Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є опікуном своєї онучки [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Батько дитини помер [INFO]. Мати не приймає ніякої участі у виховані дитини, матеріальної допомоги не надає. Позивач зазначає, що відповідачу абсолютно байдуже де проживає її дитина, в яких умовах та як вона зможе себе забезпечити. Позивач самостійно, власними силами, намагається забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітню онучку, а також виконувати всі інші обов'язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дитини. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитись не вдалося, позивач звернулась до суду з даним позовом (а.с. 1-2). Позивач в судове засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином. До суду надійшла заява в якій вона просить слухати справу та повідомила, що на даний період часу перебуває на реабілітації в Центрі соціально-психологічної реабілітації нарко - та алкозалежних жінок стаціонарного відділення «Життя на всі 100%», який знаходиться за адресою: Черкаська обл., Драбівницький р-н, с. Кантакузівка, вул. Польова, 16 (а.с. 23, 25). Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд прийшов до таких висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється матір'ю [PERSON] яка народилась [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва 24 лютого 2006 р. (а.с. 8). Батько неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] помер [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане Відділом реєстрації смерті у м. Києві 29 грудня 2011 р. (а.с.9). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15 грудня 2016 року (справа № 759/14573/16-ц) [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON] (а.с. 4). Розпорядженням Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації № 452 від 20.08.2013 року було встановлено опіку над [PERSON] та призначено [PERSON] опікуном для [PERSON] (а.с.10). Малолітня [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Це положення відображено і в національному законодавстві. Так, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов'язку тягне за собою встановлену законом відповідальність. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Водночас, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ,ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Згідно зі ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої доньки, суд враховує матеріальний стан відповідача, стан здоров'я дитини, потреби дитини даного віку, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 30.01.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. Роз'яснюючи позивачу також право звернення до суду з вимогами щодо стягнення додаткових витратах на дитину з підстав визначених ст. 185 СК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн.00 коп. - на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial