overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 04.03.2000 року вона уклала шлюб з відповідачем. З вересня 2014 року шлюбні та сімейні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові та поваги один до одного, а також через подружню зраду відповідача. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливо. Примирення з відповідачем вона не бажає, тому зберігання шлюбу протиречіть її інтересам. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, немає. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та вказала, що строк для примирення їй не потрібен. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, вважає, що вони мають бути задоволені, подальше спільне життя та зберігання сім'ї неможливо, примирення з позивачем він не бажає, тому зберігання шлюбу суперечить його інтересам. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні взаємостосунки подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 04.03.2000 року, сторони уклали шлюб 04 березня 2000 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис за № 78. Під час розгляду справи судом було встановлено, що сім'я фактично розпалася, позивач не бажає примиритися, і подальше сумісне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 12.08.2006 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними постійно виникали конфліктні ситуації, сварки, вони втратили взаєморозуміння, повагу один до одного, у них різні погляди на життя та різні інтереси, у зв'язку з чим 01 березня 2014 року між ними припинені шлюбні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. З цього періоду вони мешкають окремо. Син на даний час мешкає разом із позивачем. Кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами, примирення між ними неможливе, подальше спільне життя суперечить інтересам позивача та інтересам неповнолітнього сина. На підставі викладеного просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій вказав, що з позовними вимогами згоден в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував, строк для примирення йому не потрібен. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні взаємостосунки подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 12.08.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції у Луганській області, сторони зареєстрували шлюб 12 серпня 2006 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 382. Під час розгляду справи судом було встановлено, що сім'я фактично розпалася, позивач не бажає примиритися, і подальше сумісне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що їй на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є її сином, який у зазначеній квартирі зареєстрований, але фактично в ній не проживає, так як з 2012 р. є громадянином Російської Федерації та мешкає у м. Жуковський на постійній основі. Відповідач [PERSON] у добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку квартири бажає, але у зв'язку із ускладненою соціально-політичною обстановкою у нашій країні приїхати до України відповідач не має змоги. Просить суд, визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надала заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. До судового засідання представник Сєвєродонецького МВ УДМС України в Луганській області не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечував. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину (а.с. 20), копією витягу про державну реєстрацію прав від 28.09.2012 р. (а.с. 21), інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 29). Від представника відповідача до суду надійшла заява про визнання позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи визнання позову відповідачем, а також ту обставину, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, на підставі ст. 174 ЦПК України суд вважає можливим позовні вимоги [PERSON] задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що їй на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований за вказаною адресою, але не мешкає в квартирі з травня 2014 року, так як вибув на постійне місце проживання у м. Барнаул Російської Федерації. Просить суд визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с. 4-5), копією договору купівлі-продажу від 29.05.2008 р. (а.с. 6), інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 13-14) . Від відповідача до суду надійшла заява про визнання позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи визнання позову відповідачем, а також ту обставину, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, на підставі ст. 174 ЦПК України суд вважає можливим позовні вимоги [PERSON] задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона разом з дітьми є власниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON], який є її колишнім чоловіком у зазначеній квартирі зареєстрований, але фактично в ній не проживає з 2006 року, оскільки мешкає у Російській Федерації у м. Санкт - Петербурзі, має там власну родину, бізнес та проходить процедуру для отримання громадянства Російської Федерації. Просила суд визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач до судового засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Зацікавлені особи [PERSON] та [PERSON] також не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник третьої особи до судових засідань призначених на 14.05.2015 р. о 14-30 год., 29.05.2015 р. о 09-00 год., 24.06.2015 р. 09-00 год. не зявився, про день, місце та час розгляду даної справи повідомлявся належним чином, причини неявки невідомі. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що власниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON], про що свідчить свідоцтво про право власності на житло № 65 від 02.04.2007 року, видане Управлінням житлово комунального господарства міськради (а.с. 7-8). Згідно копії акту, затвердженого КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» від 23.04.2015 року відповідач за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2006 р. (а.с. 4). Від відповідача до суду надійшла заява про визнання позовних вимог в повному обсязі. З цієї заяви вбачається, що [PERSON] мешкає у м. Санкт-Петербурзі Російської Федерації, за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 45). Враховуючи визнання позову відповідачем, а також ту обставину, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, на підставі ст. 174 ЦПК України суд вважає можливим позовні вимоги [PERSON] задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29.07.1983 р. вони зареєстрували свій шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини і обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Шлюбні відносини припинені з січня 2008 р. Спільне господарство з відповідачем не ведеться. Примирення між ними неможливе. Спорів щодо поділу майна і проживання дитини немає. В звязку з чим, позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 29.07.1983 р. Жовтневим районним ЗАГС м.Ворошиловграда, актовий запис №1058. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтвердила обставини викладені в позовній заяві, підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Додатково суду пояснила, що у неї з відповідачем не склалися відносини. Шлюб себе вичерпав. Крім того її чоловік проживає з іншою жінкою. Перебувати в шлюбі з відповідачем вона не бажає, тому просила розірвати шлюб з ним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте до початку розгляду справи надав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив розірвати шлюб. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 29.07.1983 р. сторони зареєстрували свій шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЕД №351418, виданого Жовтневим рай ЗАЦС м. Ворошиловград, актовий запис №1058. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЕД № 089108, виданого Сєвєрододнецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області 23.01.1998 р., [PERSON] народилася 06.01.1998 р., батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Позивач посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння між ними, розходженням поглядів на сімейні відносини і обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини, просить розірвати шлюб між ними. Встановлено, що примирення подружжя неможливе, сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки збереження сімї та шлюбу суперечить їхнім інтересам. З огляду на зазначене, встановивши, що сімя фактично розпалася, спільне господарство не ведеться, примирення сторін неможливе і сторони не бажають цього, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у сумі 243 грн. 60 коп., у звязку з їх документальним підтвердженням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 15.06.2013 року вона одружилася з відповідачем, з яким проживала спільно до листопада 2013 року. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного. Від вказаного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини позивач не надає. На підставі викладеного, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки - [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, до суду надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду надбав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності в заяві вказав, що позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька чи в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER], виданого 15.06.2013 року, сторони уклали шлюб 15.06.2013 року. Згідно копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER], виданого 06.03.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції, [PERSON] народилася [INFO], в графі батько вказаний - [PERSON], мати - [PERSON]. З огляду на зазначене, оцінюючи наявні в матеріалах справи, враховуючи обставини справи, суд прийшов до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого винесено рішення, звільнений від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 20.08.2005 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає і в добровільному порядку надавати відмовляється, вихованням дитини не займається. На підставі викладеного, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки - [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, до суду надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду надбав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності в заяві вказав, що позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька чи в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER], виданого 20.08.2005 року, сторони уклали шлюб 20.08.2005 року. Згідно копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER], виданого 08.09.2009 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції, [PERSON] народилася [INFO], в графі батько вказаний - [PERSON], мати - [PERSON]. З огляду на зазначене, оцінюючи наявні в матеріалах справи, враховуючи обставини справи, суд прийшов до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого винесено рішення, звільнений від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved