Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є власником 1/3 земельної ділянки № 497 площею 5,7936 га, кадастровий номер 3523181600:02:000:0497, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Позивач зазначила, що дану земельну ділянку вона успадкувала 23 лютого 2017 року після смерті [PERSON], який помер 30 січня 2015 року. В свою чергу [PERSON] успадкував цю земельну ділянку від [PERSON], яка померла 27 листопада 2008 року. Після прийняття спадщини позивач зясувала, що відповідачем зареєстровано договір оренди землі від 17 липня 2015 року строком дії на 10 років. Позивач стверджує, що спадкодавець [PERSON] не могла підписати договір 17 липня 2015 року, оскільки померла 27 листопада 2008 року, тому позивач вважає спірний договір недійсним. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року N 9 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Відповідно частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України). Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до частини 1 статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Судом встановлено, що дійсно 30 січня 2015 року померла [PERSON] (а.с. 9). 16 листопада 2012 року після смерті спадкодавця [PERSON] спадщину у виді земельної ділянки № 497 площею 5,7936 га, кадастровий номер 3523181600:02:000:0497, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, прийняв [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину (а.с. 7). 17 липня 2015 року Реєстраційною службою зареєстровано договір оренди землі від 11 липня 2015 року, укладений від імені орендодавця [PERSON] і орендаря ТОВ «СТОВ «Авангард», що підтверджується відповідною інформаційною довідкою та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с. 11). Враховуючи, що на дату укладання договору оренди землі власник земельної ділянки [PERSON] померла, вона не могла підписати спірний договір оренди земельної ділянки від 11.07.2015 року, тому даний договір не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. За таких обставин є законні підстави для задоволення предявленого позову. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved