Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Позивач - [PERSON]звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 05.03.2015 року було розірвано. Під час перебування у шлюбі у них народилася донька: [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач проживає окремо. Відповідач самоусунувся від покладеного на нього обовFязку утримувати та піклуватися про свою дитину, матеріальну допомогу не надає. Їй важко самостійно, власними силами утривувати дитину, а тому, просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: - [PERSON], [INFO] в розмірі 2027,00 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 02.04.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) осіб, у якій роз'яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Позивач [PERSON] та в її інтересах представник, адвокат [PERSON] в судове засідання не зFявилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, від останнього до суду поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути в їх відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити, у випадку неявки відповідача в судове засідання, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зFявився, належним чином був повідомлений про день, час і місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зFясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обFєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 05.03.2015 року було розірвано (а.с. 8-9). Під час перебування у зареєстрованому шлюбі у сторін народилася донька: [PERSON], [INFO], батьком якої відповідно до свідоцтва про народження зазначено відповідача [PERSON] (а.с.10). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовFязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статею 182 ч.2 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або ) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стаття 191 СК України визначає, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предFявлення позову. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що неповнолітня дитина перебуває на матеріальному утриманні позивача; як позивач, так і відповідач є працездатними; суд вважає, що заявлені вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітню дитину ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню частково в розмірі 1500,00 грн. щомісячно і до повноліття дитини. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Передбачено п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовFязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення частково. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повFязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові F на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі на користь держави в розмірі 768,40 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial