Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом та просить встановити факт її постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON], [INFO], який помер 24 жовтня 2012 року, за адресою: вул. Молодіжна, 16, в с.Колки Дубровицького району Рівненської області. Позовні вимоги мотивує тим, що 24 жовтня 2012 року помер її син [PERSON], який був зареєстрований і постійно проживав за адресою: [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на домоволодіння, що знаходиться за вказаною адресою і яке складається із садибного (індивідуального) житлового будинку 1986 року забудови, загальною площею 85,3 м. кв. (з яких житлова - 58,4 м. кв., допоміжна - 26,9 м. кв.) надвірних будівель і споруд, вартість якого становить 188 976,00 грн. На день смерті [PERSON] за вказаною адресою разом з ним були зареєстровані відповідачі: [PERSON] та [PERSON], які є дружиною та сином спадкодавця. Крім них, на день його смерті за вказаною адресою проживала позивач без реєстрації, проте подати документи для оформлення спадщини, вона не може, оскільки місцем реєстрації її місця проживання значиться інша адреса. Встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, викликане необхідністю оформлення права на спадщину на належне її покійному сину майно. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити. При цьому позивач пояснила, що вона перейшла жити у житловий будинок по вулиці Молодіжна, 16, в с.Колки Дубровицького району Рівненської області після того, як її син [PERSON] потрапив у лікарню у м.Дубровиця Рівненської області, де через декілька днів він помер. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та пояснила, що [PERSON] перейшла жити в житловий будинок по вулиці Молодіжна, 16, в с.Колки Дубровицького району Рівненської області за декілька днів до смерті [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином (а.с.79, 84). Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, у якому зазначено, що відповідач [PERSON] є дочкою померлого спадкодавця [PERSON] і прийняла спадщину, яка відкрилась після його смерті. Позивач зазначила у позовній заяві, що вона проживала на день смерті свого сина без реєстрації, проте не зазначила, з якого саме часу вона проживала у даному будинку. Крім того, вона прибула проживати в господарство свого сина [PERSON] лише після його смерті, що не є постійним місцем проживання. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона живе біля [PERSON] Перед смертю 24 жовтня 2012 року [PERSON] декілька днів пробув у лікарні, де і помер. На момент його смерті [PERSON] жила у своєму будинку по вулиці Івана Жакуна в с.Колки Дубровицького району, а проживати у будинок сина прийшла після його смерті. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] почала проживати в будинку [PERSON] після його смерті, а до того часу проживала [INFO], оскільки бачила її досить часто на подвір'ї. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що 24 жовтня 2012 року помер [PERSON] У день його похорон 25 жовтня 2012 року [PERSON] прибула у будинок, де він проживав [INFO], а до того часу проживала [INFO]. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є племінницею позивача. [PERSON] до дня смерті свого сина [PERSON], який помер 24 жовтня 2012 року в реанімації, проживала у своїй хаті по вулиці Івана Жакуна в с.Колки Дубровицького району, а після його смерті її привезли у будинок, де він проживав. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що як покійний син [PERSON] попав в лікарню, де знаходився близько шести днів до дня смерті 24 жовтня 2012 року, то вона перейшла жити в його будинок по вулиці Молодіжній в с.Колки Дубровицького району Рівненської області, де в будинку вже його не було, а до того часу жила по вулиці Івана Жукана в с.Колки Дубровицького району. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] - це його рідна сестра. Вона спочатку проживала у своєму будинку, але коли її син [PERSON] у 2012 році захворів і його забрала швидка в лікарню, то [PERSON] перейшла жити до нього в будинок. Проте, з лікарні її син [PERSON] живим не повернувся, там він і помер. Заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 24 жовтня 2012 року помер [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №126132 від 24.10.2012 року (а.с.8). З дослідженого судом витягу із Спадкового реєстру від 11.04.2013 року вбачається, що після смерті [PERSON], 11.04.2013 року заведено спадкову справу (а.с.30). Позивач [PERSON] є матір'ю [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії ІІІ-ЯР №399468 від [INFO] (а.с.7). Встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини в с. Колки, вул. Молодіжна, 16, Дубровицького району Рівненської області, позивачу необхідно для оформлення права на спадщину після смерті її сина, оскільки згідно її паспорта, вона зареєстрована в [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із роз'ясненнями, викладеними у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. За нормою ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У п. 1.12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №-296/5 зазначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до ст. 29 ЦКУ. Фізична особа може мати декілька місць проживання, у цьому разі місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Зокрема, за положеннями п.3.22 п.3 глави 10 розділу ІІ вказаного Порядку передбачено, що у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Доказом проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, покази свідків та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Як на підтвердження факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, позивач надала довідку виконкому Колківської сільської ради Дубровицького району Рівненської області №2670 від 24.10.2017 року, де значиться, що [PERSON], [INFO], згідно погосподарської книги №5, особовий рахунок №460 зареєстрована в [INFO], але фактично із 2012 року проживає без реєстрації в господарстві своєї невістки [PERSON], [INFO] в с.Колки, по вулиці Молодіжна, 16, Дубровицького району Рівненської області (а.с.9). Разом із тим із долученої відповідачем до матеріалів справи довідки №3044 від 26.12.2017 року, виданої Колківською сільською радою Дубровицького району Рівненської області вбачається, що [PERSON], [INFO], згідно погосподарської книги №5, особовий рахунок №460 зареєстрована в [INFO], але фактично після смерті свого сина [PERSON], 24 жовтня 2012 року прибула та почала проживати без реєстрації в господарстві покійного в с.Колки, по вулиці Молодіжна, 16, Дубровицького району Рівненської області і по цей час проживає за вказаною адресою (а.с.32). Зазначену у даній довідці обставину з приводу періоду, відколи позивач почала проживати в будинку спадкодавця, суд визнає достовірною, оскільки це підтвердила в судовому засіданні також і сама позивач, пояснивши, що вона перейшла жити у житловий будинок по вулиці Молодіжна, 16, в с.Колки Дубровицького району Рівненської області, лише після того, як її син [PERSON] потрапив у лікарню у м.Дубровиця Рівненської області і лише після цього через декілька днів її сина привезли додому мертвого. Вказане також узгоджується із показаннями, допитаних у судовому засіданні свідків. Місцем проживання фізичної особи згідно зі ст.29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому особа проживає, постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. В листі Вищого спеціалізованого суду України № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено: «Щодо визнання особи такою, що прийняла спадщину, зокрема, у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати таке. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи». За ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р., № 1382-IV місце перебування це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Отже, за вищенаведеними нормами закону та розясненнями, постійним місцем проживання особи є те житло, де особа проживає не менше шести місяців на рік. Між тим, для задоволення позову і встановлення заявленого факту вимагається саме постійне проживання із спадкодавцем на день його смерті, а не тимчасове перебування в будинку спадкодавця в період його передсмертної госпіталізації до районної лікарні. З позовної заяви вбачається, що позивач просить суд встановити той факт, що вона постійно проживала в будинку свого сина [PERSON] на день його смерті, проте, як встановлено судом, вона зареєстрована в [INFO] і до дня смерті сина в його будинку пробула лише декілька днів, після того, як її син вже потрапив у лікарню в м.Дубровиця Рівненської області, де і помер. Однак, таке перебування позивача в будинку свого сина перед його смертю не підтверджує факт її постійного проживання разом з ним на момент його смерті, а вказує на тимчасове її місце перебування за обставин, що склалися. Відтак, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно відмовити.

Outcome: dismissed