Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно - земельні ділянки. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла її прабабця [PERSON] . Позивач є спадкоємцем майна після її смерті за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючого документа на спадкове майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач Кізлівська сільська рада Буського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, позовних вимог по суті не оспорив. Третя особа Головне управління Держгеокадастру у Львівській області явку свого представника до суду не забезпечила, позовних вимог не оспорила. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09.09.2000 року Кізлівською сільською радою Буського району Львівської області, [PERSON] померла [INFO] . Як вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №085444, виданого 16.03.2000 року за № 7096 відповідно до розпорядження Буської райдержадміністрації № 123 від 13 березня 2000 року, копія якого наявна в матеріалах даної справи, [PERSON] на праві власності належали земельні ділянки площею 1,5084 га та 0,5126 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Кізлівської сільської ради Буського району Львівської області. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] її матір`ю зазначено [PERSON] . В свою чергу її матір`ю була [PERSON] , яка для спадкодавиці являлася дочкою а для позивачки бабою. Таким чином, судом доведено, що позивачка є правнучкою [PERSON] , а тому являється спадкоємцем після її смерті за законом. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , повторно виданого 08.06.2018 року Буським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, [PERSON] померла [INFO] Внучка спадкодавиці (мати позивачки) [PERSON] спадщину фактично прийняла, так як спільно проживала, здійснювала догляд та провела її поховання, проте від спадщини відмовилася в користь позивачки, що підтверджується довідкою Кізлівської сільської ради від 23.05.2018р. № 205 та відповідною заявою про відмову від спадщини, посвідченою уповноваженою особою Кізлівської сільської ради. Від спадщини також відмовився син померлої [PERSON] , що підтверджується його відповідною заявою, посвідченою уповноваженою особою Куткірської сільської ради. Як вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ № 085444, виданого 16.03.2000 року за № 7096 відповідно до розпорядження Буської райдержадміністрації № 123 від 13 березня 2000 року, копія якого наявна в матеріалах даної справи, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 1,5084 га та земельна ділянка площею 0,5126 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, знаходиться на території Кізлівської сільської ради Буського району Львівської області. Із повідомлення завідувача Буської державної нотаріальної контори №669 від 24.09.2020 року вбачається, що спадкові справи після смерті [PERSON] не заводились. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини. З огляду на те, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , яка вступила в управління спадковим майно, прийняла спадщину в силу вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, те що відповідач позовні вимоги визнає, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено. Відтак, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved