Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом , який згодом уточнила, та просила суд встановити їй додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] , померлого [INFO] , посилаючись на поважність пропуску строку. В обґрунтування позову зазначила, що 01.06.2016 року її рідним братом [PERSON] , який мешкав за адресою [ADDRESS] складено заповіт на її користь, яким він заповідає усе належне йому на праві власності майно, де б воно не знаходилося, позивачеві по справі сестрі [PERSON] . Вказаний заповіт складено в присутності нотаріуса та нотаріально завірено. [INFO] [PERSON] помер, про що складено відповідний актовий запис серія [NUMBER] від 29.06.2019 року повторне. В день його смерті відкрилась спадщина, до якої входить в тому числі квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала йому на праві приватної власності. Враховуючи те, що позивач не мешкала зі своїм братом та проживала навіть в іншій області, в [ADDRESS] , як внутрішньо переміщена особа з Донецької області, м. Горлівка, у неї були відсутні засоби зв`язку з братом, тобто вона не знала та не могла знати про його смерть, через що нею пропущено строк на прийняття спадщини. Отже для отримання спадщини позивач не змогла у встановлений строк звернутись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки про факт смерті брата [PERSON] дізналася випадково лише в липні 2019 року, тобто після спливу строку на звернення із заявою про прийняття спадщини. До цього часу вона вважала, що він живий та як наслідок в неї : відсутнє право на звернення із вказаною заявою. В судове засідання сторони не з`явилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: позивач на позовних вимогах наполягає, представник відповідача Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради проти позовних вимог не заперечулали, покладалися на розсуд суду. Суд, враховуючи вимоги частини 1 статті 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних мотивів. Судом встановлено, що 01.06.2016 року рідним братом позивача [PERSON] , який мешкав за адресою [ADDRESS] складено заповіт на її користь, яким він заповідає усе належне йому на праві власності майно, де б воно не знаходилося, позивачеві по справі сестрі [PERSON] . Вказаний заповіт складено в присутності нотаріуса та нотаріально завірено. (а.с. 24 - копія заповіту, а.с. 25 - витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі). [INFO] [PERSON] помер, про що складено відповідний актовий запис серія [NUMBER] від 29.06.2019 року повторне. (а.с. 23 - копія свідоцтва про смерть). В день його смерті відкрилась спадщина, до якої входить в тому числі квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала йому на праві приватної власності. Враховуючи те, що позивач не мешкала зі своїм братом та проживала навіть в іншій області, в [ADDRESS] , як внутрішньо переміщена особа з Донецької області, м. Горлівка, у неї були відсутні засоби зв`язку з братом, тобто вона не знала та не могла знати про його смерть, через що нею пропущено строк на прийняття спадщини. (а.с. 22 - довідка від 21.03.2019 року № 3001-5000001451 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи). Отже для отримання спадщини позивач не змогла у встановлений строк звернутись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки про факт смерті брата [PERSON] дізналася випадково лише в липні 2019 року, тобто після спливу строку на звернення із заявою про прийняття спадщини. До цього часу вона вважала, що він живий та як наслідок в неї : відсутнє право на звернення із вказаною заявою. Суд вважає, що вказані причини є поважними, оскільки вони об`єктивно унеможливлювали подання такої заяви протягом усього шестимісячного терміну, визначеного законом для прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту статті 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказана позиція підтверджується також роз`ясненнями, наданими в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки позивач пропустила встановлений законом строк подачі заяви з поважних причин, що підтверджується письмовими доказами, суд вважає можливим встановити позивачу додатковий строк для надання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті брата. Його тривалість слід визначити в один місяць з моменту набрання рішенням законної сили, що є достатнім для надання такої заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved