Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів, просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на гараж, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 17,1 кв.м. в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 31.03.2008 року її дідусем, [PERSON] було складено заповіт, згідно з яким, останній, на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким належну йому квартиру [ADDRESS] та гараж по [ADDRESS] заповів своїй онучі - [PERSON] [INFO]. [PERSON] помер, і після його смерті відкрилась спадщина. У встановлений законом термін вона звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав та прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на гараж. Вказує, що 04.01.1990 року між виконкомом Червоноармійської районної Ради народних депутатів м. Львова та її дідусем було укладено договір купівлі-продажу згаданої вище квартири, однак при оформленні цього договору, нотаріусом помилково не вказано про те, що разом з квартирою, [PERSON] було також продано гараж, за що ним сплачено відповідні кошти. Зокрема, згідно з рішенням виконавчого комітету Червоноармійської районного Ради народних депутатів м. Львова від 12.12.1989р. було вирішено продати її дідусеві вказану квартиру та 1/2 частки гаражу. Цим рішенням також було затверджено акт оціночної комісії згаданої квартири в сумі 16 381 карбованців. Однак через те, що вказана квартира придбавалась разом з 1/2 гаражу, у відповідності до вимог чинного на той час законодавства було вирішено встановити надбавки до вартості квартири в розмірі 10 %, і разом, сума яка підлягала до сплати, становила 18 019 карбованців. Вся ця сума в повному розмірі була сплачена [PERSON], і відповідно останній набув право власності не лише на квартиру, а й на 1/2 частки гаражу. Згідно відповіді ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 07.10.2013р., станом на 29.12.2012р., гараж по [ADDRESS] в цілому зареєстровано [PERSON], а площа гаражу за цією адресою, яким користувався [PERSON], згідно рішення від 12.12.1989р., становить 17,1 кв.м. З огляду на те, що через допущену помилку при оформленні договору купівлі-продажу, вона позбавлена можливості прийняти спадщину, в той час як згадана площа гаражу належала спадкодавцеві на правомірній підставі, вимушена в судовому порядку захищати свої спадкові права, з приводу чого пред'явила згаданий позов. В судове засідання 17.01.14р. позивач та її повноважний представник згідно належної довіреності від 13.11.2013р. [PERSON] не з'явилися, від представника поступила заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. В судовому засіданні 13.01.14р. представник позивача надала пояснення по суті справи аналогічні наведеним в позові. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, скерували до суду заяви, в яких справу просять слухати без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 31.03.2008р. державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори було посвідчено заповіт, згідно з яким [PERSON] на випадок свої смерті зробив розпорядження, яким належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] та гараж по [ADDRESS] заповів своїй онуці - [PERSON] Квартира належала спадкодавцеві на підставі договору купівлі-продажу від 04.01.1990р. (а.с.3). Згідно п. 2 цього договору, вказана квартира продана за 18019 карбованців, а продажна ціна квартири встановлена оціночною комісією Червоноармійського фінвідділу, акт оцінки складено 12.12.1989р. При укладенні цього договору, покупцем сплачена повна вартість квартири. Поряд з цим, рішенням виконавчого комітету Червоноармійської районної ради Народних депутатів м. Львова від 12.12.1989р. № 803 (а.с.4), яке передувало укладенню згаданого вище договору, було вирішено продати [PERSON] квартиру [ADDRESS] та 1/2 гаражу за цією адресою. Пунктом 2 цього рішення було затверджено акт районної оціночної комісії, за яким вартість квартири становить 16381 карбованців. При цьому, п. 3 цього рішення також було вирішено встановити надбавку до вартості квартири в розмірі 10 %, і в кінцевому загальна сума, яка підлягає до сплати становить 18019 крб. Відповідно до п. 12 «Положення про продаж громадянам в особисту власність квартир і будинків державного і громадського житлового фонду, їх утримання і ремонт», на підставі якого було встановлено надбавку в розмірі 10 %, виконавчі комітети місцевих рад народних депутатів, підприємства, об'єднання, організації мають право встановлювати до вартості квартири (будинку), визначеної у вказаному порядку, надбавку (знижку) в залежності від типу будинку, його місцезнаходження, рівня комфортності та інших особливостей. З огляду на те, що вартість квартири, згідно акту районної оціночної комісії становить 16381 крб., а згаданим вище рішенням, поряд з тим, що прийнято рішення встановити надбавку, прийнято також рішення продати 1/2 гаражу по [ADDRESS], слід вважати встановленим, що сплативши суму коштів в розмірі 18019 крб., [PERSON] отримав у власність не лише квартиру, а ще й 1/2 частки гаражу, який знаходиться за цією адресою. Згідно довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від № 2/14628 (а.с.7), станом на 29.12.2012р. по [ADDRESS] зареєстровано гараж № [NUMBER] в цілому за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 26.07.1994р. Станом на 07.10.2013р., площа гаражу по [ADDRESS], яким користувався [PERSON] згідно рішення № 803 від 12.12.1989р. становить 17,1 кв.м. Відповідно до технічного паспорту ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 07.10.2013 року (а.с.8) за адресою: [ADDRESS] гараж належний [PERSON] в цілому значиться під літ.Б площею 17,1 кв.м. Таким чином, слід вважати встановленим, що спадкодавець на правомірній підставі набув у власність та в подальшому, на правомірній підставі користувався 1/2 часткою гаражу по [ADDRESS], що зараз значиться як гараж під літ. Б площею 17,1 кв.м., а відтак, вправі був зробити щодо нього розпорядження на випадок своєї смерті. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть (а.с.6), [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини, згідно вимог ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст. 1217 ЦК України. Заповітом, відповідно до ст. 1233 ЦК України, є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. З огляду на те, що при нотаріальному посвідчені договору купівлі-продажу від 04.01.1990р. до спадкодавця перейшло право власності лише щодо квартири, в той час як згідно рішення від 12.12.1989р. № 803 останній, сплативши суму коштів в розмірі 18019 крб. повинен був набути у власність, окрім квартири, ще й 1/2 частки гаражу, що знаходиться за цією адресою, слід погодитись з позицією сторони позивача про те, що в такому договорі купівлі-продажу допущено помилку, яка в свою чергу, позбавляє позивача права належним чином прийняти спадщину. Враховуючи те, що вказані обставини перешкоджають позивачу оформити спадкові права, однак не позбавляють її цього права, воно підлягає захисту в судовому порядку, у спосіб визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування на гараж під тіл. Б по [ADDRESS], загальною площею 17,1 кв.м. Тому позов суд вважає обґрунтованим та ухвалює рішення про його задоволення в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved