Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: звільнити з-під арешту нежитловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який був накладений 27 жовтня 2004 року о 19:38:44 за № 1418565 Першою київською державною нотаріальною конторою (місцезнаходження: 01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 11) на підставі ухвали б/н Народного суду Подільського району міста Києва від 27 листопада 1998 року; звільнити з-під арешту нежитловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який був накладений 28 жовтня 2004 року о 12:02:31 за № 1419733 Першою київською державною нотаріальною конторою (місцезнаходження: 01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 11) на підставі ухвали б/н Народного суду Подільського району міста Києва від 17 вересня 1999 року. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько - гр. [PERSON]. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на майно. До складу спадкового майна увійшло, у тому числі, нерухоме майно, а саме, нежитловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке належало померлому на праві приватної власності на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2009 року. Вона являється спадкоємцем першої черги спадкування за законом, оскільки є рідною дочкою померлого. У зв'язку з зазначеним в порядку та строки, встановлені законом, вона звернулася до приватного нотаріуса Козелецького районного нотаріального округу Рожець А.П. із заявою про прийняття спадщини, а також із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений вище нежитловий будинок. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, оскільки під час оформлення спадщини нотаріусом було виявлено, що на нежитловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] наявні обтяження у вигляді двох арештів, у зв'язку з чим видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту у відповідності до п. 4.17 Глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Так, при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріусом було виготовлено інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 15 вересня 2016 року за № 68125874. Згідно зазначеної вище інформаційної довідки вбачається, що Народним судом Подільського району м. Києва (ухвали від 27 листопада 1998 року, б/н та від 17 вересня 1999 року, б/н) накладено два арешти на майно, що належить гр. [PERSON], а саме: на нежиле приміщення, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, комментарий: 2 павільйона за адресою: [ADDRESS] Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, зазначені вище записи зареєстровано: 27 жовтня 2004 року о 19:38:44 за № 1418565 реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора, 01135, м. Київ, пр.-т Перемоги, 11, підстава обтяження: ухвала, б/н, 27 листопада 1998 року, Нарсуд, р-н Подільський; 28 жовтня 2004 року о 12:02:31 за № 1419733 реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора, 01135, м. Київ, пр.-т Перемоги, 11, підстава обтяження: ухвала, б/н, 17 вересня 1999 року, Нарсуд, р-н Подільський. У зв'язку з наявністю в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяжень у вигляді двох арештів на об'єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] накладених на ім'я особи-власника, відмінного від спадкодавця, видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на нежитловий будинок - неможливо. 16 листопада 2009 року рішенням Дніпровського районного суду міста Києва у цивільній справі № 2-2992/1 за 2009 р. було визнано за померлим право власності на нежитловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS]. На підставі зазначеного вище рішення Спадкодавцем було оформлено право власності (реєстраційне посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 10 лютого 2010 року № 024591). Таким чином на момент смерті у спадкодавця перебували рішення Дніпровського районного суду міста Києва у цивільній справі № 2-2992/1 від 16 листопада 2009 року про визнання права власності на збудовані об'єкти будівництва та реєстраційне посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 10 лютого 2010 року № 024591. На даний час. виконуючи ухвали Народного суду Подільського району м. Києва (ухвали від 27 листопада 1998 року, б\\н та від 17 вересня 1999 року, б/н) про накладення арешту на майно, а саме: на нежиле приміщення, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, комментарий: 2 павільона за адресою: [ADDRESS] фактично арешт накладений на майно на ім'я іншого громадянина [PERSON], який не являється його власником. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути цивільну справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити та винести відповідне рішення по справі. Уповноважений представник відповідача - Першої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без представника нотаріальної контори на весь час розгляду справи та прийняти рішення згідно діючого законодавства України. Представник відповідача - Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, подав до суду заперечення, в яких просив розглянути справу за відсутності представника, за наявними документами та доказами, враховуючи фактичні обставини справи та ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства. Третя особа - приватний нотаріус Козелецького районного нотаріального округу Рожець А.П. в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача, представників відповідачів та третьої особи. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2009 року в рамках розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, комунального підприємства Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, третя особа Головне управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації про визнання права власності на збудовані об'єкти будівництва, за [PERSON] було визнано право власності на нежитловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12-14). Відповідно до реєстраційного посвідчення № 024591, виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, нежитловий будинок, розташований в [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] на праві приватної власності на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2009 року (а.с. 15). Згідно з ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть(а.с. 7). Як вбачається з матеріалів справи, позивач є спадкоємцем майна померлого [PERSON], у зв'язку з чим звернулася до Приватного нотаріуса Козелецького районного нотаріального округу із заявою щодо спадкування майна померлого. Відповідно до листа-відповіді Приватного нотаріуса Козелецького районного нотаріального округу Рожець А.П. від 27 вересня 2016 року, позивачу було повідомлено про те, що видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту, оскільки за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] було накладено два арешти. Так, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 15 вересня 2016 року, на нежиле приміщення - будинок [ADDRESS] було накладено два арешти на підставі ухвали б/н Народного районного суду (Подільський) від 27 листопада 1998 року, власник - [PERSON], реєстраційний номер обтяження: 1418565; на підставі ухвали б/н Народного районного суду (Подільський) від 17 вересня 1999 року, власник - [PERSON], реєстраційний номер обтяження: 1419733 (а.с. 18). Таким чином, накладення арешту на нежиле приміщення - будинок [ADDRESS] було здійснено на підставі ухвал Народного районного суду (Подільський), при цьому власником даного приміщення був [PERSON] В подальшому, право власності на дане нежитлове приміщення набув [PERSON], проте арешти на вказаний об'єкт нерухомого майна знято не було. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до Першої Київської державної нотаріальної контори, Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, третя особа: Приватний нотаріус Козелецького районного нотаріального округу Рожець Алла Петрівна про звільнення майна з-під арешту. На підставі викладеного та

Outcome: approved