Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовом, предмет якого складають наступні вимоги: - визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок № 23 по вул. Шевченка в с. Рудка Царичанського району Дніпропетровської області з господарськими будівлями та спорудами за набувальною давністю, посилаючись на приписи статті 344 Цивільного кодексу України. На обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] вказала у заяві, що 24 січня 2010 року померла її бабуся - [PERSON], яка на день смерті проживала разом з нею за адресою: с. Рудка, вул. Шевченка, 23 Царичанського району Дніпропетровської області. [PERSON] з 1967 року постійно проживала і відкрито володіла вищевказаним житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами без правовстановлючих документів на будинок. За життя, а саме 24.01.1997 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого розпорядилась на випадок її смерті всим належним їй майном на її користь та на користь сестри [PERSON], який було посвідчено секретарем виконкому Рудківської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 01, на підставі якого 20.05.2010 року було видано дублікат заповіту, зареєстрований в реєстрі за №52. Сестра відмовилась від спвадщини на її користь. Вказує, що вона фактично проживає в даному домоволодінні з 2000 року, добросовісно заволоділа ним і відкрито безперервно володіє ним близько 16 років. Оскільки вона проживає у вказаному житловому будинку без якогось приховування цього факту для оточуючих, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонт за свій рахунок, то вважає, що відкрито володіє вказаним домоволодінням близько 16 років. В судовому засіданні позивач та її представник - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Від сільського голови Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги визнають. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приписами ч. ч. 1, 2, 4 ст. 344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перевіривши справу, вивчивши надані сторонами документи, зясувавши правову позицію відповідача, даючи оцінку доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі ст.ст. 15, 16, 20, 328, 344 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Рудка Царичанського району Дніпропетровської області по вулиці Шевченка, 23, до яких повинні бути застосовані ст.ст. 328, 344 ч.ч. 1, 2, 4 Цивільного кодексу України. Юридична доля нерухомого майна на час розгляду справи залишається невизначеною. Понесені позивачем судові витрати згідно приписів ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved