Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому. На підставі рішення виконкому Селидівської міської ради депутатів трудящихся від 18.10.1967 року, її батькові [PERSON] було надано дозвіл на будівництво індивідуального житла за адресою [ADDRESS] .10.1967 року було складено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, який посвідчено нотаріусом Селидівської державної нотаріальної контори 24 листопада 1967 року за реєстровим № 3333. На вищевказаній земельній ділянці було збудовано житловий будинок, позначений на технічному плані літерою А-1, тамбур - а- 1, ганок а , гараж Г-1, л.кухня В-1, тамбур в-1, погріб п-1, сарай С-1, сарай Д-1, сарай Н-1, вбиральня у 1, паркан N', ворота N'', загальною площею 72,1 кв.м., житловий будинок площею 34,6 кв.м. Зазначений житловий будинок з приналежними до нього надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить батькові позивача. Позивач з\~метою прийняття\~спадщини після\~смерті [PERSON] \~звернулася до\~державного нотаріуса\~Першої селидівської\~державної нотаріального\~округу,\~але позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, оскільки нею не надано оригіналів документів на спадкове майно. У зв`язку з вищевикладеним позивач вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно: на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 72,1 м.кв., житловою площею 34,6 м. кв., з надвірними забудовами: А-1 житловий будинок, тамбур а- 1, ганок а , гараж Г-1, л.кухня В-1, тамбур в-1, погріб п-1, сарай С-1, сарай Д-1, сарай Н-1, вбиральня у 1, паркан N', ворота N'', після смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 07.03.2019 року цивільну справу залишено без руху. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 25.03.2019 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 13.06.2019 року закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд у зазначеній справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача виконавчого комітету Селидівської міської ради в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та рішення прийняти на розсуд суду. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 24.06.1964 року, виданого Селидівським міським бюро РАГС Донецької області, [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 12.01.1991 року, виданого відділом РАГС м. Селидове Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12.01.1991 року, актовий запис № 08, після реєстрації шлюбу Барановській присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.12.2017 року, виданого Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [INFO] помер [PERSON] , актовий запис № 659. Згідно рішення виконкому Селидівської\~міської ради\~депутатів трудящихся\~від 18.10.1967\~року, [PERSON] було надано право на будівництво індивідуального житлового будинку за адресою по [ADDRESS] , дійсний по 18.10.1970 року. Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної дільниці для будівництва індивідуального житлового будинка на праві приватної власності з числом кімнат від 1 до 5 включно від 20.10.1967 року, посвідченого нотаріусом Селидівської державної нотаріальної контори 24 листопада 1967 року за реєстровим № 3333, на підставі рішення виконкому Селидівської міської ради депутатів трудящихся № 290/22 від 18.10.1967 року про відвід земельної ділянки, [PERSON] надано на праві безстрокового використання земельну ділянку за адресою [ADDRESS] площею 600 кв.м. Згідно акту про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 15.03.1982 року, на підставі рішення виконкому Селидівської міської ради депутатів трудящихся № 290/22 від 18.10.1967 року, в присутності забудовника [PERSON] комісією встановлено, що будівництво за адресою по [ADDRESS] , почато в жовтні 1967 р. та закінчено в жовтні 1970 р. Згідно Технічного\~паспорту,\~виданого 05.12.2018\~року на\~ім`я [PERSON] \~вбачається,\~що загальна\~площа будинку\~становить 72,1\~кв.м,\~житлова площа\~будинку становить\~34,6\~кв.м,\~до складу\~домоволодіння за\~адресою [ADDRESS] \~входить: А - житловий будинок, тамбур - а- 1, ганок а , гараж Г-1, л.кухня В-1, тамбур в-1, погріб п-1, сарай С-1, сарай Д-1, сарай Н-1, вбиральня у 1, паркан N', ворота N''. Згідно довідки, виданої КП «Селидівське бюро технічної інвентаризації», житловий будинок з усіма надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , числиться за [PERSON] , згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого Селидівською держнотконторою від 24.11.1967 року за р. № 3333, та зареєстрованого в Селидівському БТІ 30.03.1992 року за № 2610, на земельній ділянці розташовано: житловий будинок А-1, тамбур а- 1, ганок а , гараж Г-1, л.кухня В-1, тамбур в-1, погріб п-1, сарай С-1, сарай Д-1, сарай Н-1, вбиральня у 1, паркан N', ворота N'' (загальною площею 72,1 кв.м., житловою площею 34,6 кв.м.). Згідно Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14.06.2011 № 91, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.07.2011 за № 830/19568 тамбур а- 1, ганок а , тамбур в-1, погріб п-1, сарай С-1, сарай Д-1, сарай Н-1, зменшення житлової площі на 2,92 кв.м. не є є самочинно побудованими (побудовані до 1992 року). Згідно відповіді № 784/01-19 від 04.06.2019 року, Першою селидівською державною нотаріальною конторою надана інформація, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , нотаріальною конторою було заведено спадкову справу за № 110/2018, за заявою № 241 від 11.06.2018 року від [PERSON] доньки померлого. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Згідно даних Спадкового реєстру від імені [PERSON] був посвідчений заповіт. \~Як вбачається\~зі спадкової\~справи №\~110/2018,\~заведеної державним\~нотаріусом Першої\~селидівською державною\~нотаріальною конторою\~після смерті\~ [PERSON] , померлого [INFO] , з заявою № 241 від 11.06.2018 року про прийняття спадщини до державного нотаріуса Першої селидівською державною нотаріальною конторою, звернулась [PERSON] . Згідно заяви № 241 про прийняття спадщини від 11.06.2018 року [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Першої селидівською державною нотаріальною конторою, про прийняття спадкового майна після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Постановою державного нотаріусу Першої селидівської нотаріальної контори Климовою О.В. від 17.07.2018 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки не надано оригіналів документів на спадкове майно. Згідно ст.\~1216\~ЦК\~України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст.\~1217\~ЦК\~України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.\~1222\~ЦК\~України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Стаття 1261\~ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суд звертає увагу, що [PERSON] будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON] , прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Згідно зі ст.1269\~ЦК\~України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 392\~ЦК\~України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст.\~1268\~ч.5\~ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.\~328\~ЦК\~України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 2\~ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч.ч. 3, 4\~ст.\~3\~Закону\~України\~від 1\~липня\~2004\~року\~«Про\~державну реєстрацію\~речових\~прав\~на нерухоме\~майно\~та\~їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації.\~Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 р. № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене\~наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5\~і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК\~та Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності\~Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 № 1035 «Про затвердження тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будинками, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт» - будівлі та споруди не є самочинно побудованими (побудовані до 1992 року). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Аналізуючи вищевказані норми закону, суд вважає, що позивач позбавлена можливості іншим шляхом захистити своє право власності на спадщину, до складу якої входить нерухоме майно, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню в порядку ст. 1216, ст. 1217, п.1 ч. 2, абз .2 ст.16 ЦК України, так як способами захисту цивільних прав та інтересів може бути шляхом визнання права. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved