Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 11 листопада 1984 року та зареєстрований Сков'ятинською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Вказує, що відповідач на її прохання не бажає подати заяву про розірвання шлюбу в органи ДРАЦС. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач зловживає спиртними напоями, не один раз бив її, дітей та її батьків, викрадав гроші сім»ї. В 2011 році, залишаючи в суді позов про розірвання шлюбу, сподівалася, що останній змінить свою поведінку, але цього не сталося. Їх шлюб існує лише формально. Вони не підтримують шлюбних відносин уже впродовж дев'яти місяців. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в письмовій заяві просить розглядати спір у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що усі доводи позивача є надуманими. Алкоголем останній рік не зловживає в принципі, оскільки дружина після перенесеної операції не переносить спиртного. Останні місяці не підтримують близьких стосунків через наполягання дружини, оскільки та перенесла складну операцію. Ні з дітьми, ні з батьками дружини він проблем не має. Дружина за його згодою працює в Польській Республіці, він же дома утримує усе домашнє господарство, обробляє землю, піклується про батьків дружини. Діти не підтримують матір у питанні розірвання шлюбу. За час, наданий судом для примирення, позивач лише один раз приїздила додому. За дні проведені дома, питання про розірвання шлюбу не піднімала і своєю поведінкою не показувала, що не бажає з ним продовжувати жити. До подання позову до суду говорила, що шлюб розірвуть, однак жити будуть разом. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 11 листопада 1984 року, актовий запис №7, здійснений Сков'ятинською сільською радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до вимог ст.112 СК України, суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Позивач в судові засідання 3 липня та 16 вересня 2014 року після надання судом часу для примирення, не з»явилася. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечує усі наведені в позовній заяві обставини. Будь-яких доказів, які б підтверджували наведені у поданій до суду позовній заяві обставини, позивачем надано не було. Не здобуто таких доказів і в судовому засіданні. За відсутності доказів суд позбавлений можливості з»ясувати фактичні взаємини подружжя та встановити чи дійсно правовідносини які виникли між сторонами відповідають доводам позовної заяви, а тому суд, враховуючи вимоги ст..60 ЦПК України, вважає що в задоволенні позову слід відмовити. Судові витрати у справі слід покласти на позивача. На підставі ст.ст.21,110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: dismissed