Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказала, що 27.06.2013 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області сторони уклали шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. На жаль їх подружнє життя не склалося і вони розлучаються, оскільки у них є непорозуміння стосовно ведення домашнього господарства, виховання, забезпечення та належного утримання дитини. Батька дитини постійно немає вдома, а останнім часом він приходить додому в нетверезому стані. В присутності дитини лається, що в свою чергу негативно впливає на розвиток дитини та її психічний стан. В даний час донька проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, добровільно матеріальної допомоги не надає, не дивлячись на те, що він працездатний, матеріально забезпечений, стан його здоровя задовільний. При таких обставинах в нього є всі можливості забезпечувати їх доньку. Позивач намагалася врегулювати з відповідачем питання матеріального забезпечення дитини в добровільному порядку, але він уникає спілкування. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до її повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вказано в ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Частиною 1 ст. 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема, свідоцтва про народження дитини [NUMBER] від 05.11.2015 (а.с.5), що сторони мають одну неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою ОСББ «[ADDRESS]» від 26.06.2018 (а.с.10). Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Вимога про стягнення аліментів на дитину може бути подана до суду протягом усього строку існування права на утримання, тобто до досягнення дитиною повноліття. За загальним правилом аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня подання позову на майбутнє. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач сама не може утримувати дитину та нести одноособово витрати, повязані з її вихованням, а тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання та виховання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача сплату витрат на судовий збір в сумі 704,80 грн. на користь держави.

Outcome: approved