Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась із позовом, в якому вказала, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. До складу спадщину увійшло право на 1/3 частина квартири [ADDRESS], належне спадкодавцю на підставі рішення Новоушицького районного суду від 28 квітня 1995 року. Після смерті спадкодавця [PERSON] прийняла спадщину, оскільки на час смерті батька була неповнолітньою та не відмовилась від її прийняття. Для оформлення спадщини позивач звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно, тому звернулась до суду за захистом своїх прав. В ході розгляду справи позивач подала заяву про уточнення позовних вимог та просила визнати за нею право власності на виділені в натурі кімнату житловою площею 10,2 кв.м., тамбур площею 2,5 кв.м., кладову площею 1,3 кв.м. та право користування на кухню площею 9,2 кв.м., коридор, площею 10,1 кв.м., ванну площею 2,5 кв.м., вбиральню площею 1,1 кв.м., котельню площею 2,0 кв.м. у квартирі [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов в межах уточнених позовних вимог підтримала. Представник відповідача - Новоушицької селищної ради в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. [INFO] помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть від 08 вересня 2017 року /а.с.10 /. Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 03 травня 1986 року та свідоцтвом про шлюб від 04 листопада 2012 року /а.с.8-9/. Відповідно до довідки Новоушицької селищної ради № 1779 від 22 березня 2018 року [PERSON] на день смерті [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] /а.с.48 /. Інший спадкоємець - син спадкодавця [PERSON] спадщину не прийняв та не претендує на неї, про що свідчить заява останнього /а.с.42 /. Згідно з рішенням Новоушицького районного суду від 28 квітня 1995 року [PERSON] виділено внатурі в квартирі [ADDRESS] одну кімнату площею 10,2 км.м., тамбур 1,8 км.м. з окремим входом та кладовку площею 1,7 кв.м. Залишено у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] кухню площею 10, 9 кв.м., коридор 9,2 кв.м., ванну 2,5 кв.м., туалет 1,1 кв.м., топочну 2,8 кв.м. /а.с.15-16 /. Згідно висновку про вартість майна № 2165291_11092017_110901 вартість 1/3 частки квартири [ADDRESS] становить 129 940 грн. /а.с.20 /. З довідки про технічний стан нерухомого майна від 24 жовтня 2017 року суд вбачає, що при проведенні техінвентаризації та виготовленні техпаспорта самочинного будівництва не виявлено, але площі деяких приміщень не співпадають із площами, які вказані у рішенні суду. Згідно постанови приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу Поліховської Л.В. від 26 жовтня 2017 року № 472/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON], який помер [INFO] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно /а.с.21 /. Відповідно до повідомлення цього ж нотаріуса № 200-01-09 від 23 березня 2018 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена /а.с.53-54 /. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме спадщина відкрилася [INFO], тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК Української РСР 1963р. спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України, в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК Української РСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч.1, 2 ст.549 цього ж Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Аналізуючи зібрані докази у їх сукупності та приймаючи до уваги те, що позивач фактично прийняла спадщину та на даний час не може оформити свої права на спадкове майно у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, суд приходить до переконання, що право позивача підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності та права користування на виділені в натурі кімнату та допоміжні приміщеннями у квартирі в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] У частині 4 ст.206 ЦПК України вказано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При таких обставинах підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved