Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач в 1998р. подарував їй спірну квартиру. Певний період часу вона дозволила йому проживати в квартирі, але відповідач зловживає спиртними напоями, псує та не обслуговує квартиру. З листопада 2010р. відповідач в квартирі не проживає, його речей в квартирі немає. Наявність реєстрації відповідача створює незручності позивачу, вона змушена нести додаткові витрати по оплаті квартирної плати. Отже, оскільки відповідач не є власником жилого приміщення, не користується ним тривалий час, він повинен бути позбавлений права користування ним. Позивач та її представники в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Зустрічний позов не визнали, зазначаючи, що відповідач спірним жилим приміщенням не користується, залишив його добровільно і перешкод йому ніхто не чинив в користуванні. Разом з тим, оскільки спільне життя в одному приміщенні з відповідачем неможливо, вони заперечують проти можливості його вселення. Представник відповідача [PERSON] первісний позов не визнав, зазначаючи, що його довіритель має право користуватись спірним приміщенням, оскільки він його колишній власник та у нього зберігається реєстрація в квартирі. Оскільки відповідач чинить перешкоди в користуванні, він просив задовольнити зустрічний позов про усунення перешкод у користуванні квартирою. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивача. Її представників, представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, спірне жиле приміщення є двокімнатною квартирою, площею 28,60 кв.м., в якій зареєстрований відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою за формою 3 (а.с.48). Відповідно до договору дарування квартири від 16 січня 1998р., [PERSON] подарував [PERSON] спірну квартиру (а.с.4). Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач посилалась на те, що з листопада 2010р. відповідач в квартирі не проживає, його речей в квартирі немає. Наявність реєстрації відповідача створює незручності позивачу, вона змушена нести додаткові витрати по оплаті квартирної плати. Отже, оскільки відповідач не є власником жилого приміщення, не користується ним тривалий час, він повинен бути позбавлений права користування ним. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі, зокрема, відчуження власником свого майна. Отже, оскільки відповідач відчужив квартиру, його право власності припинилось і тому втрата права користування жилим приміщенням колишнього власника є наслідком припинення його права власності на зазначене майно. Суд вважає, що до спірних правовідносин положення ст.ст. 405,406 ЦК України застосовуватись не можуть, оскільки відповідач хоча і є родичем позивача, але ніколи членом її сім»ї не був, оскільки вони спільно не проживали, не були пов»язані спільним побутом, не мали взаємних прав та обов»язків. З огляду на зазначене, у відповідача відсутнє право користування спірним жилим приміщенням і тому його зустрічні вимоги про усунення перешкод у користуванні квартирою, є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved