Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В позовній заяві вона вказала, що з відповідачем розірвала шлюб 26 квітня 2011 року. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], 14 лютого 2002 року та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею і перебувають на її утриманні. Рішенням Чортківського районного суду у справі № 2-289/2011 від 16 травня 2011 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утриманні дітей в розмірі 400 гривень щомісячно на кожну дитину. На сьогоднішній день у дітей позивачки значно погіршився стан здоровя, вони потребують постійного лікування, а відповідач [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання дітей, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Відповідач перебуває на роботі в Сполучених Штатах Америки і має можливість допомагати дітям. Тому позивачка звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання дітей, а саме: 1000 гривень щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення повістки та, які 13.04.2017 року, 20.04.2017 року були вручені особисто матері відповідача. Відповідно до ч.3 ст.76 Цивільного процесуального кодексу України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сімї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. Зі згоди позивачки та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивачку, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних мотивів. Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що сторони розірвали шлюб 26 квітня 2011 року, що стверджується заочним рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області у справі № 2-290/11. Вказане заочне рішення набрало законної сили 16 травня 2011 року. Згідно заочного рішення суду дочка [PERSON], 14 лютого 2002 року та син [PERSON], [INFO], залишені проживати з матірю. Рішенням Чортківського районного суду у справі № 2-289/2011 від 16 травня 2011 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утриманні дітей в розмірі 400 гривень щомісячно на кожну дитину. На сьогоднішній діти проживають разом з матірю та перебувають на її утриманні. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 184 цього ж Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідач [PERSON] не в повній мірі виконує обовязки по утриманню дітей, ним не надано доказів про його важке, або таке, що не дозволяє сплачувати аліменти, становище. З пояснень позивача вбачається, що відповідач [PERSON] перебуває на роботі в Сполучених Штатах Америки легально, так як виграв у національній лотереї «Грін Кард». На сьогоднішній день в позивачки важке матеріальне становище, вона не працює, здійснює догляд за хворими дітьми. Згідно витягу з історії хвороби, син [PERSON] перебуває під постійним наглядом лікарів з діагнозом остеогенна саркома н-3 правої стегнової кістки, mts у легені ст4 кл.гр.2. Дитина сторін по справі перенесла 6 блоків НАПХТ. 22 жовтня 2015 року була проведена операція та видалений правий колінний суглоб. Рекомендовано спостереження дитячого онколога, контроль аналізів крові. Крім того рекомендовано розглянути можливість надання підгрупи А інвалідності та індивідуальної форми навчання. В 2016 році [PERSON], [INFO], була оформлена інвалідність та видано посвідчення серії ААГ № 097299. Відповідно до заключення райЛКК № 29/468 від 13.09.2016 року [PERSON], [INFO], діагностовано епілептичну хворобу. Згідно консультативної карти КУТОР «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» поліклінічний відділ, [PERSON] встановлено діагноз «симптоматична генералізована епілепсія». Рекомендовано нагляд невролога та прийом певних ліків. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що являється сусідом позивачки. Вона проживає з двома хворими дітьми та майже постійно перебуває з ними в лікарнях по всій території України. Йому відомо, що відповідач більше 10 років перебуває в Сполучених Штатах Америки, однак, аліменти сплачує не регулярно. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає по сусідству з позивачкою. Відповідач під час шлюбу з позивачкою виграв «Грін Кард» та виїхав в США. Протягом 10 років він приїздив лише один раз. Коли захворів син [PERSON], то в США чужі люди збирали кошти на його лікування. Суд також враховує відсутність інших осіб на утриманні відповідача, а тому позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи наведене та

Outcome: approved