Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі по 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до дасягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що від шлюбу позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. З вини відповідача сімя розпалася, внаслідок чого 25.03.2015 року шлюб був розірваний. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, у звязку з чим [PERSON] була вимушена звернутись до суду з позовом. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили, при цьому позивач завчасно надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних в справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ 093154, виданим 21травня 2009 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ №195922, виданим 07.03.2014 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. Згідно довідки №1799/32 від 15.06.2015 року, виданої ТОВ «Добробит», діти: [PERSON] та [PERSON] зареєстровані з матірю, [PERSON], за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Редутна, буд. 82. Сторонами не заперечується факт перебування дітей на утриманні позивача. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 187 Сімейного кодексу України, [PERSON] за власною ініціативою аліменти виплачувати не згоден. Угоди про добровільну сплату аліментів згідно статей 78, 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено. Ненадання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини є порушенням обовязку батьків піклуватися про своїх дітей. Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України стягнення аліментів може проводитися у визначеній судом частці від заробітку батька (матері) дитини. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON], повинен бути встановлений в розмірі по 1/3 частині з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] Враховуючи викладене, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними та обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню. Як вбачається зі ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Оскільки частиною 2 статті 88 Цивільно-процесуального Кодексу України встановлено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. в дохід держави.

Outcome: approved