Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з даним позовом, посилаючись на те, що є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], що проживала в селі Браїлівка Новоушицького району Хмельницької області та померла [INFO]. 04 лютого 1997 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Браїлівської сільської ради, згідно якого все своє майно заповіла позивачу. Спадщину позивач прийняла фактично вступивши в управління та розпорядження спадковим майном. Осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадщині немає. 12 травня 2005 року на підставі розпорядження Новоушицької районної державної адміністрації № 149/04-р від 25 березня 2005 року на ім'я померлої [PERSON] видано державний акт серії ХМ №035627 на право власності на земельну ділянку, розташовану на території Браїлівської сільської ради. Нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я [PERSON], тому вимушена звернутися до суду. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Відповідач - Територіальна громада Браїлівської сільської ради подала до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнала. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із даних свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO], про що зроблено актовий запис № 25 та видано 26 жовтня 2001 року Браїлівською сільською радою Новоушицького району Хмельницької області серії [NUMBER]. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме спадщина відкрилася [INFO], тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК Української РСР, в редакції 1963р. чинній на час виникнення даних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла [PERSON], шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, про що свідчить довідка Браїлівської сільської ради № 30 від 15 січня 2015 року. Згідно заповіту від 04 лютого 1997 року, посвідченого секретарем Браїлівської сільської ради та зареєстрованого в спадковому реєстрі за № 18, [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON]. Осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадщині невстановлено. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу [PERSON] від 15 січня 2015 року № 13/02-31, позивачу у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на майно [PERSON], яка померла [INFO], відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру, наданої приватним нотаріусом Новоушицького районного нотаріального округу [PERSON] від 10 лютого 2015 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Відповідно до довідки відділу Держземагенства у Новоушицькому районі Хмельницької області про грошову оцінку земельної ділянки на ім»я [PERSON] був виготовлений державний акт ХМ №035627 від 12 травня 2005 року на земельну ділянку на території Браїлівської сільської ради загальною площею 2,81 га. кадастровий номер земельної ділянки 6823381000:06:001:0118, вартістю 36724,08 грн. У списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 044 КСП «Поділля», прізвище [PERSON] прописано за № 390. Згідно протоколу розподілу земельних часток (паїв), між громадянами власниками сертифікатів на право на земельну частку (пай) бувшого КСП «Поділля» с. Браїлівка, прізвище [PERSON] прописано за № 382. 12 травня 2005 року на ім»я [PERSON] виготовлено державний акт ХМ №035627 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,81 га. на території Браїлівської сільської ради взамін сертифікату ХМ № 0313962. Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Стаття 25 ЦК України передбачає, що цивільна правоздатність (здатність мати цивільні права та обов'язки) фізичної особи виникає в момент її народження і припиняється в момент її смерті. Суд вважає, що неодержання за життя [PERSON] державного акту про право власності на земельну ділянку не є підставою для обмеження права спадкоємця на спадкування права на земельну частку (пай), оскільки спадкодавицю було включено до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю та вона набула права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, тому позивач має право на успадкування права на земельну частку /пай/ після смерті [PERSON]

Outcome: approved