Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 21 квітня 2017 року Валківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, відповідний актовий запис № 21, свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що причиною для звернення до суду послужило те, що в добровільному порядку домовитись про розірвання шлюбу не можливо. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, між сторонами склалися неприязні стосунки, постійно виникали сварки різного характеру, взаємовідносини погіршилися, відсутнє взаємопорозуміння. Будь-яке примирення та налагодження сімейних стосунків між сторонами неможливе. Позивач, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просить суд проводити судові засідання без її участі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з?явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. За таких підстав суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 21 квітня 2017 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було укладено шлюб, зареєстрований Валківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 21 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони не мають дітей. Судом було встановлено, що подружжя шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде протирічити інтересам чоловіка та дружини. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки ( ст. 1 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених ст. 110 Сімейного кодексу України та небажання сторін відновити сімейні відносини, суд вважає за необхідне позов задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved