Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником квартири №14 у житловому будинку № 2-б по вул. Елеваторна, в смт. Пришиб Михайлівського району Запорізької області. Відповідач [PERSON], у вказаній квартирі був зареєстрований 15 січня 2010 року, але з березня 2015 року в ній не мешкає, тобто, тривалий час відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] безперервно не проживає, його місцезнаходження не відоме. Крім того, знятися з реєстрації з попереднього місця проживання [PERSON] відмовляється. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування її житлом на підставі ст.ст. 71,72 Житлового кодексу. В судове засідання позивач представник позивача [PERSON] не зявився, але від нього надійшла заява з клопотанням про розгляд справи без його участі, просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про розгляд справи належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності, та неявки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, [PERSON] є власником квартири №14 у житловому будинку №2-б по вул. Елеваторна в смт. Пришиб Михайлівського району Запорізької області, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА №339137 від 13 січня 2004 року. У вказаному будинку був зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO]. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, квартира №14 у житловому будинку №2-б по вул. Елеваторна в смт. Пришиб Михайлівського району Запорізької області, належить [PERSON]. Згідно довідки №09-02/36 від 15 червня 2017 року, виданої\~ Пришибською селищною радою Михайлівського району Запорізької області, [PERSON] дійсно зареєстрований в [INFO], що належить на праві власності [PERSON]. З березня 2015 року [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, належного йому майна за даною адресою не має. [PERSON] до Пришибської селищної ради з заявою про те, що він виїжджає з місця своєї реєстрації не звертався. Відомостями про місцезнаходження [PERSON] в даний час селищна рада не володіє. Стаття 47 Конституції України\~та\~ст. 9 ЖК України\~передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом. Право на повагу до житла гарантує і ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до\~ст.10 ЦПК України\~розгляд і вирішення справ в порядку цивільного судочинства здійснюється на засадах змагальності та свободи сторін у наданні доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ст.317 ЦК України право власності являє собою право на володіння, користування та розпорядження майном, причому відповідно до Конституції України та ст.387 ЦК України захист права власності забезпечується державою. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.\~\~ Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.\~\~ Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, оскільки в ході судового розгляду було достовірно встановлено, що в спірному житлі [PERSON] не проживає з березня 2015 року, тобто він був відсутній у спірному жилому приміщенні понад рік, причини його не проживання у вказаному житловому приміщенні невідомі. Таким чином, відсутні підстави для залишення за [PERSON] прав користування житлом позивача, і, відповідно, позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved