Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.11.2006 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму визначеного для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27.09.2006 року. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 02.04.2019 року змінено розмір утримуваних із [PERSON] , згідно з рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.11.2006 року, аліментів і присуджено стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Стверджує, що з 01.09.2019 року по 25.10.2019 року позивачем було здійснено оплату за навчання сина в сумі 5220 грн. згідно Договору №19/20-ІПЗ-1к/79 про навчання студенів, фінансування підготовки яких проводиться за рахунок коштів юридичних та фізичних осіб від 07.08.2019 року укладеного між Державним університетом комунікацій, в особі ректора Толубко В.Б. Також позивачем, придбано одяг, взуття, канцелярські приладдя, тому що на даний час дитина потребує значно більшого матеріального утримання, оскільки збільшуються її потреби у навчанні, розвитку тощо. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. Ухвалою суду від 29.10.2019 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 13.11.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно якого останній позов не визнає та посилаючись на те, що він на даний час не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей від шлюбу, в якому на даний час перебуває, а тому з вищевказаних причин не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі заявленому позивачем, просить у задоволенні позову відмовити. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до довідки Державного університету комунікацій № 123 від 04.10.2019 року, [PERSON] навчається в Державному університеті комунікацій на 1 курсі Навчально-наукового інституту інформаційних технологій за спеціальністю «Інженерія програмного забезпечення» на денній, платній формі навчання. Термін закінчення навчання 30.06.2023 року (а.с.10). Згідно п. 1.1 Договору №19/20-ІПЗ-1к/79 про навчання студенів, фінансування підготовки яких проводиться за рахунок коштів юридичних та фізичних осіб від 07.08.2019 року укладеного між Державним університетом комунікацій, в особі ректора [PERSON] та позивачем початок навчання з 01.09.2019 року, закінчення навчання - по дату відрахування у зв`язку із закінченням навчання та з інших вказаних в Договорі підстав. Згідно п. 4.2 Договору загальна вартість освітньої послуги становить 69600 шістдесят дев`ять тисяч шістсот) грн., п. 4.3. передбачено, що замовник вносить плату за надання освітньої послуги у розмірі 8700 (вісім тисяч сімсот) грн. за семестр (а.с. 11). Також встановлено, що з 01.09.2019 року по 25.10.2019 року позивачем було здійснено оплату за навчання сина в сумі 5220 грн., тобто трьома платежами по 1740 грн. кожен. Таким чином вартість місяця надання освітньої послуги становить 1740 грн. (а.с. 12,13,14) Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У правовій позиції Верховного Суду України у цивільній справі №6-1296/15цс від 24.02.2016 року, зазначено, що у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Беручи до уваги те, що син позивача навчається, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач зобов`язаний утримувати повнолітнього сина на період навчання, однак не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Крім того, судом також встановлено, що відповідач не відноситься до категорії непрацездатних осіб і не позбавлений обов`язку утримувати повнолітнього сина. Разом з тим, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не є у переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів. При цьому, частиною дев`ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Разом з тим при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання суд також враховує матеріальне становище відповідача [PERSON] , який на даний час не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON] , [INFO] , дочку - [PERSON] , [INFO] . На думку суду, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти у розмірі 870 грн. щомісячно, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, шляхом щомісячного стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на його утримання, у твердій грошовій сумі в розмірі 870 грн. щомісячно, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial