Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що зразу ж після одруження вони з відповідачем постійно проживали у будинку її батьків у с.Дзвинячка Борщівського району. Спочатку відносини між ними були нормальними, однак відповідач абсолютно безпідставно ревнував її і це приводило до того, що в них виникали сварки та скандали. Окрім того у них зовсім різні характери, вони не можуть вжитися разом, не розуміють один одного, у них різні погляди на вирішення сімейних та побутових питань. Кілька разів відповідач залишав сім»ю та йшов жити до своїх батьків на деякий час, а потім повертався. Вона неодноразово намагалася подати заяву про розірвання шлюбу, однак не наважувалася, але тепер зрозуміла, що надалі зберегти їхні подружні стосунки вже неможливо і вона цього не бажає. Два місяці вони проживають окремо та не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, відповідач проживає у своїх батьків. За цей період ніхто з них жодного разу не намагався поновити їхні стосунки. Таким чином шлюб між ними існує формально. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю, та просить його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в зал судового засідання не прибув, подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав, просить шлюб розірвати, та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. Згідно свідоцтва про шлюбу серії 1-ИД №026341, виданого 10 червня 2007 року Дзвиняцькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області, сторони уклали шлюб 10 червня 2007 року у Дзвиняцькій сільській раді Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №06. Від шлюбу мають одну дитину, сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до\~ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як встановлено судом, сторони за час спільного сімейного життя не змогли створити міцної сім»ї. Через несумісність характерів сторони не змогли знайти спільної думки щодо вирішення сімейних та побутових проблем, через що у них часто виникали сварки та скандали. Сторони припинили спільне проживання та два місяці проживають окремо. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3\~ст.56 СК України). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам сторін та інтересам малолітньої дитини, а тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі ст.ст.105, 112 СК України,

Outcome: approved