Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Коропецької селищної ради Монастириського району в якому просить ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; встановити факт належності [PERSON] державного акта на право приватної власності на землю серія Р1 №674083, виданого на ім`я [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 1,37 га, яка розташована на території Садівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту серії Р1 №674083 виданого 27 грудня 2002 року. На вказане майно спадкодавцем [PERSON] було складено заповіт на ім`я позивача [PERSON] . Маючи намір прийняти спадщину, позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Позивач вказує, що пропустила шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, після смерті спадкодавця [PERSON] , у зв`язку з тим, що вона була необізнана про наявність заповіту. Про наявність заповіту позивачу стало відомо випадково, що позбавило її можливості звернутись до нотаріальної контори у встановлений законом строк. Крім того, вказує, що померлому [PERSON] належало спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 1,37 га, яка розташована на території Садівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, проте в державному акті вказано, що державний акт виданий на « [PERSON] », хоча вірним є « [PERSON] ». Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи. Від представника позивача - адвоката Гнатишин В.В., до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Коропецької селищної ради Монастириського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Від представника відповідача надійшла заява, в якій останній просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом РАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №1059. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, до якого, зокрема, входить: земельна ділянка площею 1,37 га, яка розташована на території Садівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту серії Р1 №674083 виданого 27 грудня 2002 року. Згідно з довідкою №80/10-07 від 17.06.2020 року, виданою Коропецькою селищною радою Монастириського району Тернопільської області, [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований до дня смерті за адресою [ADDRESS] . Після його смерті залишилось спадкове майно а саме: житловий будинок та земельні ділянки. Земельні ділянки (пай) в розмірі 1,37 га розміщені на території с.Садове. Відповідно до заповіту від 03.06.2002 року, посвідченого секретарем Садівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, [PERSON] на випадок своєї смерті земельну ділянку в розмірі 1,28 га, розташовану на території Садівської сільської ради Монастириського району, заповів [PERSON] Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Завадівською сільською радою Монастириського району від 08.03.2010 року, позивач після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини встановлений ст.1270 ЦК України і він становить шість місяців. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Як вбачається із відповіді завідувача Монастириської державної нотаріальної контори №272/01-16 від 23.06.2010 року, у встановлений законом шестимісячний строк позивач [PERSON] не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим нотаріус не може оформити свідоцтво про право на спадщину. Крім того, у державному акті на право приватної власності на землю серія Р1 №674083, ім`я по-батькові спадкодавця [PERSON] вказано як « [PERSON] ». Згідно ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (Постанова Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17). Відповідно до довідки №81/10-07 від 17.06.2020 року, інформація про виклик [PERSON] , як спадкоємця за заповітом, у тому числі іншим шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у сільській раді відсутня. У встановлений законом строк позивач [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернулась. Причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини позивачем суд вважає поважними, а тому наявні підстави для визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Крім того, судом встановлено, що згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №674083 від 27.12.2002 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,37 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Садівської сільської ради Монастирського району. Судом встановлено, що у вищевказаному правовстановлюючому документі, ім`я по-батькові спадкодавця помилково вказано як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». На даний час, через вищевказані неточності у правовстановлюючих документах, позивач [PERSON] не має можливості реалізувати належним чином своє право власності на спадкове майно. Відповідно до положень п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи вищенаведене, аналізуючи перевірені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що встановлення факту належності спадкодавцю [PERSON] Державного акта на право приватної власності на землю серія Р1 №674083, виданого на ім`я « [PERSON] », що відповідатиме інтересам позивача, забезпечить реалізацію її законних прав.

Outcome: approved