Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у частці від доходу на утримання малолітніх дітей. В позовній заяві позивач вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 07 квітня 2009 року. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , які проживають разом з нею і перебувають на її утриманні. На даний час сімейне життя не склалося та сторони проживають окремо. Відповідач офіційно не працює та не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, що змусило позивача звернутися до суду з позовом про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 26 квітня 2018 року до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала суду письмову заяву, згідно якої позов підтримує, просить розгляд справи проводити без неї. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду письмову заяву, згідно якої позов визнає, просить розгляд справи проводити без нього. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних мотивів. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 квітня 2009 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД №052859 від 07 квітня 2009 року, актовий запис №05. У шлюбі народилося двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день діти проживають разом з матірю та перебувають на її утриманні. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України, в редакції яка діє з 08.07.2017 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] не виконує обовязки по утриманню дітей, ним не надано доказів про його важке, або таке, що не дозволяє сплачувати аліменти, становище, також суд враховує відсутність інших осіб на утриманні відповідача, а тому позовні вимоги слід задовольнити. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Позивачка просить стягувати аліменти з 26 квітня 2018 року. Однак, позов зареєстровано в канцелярії суду 02 травня 2018 року за вх. №3289/18Вх, тому аліменти повинні стягуватись саме з цієї дати. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до частин 1, 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволений позовних вимог; якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial