Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача[PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15 грудня 2007 року вона уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі 15 грудня 2007 року, актовий запис № 1523. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила про те, що спільне життя з чоловіком не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, несумісності характерів, поглядів на шлюб та сім`ю. В сім`ї часто виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів. Спільного сімейного життя вони не ведуть, шлюбні відносини вони не підтримують. Примирення та збереження шлюбу між ними не можливе. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та[PERSON] , зареєстрований 15 грудня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі, про що зроблений актовий запис № 1523; змінити прізвище на дошлюбне з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 15 грудня 2007 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі, про що зроблений актовий запис № 1523. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 23 грудня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, різних характерів, поглядів на шлюб та сім`ю. В сім`ї часто виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення ними не можливе, шлюб існує лише формально. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просила після розірвання шлюбу змінити їй прізвище з « [PERSON] » на дошлюбне « [PERSON] », а тому після розірвання шлюбу суд вирішив змінити прізвище позивача з « [PERSON] » на « [PERSON] ».

Outcome: approved