overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 28 липня 2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось у звязку з несхожістю характерів і поглядів на спільне життя, а також на ведення спільного господарства. З 28 травня 2013 року сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Між сторонами досягнута згода про місце проживання малолітньої дитини з позивачем. До початку судового засідання сторони звернулися до суду зі спільною письмовою заявою, в якій позивач позов підтримала повністю та просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Вивчивши заяву сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 липня 2006 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Веселокутської сільської ради Таращанського району Київської області, про що в книзі реєстрації зроблений актовий запис № 3 (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Спільне життя між сторонами не склалося, сімя фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків з травня 2013 року, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сімя сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 29 жовтня 1999 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось у зв'язку із протилежними поглядами сторін на шлюб та сім'ю, що призвело до погіршення сімейних відносин і , як наслідок, до їх припинення. На даний час сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Як зазначає позивач, між сторонами досягнута згода про місце проживання їх неповнолітньої дитини з нею. До початку судового засідання у справі уповноважені представники сторін звернулися до суду з письмовою заявою, згідно якої представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримала повністю, просила його задовольнити з наведених у позовній заяві підстав, а представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, просив шлюб розірвати. Вивчивши письмову заяву сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом на підставі наданих сторонами доказів встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 жовтня 1999 року, зареєстрованому Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації зроблений актовий запис № 2025 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Спільне життя між сторонами не склалося, що призвело до того, що сім'я фактично розпалася, на даний час сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, не бажають збереження існуючого шлюбу, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, які не бажають його збереження, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 29 листопада 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось у звязку з відсутністю порозуміння, постійним виникненням сварок та відсутністю конструктивного спілкування. Між сторонами відсутній спір з приводу спільного майна подружжя та з приводу місця проживання дитини. До початку судового засідання сторони звернулися до суду зі спільною письмовою заявою про розгляд справи у їх відсутність, позивач у заяві позов підтримала повністю та просила задовольнити, відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Вивчивши заяву сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 листопада 2008 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації зроблений запис № 2280 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спільне життя між сторонами не склалося, сімя фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сімя сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, які не бажають збереження шлюбу, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 19.07.2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: дочку - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Між сторонами пропало порозуміння, підтримка та почуття кохання в результаті чого стали виникати сварки. З січня 2014 року сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу. До початку судового засідання у справі позивач направив до суду письмову заяву, в якій просив провести судове засідання у його відсутність, підтримав заявлені позовні вимоги і просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надала письмову заяву, в якій не заперечувала проти розірвання шлюбу. Вивчивши письмові заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З наявних у справі доказів убачається, що сторони перебувають у шлюбі з 19.07.2008 року, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації вчинено актовий запис № 234 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 7,8). Спільне життя між сторонами останнім часом не склалося, на даний час сім'я фактично розпалася, оскільки сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і, згідно зі ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Згідно зі ст.. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, оскільки обидві сторони не мають згоди щодо подальшого перебування в зареєстрованому шлюбі, позов про підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що сімейне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, ведення спільного господарства припинено ще у 2016 році, примирення неможливе. Відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву. 18.04.2018 р. ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі. Позивач в судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання. Оскільки відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив та не подав до суду відзив, а також те, що від позивача до суду не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому19.09.1986 року у Відділі РАЦС Подільського РВК м. Києва, а/з 863. Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки позивач не бажає. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], 2014 року народження. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, сварки. Ведення спільного господарства припинено, сторони проживають окремо, примирення неможливе. Відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву. 24.05.2018 р. ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 27.07.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання. Оскільки відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив та не подав до суду відзив, а також те, що від позивача до суду не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.02.2014 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, а/з 110. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки позивач не бажає. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є різні характери, погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, втрата почуття любові, ведення спільного господарства припинено, проживають окремо, примирення неможливе. Відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву. 27.04.2018 р. ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 01.08.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання. Оскільки відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив та не подав до суду відзив, а також те, що від позивача до суду не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.08.1999 року в Вільшанській сільській раді Чуднівського району, Житомирської області, а/з 5. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки позивач не бажає. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 29.10.1988 р. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на родинні відносини, сварки, зловживання відповідача спиртними напоями. Спільне господарство не ведеться, подружні стосунки припинені з липня 2010 року, примирення неможливе. Відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву. 14.06.2018 р. ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 03.10.2018 р. ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала в повному обсязі, не заперечувала щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання. Оскільки відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив та не подав до суду відзив, а також те, що від позивача до суду не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.10.1988 р. в Олександрівській сільській раді Бобровицького району Чернігівської області, а/з 14. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують з липня 2010 року, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки позивач не бажає. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved