Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що 23 жовтня 2017 року помер її батько [PERSON]. За життя померлий був власником садибного (індивідуального) житлового будинку №43, розташованого по вул.. Спартака в смт Чаплинка Чаплинського району Херсонської області. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, вона отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого батька, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на вказаний будинок. У державній реєстрації прав та їх обтяжень також було відмовлено, оскільки у свідоцтві про право особистої власності на вказаний жилий будинок містяться виправлення у формі дописок. Вважає, що має право на спадкування за законом на спадщину, яка відкрилась після смерті батька, у звязку з чим просить суд визнати за нею, право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок №43, розташований по вул.. Спартака в смт Чаплинка Чаплинського району Херсонської області. Позивач в судове засідання не зявилась, подавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не зявився, надав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в особі Державного нотаріусу Чаплинської районної державної нотаріальної контори Херсонської області в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] ([PERSON]) народилась 22 березня 1972 року та її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЯК №885222. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії ІІ-КГ №267514 позивач уклала шлюб з [PERSON], та відповідно змінила прізвище на [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КГ №245298, виданого Чаплинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, 23.10.2017 року помер [PERSON], про що складено актовий запис №207. З копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 20 листопада 1984 року померлому [PERSON], на підставі рішення виконавчого комітету Чаплинської селищної ради № 123/11 від 14.11.1984 року, належав житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами за адресою: вул.. Спартака, б. 43, в смт Чаплинка Чаплинського району Херсонської області, та відповідно до технічного паспорту від 29 травня 2018 року на вказаний будинок, замовником якого є позивач [PERSON], складається з: А житловий будинок, а веранда, а1 навіс, а2 тамбур, Б літня кухня, б прибудова, під б підвал, В гараж, Г сарай, Д туалет, Е літній душ, Ж сарай, №1-4,№І огорожа та споруди, який має загальну площу 80,0 метрів квадратних, житлової площі 61,9 метрів квадратних та складається з одного поверху. Відповідно до копії паспорту громадянина України МО 985281, [PERSON], [INFO], з 16 червня 1992 року зареєстрована за адресою: [INFO]. На виконання ухвали Чаплинського районного суду Херсонської області від 15.11.2018 року про витребування від державного нотаріуса Чаплинської державної нотаріальної контори копії спадкової справи після смерті [PERSON], який помер 23.10.2017 року, суду надана копія зазначеної спадкової справи. Згідно копії спадкової справи №101/2018 до державного нотаріуса Чаплинської державної нотаріальної контори 27 квітня 2018 року звернулась позивач [PERSON]В, [INFO], РНОКПП [NUMBER], яка проживає по вул.. Спартака, б. 43, в смт Чаплинка Чаплинського району Херсонської області, із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті її батька [PERSON], померлого 23.10.2017 року. Відповідно до рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 07 травня 2018 року [PERSON] було відмовлено у реєстрації права власності: житлового будинку що розташований по вул.. Спартака, б. 43, в смт Чаплинка Чаплинського району Херсонської області, оскільки подані документи не відповідають вимогам ст.22 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме не розглядаються документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими необумовленими в них виправленнями, що не дають однозначно тлумачити їх зміст. У судовому засіданні повністю знайшов своє підтвердження факт, що позивач [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом після смерті свого батька [PERSON], померлого 23.10.2017 року, яка спадщину прийняла, оскільки відповідно до довідки виданої Чаплинською селищною радою від 19.10.2018 року №6268, позивач постійно та на день смерті проживала разом зі своїм батьком. Згідно ч.1\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст..1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини третьої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1296ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. У відповідності до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON], який помер 23.10.2017 року за життя набув право власності на житловий будинок №43 розташований по вул.. Спартака, в смт Чаплинка Чаплинського району Херсонської області. Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця та видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі цього свідоцтва нотаріус відмовила через відсутність державної реєстрації права власності померлим на вказаний будинок, в якій також відмовлено державним реєстратором з причин наявних вправлень у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок, а саме у графі дати видачі свідоцтва «20 листопада 1984 року», номер рішення виконкому «123/11» та дата рішення «14» листопада. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання за ним права власності на житловий будинок в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 23.10.2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved