Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], зацікавлена особа Служба у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації про стягнення аліментів на користь дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду [PERSON] позбавлений батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Посилаючись на вищевказані обставини та на норми сімейного законодавства, які регулюють порядок утримання батьками дитину позивач просить: стягнути аліменти з відповідача - [PERSON] на користь [PERSON], на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі по 350 грн. на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку ст.76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило, у зв'язку з чим суд згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. Представник Служби у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку ст.76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.09.2009 р., виданого Виконкомом Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області 19.09.2009 р. народився [PERSON], про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №29, батьками якого зазначено - [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.03.2011 р., виданого Сюртівською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області 22.02.2011 р. народилась [PERSON], про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №09, батьками якої зазначено - [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії рішення Ужгородського міськрайокного суду від 10.12.2013 року по справі №308/14962/13-ц [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд виходить з матеріального становища дитини, яка не має інших доходів, крім утримання батьків. Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи надані докази, суд вважає, що з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON], на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі по 350 грн. на кожну дитину, до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved