Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.12.1981 року позивач прийняла в дарунок 17/100 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 21.12.1981 року, посвідченим державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори та зареєстрованим в реєстрі за №2-1325, та право власності на які зареєстровано КП «ВООБТІ» і записано в реєстрову книгу за реєстровим №15551 29.12.1981 року. В належному позивачу будинку зареєстровано місце проживання відповідача, який вселився у квартиру позивача 29.01.1988 року за згоди останньої як чоловік позивача. Однак, 20.08.2007 року шлюб між сторонами було розірвано, про що в Книзі реєстрацій розірвань шлюбу зроблено актовий запис №1093, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого В РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області 20.08.2007 року. Відповідач після розірвання шлюбу між сторонами до теперішнього часу в будинку [ADDRESS] не проживає, не сплачує комунальні платежі за користування будинком, речей його в квартирі також немає. Відповідач не бажає добровільно знятися з реєстрації місця проживання, як і не бажає приймати участь у сплаті комунальних витрат за будинок, які позивачу важко самостійно сплачувати. У зв'язку з вищевикладеним позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просила усунути перешкоди в користуванні правом власності, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Медончак М.М. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином через оголошення в газеті «Вінницька газета» від 10.11.2015 року №91-92 (3187-3188) (а.с.30). Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач та її представник не заперечують, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних міркувань. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 21.12.1981 року позивач прийняла в дарунок 17/100 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 21.12.1981 року, посвідченим державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори та зареєстрованим в реєстрі за №2-1325, та право власності на які зареєстровано КП «ВООБТІ» і записано в реєстрову книгу за реєстровим №15551 29.12.1981 року (а.с.3-4). Відповідно до довідки комітету мікрорайону «Царина» від 29.09.2015 року №794, домової книги у будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - власник та [PERSON] - колишній чоловік (а.с.8-11, 14). Однак, згідно акту квартального комітету «Царина» від 29.09.2015 року про відсутність за місцем реєстрації, складеного сусідами [PERSON], [PERSON], [PERSON] та затвердженого головою квартального комітету «Царина», встановлено, що відповідач хоча і зареєстрований за адресою: [ADDRESS], проте з 19.07.2006 року за вказаною адресою не проживає (а.с.13). Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт не проживання відповідача з 2006 року, тоді як останній залишається бути зареєстрованим за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, реєстрація відповідача порушує права позивача як власника житла. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦК України). Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на вищенаведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved