Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] \~ звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до Шишацької селищної ради про визнання права власності на спадкове нерухоме\~ майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що є єдиним спадкоємцем після свого чоловіка [PERSON] ,\~ який помер [INFO] . За своє життя чоловік успадкував після смерті свого батька [PERSON] , померлого [INFO] житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , але не встиг переоформити право власності на вказаний будинок на своє ім`я. В зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний будинок на ім`я спадкодавця, державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про права на спадщину на вказане майно. В зв`язку з вищевикладеним, посилаючись на норми ЦК та ЦПК України позивач звернулась за захистом своїх прав до суду та просила, в порядку спадкування за законом визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок.\~ Ухвалою суду від 06 грудня 2019 року відкрито провадження у справі. 27 грудня 2019 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 27 лютого 2020 року представником позивача до суду подано клопотання про залучення\~ співвідповідачем у справі [PERSON] .\~ Вказане клопотання задоволено ухвалою суду від 27 лютого 2020 року.\~ Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справ, сторони в судове засідання не з`явились. Представником позивача подано заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача та підтримання позовних вимог. Представник відповідача 1 Шишацької селищної ради\~ в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність заперечень проти позову. Відповідач 2 [PERSON] надіслала заяву про відмову від права власності на частку в майні колгоспного двору, членом якого вона являлась станом на 01.01.1990 року.\~ В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників судового розгляду, справу розглянуто в порядку письмового провадження. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно технічного паспорту ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» (інв. справа № 36862) від 20.09.2019\~ спірний житловий будинок розташований по [ADDRESS] та складається з житлового будинку 1964 року побудови, загальною площею 64,4 кв.м., жилою площею 37,1 кв.м. (літ. А-1), літньої кухні (літ. Б), сараїв (літ. В, Д, Е), гаражу (літ. Г), погребу (літ. д), колодязя питного ( № 1)\~ (а.с. 12-17). Згідно довідки ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 08.10.2019 № 10485 реєстрація права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами станом на лютий 2004 року за адресою: [ADDRESS] не проводилась (а.с.111). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших майнових реєстрів від 31.10.2019 № 186955780 відомості про реєстрацію права власності на вказаний будинок за жодною особою відсутні (а.с. 127). Відповідно до довідки Великобузівського старостату Шишацької селищної ради від 27.01.2020 № 78 домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] \~ згідно погосподарської книги № 8, особовий рахунок № [NUMBER] , станом на 01.07.1990 року відносилось до колгоспного двору. Членами колгоспного двору на вказану дату є: голова двору [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , 1932 р.н., невістка [PERSON] ,1940 р.н. (а.с.143). Згідно зі ст. 5 ЦК України Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Враховуючи те, що згідно технічної документації спадковий житловий будинок та господарські приміщення побудовані в період з 1964 по 1984 рік, суд розглядаючи спірні правовідносини\~ керується тими нормами права, які існували на час їх виникнення, зокрема положеннями\~ ЦК УРСР. Так, у відповідності до чинного на той час законодавства, зокрема положень Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, вимог інших нормативних актів УРСР, що існували до його прийняття та введення в дію, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності»\~ від\~ 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 Закону України\~ «Про власність»\~ вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно ст. 13 Закону Української РСР «Про сільську раду депутатів трудящих Української РСР» 1968 року зі змінами на вказані ради було покладено обов`язок здійснення обліку населення та ведення\~ за встановленими формами погосподарських книг. Таким чином записи у погосподарських книгах, визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на житлові споруди. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що наявність відповідного запису у погосподарській книзі № 8, особовий рахунок № [NUMBER] Великобузівської\~ сільської ради (на даний час Великобузівський старостинський округ Шишацької селищної ради) Шишацького району Полтавської області\~ є належним документом, що підтверджує право спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] та який станом на 01.07.1990 відносився до колгоспного двору, наступних громадян: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.143). На період будівництва житлового будинку, яке здійснено в 1964 році,\~ введення об`єкту до експлуатації потрібно не було, що підтверджено листом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року № 12/5-126, яким роз`яснюється процедура реєстрації об`єктів нерухомості збудованих до 05.08.1992 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його колишнім членам колгоспного двору ніким не оспорюєтся. Згідно ст. 112 ЦК УРСР майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Таким чином з врахуванням приписів ст. 112 ЦК УРСР 1963 року спірний житловий будинок належав членам колгоспного двору: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . При цьому в разі визначення частки співвласників даного будинку, кожен з них мав\~ би право власності на 1/3 його частину, оскільки судом не встановлено підстав відступати від принципу рівності часток кожного зі співвласників. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] (а.с.159). Згідно листа-відповіді Шишацької районної державної нотаріальної контори № 97/01-16 від 12.03.2020 та Інформаційної довідки зі Спадкого реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.169).\~ Таким чином, на підставі п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР її син [PERSON] , залишившись проживати у даному будинку, прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном та його частка в даному будинку збільшилась до 2/3 частин. [INFO] [PERSON] \~ помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.07.2017 (а.с.6). При вивченні спадкової справи 77/2016 щодо майна померлого [PERSON] , яка заведена приватним нотаріусом Шишацького районного нотаріального округу Макаренко Н.О. встановлено, що єдиним спадкоємцем померлого за заповітом який прийняв спадщину був його син [PERSON] (а.с. 75-81). Дружина померлого [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась на користь сина [PERSON] (а.с.83-85). Таким чином право власності на 2/3 частини спірного житлового будинку перейшло до [PERSON] , який не встиг оформити на нього своїх прав. Так, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.01.2019 (а.с.5). При вивченні спадкової справи 538/2019 щодо майна померлого [PERSON] , яка заведена державним нотаріусом Одинадцятої київської нотаріальної контори Пономаренко О.О. встановлено, що єдиним спадкоємцем померлого за законом першої черги\~ яка прийняла спадщину є його дружина (позивач) [PERSON] (а.с.66-70). Інші спадкоємці за законом першої черги [PERSON] (мати померлого) та [PERSON] (син померлого) відмовились від спадщин (а.с.103-107). Постановою державного нотаріуса Одинадцятої київської нотаріальної контори Пономаренко О.О. від 31.10.2019 № 1426/02-31 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину за законом на спадкове майно померлого [PERSON] у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] в зв`язку з\~ відсутністю правовстановлюючих документів на нього (а.с.9). Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.\~ Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України\~ та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. На думку суду, позивач правомірно претендує в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка на 2/3 частину спірного житлового будинку, але через те, що покійний\~ не зареєстрував за життя своє право на належні йому частки у вказаному будинку, позивач\~ позбавлена можливості оформити вказане майно на себе, що є перешкодою для реалізації нею права власності на спадкове майно. Згідно ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Подавши до суду письмову заяву про відмову від права власності на частку у спірному будинку на користь позивача відповідач [PERSON] \~ фактично відмовилась від свого права власності на належну їй 1/3 частину у спірному житловому будинку у по [ADDRESS] , а враховуючи те, що право власності на вказаний будинок до теперішнього часу зареєстроване не було така відмова не підлягає внесенню до Державного реєстру майнових прав на нерухоме майно. Враховуючи відмову відповідача від права власності на частку у спірному будинку, суд вважає, що позивач правомірно претендує на спірний житловий будинок в цілому, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи те, що позивач не наполягає на стягненні судових витрат з відповідачів, суд відносить їх на рахунок позивача.

Outcome: approved