Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача - [PERSON] про стягнення аліментів, згідно якого прохала суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина який продовжує навчання - [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з дня подачі позову і до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. В обґрунтування позову вказала, що з 29.03.1997 року з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, протягом якого у них народився син [PERSON]. Шлюб з відповідачем був розірваний у 2003 році. Наразі вона з сином проживає окремо від відповідача та перебуває у другому зареєстрованому шлюбі. Від другого шлюбу має ще трьох неповнолітніх дітей. З 01.09.2014 року син навчається на факультеті природознавчих наук у Кременчуцькому національному університеті імені Михайла Остроградського. Син стипендії не отримує, працювати не має можливості, у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Позивач самостійно не в змозі повністю забезпечити утримання дитини. Відповідач у добровільному порядку належних коштів на утримання дитини не надає, тому позивач бажає отримувати аліменти за рішенням суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Представники відповідача за договором - адвокати Ульянов Р.А, та Ульянова Ю.А. в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову з тих підстав, що відповідач не працює та не має доходу, при цьому він має на утриманні малолітню доньку - [PERSON] [INFO]. Третя особа - син відповідача, досяг повноліття та є працездатним, а тому може працевлаштуватись та самостійно себе забезпечувати. При цьому третя особа обравши денне відділення та контрактну форму навчання, самостійно поставило у скрутне становище позивача. Прохають відмовити у задоволенні позову з тієї підстави, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання їх сина, вказавши, що повнолітній син може перевестись на заочну форму навчання та працевлаштуватись щоб самостійно себе забезпечувати. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі та прохав їх задовольнити. Суд, заслухавши учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши та проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, встановив наступне. Позивач і відповідач з 29.03.1997 року перебували у зареєстрованому шлюбі. 03.11.2003 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим 03.11.2003 року відділом РАГС Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області, актовий запис № 290. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 31.07.2001 року відділом РАГС Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області, актовий запис № 164. В судовому засіданні встановлено та не заперечувалося сторонами, що [PERSON] проживає разом з матір'ю - позивачем по справі, за адресою: [ADDRESS], що також підтверджується довідкою про склад сім»ї виданої ТОВ «Добробит» від 30.01.215 року за №159/36, та перебуває на її утриманні, оскільки самостійно не працює. З 01.09.2014 року [PERSON] навчається за контрактом на першому курсі денного відділення факультету природничих наук за спеціальністю: «Екологія, охорона навколишнього середовища та збалансоване природокористування» у Кременчуцькому національному університеті імені Михайла Остроградського. Термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року, що підтверджується довідкою навчального закладу від 11.12.2014 року за № 2697. В судовому засіданні також встановлено, що повнолітній син - [PERSON] у зв'язку з навчанням на контрактній основі потребує матеріальної допомоги. Позивач, яка крім нього має, ще трьох малолітніх дітей, самостійно забезпечити сина у зв'язку з навчанням не в змозі. Відповідач після досягнення сином повноліття добровільно матеріальну допомогу у зв'язку з навчанням сина не надає. Домовленості між сторонами про сплату аліментів не досягнуто. Згідно ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 181 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно ч.1 ст. 60 Цивільтного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні позивачем доведено наявність обставин викладених у позові, натомість доводи представників відповідача не в повній мірі знаходять своє підтвердження. Так, відповідач до суду для дачі особистих пояснень не з'явився, по при визнання його явки обов'язковою. Представники відповідача в судовому засіданні заперечуючи проти позову вказали на відсутність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання сина. Як, вбачається з матеріалів справи відповідач проживає разом з [PERSON] та разом виховують спільну дитину - [PERSON] [INFO]. Обоє офіційно не працюють. При цьому, в судовому засіданні представниками відповідача не надано суду ґрунтовної відповіді на питання про те, на які кошти наразі відповідач проживає та утримує свою сім»ю, оскільки згідно трудових книжок, відповідач та його співмешканка з 2011 року обоє не працюють. Таким, чином суд вважає недоведеними твердження сторони відповідача про відсутність можливості надавати матеріальну допомогу на утримання сина, а тому вважає, що з відповідача підлягають до стягнення аліменти. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд у відповідності до ст. 182 Сімейного Кодексу України враховує: стан здоров'я, матеріальне становище дитини - третьої особи, яка згідно матеріалів справи має проблеми зі здоров'ям, не працює, навчається у навчальному закладі та потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням, та платника аліментів - відповідача, який працездатний, але офіційно не працює, має на утриманні одну неповнолітню дитину. Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання повнолітньої дитини на час навчання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.01.2015 року на увесь період навчання в Кременчуцькому національному університеті ім.. М. Остроградського, але не довше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Відповідно до положень ст.. 367 ЦПК України, суд, вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial