Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду 14.09.2020 з указаним позовом та просила суд надати дозвіл на реєстрацію місця проживання її малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , за зареєстрованим місцем проживання матері - [PERSON] , без згоди батька дитини - [PERSON] . В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем [PERSON] з 04.03.2016 перебувала у шлюбі, який рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.08.2019 розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , яка після припинення проживання з відповідачем однією сім`єю, за взаємною згодою, залишилася мешкати з позивачем. Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 26.05.2015 з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки. Малолітня [PERSON] проживає без реєстрації з позивачем у квартирі [ADDRESS] , яка належить позивачу на праві приватної власності та де вона зареєстрована. При зверненні до відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Інгулецької районної у місті ради щодо реєстрації місця проживання дитини, позивачці відмовлено через відсутність згоди батька. Оскільки відповідач не спілкується з позивачем та дитиною, місце його перебування невідомо, позивач не може від нього отримати дозвіл на реєстрацію місця проживання доньки та вирішити спір в позасудовому порядку, у зв`язку з чим, вимушена звернутися до суду. У судове засідання позивач не з`явилася, суду подала заяву, відповідно до якої просить розглядати справу за її відсутністю, про заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи неявку відповідача, який про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не надав, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та з огляду на те, що спір у справі стосується, перш за все, інтересів малолітньої дитини сторін, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача та її представника проти заочного розгляду справи. Від третьої особи виконавчого комітету Інгулецької районної у місті радина електрону адресу суду надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності їх представника, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, враховуючи позицію учасників справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є: [PERSON] - батько та [PERSON] - мати, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4). [PERSON] та [PERSON] з 04.03.2016 перебували у шлюбі, який рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.08.2019 розірвано. Рішення набрало законної сили 10.09.2019. При цьому. судовим рішенням встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинено у травні 2018 року, з цього ж часу вони проживають окремо, неповнолітня донька проживає разом з [PERSON] (позивачем по справі) (а.с.5-6). Відповідно до довідки відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, [PERSON] з 29.07.2020 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності, реєстраційний номер 2103688912110 (а.с.8). Як встановлено судом, позивач 20.08.2020 зверталася до відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Інгулецької районної у м. Кривому Розі ради із заявою про реєстрацію дитини за адресою: [ADDRESS] , однак їй відмовлено, через відсутність письмової згоди батька дитини на зміну реєстрації місця проживання дитини (а.с.9). Відповідно до ч. 2 ст. 154 СК України, батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Як визначено ст.ст. 141, 153 СК України, яка кореспондує зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 СК України. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно з ч. 1 ст. 242 ЦК України, батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Частиною 1 статті 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація та зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому законом порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо, зокрема, особа не подала необхідних документів або інформації. Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представникові (п.11 Правил реєстрації місця проживання). Як встановлено судом, відповідач [PERSON] , який є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю з матір`ю дитини - позивачем [PERSON] не проживає, та позивач не має можливості отримати від відповідача письмову згоду для реєстрації доньки за місцем фактичного проживання, оскільки місце його перебування їй не відоме, останній ні з нею, ані з дитиною не спілкується. Будь-яких обставин, які б свідчили про наявність спору між батьком та матір`ю дитини щодо визначення її місця проживання, судом не встановлено. Разом з тим, відсутність реєстрації місця проживання дитини за місцем фактичного проживання суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію її прав, що гарантовані Конституцією та законами України, зокрема, права на охорону здоров`я, на освіту та соціальний захист. Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 зі змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, вирішуючи спір щодо надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька, враховуючи позицію відповідача, який не цікавиться розглядом справи, а також те, що діти залишаються без реєстрації місця проживання, чим порушується їх права, з урахуванням всіх обставин, досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно зі ст. 141 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, а тому витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн, слід стягнути з відповідача на користь позивача. Вимог про відшкодування інших процесуальних витрат позивачем не заявлялись.

Outcome: approved