Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], яким просить збільшити розмір аліментів до 1000 грн. (уточнена заява від 26.04.2018). Ухвалою судді від 13.04.2018 відкрито провадження у справі. Позов обґрунтовувала тим, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.06.2006, було стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. З грудня 2011 року істотно змінився стан здоров'я доньки. Дитина перебуває на диспансерному обліку та потребує лікування. На даний час, зазначена сума є недостатньою для належного утримання та забезпечення повноцінного розвитку дитини. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно дост.274 ЦПК Українисправу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження . У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Вивчивши матеріали справи та надані докази, в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) суд встановив наступне. 05 вересня 2003 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського обласного управління юстиції, за актовим записом № 1032, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Від даного шлюбу [INFO] народилася донька - [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER]). Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.06.2011 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Судом встановлено, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2006 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], в розмірі 500,00 грн., щомісячно, починаючи з 23.03.2006 до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як передбачено п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. За змістом даної норми зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку зміни матеріального стану платника, в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан, наприклад зменшився дохід чи у його розпорядженні залишається менша сума грошових коштів тощо. Або змінився сімейний стан платника, в результаті чого у нього з'явилися нові утриманці, або погіршився стан здоров'я, що потягло додаткові грошові витрати. Вказані обставини мають виникнути після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини (стаття 183 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї. Як убачається з матеріалів справи, позивач самостійно займається вихованням дитини, дбає про її фізичний, інтелектуальний та духовний розвиток. Батько неповнолітньої дочки участі у його матеріальному забезпеченні та вихованні не приймає. Крім того, як убачається з медичного висновку КЗОЗ «Харківська міська дитяча лікарня № 5», неповнолітня [PERSON] перебуває на диспансерному обліку. Таким чином, суду не надано даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дитину. Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення рішення Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. Згідно з приписом ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в порядку статей 81, 89 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про збільшення розміру аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, оскільки позивач за законом звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню 704, 80 грн., відповідно до частини задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved