Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 06 травня 2004 року між нею та відповідачем був укладений шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, про що в книзі актів реєстрації шлюбів зроблено запис № 427 від 06 травня 2004 року. Крім того, зазначає, що від шлюбу мають двох малолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], 28.08.2008 року. Також вказує, що протягом останніх пяти років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально різні погляди на шлюб та сім*ю і на цьому ґрунті часто виникають сварки, свідком яких стають діти, що може негативно впливати на їхній психічний стан. На даний час ведення між ними спільного господарства припинено, з квітня 2018 року разом не проживають. За її глибоким переконанням, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, примирення неможливе, а тому просить строк для примирення не надавати. Майновий спір між ними відсутній. На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, - розірвати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.07.2018 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.10.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.10.2018 року сторонам надавався строк 06 (шість) місяців для примирення та було зупинено провадження по справі. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.03.2019 року провадження у справі поновлено. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, до початку надала заяву від 12.03.2019, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Судові витрати залишила за собою. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи у встановленому законом порядку. Враховуючи думку позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та обєктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків: в судовому засіданні встановлено, що 06.05.2004 року, згідно даних свідоцтва про шлюб ([PERSON] І-СР № 000019), сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №\~427. Також, встановлено, що від шлюбу сторони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження ([PERSON] І-СР № 029598 від 04 липня 2006 року) та сина [PERSON], 28.08.2008 року, що підтверджується даними свідоцтва про народження ([PERSON] 1-СР № 077687 від 10 вересня 2008 року). Щодо місця проживання дітей між сторонами спору не існує. Батьком дитини записаний відповідач. Також, спору щодо батьківства та про поділ спільного майна між сторонами немає. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають\~право обґрунтовувати\~належність конкретного\~доказу для\~підтвердження їхніх\~вимог або\~заперечень.\~Суд не\~бере до\~розгляду докази,\~що не\~стосуються предмета\~доказування(ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи,\~які за\~законом мають\~бути підтверджені\~певними засобами\~доказування,\~не можуть\~підтверджуватися іншими\~засобами доказування(ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007\~року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Зясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер. Наданий їм судом строк на примирення, бажаних результатів не дав і сторони не примирилися. Встановлено, що між ними втрачено взаєморозуміння та почуття любові, сімейних відносин сторони не підтримують тривалий час, вони не повязані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому шлюб може бути розірвано. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст.\~110\~СК України). Частиною другою ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved