Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 17.02.2007, актовий запис № 200. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17 лютого 2007 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, під час якого у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Останні роки між сторонами почали виникати конфлікти, починаючи з листопада 2018 року сторони не ведуть спільне господарство, хоча і проживають разом, у зв`язку з неможливістю роз`їхатися. Сторони не пов`язані спільним побутом, сімейного бюджету не мають, за обопільною згодою від взаємних подружніх прав та обов`язків звільнені. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися. Спорів щодо поділу майна, стягнення аліментів, встановлення місця проживання дитини та визначення долі участі в її вихованні немає. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року відкрито провадження у цій справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч.3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, та ухвалити рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. У відповідності до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із положенням ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 17 лютого 2007 року, про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 200. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . За приписами ч. 2 ст. 36 та ст. 51 Сімейного кодексу України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони, починаючи з листопада 2018 року домашнє господарство ведуть окремо, спільним побутом не пов`язані, не підтримують подружніх стосунків та не мають спільного бюджету. Шлюбні відносини між сторонами припинилися, подальше сумісне життя і збереження сім`ї будуть суперечити їх інтересам. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливими, оскільки сторони не пов`язані спільним по бутом та бюджетом, не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved