Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до Гуменської сільської ради Вінницького району про визнання права власності на будинковолодіння №52, по вул. Шевченка, с. Михайлівка, Вінницького району, посилаючись на те, що 13 лютого 2002 року померла [PERSON], мати позивачки.Відповідно до заповіту від 27 січня 1990 року вона заповіла позивачці жилий будинок та усе належне їй майно, де б воно не було і з чого б не складалось.Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги за законом та за заповітом, і прийняла спадщину у встановленому законом порядку, оскільки на день смерті спадкодавці проживала та була зареєстрована за однією адресою з нею. 01.07.2015 року позивачка звернулась у Вінницьку районну державну нотаріальну контору з метою оформити спадщину за заповітом, і того ж дня була відкрита спадкова справа. До складу спадкового майна входять належна спадкодавиці земельна ділянка площею 2, 1374 га, яка розташована на території Гуменської сільради Вінницького району Вінницької області, та побудований [PERSON] житловий будинок № 52 по вул. Шевченка в с. Михайлівка, Вінницького району, Вінницької області. В даному будинку [PERSON] жила все своє життя, і позивачка разом з нею та живе після її смерті до даного часу. 01.07.2015 року позивачці було видане Свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку. Однак, хоча [PERSON] була власницею будинку, але вона не мала правовстановлюючих документів на будинок, такі документи на її ім'я не виготовлювались і не видавались, тому позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на успадкований будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на ім'я спадкодавці і її право власності не зареєстроване, тому позивачка звернулась з даним позовом до суду, яким просить визнати за нею право власності на цілий житловий будинок, який розташований по вул. Шевченка, №52, в с. Михайлівка, Вінницького району Вінницької області. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 05.10.2015 року до участі в справі в якості співвідповідача було залучено [PERSON] (брата позивачки). До початку розгляду справи по суті відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] та Гуменської сільської ради Вінницького району про визнання права власності на частину домоволодіння, посилаючись на те, що відповідно до заповіту від 27 січня 1990 року, померла [PERSON], заповіла позивачці за первісним позовом [PERSON] жилий будинок та усе належне їй майно, де б воно не було і з чого б не складалось.13 лютого 2002 року [PERSON] померла.Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яку [PERSON] прийняла відповідно до заповіту померлої.Однак, позивач за зустрічним позовом вважає, посилання [PERSON] на те, що [PERSON] була власницею цілого будинку є невірним, оскільки згідно даних записів господарської книги Гуменської сільської ради до 8 березня 1990 року (дня смерті батька) в домогосподарстві по вул. Шевченка, 52 в с. Михайлівка постійно мешкали: [PERSON], [INFO] (помер 8 березня 1990 року) - голова двору; [PERSON], [INFO] (померла 13.02.2002 року) - член колгоспного двору (дружина голови колгоспного двору); [PERSON], [INFO] - член колгоспного двору (син голови колгоспного двору); [PERSON], [INFO] - член колгоспного двору (донька голови колгоспного двору).Домогосподарство відносилось до суспільної групи господарств - колгоспний двір, існування колгоспного двору припинено 15.04.1991 року на підставі набуття чинності Закону України «Про власність». На день припинення існування колгоспного двору було 3 члени колгоспного двору - [PERSON] -голова колгоспного двору, та [PERSON] і [PERSON] як члени колгоспного двору. При цьому, позивачка за первісним позовом [PERSON] в 1989 році була тимчасово знята з паспортної реєстрації в зв'язку з навчанням, але на весь період навчання до 1993 року за нею зберігалось право членства в колгоспному дворі. Кожний вищевказаний член колгоспного двору, мав 1/3 частку в господарстві по вул. Шевченка, 52 в с. Михайлівка, проте свідоцтво про право приватної власності на домоволодіння не було видане, чим порушено право власності на майно, котре належало колгоспному двору, тих членів колгоспного двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Тому [PERSON] вважає, що він що не втратив право на частку в спірному майні і має право на 1/3 частку в даному майні, адже за даними записів господарської книги Гуменської сільської ради на 15.04.1991 року він був одним з 3-х членів колгоспного двору і від народження до цього часу постійно проживає в цьому дворі, тому і [PERSON] звернувся з даним зустрічним позовом, яким просить визнати за ним право власності на 1/3 частку спірного будинковолодіння, на спадщину материної частки не претендує. В судове засідання сторони не зявились, надали суду заяви про слухання справи у їх відсутність, при цьому представник позивача за первісним позовом [PERSON] [PERSON] первісний позов підтримала частково, а саме просила визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частки спірного будинковолодіння, зустрічний позов просила задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] первісний позов визнав частково, з урахуванням його частки в будинковолодінні, свій позов підтримав в повному обсязі, представник відповідача Гуменської сільської ради Вінницького району [PERSON] первісний позов визнав частково, зустрічний позов визнав повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним первісний позов задовольнити частково, зустрічний позов задоволити повістю з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 лютого 2002 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Відповідно до копії заповіту від 27 січня 1990 року, посвідченого секретарем виконкому Гуменської сільради народних депутатів Вінницького району Вінницької області за реєстровим № 2, [PERSON], яка мешкала в с. Михайлівка, по вул. Шевченка, 52, Гуменської сільради, заповіла - позивачці за первісним позовом [PERSON], жилий будинок та усе належне їй майно, де б воно не було і з чого б не складалось (а.с.17), тобто позивачка за первісним позовом була спадкоємицею за заповітом. Спадщину після смерті матері вона прийняла, так як звернулась до нотаріальної контори з відповідною заявою. До складу спадкового майна входять належна [PERSON] земельна ділянка площею 2, 1374 га, кадастровий № 0520681400:01:009:0118, яка розташована на території Гуменської сільради, Вінницького району Вінницької області, та житловий будинок № 52 по вул. Шевченка в с. Михайлівка, Вінницького району, Вінницької області. 01.07.2015 року [PERSON] було видане Свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку (а.с.19). Також після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 25 по вулиці Шевченка, в с. Михайлівка Вінницького району Вінницької області, та в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», прибудови літ. «а», тераси, сараю літ. «Б», сараю літ. «В», погрібу літ. «П/В», сараю літ. «в», фундаменту літ. «Г», погрібу літ. «П/Г», убиральні літ. «Д», вигрібної ями №1, огорожі №2, воріт з хвірткою № 3, огорожі № 4, що підтверджується технічними паспортами на даний будинок (а.с. 8-12). [PERSON] відповідно до листа №100/02-17 від 07.07.2015 року було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезгадане будинковолодіння, оскільки у неї відсутні провавстановлюючі документи на нерухоме майно (а.с.21). Згідно даних записів господарської книги Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області до 8 березня 1990 року в домогосподарстві по вул. Шевченка, 52 в с. Михайлівка постійно мешкали: [PERSON], [INFO] (помер 8 березня 1990 року) - голова двору; [PERSON], [INFO] (померла 13.02.2002 року) - член колгоспного двору (дружина голови колгоспного двору); [PERSON], [INFO] - член колгоспного двору (син голови колгоспного двору); [PERSON], [INFO] - член колгоспного двору (донька голови колгоспного двору) (а.с.68). Домогосподарство відносилось до суспільної групи господарств - колгоспний двір, існування колгоспного двору припинено 15.04.1991 року на підставі набуття чинності Закону України «Про власність». На день припинення існування колгоспного двору було 3 члени колгоспного двору - [PERSON] -голова колгоспного двору, [PERSON], [PERSON], як члени колгоспного двору. При цьому, [PERSON] в 1989 році була тимчасово знята з паспортної реєстрації в зв'язку з навчанням, але на весь період навчання до 1993 року за нею зберігалось право членства в колгоспному дворі (а.с.70-72, 81, 83). Кожний вищевказаний член колгоспного двору, мав 1/3 частку в господарстві по вул. Шевченка, 52, в с. Михайлівка, проте свідоцтво про право приватної власності на домоволодіння не було видане, чим порушено право власності на майно, котре належало колгоспному двору, тих членів колгоспного двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ст.ст. 120, 123 ЦК Української РСР 1963 року, чинного на час виникнення та існування колгоспного двору, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] не втратив право на частку в спірному майні колгоспного двору і має право власності на 1/3 частку в даному майні, адже за даними записів господарської книги Гуменської сільської ради на 15.04.1991 року він був одним з 3-х членів колгоспного двору і від народження до цього часу постійно проживає в цьому дворі. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.07.2015 року (а.с.19), спадщину після смерті [PERSON] прийняли лише дочка [PERSON] Крім цього, судом встановлено, що за життя [PERSON] на законних підставах володіла і користувалася 1/3 часткою як частка члена колгоспного двору на яку відкрилась спадщина і яку прийняла тільки [PERSON], а [PERSON] належить 1/3 частка, як члену колгоспного двору, тому [PERSON] має законне право на 2/3 частки спірного житлового будинку. Згідно діючого законодавства сільські ради не вправі видавати свідоцтва про право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Враховуючи вищезазначене, суд вважає первісний позов таким, що підлягає до часткового задоволення, а зустрічний позов до повного задоволення, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати залишити за позивачами по первісному та зустрічному позові, оскільки клопотання про їх розподіл не надходило. На підставі викладеного та

Outcome: partial