Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Тихотинської сільської ради Рожищенського району про визнання права власності на спадкове майно. Свій позов мотивує тим, що після смерті тітки [PERSON], яка померла 25 січня 1995 року, відкрилась спадщина на житловий будинок по вул.Комсомольська,45 в с.Бортяхівка Рожищенського району та на земельну частку (пай) у землі, що знаходиться у власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства ім.Карла Маркса в с.Тихотин Рожищенського району Волинської області. Вказує, що на випадок своєї смерті тітка [PERSON] склала заповіт, яким\~\~вищевказаний житловий будинок заповіла своїм племінникам [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а право на земельну частку (пай) не охоплене даним заповітом, тому нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Покликаючись на вищевикладене, просить суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай) у землі, що знаходиться у власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства ім.Карла Маркса с.Тихотин Рожищенського району, як на спадкове майно після смерті тітки [PERSON]. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, суду надала заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник Тихотинської сільської ради Рожищенського району в судове засідання не з'явився, хоч належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до\~задоволення. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 266572 від 25.01.1995 року, 25 січня 1995 року тітка позивача [PERSON] померла (а.с.8). Ще за життя, на випадок своє смерті, [PERSON] залишила заповіт, яким житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул.Комсомольська,45 в с.Бортяхівка Рожищенського району заповіла своїм племінникам [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. З матеріалів справи встановлено також, що згідно сертифіката на право на зельну частку (пай) серії ВЛ 0153691, виданого 03.10.1997 року Рожищенською районною державною адміністрацією Волинської області, на праві власності [PERSON] належала також земельна частка (пай) у землі, що знаходиться у власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства ім.Карла Маркса в с.Тихотин Рожищенського району Волинської області площею 4,02 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.6). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на дану земельну частку (пай). У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено, у звязку з неохопленням вказаним заповітом спадкового майна, а саме: земельної частки (пай), що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.02.2017 року (а.с.7). Відповідно ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Крім того, як вбачається з постанови нотаріуса від 28.02.2017 року, після смерті [PERSON] Рожищенською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №35/1998. Позивач [PERSON] спадщину прийняла шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном та частково її оформила. Спадкоємці за заповітом [PERSON] та [PERSON] спадщину не прийняли, про що подали відповідні заяви. Брат спадкодавця [PERSON] помер 18.06.1992 року. Інших спадкоємців за заповітом та за законом немає. Пережилого подружжя немає. Згідно ст.1265 ЦК україни, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Позивач [PERSON] є спадкоємцем п'ятої черги за законом після смерті [PERSON], що стверджується рішенням Рожищенського районного суду від 12.01.2017 року (а.с.10). Судом також встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину, в установленому законом порядку. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті [PERSON], яка померла 25.01.1995 року, а саме земельну частку (пай) у землі, що знаходиться у власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства ім.Карла Маркса с.Тихотин Рожищенського району Волинської області площею 4,02 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифіката серія ВЛ №0153691. На підставі ст.ст.1223, 1258, 1259, 1265 ЦК України,

Outcome: approved