Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, в обґрунтування якої зазначила, що з 03.09.2016 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб на сьогоднішній день перебуває на стадії припинення в судовому порядку. Від зазначеного шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. На даний час позивач перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною та не має можливості працювати, малолітня дитина перебуває на повному утриманні матері та постійно проживає разом з нею. Аліменти на утримання дитини стягуються з відповідача в примусовому порядку, будь-якої іншої матеріальної допомоги відповідач не надає, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 07 травня 2018 року за зазначеною справою було призначено підготовче судове засідання, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву. Позивач в підготовчому судовому засіданні свою позовну заяву підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що надав суду відповідну заяву, в якій зазначив, що погоджується сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця (а..с. 19). Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про прийняття заяви відповідача про визнання відповідачем позовних вимог. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що сторони мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 08 лютого 2017 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, відповідний актовий запис № 28 від 08 лютого 2017 року (а.с. 7). Згідно довідки № 17/2328 від 03.05.2018 року, виданої Відділом реєстрації Добропільської міської ради, [PERSON], [INFO], зареєстрована по [ADDRESS], разом з нею зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Відповідно до довідки № 471 від 24.04.2018 року, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Вуглехімічна лабораторія» [PERSON] працює повний робочий день в ТОВ «Вуглехімічна лабораторія» в якості лаборанта хімічного аналізу 3 розряду Добропільської лабораторії з 15.09.2014 року, на сьогоднішній день перебуває в соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 06.04.2017 року по [INFO] року (а.с. 9). Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вимог ст. 84 Сімейного Кодексу України, враховуючи матеріальне становище позивача, на утриманні якої перебуває малолітня дитини, зважаючи на повне визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved