Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб, укладений 14 липня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклавського районного управління юстиції м. Севастополя. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14 липня 2004 року муж нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. За період шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає з нею та перебуває на її утриманні. На ґрунті принципової відмінності поглядів на спільне життя, між ними почали систематично виникати сварки, вони почали відчувати постійну психологічну несумісність, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стали неможливі. Між ними відсутнє почуття любові та взаєморозуміння, що унеможливлює життя разом. Фактично шлюбні відносини між ними припинилися у 2014 році, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спільний бюджет відсутній. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам дитини. Спору про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю, на даний час немає. За домовленістю з відповідачем, дитина залишається проживати разом з матір`ю. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 лютого 2020 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб укладений між нею - [PERSON] та відповідачем - [PERSON] , проти заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає та ввжає за доцільне розірвати шлюб укладений ним з [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14 липня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклавського районного управління юстиції м. Севастополя, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 106. Сторони від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не проживають разом з 2014 року, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що примирення з відповідачем не відбудеться. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливим, оскільки сторони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved