Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про змінення (збільшення) розміру аліментів. В обґрунтування свого позову посилається на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі від якого має неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. На підставі судового наказу від 21 березня 2014 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 березня 2014 року та до його повноліття. На даний час розмір аліментів складає 310 гривень в місяць. Оскільки суми аліментів, які стягуються з відповідача відповідно до судового наказу, не вистачає на утримання дитини та враховуючи, що відповідач працездатний, має спроможність сплачувати аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), просить суд винести рішення яким змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліментні платежі на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову. Відповідач [PERSON] у судові засідання 30 вересня 2014 року на 14 годину, 14 жовтня 2014 року на 11 годину 30 хвилин не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення судової повістки та телефонограми. Згідно з вимогами ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. На підставі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 14 жовтня 2014 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду письмову заяву про підтримання позову, розгляд справи у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, письмові пояснення позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON], вбачається що в графі «батько» вказаний [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері чи батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з судовим наказом від 21 березня 2014 року з [PERSON] стягнуто аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 березня 2014 року та до її повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів не може складати менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Це означає, що зміна матеріального чи сімейного стану позивача чи відповідача автоматично не припиняє стягнення аліментів у встановленому рішенням суду розмірі, а лише дає право звернутися до суду з вимогою про його зміну. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідачем не надано, а судом не добуто доказів, які б спростовували його можливість сплачувати аліменти на неповнолітнього сина в розмірі ? частини всіх видів доходу але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову. Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та те, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, та те, що відповідач працездатний, не надав суду доказів про його не спроможність сплачувати аліменти в іншому розмірі, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про змінення розміру аліментів. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне, стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved