Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ФОП [PERSON], в якому просить припинити трудовий договір від 05.06.2012 року, який укладено між сторонами та спонукати Харківський міський центр зайнятості до здійснення дій, спрямованих на зняття з реєстрації трудового договору від 05.06.2012 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 05.06.2012 року між нею та відповідачем укладено трудовий договір, який зареєстрований у Луганському міському центрі зайнятості 05.06.2012 року за №12011202097, про що зроблений відповідний запис у її трудову книжку за №37. Таким чином з 05.06.2012 року по 31.07.2014 року позивач працювала продавцем-консультантом у ФОП [PERSON] З 01.08.2014 року відповідач припинила свою діяльність та припинила виплачувати позивачу заробітну плату. У зв'язку із проведенням антитерористичної операції на території Луганської області, позивач була змушена тимчасово переселитись до м. Харкова, а тому дії по розірванню договору немає можливості здійснити. Позивач в судове засідання подала до суду заяву, в якій підтримала позов та просила його задовольнити в повному обсязі. Не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилась, повідомлялась про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що віповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно відповіді на запит Харківського міського центру зайнятості від 22.04.2015 року, між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено та зареєстровано Луганським міським центром зайнятості трудовий договір №12011202097, який станом на 21.04.2015 року з реєстрації не знято (а.с.4). Згідно індивідуальних відомостей на застраховану особу Пенсійного фонду України, [PERSON] сплачувала відрахування із заробітної плати з червня 2012 року (а.с.5). З 01.08.2014 року відповідач припинила свою діяльність та припинила виплачувати позивачу заробітну плату. У зв'язку із проведенням антитерористичної операції на території Луганської області, позивач була змушена тимчасово переселитись до м. Харкова, а тому дії по розірванню договору немає можливості здійснити. Відповідно до п.8, 13-15 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затверджений наказом Мінстерства праці та соціальної політики від 08.06.2001 року, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору. У разі коли документи, що подаються для реєстрації чи зняття з реєстрації трудового договору, не відповідають встановленим вимогам, центр зайнятості повертає їх без вчинення будь-яких дій із зазначенням причини. Записи про реєстрацію та зняття з реєстрації трудового договору дають право фізичній особі внести записи до трудової книжки працівника про прийняття та звільнення його з роботи. Посадова особа центру зайнятості підтверджує особистим підписом записи, унесені фізичною особою до трудової книжки працівника, і засвідчує їх печаткою. Відповідно до ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної , часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. У зв'язку з відсутністю ФОП [PERSON] позивач не має можливості звільнитися у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно зі ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних чи оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних та трудових відносин. Вимоги про спонукання Харківський міський центр зайнятості до здійснення дій, спрямованих на зняття з реєстрації трудового договору від 05.06.2012 року задоволенню не підлягають, оскільки ст. ст. 4,15 ЦПК України не передбачено такий спосіб захисту, як спонукання до вчинення дій. Судові витрати суд стягує на підставі ст. 88 ЦПК України. Враховуючи наведене, на підставі ст. 38 КЗпП України, ст.ст.10, 58-60, 88, 174 209,212 - 215,224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial