Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому просила суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житлом в будинку №66 по вул. Миру в с. Камяна Яруга, Чугуївського району, Харківської області та зняти її з реєстраційного обліку за даною адресою. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, їй на праві приватної власності належить житловий будинок № 66, який розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Камяна Яруга, вул. Миру. В належному їй будинку зареєстрована колишня дружина її сина відповідач по справі, яка в ньому майже рік не мешкає. Оскільки відповідач фактично в будинку значний час не проживає, не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житла та не приймає участі в спільному побуті, при цьому у неї з відповідачем не немає жодних домовленостей з приводу користування належним їй будинком, вона вважається такою, що втратила це право. Позивач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, від неї через канцелярію суду надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та розглянути справу у її відсутність (а.с. 13). Відповідач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, від неї надійшла заява в якій вона проти позову не заперечувала та просила розглянути справу без її присутності (а.с. 15). За таких обставин, суд відповідно до\~ст. 169 ЦПК України,\~вважає за можливе розглядати справу у відсутність не зявившихся осіб за доказами, що містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Камяна Яруга, вул. Миру, буд. 66, що підтверджується договором дарування від 01.08.1990 року зареєстрованого в книзі запису нотаріальних дій за № 37 (а.с. 4). У належному позивачу будинку зареєстрована колишня дружина її сина відповідач [PERSON], шлюб між ними розірваний рішення суду від 13.12.2016 року (а.с. 5 Відповідач [PERSON] хоча й зареєстрована за вказаною адресою, однак з лютого 2017 року фактично в ньому не проживає, що підтверджується довідкою№ 799 від 18.09.2017 року виданою виконавчим комітетом Камяноярузької сільської ради Чугуївського району Харківської області (а.с. 14). Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. У звязку з тим, що в будинку позивача зареєстрований відповідач, який фактично в ньому не проживає, позивач як власник житла, не має можливості повною мірою реалізувати своє право, встановлене\~Конституцією України\~та Законом, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідач у вказаному будинку не мешкає, його особистих речей в ньому не має, жодної участі в сплаті комунальних послуг, а також в поліпшенні стану будинку за весь час його реєстрації за вказаною адресою не приймає, Позивач самостійно утримує будинок в належному стані, здійснює його поточний ремонт. Той факт, що за адресою розташування нерухомого майна позивача зареєстрована особа, яка фактично за цією адресою не проживає, створює негативні наслідки майнового характеру для позивача, оскільки розмір оплати за комунальні послуги нараховується із розрахунку до кількості осіб, що зареєстровані за певною адресою, і через це позивач повинен сплачувати за більшу кількість послуг, ніж за ту, якою користується фактично, а також реєстрація відповідача перешкоджає позивачу повною мірою розпоряджатися майном. Таким чином, зазначений вище факт безпосередньо впливає на виникнення у позивача певних додаткових (економічно необґрунтованих) майнових обовязків. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України, передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 383 Цивільного Кодексу України передбачає, що власник будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сімї. Статтею 321 ЦК України передбачена непорушність права власності, отже ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 71 ч. 1 Житлового Кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст.72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідач не є членом сімї Позивача, а отже, оскільки Відповідач фактично у будинку не проживає, не сплачує плату за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та, враховуючи те, що у Позивача з Відповідачем не було ніяких письмових домовленостей стосовно проживання у вищевказаному будинку він вважається таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Для зняття Відповідача з реєстрації у відповідності до Закону України ст.7 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» необхідно отримати рішення суду про позбавлення Відповідача права користування житловим приміщенням. Відповідно п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016р. №207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/ перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. На підставі викладеного,

Outcome: approved