Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до Черкаського районного суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . В даному житловому будинку, крім позивача по справі, яка там постійно проживає, зареєстрований: її син - [PERSON] , [INFO] та проживає без реєстрації її чоловік [PERSON] , 1953 року народження. З січня 2018 року відповідач не проживає у вказаному домоволодінні, не веде господарство та не сплачує комунальні послуги. Особистих речей відповідача в домоволодінні немає. З реєстраційного обліку за вказаною адресою до теперішнього часу не знявся. Місцезнаходження відповідача не відомо. [PERSON] , вимушена сплачувати за відповідача житлово-комунальні послуги, не може оформити субсидію по сплаті житлово-комунальних послуг. А тому просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Черкаського районного суду від 13.04.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду, а також шляхом розміщення оголошення про дату та місце судового розгляду цивільної справи на офіційному сайті «Судова влада». Відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. Також, відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзивів на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим, згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ознайомившисьз матеріалами цивільної справи, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу житлового будинку зареєстрованого в реєстрі під №5803 від 07.09.2006 року належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.07) Згідно довідки Білозірської сільської ради від 16.03.2020 року [ADDRESS] , окрім [PERSON] , зареєстрований проте не проживає її син - [PERSON] , [INFO] та проживає без реєстрації її чоловік [PERSON] , 1953 року народження.(а.с.10) Відповідно до акта обстеження житлового приміщення щодо факту не проживання від 05.03.2020 року, [PERSON] не проживає в домоволодінні, що розташоване за адресою: [ADDRESS] з січня 2018 року. (а.с. 11) Згідно до ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до частини 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави позбавлення члена сім`ї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до положень ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.7 Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню так як відповідач по справі не проживає у вказаному домоволодінні понад один рік. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття цієї особи з реєстрації. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач не просив стягувати судовий збір з відповідача, суд вважає можливим віднести його на її рахунок.

Outcome: approved