Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, просить суд: стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 його доходу до повноліття дітей, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви; стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення [PERSON], [INFO], трьох років, починаючи з дня подання заяви до суду. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18 травня 2013 року з [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітніх доньок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На даний час неповнолітні діти проживають з нею та повністю знаходяться на її утриманні та вихованні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, не бере участі у їх вихованні. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Крім того, вона доглядає за дитиною [PERSON], [INFO], до досягнення нею трирічного віку, а тому не має самостійного доходу. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04 грудня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, та справа призначена до підготовчого судового засідання. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 березня 2019 року закінчено підготовче провадження у справі, справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з'явилася, її представник - [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив цивільну справу розглядати без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 18 травня 2013 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітніх доньок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 9 статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з вимогами ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Частиною 2 статті 84 Сімейного кодексу України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст.141 Сімейного кодексу України, дружина з якою проживає дитина має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст.80 цього Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З матеріалів справи вбачається, що позивач разом з малолітніми доньками проживає окремо від відповідача, позивач самостійно здійснює догляд за їх малолітньою донькою [PERSON], [INFO]. При цьому, відповідач є особою працездатного віку, законодавчо на останнього покладено обов'язок забезпечення утримання та виховання власних дітей та дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років, у зв'язку з чим враховуючи вимоги ст. 182 Сімейного кодексу України, беручи до уваги те, що будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог відповідачем суду надано не було, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання малолітніх доньок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Також, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення трьох років їх донькою [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 26 листопада 2018 року. За змістом ч.2 ст. 10 Сімейного кодексу України , якщо до регулювання сімейних відносин неможливо застосувати аналогію закону, вони регулюються відповідно до загальних засад сімейного законодавства (аналогія права). За відсутності правової норми щодо визначення часу, з якого присуджуються аліменти на дружину, необхідно застосувати аналогію права (ч. 1 ст. 191 СК України) та визначити, що аліменти на дружину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 26 литопада 2018 року. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved