Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.07.1995 року по 09.10.2013 року. У період шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO]. Відповідач за усною домовленістю обіцяв перераховувати аліменти у розмірі 5000 грн., але надавав вказані кошти не постійно, а в подальшому розмір був зменшений. З липня 2014 року відповідач самостійно без пояснень змінив суму аліментів на утримання доньки до 650 грн., що на думку позивача є несправедливим та вважає таку поведінку відповідача по відношенню до своєї доньки аморальною. Визначаючи розмір аліментів, позивач враховую матеріальний стан відповідача, її матеріальний стан разом з дитиною, а також те, що донька часто хворіє, навчається в НВК «Домінанта» та враховуючи потреби дитини даного віку, вважає, що розмір аліментів має становити у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Пояснила, що встановити офіційний дохід відповідача досить складно, оскільки останній не показує свої реальні доходи, однак на полягає на існування домовленості із відповідачем щодо розміру аліментів у сумі 5000 грн. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала частково, пояснила, що відповідач отримує заробітну плату у розмірі 1300 грн., у зв'язку із складною фінансовою ситуацією має змогу сплачувати 643 грн. 00 коп., що є половиною від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Крім того, на одному з судових засідань відповідач особисто заперечив щодо існування усної домовленості із позивачкою відносно аліментів на доньку у розмірі 5000 грн. Його фінансовий стан та складна економічна ситуація не дає йому змоги сплачувати аліменти у більшому розмірі, у разі зміни економічної ситуації буде надавати матеріальну допомогу донці додатково. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.07.1999 року по 09.10.2013 року, про що свідчить копія рішення Деснянського районного суду м. Києва від 09.10.2013 року (а.с.8). З письмових матеріалів справи вбачається, що [INFO] року народилася донька - [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачка зазначає, що на даний час сторони разом не проживають, вказане підтверджується також поясненнями відповідача. Як вбачається із письмових матеріалів справи, донька проживає разом із позивачкою, про що свідчать пояснення сторін та копія довідки форми № 3 (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Доводи позивачки про те, що відповідач є учасником ТОВ «Майстерня інженерних рішень», частка якого у статутному капіталі становить 95 % не є належним та допустимим доказом, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, існування доходу у відповідача, який давав би йому можливість сплачувати аліменти у розмірі 5000 грн. З довідки від 27.11.2014 року вбачається, що відповідач працює в ТОВ «Майстерня інженерних рішень» на посаді директора з 01.10.2014 року до теперішнього часу, заробітна плата якого складає 1300 грн. Заперечення позивачки про те, що розмір заробітної плати вказаний у довідці не відповідає дійсності, суд до уваги не приймає, оскільки всупереч ч. 1 ст. 60 ЦПК України позивачка не надала суду доказів зворотного. Наданий позивачкою перелік витрат на дитину на місяць (а.с.55), суд до уваги не приймає, оскільки всупереч ч. 1 ст. 60 ЦПК України позивачкою не було надано належних та допустимих доказів вказаному. Нотаріальна заява (а.с. 52), відповідно до якою відповідач, як батько гарантує оплату всіх витрат, пов'язаних з поїздками сина під час перебування його за кордоном, суд до уваги не приймає, оскільки заява не може вважатися доказом отримання відповідачем доходу. З вказаної заяви неможливо встановити розмір витрат, а також вказане гарантування стосується періоду 25.09.2013 року по 25.09.2014 року, в той час як позовна заява була подана 29.09.2014 року. Виписка по картковому рахунку [PERSON] (а.с.48-51), суд приймає як доказ того, що відповідач не ухиляється від обов'язку стосовно утримання дитини. З письмових матеріалів справи вбачається, що 01.09.2014 року між НВЗОШЛ «Обдарування» Київська Академія Наук та [PERSON] був укладений контракт, предметом якого є навчання [PERSON]. Відповідно до п. 2.1.4 вказаного контракту вартість сплати за навчання складає 7650 грн. 00 коп. за навчальний рік. З пояснень відповідача вбачається, що позивачка не питала його згоди на навчання доньки у вказаному навчальному закладі, про розмір навчання його не попереджала та не повідомляла. Суд звертає увагу на те, що позивачка звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів в порядку ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України, посилань на ст. 185 Сімейного Кодексу України позовна заява не містить. З письмових заперечень та пояснень представника відповідача вбачається, що відповідач здатний на даний час сплачувати аліменти у розмірі 643 грн. 00 коп. Відповідно до положення ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет на 2014 рік» у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1176 гривень та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком від 6 до 18 років - 1286 гривень. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що малолітня [PERSON] знаходиться на утриманні своєї матері, яка працює вихователем - методистом у ДНЗ № 102, отримує середню заробітну плату у розмірі 2893 грн. (а.с.20). Відповідач працює, отримує заробітну плату у розмірі 1300 грн., тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. ст. 182, 184 Сімейного Кодексу України, приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 643 грн. 00 коп. щомісячно. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial