. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2015 року стягнуто з [PERSON], аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частин заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 22.12.2017 року [PERSON] виповнилось 18 років. Вказане підтверджено копією свідоцтва про народження. /а.с.6/ Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Статтею 183 ч. 5 Сімейного кодексу України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті,на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року було внесено зміни до ст.. 182 СК України та частину другу викладено в редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Викладене приводить суд до висновку щодо зміни нижньої межи розміру аліментів та привести її у відповідність до діючого законодавства. В той же час визначити початок стягнення змінених аліментів у вказаному розмірі з дати звернення до суду немає законних підстав, оскільки сімейним законодавством передбачено лише стягнення аліментів з дати звернення до суду, а не зміна його розміру, що є наслідком часткового задоволення позову. Крім того, позивачку звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial