Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до [PERSON] , третьої особи: Любашівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання батьківства та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позові вказала, що вона проживала разом із відповідачем без реєстрації шлюбу та [INFO] в них народилася донька [PERSON] . Вони припинили спільне проживання, відповідач визнає доньку , але з`явитися до РАЦС для подання заяви про батьківство відмовляється, а тому позивач просила визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON] та внести до актового запису про її народження відповідні відомості про батька. Крім того, вказуючи на те, що вона не може самостійно матеріально забезпечити належним чином доньку, просила стягувати із [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/2 частина з усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно , до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні, яке відбулося 04 липня 2019 року, позивач позов підтримала повністю , в судове засідання 28 серпня 2019 року не з`явилася, надала заяву про продовження розгляду справи у її відсутність та позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився , надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказуючи на те, що він визнає своєю донькою [PERSON] . Третя особа: Любашівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області заперечень по справі не має (а.с.24). Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до слідуючого. Із актового запису про народження № 328 від 26 грудня 2012 року, який складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Любашівського районного управління юстиції Одеської області, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , відомості про батька зазначені відповідно до ст.135 СК України, тобто за вказівкою матері. Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до ст..128 СК України за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 і 127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. У відповідності до ч. 2 ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідач [PERSON] визнав, що [PERSON] народилася , яка народилася [INFO] є його донькою, про що надав до суду відповідну заяву. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що відповідач по справі визнає своє батьківство і іноді провідує доньку. Разом із тим, відповідно до довідки Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області , позивач та відповідач з лютого 2012 року по листопад 2017 року проживали разом в с.Дачне (а.с.48). Згідно із ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, з урахуванням досліджених в ході судового засідання доказів, а також визнання відповідачем того, що він є біологічним батьком дитини [PERSON] , яка народилася [INFO] , суд приходить до висновку про задоволення позову в частині визнання батьківства [PERSON] відносно [PERSON] . Статтею 134 СК України визначено, що встановлення батьківства є підставою для внесення відповідних змін у актовий запис про народження дитини. Згідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції № 96\\5 від 12.01.2011року(з послідуючими змінами та доповненнями), підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства(материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення про визнання батьківства, виключення відомостей про батька(матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення ( удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Отже, вимоги про внесення змін до актового запису про народження дитини є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів , то в цій частині позов теж підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом із тим, позивачем не надано доказів щодо необхідності стягнення із відповідача аліментів на утримання однієї дитини в розмірі Ѕ частина із усіх видів доходу, не надано докази щодо матеріального становища відповідача, дитини, стан здоров`я його та дитини та інше, клопотань щодо витребування доказів позивачем теж не заявлено. Зважаючи на зазначене, суд визначає аліменти на утримання доньки в розмірі ј частина із усіх видів доходу відповідача. В силу ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь держави судові витрати в розмірі 768 грн. 40 коп. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися. На підставі викладеного,

Outcome: partial