Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на дітей, встановлення місця проживання неповнолітніх дітей: [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO]. В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем по справі [PERSON] вона перебуває в шлюбі з 25 вересня 2004 року, зареєстрованому в відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, за актовим записом № 1766, згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], виданого 07 серпня 2007 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньок [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO]. Основною причиною розпаду сім'ї стали сварки та скандали, пов'язані з відсутністю взаємного порозуміння, через різні характери та погляди на життєві ситуації, через зраду відповідача, які призвели до повної втрати почуттів, що зближають подружжя. Сім'я розпалась остаточно, на примирення вона не згодна. Шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. На примирення позивач не згодна, вважає, що сім'я розпалась остаточно, тому просить шлюб розірвати. Між ними не досягнуто згоди про утримання та проживання дітей, тому вона просить визначити місце проживання неповнолітніх дітей з нею, так як поведінка відповідача є аморальною і може зашкодити розвитку дітей. Відповідач чинив над нею фізичне та психологічне насилля, що негативно впливає на розвиток дітей. Вона має відмінні житлові умови для розвитку дітей. Діти обліковані в медичних установах. Вона постійно слідкую за станом їх здоров'я, виховує та піклується про них, у неї з доньками тісний психологічний контакт, прив'язаність один до одного, вона забезпечує доньок морально та матеріально. З огляду на досвід який є в суспільстві, проживання дітей саме з матір'ю є для дітей більш прийнятним, оскільки в матері більше емоційно-вольової мотивації можливостей та часу приділяти дітям увагу. Вважає, що перебування доньок в сім'ї відповідача негативно вплине на їх виховання та здоров'я. Вона хоче дати дітям освіту та добробут. Зі свого боку, вона гарантує усе можливе для повноцінного розвитку своїх дітей, щоб доньки виросли у сім'ї де їх люблять та поважають. Відповідач не може дати дітям ні належного виховання та розвитку, ні матеріального забезпечення, не може забезпечити нормальних безпечних для здоров'я дітей умов проживання. Вона, після декретної відпуски по догляду за дитиною розпочинає підприємницьку діяльність, вживає усіх дій для реєстрації фізичної особи-підприємця. Крім того в матеріальному забезпеченні сім'ї їй допомагає її батько, який і в подальшому згідний продовжувати допомагати фінансово. Таким чином, проживання доньок разом з нею відповідає інтересам дітей. Оскільки відповідач декілька разів висловлювався з погрозами на її адресу, що забере дітей до себе, суд має визначити місце проживання дітей. Оскільки між ними не досягнуто згоди про утримання дітей, відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дочок не надає, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей, а саме: на утримання доньки [PERSON],[INFO], згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №1 Харківського міського управління юстиції від 27 жовтня 2010 року, в твердій грошовій сумі в розмірі - 1777,00 (одну тисячу сімсот сімдесят сім) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, на утримання доньки [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №1 Харківського міського управління юстиції від 11 січня 2012 року, в твердій грошовій сумі в розмірі - 1426,00 (одну тисячу чотириста двадцять шість) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати на судовий збір в розмірі 1280,00 ( одну тисячу двісті вісімдесят) гривень 00 копійок. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в поданій до суду заяві позов підтримала повністю, просила його задовольнити, розгляд справи просила проводити за її відсутністю, без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві позовні вимоги визнав повністю, розгляд справи просив проводити за його відсутності, без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе. Представник служби у справах дітей Дергачівської державної судової адміністрації в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій в частині визначення місця проживання неповнолітніх дітей просили позов задовольнити та справу розглядати без участі представника третьої особи служби у справах дітей. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, вивчивши надані по справі докази, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON] з 25 вересня 2004 року, зареєстрованому в відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, за актовим записом № 1766, згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], виданого 07 серпня 2007 року. Сторони від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньок [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO]. Основною причиною розпаду сім'ї стали сварки та скандали, пов'язані з відсутністю взаємного порозуміння, через різні характери та погляди на життєві ситуації, через зраду відповідача, які призвели до повної втрати почуттів, що зближають подружжя. Сім'я розпалась остаточно, шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. На примирення позивач не згодна, вважає, що сім'я розпалась остаточно, тому просить шлюб розірвати. Згідно ст. 109 ч.3 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей Статтею 112 СК України передбачені підстави для розірвання шлюбу, а саме: суд повинен впевнитися, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. В даному випадку суд приходить до висновку, що збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. Згідно ч.2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд вбачає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дітей, а тому вважає позов в частині розірвання шлюбу таким, що підлягає задоволенню. Між сторонами не досягнуто згоди про утримання та проживання дітей, тому позивач просить визначити місце проживання неповнолітніх дітей з матір'ю, так як поведінка відповідача є аморальною і може зашкодити розвитку дітей. Відповідач чинив над нею фізичне та психологічне насилля, що негативно впливає на розвиток дітей. Згідно акту депутата Черкасько-Лозівської сільської ради Немилосливої Л.Б. від 10 листопада 2017 року, діти проживають з матір'ю та знаходяться на повному її утриманні. Відповідно висновку комісії з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації від 20.12.2017 за № 01-49/4481, визначено місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] з матір'ю [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Позивач має відмінні житлові умови для розвитку дітей, які відповідають санітарно- гігієнічним нормам та придатне для проживання малолітніх дітей. Діти обліковані в медичних установах. Мати піклується про них та забезпечує дітей матеріально. Відповідач батько дітей [PERSON] не заперечував проти того, щоб діти проживали з матір'ю. Згідно ст. 160 Сімейного Кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно ст.161 Сімейного Кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дочок не надає, тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей, а саме: на утримання доньки [PERSON],[INFO], згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №1 Харківського міського управління юстиції від 27 жовтня 2010 року, в твердій грошовій сумі в розмірі - 1777,00 (одну тисячу сімсот сімдесят сім) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, на утримання доньки [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №1 Харківського міського управління юстиції від 11 січня 2012 року, в твердій грошовій сумі в розмірі - 1426,00 (одну тисячу чотириста двадцять шість) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати на судовий збір в розмірі 1280,00 ( одну тисячу двісті вісімдесят) гривень 00 копійок. На даний час сторони однією сім'єю не проживають, діти проживають разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні, що підтверджується актом депутата Черкасько-Лозівської сільської ради Немилосливої Л.Б. від 10 листопада 2017 року. Матеріальної допомоги у добровільному порядку на утримування дітей відповідач не надає. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, стягненні аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей та визначення місця проживання дітей є обґрунтованими, а тому заявлений позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 110, 112 ,115, 160,161,180-183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved