Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який згодом було уточнено, згідно уточнених позовних вимог остання просить суд змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON], з твердої грошової суми в розмірі 1000, 00 грн. на утримання доньки [PERSON] [INFO] та твердої грошової суми в розмірі 1000,00 грн. на утримання сина [PERSON] згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2016 року у справі № 214/3567/16 на 1/3 частку від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON]., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину до досягнення повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона з 11.10.2003 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають двох дітей [PERSON] та [PERSON] Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 серпня 2016 року, шлюб між нею та [PERSON] розірвано. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2016 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. на утримання доньки [PERSON] та у твердій грошовій сумі в розмірі 1000, 00 грн. на утримання сина [PERSON] Тому, позивач користуючись своїм правом, встановленим ч. 3 ст. 185 СК України просить суд змінити форму стягнення аліментів з твердої на частку з доходу платника, адже в такому разі, згідно ч. 2 ст. 195 СК України загальний розмір аліментів буде визначатися виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Представник позивача [PERSON] до зали судового засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений, про дату, місце та час розгляду справи, шляхом опублікування оголошення про виклик в судове засідання на сайті Судова влада України, до зали судового засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позовних вимог за таких підстав. Відповідно до рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 серпня 2016 року шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( а.с.8). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2016 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. на утримання доньки [PERSON] та у твердій грошовій сумі в розмірі 1000, 00 грн. на утримання сина [PERSON].( а.с.6-7). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER][PERSON] народилась [INFO], її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] ( а.с.10). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] ( а.с.11). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В силу положень статей 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року). Із зазначених норм закону випливає, що зміна способу аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов'язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Крім того, вищезазначене твердження узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові ВС від 10 вересня 2018 року у справі № 486/466/18 та постанові від 14.11.2018 року у справі № 37220393/17. Так, в судовому засіданні встановлено, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2016 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. на утримання доньки [PERSON] та у твердій грошовій сумі в розмірі 1000, 00 грн. на утримання сина [PERSON] Підставою для стягнення аліментів в твердій грошовій суму булу наявність у позивача нерегулярного, мінливого доходу ( а.с.6-7). Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів того, що з вересня 2016 року на теперішній час змінився матеріальний або сімейний стан відповідача та останній не спроможний сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі, визначеній рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2016 року, позивачем [PERSON] надано не було. Щодо аргументу, наведеного позивачем про сплату аліментів в частці від доходу відповідача, суд не приймає його до уваги, оскільки позивач сама вказала, що відповідач працює неофіційно, тому підстав змінювати спосіб стягнення аліментів немає. Також судом взято до уваги, що ВС в своїх постановах від 12.09.2018 року у справі № 459/2181/17 та від 04.07.2018 року у справі № 536/1557/17 зазначив «суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий визначено законом. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначено законом (частина друга статті 182 СК України). Верховний Суд зазначає, що і Верховний Суд України у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснював, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Отже Верховний Суд вважає, що збільшення мінімального розміру аліментів на одну дитину, який визначено законом, не є підставою для пред'явлення позову про зміну розміру аліментів.» Отже, позивачем в супереч вимогам норм чинного законодавства, не доведено обставини, передбачені ст. 192 СК України, - зміну майнового чи сімейного стану її та дитини, поліпшення стану платника аліментів, чи наявність в нього офіційного місця роботи, що надавало б суду можливість змінити спосіб стягнення аліментів. Проте доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду вказаного судом розміру аліментів, у тому числі і шляхом зміни їх способу їх стягнення. Доводи позивача про те, що зміну способу стягнення аліментів визначає той з батьків, з ким проживає дитина, не заслуговують на увагу, оскільки право визначення способу стягнення аліментів належить виключно суду. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виходячи з викладеного, судові витрати компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного

Outcome: dismissed