Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути аліменти на утримання малолітніх дітей - дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути аліменти на її утримання, у розмірі 500,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною - сином [PERSON] 4-х років, вказуючи, що з 27 січня 2004 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, вони мають спільних дітей, на утримання яких відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча є працевлаштованим та отримує дохід. Подружні відносини між подружжям не склались. Діти знаходяться на утриманні позивача, яка на даний час не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною - сином [PERSON], до досягнення ним 4-х років, оскільки він часто хворіє, у зв`язку з чим вона знаходиться у тяжкому матеріальному становищі та потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, згідно вимог діючого законодавства шляхом направлення судового сповіщення. Визнаючи наявні матеріали про права і взаємостосунки сторін достатніми, суд знаходить можливим, через ст.158 Цивільного процесуального кодексу України розглянути справу у відсутність відповідача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 січня 2004 року. Від шлюбу мають малолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Сторони подружні відносини не підтримують. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу), яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 статті 84 Сімейного кодексу України також передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Стаття 182 Сімейного кодексу України містить перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед них: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з обставин справи, у суду є достатні підстави для задоволення заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітніх дітей до досягнення ними повноліття у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу). Разом з тим, приймаючи до уваги докази надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, відсутність відомостей, які документально підтверджують, що відповідач [PERSON] має нерегулярний дохід, суд приходить до висновку, про можливість визначення розміру аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно. Крім того, судом встановлено, що [PERSON], працює у ПП «Медична фірма «СЕВСТОМ» на посаді медичної сестри та з 01.06.2013 року по 31.05.2014 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки № 122 від 26.12.2013 року, виданою ПП «Медична фірма «СЕВСТОМ». Відповідно до копії висновку № 2/27 наданого лікарсько-консультативною комісією міської лікарні № 3 ім. Даші Севастопольської м. Севастополя, [PERSON], [INFO], часто хворіє та потребує індивідуального догляду матері до досягнення ним 4-х років. Враховуючи, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною - сином [PERSON], [INFO], до досягнення ним 4-х років, у зв`язку з поганим станом здоров`я дитини, суд вважає необхідним, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання до досягнення сином [PERSON] 4-х років, щомісячно у розмірі 1/6 частки зі всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 18 грудня 2013 року. Згідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Згідно ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру відповідно до пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір». На підставі висловленого ст.ст. 84, 180, 182, 183, ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial