Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх вимог вказує, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який згідно рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 04.01.2017 року було розірвано. За час подружнього життя у них народилися діти: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Рожищенського районного суду від 10.03.2017 року з [PERSON] на утримання дітей стягуються аліменти в твердій грошовій сумі 1000 грн. (по 500 грн. на кожну дитину), щомісячно, починаючи з 19.01.2017 року до досягнення дітьми повноліття. На даний час витрати на утримання дітей значно зросли, суттєво змінились обставини, з яких суд виходив при встановлені такого розміру аліментів. Відповідач не належним чином виконує рішення суду, аліменти сплачує не регулярно. Єдиним джерелом доходу позивача є виплати по догляду за дитиною до 3-річного віку та державна соціальна допомога малозабезпеченій сімї, інших доходів не отримує. Покликаючись на те, що сума аліментів, які сплачує відповідач є недостатньою для належного утримання дітей, просить суд збільшити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] в її користь на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. (по 1000 грн. на кожну дитину) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, суду надана заява про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача, суд вважає можливим розглядати справу у заочному розгляді справи відповідно до положень ст.280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 04.01.2017 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано (а.с.11). Судом встановлено, що в шлюбі народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.8,9). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. 11 травня 2017 року Рожищенським районним судом Волинської області видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень (по 500 грн. на кожну дитину) щомісячно, починаючи з 19.01.2017 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 12). Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Позивач згідно довідки №262 від 20.02.2018 року знаходиться на обліку в Рожищенському УСЗН і отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям (а.с.14, 15). Із виписок із медичних карт [PERSON] та [PERSON] встановлено, що діти протягом 2017 року часто хворіли (а.с.16, 17, 18, 19). При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. З матеріалів справи судом встановлено також, що позивач [PERSON] проживає за адресою: [INFO] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до ч.2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоровя та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, запезбечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Відповідно до рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 10.03.2017 року розмір аліментів, що стягується з відповідача є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку. Наведене свідчить про те, що на день постановлення даного рішення розмір прожиткового мінімуму суттєво змінився в бік його збільшення, а тому розмір раніше присуджених аліментів не в повній мірі задовольняє мінімальні потреби дітей, оскільки відповідно зросли затрати на їх утримання, які несе лише позивач. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч.9 ст.9 Сімейного кодексу України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, враховуючи матеріальне становище одержувача та платника аліментів, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні із твердої грошової суми в розмірі 1000 гривень (по 500 грн. кожну дитину) на тверду грошову суму в розмірі 2000 гривень (по 1000 грн. на кожну дитину). Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом було понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.(а.с.1). Оскільки, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі, то за таких обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. На підставі ст.ст.180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: approved