Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що з 02 вересня 1988 року по 08 травня 1998 року вона перебувала у шлюбі [PERSON] Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO] В 1990 році її чоловік [PERSON], за рахунок їх спільних коштів, вніс пайовий внесок в сумі 3300 рублів колишнього СРСР і став членом житлово-будівельного кооперативу № 97 м. Суми на отримання 3-х кімнатної квартири в даному кооперативі. Через деякий час вони отримали 3-кімнатну квартиру [ADDRESS] (на даний час вул. [PERSON]). Протягом 1990-1992 років [PERSON], знову ж таки за рахунок їх спільних коштів, сплачував щомісячні пайові внески і станом на 20 серпня 1992 року, вніс до ЖБК-97 повну суму пайового внеску у розмірі 20196 рублів колишнього СРСР після чого, на підставі діючого на той час Закону України «По власність», отримав свідоцтво про право власності на вищевказану квартиру. Позивач зазначає, що деякий час після цього вони продовжували проживати разом, але на початку 1999 року [PERSON] виїхав із спірної квартири та переїхав жити до своїх батьків за адресою: [ADDRESS] де проживає і до цього часу. Вказує на те, що при переїзді до своїх батьків, разом з іншими документами, він забрав всі документи на спірну квартиру, зокрема свідоцтво про право власності на неї. Також зазначає, що до цього часу колишній чоловік формально залишається бути одноосібним власником спірної квартири. Вважає, що вищевказана квартира є обєктом спільної сумісної власності. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати за нею право власності на ? частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання учасники справи не зявилися. Від представника позивача [PERSON]- адвоката [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином. Зі згоди позивача, викладеної у письмовій заяві представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 02 вересня 2002 року сторони вступили в шлюб (а.с.7), який було розірвано 08 травня 1998 року відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу( а.с.8). Згідно довідки ЖБК-97 м. Суми власником кооперативної квартири [ADDRESS], являється відповідач [PERSON]. Квартира складається з трьох кімнат, загальною площею 63,01 кв.м. Перший пайовий внесок зроблений в сумі 3300 рублів в 1990 році. Загальна сума 20\~196 рублів внесена 20 серпня 1992 року (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього \~господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст.ст. 68, 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є обєктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою. Під час судового розгляду встановлено, що сплата паю в житлово-будівельний кооператив відбувалася в період перебування подружжя [PERSON] у шлюбі, в період їх спільного проживання Згідно розяснень, зазначених у п. 11 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», у випадку сплати паю в житлово-будівельному кооперативі подружжям у період їх сумісного проживання за рахунок спільних коштів, квартира, після повної сплати пайового внеску, є спільним сумісним майном подружжя. З огляду на вказане суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання за нею права власності на ? частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягають стягненню понесені [PERSON] судові витрати в сумі 1425 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved