Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Тернопільської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . 03 листопада 2007 року [PERSON] оформила заповіт, згідно якого належну їй Ѕ частину квартири [ADDRESS] заповіла доньці - [PERSON] , тобто позивачу. Із заявою про прийняття спадщини після смерті матері вона не зверталася, оскільки вважала, що спадщину прийняв (в порядку ст. 1268 ЦК України), як спадкоємець першої черги, її батько - [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У січні 2018 року, із розмови з батьком, який є похилого віку, позивач дізналася, що її батьки, ще задовго до смерті матері, розірвали шлюб, а тому батько втратив право на спадкування, як спадкоємець першої черги. Позивач вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, є підставою для визначення судом додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої [PERSON] . Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з мотивів, викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Представник Тернопільської міської ради в судовому засіданні позовні вимог не визнала, проти їх задоволення заперечила, подавши суду відзив на позовну заяву у якому вказує на те, що з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] пройшло більше трьох років. Вказані позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини (незнання про існування заповіту, незнання про розірвання шлюбу між батьками, не з`ясування обставин щодо спадкування спірного майна), на думку представника відповідача, не є поважною причиною. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази суд встановив [INFO] народилася [PERSON] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 18 вересня 1971 р. Стрийським міським бюро ЗАГС Львівської області) і її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із інформації за №1686/14-04-01 від 23.04.2019 р. Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, 27.04.1974 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №373, і після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище « [PERSON] ». 10 березня 1989 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (Свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане Відділом ЗАГС Тернопільського міськвиконкому) і після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище « [PERSON] ». 04 серпня 1976 року шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - розірвано, актовий запис №289. Згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 25.11.1995 року Міським бюро технічної інвентаризації згідно з розпорядженням від 23 листопада 1995 року №11746, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . 03 листопада 2007 року [PERSON] оформила заповіт, згідно якого належну їй Ѕ частину квартири [ADDRESS] заповіла доньці - [PERSON] . [INFO] року [PERSON] померла (Свідоцтво про смерть [NUMBER] , видане 18 вересня 2015 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її - ст.1268 ЦК України. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що із заявою про прийняття спадщини після смерті матері вона не зверталася, оскільки вважала, що спадщину прийняв, як спадкоємець першої черги, її батько - [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У січні 2018 року, із розмови з батьком, який є похилого віку, вона дізналася, що її батьки, ще задовго до смерті матері, розірвали шлюб, а тому батько втратив право на спадкування, як спадкоємець першої черги і спадщина після смерті матері залишилася не оформленою. Судом не отримано пояснень від батька позивача - [PERSON] із приводу обставин щодо оформлення спадщини після смерті [PERSON] , оскільки, в процесі розгляду даної справи, 17 жовтня 2018 року він помер (Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 17.10.2018 р. Тернопільським міськрайонним відділом ДРАЦСу Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області). Як вбачається із інформації, викладеній у листі за №3924/01-16 від 02 листопада 2018 року Першої Тернопільської державної нотаріальної контори. відповідно до Книги обліку та реєстрації спадкових справ Першої Тернопільської державної нотаріальної контори спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. Спадкоємці із заявою про прийняття спадщини та про відмову від спадщини не зверталися, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Судом установлено, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплив 18 березня 2016 року. На той час, спадкоємець за заповітом - [PERSON] вважала, що спадщину прийняв (на підставі ст. 1268 ЦК України) її батько [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує обставини даної справи, на які посилається позивач. За вказаних обставин, враховуючи, що не визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушуватиме права позивача, позов слід задовольнити і визначити додатковий строк, достатній для подання [PERSON] заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved