Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом, яким після уточнення позовних вимог просила визнати виконавчий напис № 937 від 15 квітня 2011 року, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON] грошові кошти на користь ПАТ «Укрсоцбанк»: по кредиту 165296 грн. 63 коп.; по відсоткам 40305 грн. 35 коп.; пені 25619 грн. 27 коп., витрати по вчиненню виконавчого напису 2500,00 грн., що разом становить 233\~721 грн. 25 коп., таким, що не підлягає виконанню та скасувати. Позовні вимоги позивачем вмотивовані порушеннями ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», п. п. 283, 284, 286 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім того, позивач посилається на рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 травня 2016 року, яким задоволено позов [PERSON] до ПАТ «Укрсоцбанк» в особі Новосалтівського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» правонаступник UniCreditBank, третя особа [PERSON], визнано поруку за договором поруки № 819/6-28/6-367 від 15.12.2006р., укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк», [PERSON] та [PERSON] припиненою. Судове рішення набрало законної сили 04.07.2016 року. Відповідачем за первісним позовом, представником ПАТ «Укрсоцбанк» була подана зустрічна позовна заява про стягнення солідарно з [PERSON] і [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 819/3-28/6-211 від 15.12.2006 року у розмірі 1424275,52 грн. і судового збору у розмірі 21364,13 грн. Після уточнення позовних вимог позивач за зустрічним позовом просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 819/3-28/6-211 від 15.12.2006 року у розмірі 1424275,52 грн. і судовий збір у розмірі 21364,13 грн. Ухвалою суду первісний позов [PERSON] та зустрічний позов ПАТ «Укрсоцбанк» обєднані в одне провадження. Ухвалою суду від 11 квітня 2017 року позовна заява ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором залишена без розгляду у звязку з повторною неявкою представника позивача за зустрічним позовом ПАТ «Укрсоцбанк» в судове засідання. В судове засідання 11 квітня 2017 року представник позивача не зявився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Від представника позивача, яка діє на підставі довіреності № 1368 від 17.11.2015р., надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути за відсутності представника позивача, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач за первісним позовом представник ПАТ «Укрсоцбанк» у судове засідання 11.04.2017р. не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представники третіх осіб у судове засідання 11.04.2017р. не зявилися, причину неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності представників третіх осіб. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що первісний позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 15 грудня 2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» (Кредитором) та [PERSON] (Позичальником) укладено кредитний договір № 819/3-28/6-211, згідно умов якого Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 31800 дол. США зі сплатою 10,5 відсотків річних та сплатою щомісячно заборгованості за встановленим графіком до 10 числа кожного місяці з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 10.12.2012 року. Кредит надається Позичальнику для оплати придбаного автомобіля марки TOYOTA модель RAV 4, 2006 року випуску, чорного кольору. На виконання умов укладеного Кредитного договору № 819/3-28/6-211, 15 грудня 2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк», [PERSON] та [PERSON] укладено Договір поруки № 819/6-28/6-367. Відповідно до Договору поруки, поручитель зобовязується перед Кредитором відповідати за виконання Позичальником умов щодо сплати суми Кредиту, відсотків за користування Кредитом можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту № 819/3-28/6-211 від 15 грудня 2006 року, а також відшкодувати витрати Кредитора, повязані з предявленням вимог і отриманням виконання за Договором кредиту та збитків Кредитора, завданих порушенням Позичальником своїх обовязків за Договором кредиту в порядку черговості, встановленої Договором кредиту. Позичальником умови укладеного Договором кредиту № 819/3-28/6-211 від 15 грудня 2006 року належним чином виконанні не були, у звязку з чим утворилася кредитна заборгованість, яка станом на 13.04.2011р. склала 233721,25 грн. 15 квітня 2011 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис № 937, за яким пропонується стягнути з [PERSON] грошові кошти на користь ПАТ «Укрсоцбанк»: по кредиту 165296 грн. 63 коп.; по відсоткам 40305 грн. 35 коп.; пені 25619 грн. 27 коп., витрати по вчиненню виконавчого напису 2500,00 грн., що разом становить 233\~721 грн. 25 коп. Стягнення проводяться станом на 13.04.2011р. Постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ від 21 квітня 2011 року відкрито виконавче провадження ВП № 26050513 по виконанню виконавчого напису № 937 від 15.04.2011р. 18 травня 2016 року Московським районним судом м. Харкова по цивільній справі № 643/19535/15-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «Укрсоцбанк» в особі Новосалтівського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» правонаступник UniCreditBank, третя особа [PERSON] про визнання поруки припиненою постановлено рішення, яким позов задоволено та визнано поруку за договором поруки № 819/6-28/6-367 від 15.12.2006р., укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк», [PERSON] та [PERSON] припиненою. Судове рішення набрало законної сили 04.07.2016 року. Відповідно до змісту зустрічної позовної заяви, вимоги якої були уточнені 08.12.2017р., відповідачем за первісним позовом ПАТ «Укрсоцбанк» було визнано факт припинення поруки за договором поруки № 819/6-28/6-367, укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк», [PERSON] та [PERSON] за судовим рішенням. Порука це строкове зобовязання і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє субєктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки належить до преклюзивних строків. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобовязання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обовязок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Такий висновок зроблений Верховним Судом України у справі № 6-6цс14-1 (постанова від 17 вересня 2014р.), 6-2662цс15 (постанова від 20 квітня 2016р.). Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Проте слід мати на увазі, що способом судового захисту є не вимога про припинення договору поруки, а вимога про визнання поруки припиненою, оскільки порука припиняється не з моменту ухвалення судом рішення про це, а з моменту настання підстав, з якими законом повязане припинення поруки. Право поручителя підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК (постанова Верховного Суду України від 21 травня 2012 р. у справі № 6-69цс11). Частиною 3 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, встановлення судовим рішенням факту припинення поруки [PERSON], визначеної договором поруки № 819/6-28/6-367 від 15.12.2006р., укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк», [PERSON] та [PERSON], обумовлює неправомірність дій кредитора щодо реалізації права застосування примусових заходів захисту, а саме, вчинення виконавчого напису. Відтак, встановлені обставини є підставою для визнання виконавчого напису № 937 від 15 квітня 2011 року, вчиненого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], таким, що не підлягає виконанню та скасуванню. Інші підстави про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не бере до уваги, тому що достатньо вже однієї вищевказаної підстави. З урахуванням наведеного, суд вважає, що подані позовні вимоги підтверджені у судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved