Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до територіальної громади в особі Березотіцької сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування. У позові вказала, що 05 серпня 2007 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями по вул.Покровській (Леніна), 153 в с.Березоточа Лубенського району Полтавської області, розташований на неприватизованій земельній ділянці. Позивач є єдиним спадкоємцем після померлої, яка залишила заповіт на її користь. [PERSON] звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак отримала відмову через те, що хоча на домоволодіння наявний правовстановлюючий документ (договір купівлі-продажу), однак право власності на дане спадкове майно не зареєстровано в БТІ. Позивач прохає суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на домоволодіння розташоване по вул.Покровській (Леніна), 153 в с.Березоточа Лубенського району Полтавської області, до складу якого входять: житловий будинок «А-1», погріб- «Г», сарай-літня кухня «Б», гараж «В», саж «Д», вбиральню «Ж», саж «З», гараж «К», колодязь - №4, огорожа - №1, огорожа №2, ворота - №3, вигрібна яма №5. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, прохає їх задовольнити. При цьому пояснила, що інших спадкоємців крім позивача немає. Відповідач територіальна громада в особі Березотіцької сільської ради Лубенського району Полтавської області надіслала суду заяву, в якій справу прохає розглянути без участі свого представника, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа [PERSON] державна нотаріальна контора, надіслала суду заяву, в якій справу прохає розглянути без участі свого представника, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 05 серпня 2007 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого по вул. Покровській (до перейменування вул.Леніна), 153 в с.Березоточі Лубенського району Полтавської області, до складу якого входять: житловий будинок «А-1», сарай-літня кухня «Б», гараж «В», погріб «Г», саж «Д», вбиральня - «Ж», саж «З», гараж «К», огорожа №1, огорожа №2, ворота №3, колодязь №4, яма вигрібна №5, самовільне перепланування та будівництво відсутні, що підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро технічної інвентаризації міжрегіональне», а також технічним паспортом. (а.с.17, 18-19) Вказане домоволодіння [PERSON] набула у власність на підставі договору купівлі-продажу від 17 травня 1972 року. (а.с.10-11) Згідно довідки Березотіцької сільської ради Лубенського району Полтавської області від 11.03.2016 року, будинок, який належав [PERSON], розташований на неприватизованій земельній ділянці загальною площею 0,40 га (з них для ведення особистого селянського господарства 0,35 га, будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,05 га). (а.с.14) Згідно довідки КП «[PERSON] міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 29.03.2016 року, спадкове домоволодіння не зареєстровано. (а.с.16) Відповідно до ч.3 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON], яка виступає позивачем по справі. Факт родинних відносин між [PERSON] та померлою підтверджується свідоцтвом про народження позивача та свідоцтвом про шлюб, внаслідок укладення якого відбулася зміна прізвища позивача з «Булах» на «Коваль». (а.с.7, 8) За життя, 11 жовтня 1983 року, [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.9) Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Водночас, згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Останнім місцем реєстрації [PERSON] був житловий будинок по вул.Покровській, 153 в с.Березоточі Лубенського району Полтавської області, і за цією ж адресою на час її смерті проживали та були зареєстровані її дочка [PERSON], зять [PERSON], онук [PERSON], онука [PERSON], що підтверджується довідкою Березотіцької сільської ради Лубенського району Полтавської області від 11.03.2016 року. (а.с.13) Враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем після померлої за заповітом і на момент відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, то вона вважається такою, що прийняла спадщину. Разом з тим, постановою нотаріуса від 30 березня 2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по вул. Покровській, 153 в с.Березоточі Лубенського району Полтавської області у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно. (а.с.20) Враховуючи вищевикладене, відсутність заперечень з боку відповідача, а також те, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця, який бажає прийняти спадщину, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved