Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначає, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час досягла повноліття і навчається на денному відділенні ДПТНЗ «Роменське вище професійне училище». Дитина перебуває на утриманні позивачки, яка забезпечує її потреби в одязі, продуктах харчування, і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, тому і просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1 / 4 частини всіх його доходів на утримання повнолітньої дочки до закінчення терміну навчання - 30 червня 2017 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в установленому порядку відповідно до ст. 74 ЦПК України не пізніше ніж за три дні до судового засідання - в матеріалах справи є поштова розписка про вручення відповідачу судового виклику. Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомити суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання, без поважної причини. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, своїм процесуальним правом відповідача на подання заперечення на позов не скористався, таким чином причин для відкладення розгляду справи, що передбачені ст. 169 ЦПК України, не встановлено. Тому суд ухвалює провести розгляд справи на підставі доказів, що містяться у справі, з винесенням заочного рішення по справі, що відповідає положенню ч.1 ст. 224 ЦПК України, коли у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторного) серії [NUMBER] від 15.01.1998 року (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 19.11.2002 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.11.2006 року зареєстровано шлюб між [PERSON] і [PERSON] і дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.14). Згідно довідки № 1408 від 03.12.2015 року [PERSON] навчається у ДПТНЗ «Роменське вище професійне училище» за професією кухар - кондитер з денною формою навчання по 30.06.2017 року (а.с.4). Згідно довідки Талалаївської селищної ради № 4726 від 21.12.2015 року на утриманні [PERSON] перебуває її дочка [PERSON], 1997 року народження (а.с.3). У відповідності до ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків, тобто законодавчо закріплено обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів судом враховуються дані положення законодавства та береться до уваги і те, що відповідача є ще неповнолітні діти, на утримання яких він сплачує аліменти, але дана обставина не звільняє відповідача, як батька повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, від обов'язку її утримувати. Суд, даючи належну оцінку наявним у справі доказам, приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на повнолітню дитину в розмірі 1 / 4 частини всіх видів його доходів щомісячно до закінчення терміну навчання, а саме - до 30 червня 2017 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України та підпункту 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. на користь держави. Відповідно до ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved