Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 10 червня 2003 року, який зареєстрований Рожищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №31. В шлюбі народилися дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та перебуває на її у триманні, відповідач будь-якої участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на її утримання добровільно не надає. Самостійно забезпечити гармонійний розвиток дитини вона не має можливості. Тому просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, суду надала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 10 червня 2003 року Рожищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №31, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER] (а.с.3). В шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Батьками дитини згідно зазначеного свідоцтва є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За положеннями ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. Судом встановлено також, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, малолітня дочка [PERSON] проживає з матір`ю та перебуває на її повному утриманні, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Також встановлено, що домовленості між батьками щодо участі в утриманні малолітньої дитини не досягнуто, а позивач наполягає на стягненні аліментів в примусовому порядку. На підставі наведеного, враховуючи матеріальне становище дитини, яка здорова, на диспансерному обліку не перебуває (а.с.6), стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який інших осіб на утриманні немає, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач дійсно ухиляється від обов`язку по утриманню малолітньої дитини, хоча зобов`язаний її утримувати до досягнення повноліття, є працездатним і це гарантує стабільне надходження коштів на повсякденні потреби дитини і відповідає її інтересам, а тому з [PERSON] слід стягнути в користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від його доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.03.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та не подав письмових заперечень щодо викладених у позовній заяві доводів, тим самим не спростував жодну із викладених у ній обставин. На підставі ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання. Крім того, суд приходить до висновку, що згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 840,80 грн. судового збору. На підставі ст.ст.180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: approved