Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку відповідача, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, і до закінчення ним навчання, а саме до 01.07.2020 року. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що з відповідачем знаходилася у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 10 років назад. Від шлюбу з відповідачем мають спільного сина - [PERSON], [INFO]. На цей час син навчається на денному відділенні Донецького юридичного інституту МВС України за державним замовленням. Коштів на належне, повноцінне утримання сина у неї не вистачає, батько не виявляє добровільно бажання надавати сину допомогу, а тому вона потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, який працює, отримує стабільну заробітну плату та може сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, на період його навчання. Вона також працює, але кошти необхідні крім харчування та одяг, різноманітне навчальне приладдя, методичну літературу. Просить позовні вимоги задовольнити. Справа розглядається в порядку загального позовного провадження, ухвала про відкриття від 13.07.2018. Ухвалою від 20.11.2018 закрито підготовче провадження, та справу призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Третя особа в судове засідання не з'явилась, також надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити. Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Буліч Н.В., яка до початку судового засідання надала заяву про проведення розгляду справи без її участі, не заперечувала проти стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/10 частки його доходу, просила врахувати надані докази сімейного стану відповідача, який має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей, сплачує аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки заробітку. Згідно з положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач дійсно є батьком, а позивач - матір'ю [PERSON], [INFO], якому [INFO] виповнилось 18 років /а.с.8/. Згідно з довідкою, повнолітній син сторін мешкає з позивачем /а.с.10/. Встановлено також, що [PERSON] з 15.08.2017 навчається на денному відділенні Донецького юридичного інституту МВС України за державним замовленням, перебуває на повному державному забезпеченні, з загальним терміном навчання - 3 роки, який закінчується 01.07.2020 /а.с.9/. Позивач працює, отримує заробітну плату, середній розмір якої становить 3775,00 грн. /а.с.25/. Встановлено, що відповідач працює, отримує заробітну плату у середньому розмірі 15510,40 грн., має сім'ю: дружину [PERSON], яка працює на промисловому підприємстві, сина - [PERSON], [INFO], який досяг повноліття у [INFO], та неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], на утримання якої рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частки доходів /а.с.61, 62, 65-66, 69, 70/. Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з аліментних обов'язків батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, що передбачено ст.199 СК України. Згідно з положеннями ст.198 СК батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідна позиція викладена в п.20 Постанови Пленуму №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з якою обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Суд вважає, що позивачем надано суду достатньо належних доказів, які підтверджують, що повнолітній син навчається та потребує допомоги від батька. З урахуванням фактично встановлених обставин справи, матеріального становища відповідача, який працює, має регулярний стабільний дохід, а також, враховуючи те, що повнолітній син сторін продовжує навчатися, після досягнення повноліття отримує допомогу лише від матері, яка працює, але її заробітна плата значно менше від доходу відповідача, та коштів на утримання сина у неї не вистачає, суд приходить до висновку, що повнолітній син потребує допомоги, а відповідач може надавати матеріальну допомогу на період його навчання. Водночас, суд критично ставиться до пояснень представника відповідача про те, що відповідач добровільно сплачує аліменти на користь позивача за власною заявою у розмірі 1/10 частки, та аліменти за виконавчим листом на утримання неповнолітньої дочки, оскільки в наданій відповідачем довідці від 15.08.2018 /а.с.61/ зазначено, що із доходу [PERSON] будуть утримуватись аліменти за його заявою з 01.08.2018, а інформацію про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки довідка взагалі не містить. При цьому, довідки станом на день розгляду справи відповідачем суду не надано. Суд також враховує, що встановлений законом розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу станом на день розгляду справи становить 1921,00 грн., а отже з урахуванням того, що позивач працює, повнолітній син сторін знаходиться на повному державному забезпеченні, а також, враховуючи, що обидва з батьків мають обов'язок допомагати повнолітньому сину, який потребує допомоги, суд вважає, що справедливим буде стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/8 частки його доходу. На думку суду, саме такий розмір аліментів буде відповідати інтересам позивача і не тягне за собою скрутного матеріального становища для відповідача. На підставі викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial