Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись в позовній заяві на ухилення відповідача від утримання дітей. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та просила задовольнити. Відповідач, який належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, в судове засідання не зявився, не повідомивши суду причини неявки. До висновку про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд приходить, виходячи з наступного. Судова повістка-виклик в судове засідання на ім'я відповідача направлялись судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання, але повернулись до суду без вручення з відміткою, що останній за зазначеною адресою не проживає. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦК України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Оскільки відповідачем судові повістки, направлені судом на його ім'я за адресою, за якою зареєстровано його місце проживання, не одержані, повернуті суду через відсутність адресата, суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомленим по час та місце судового розгляду. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який в засідання не зявився. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 14 липня 2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають з матірю та перебувають на її утриманні. Як зазначила позивач, відповідач допомоги на утримання дітей не надає. На підставі наведеного, судом встановлено наявність спору про стягнення аліментів між сторонами. При винесенні рішення та визначенні розміру аліментів судом враховано обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме матеріальний стан сторін по справі, стан здоров»я дітей та платника аліментів тощо. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до повноліття дітей. Підстави для стягнення аліментів в більшому розмірі судом не встановлені. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому, стягнення аліментів необхідно розпочати з 03 травня 2017 року - дня звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн., від сплати якого звільнений позивач.

Outcome: partial