Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений 10.06.1995 між нею та відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що посилаючись на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, у них зникло почуття взаємної поваги, у них різні погляди на життя та відсутні спільні інтереси. З грудня 2019 року сторони разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Від даного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, від неї надійшла до суду заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.. Судом встановлено, що 10 червня 1995 року позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Новомиколаївською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис № 08, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу/а.с.6/. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Як встановлено судом, причиною розпаду сім`ї стало те, що між подружжям зникло почуття взаємної поваги, у них різні погляди на життя та відсутні спільні інтереси. З грудня 2019 року сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Намірів до відновлення шлюбних відносин сторони не мають. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. У відповідності до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, позов може бути задоволено, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини є неможливим, а тому позовні вимоги позивачки до відповідача про розірвання шлюбу є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved