Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що, відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру № 00367 від 04.04.1996 року, позивачу, її померлому чоловіку [PERSON], та її доньці [PERSON], на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира за адресою: [ADDRESS], що складається з трьох кімнат, загальною площею 67,4 кв.м. [PERSON] помер 22.12.2001 року. На підставі рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 11.12.2009 року про встановлення часток у спільній сумісній власності та свідоцтва про право на спадщину за законом: серія ВМВ № 446655 від 13.03.2009 року позивачу стало належати 2/3 частки у зазначеній квартирі, а відповідачу - 1/3 частка квартири. Між позивачем та представником [PERSON] [PERSON], за довіреністю: серія 76 АБ № 1298931 від 24.11.2017 року, було укладено 05.03.2018 року договір дарування 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] зареєстрована за місцем проживання у зазначеній квартирі, як її співвласник. Однак, фактично з 2001 року вона у квартирі не проживала, про що свідчить акт обстеження квартири № 175 від 17.10.2017 року, складений ОСББ «Гармонія-Вугледар». З 2014 року відповідач постійно проживає на території [PERSON] Федерації, з 2017 року отримала громадянство [PERSON] Федерації, має у власності інше житло та постійну реєстрацію за місцем проживання. Позивач [PERSON] просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі за адресою: [ADDRESS], з 05.03.2018 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі та розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином через оголошення на офіційному сайті Вугледарського міського суду Донецької області. Представник третьої особи ОСББ «Гармонія-Вугледар» в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій позов підтримала, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ст. 281 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS], належала на праві спільної сумісної власності належала [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру № 00367 від 04.04.1996 року (а.с.6). [PERSON] помер 22.12.2001 року. [PERSON] 05.12.2003 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-НО № 226432 від 13.07.2004 року, виданого відділом РАЦС [PERSON]їнського районного управління юстиції Донецької області (а.с.13). Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії І-НО № 152829 від 01.12.2001 року, виданого відділом РАГС пролетарського районного управління юстиції м. Донецька, відповідач зареєструвала шлюб з [PERSON] та отримала прізвище [PERSON] (а.с.14). Відповідно до копії рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 11.12.2009 року було визнано за [PERSON], станом на 22.12.2001 року, право власності на 1/3 частку квартири № [ADDRESS], до моменту його смерті, як належну частку у праві спільної сумісної власності; за [PERSON] право власності на 1/3 частку квартири № [ADDRESS], як належну частку у праві спільної сумісної власності; за донькою [PERSON] право власності на 1/3 частку квартири № [ADDRESS] (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом серія ВМВ № 446655 від 13.03.2009 року та копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22378691 від 03.04.2009 року [PERSON] отримала у спадок цілу частку майна [PERSON], який помер 22.12.2001 року, а саме 1/3 частку квартири № [ADDRESS] (а.с.11-12). [PERSON] подарувала [PERSON] 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № 00367 від 04.04.1996 року та рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 11.12.2009 року, що підтверджується копією договору дарування 1/3 частки квартири від 05.03.2018 року, посвідченого державним нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі за № 241. Даний договір було підписано [PERSON], яка діяла від імені громадянки [PERSON] Федерації [PERSON] по довіреності № 76 АБ 1298931, посвідченій 24.11.2017 року нотаріусом Угличського нотаріального округу Ярославської області [PERSON] Федерації [PERSON] (а.с.15-16). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 121365690 від 20.04.2018 року квартира за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.43-44). В квартирі за адресою: [ADDRESS], зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою № 174 від 17.10.2017 року, виданою ОСББ «Гармонія-Вугледар» (а.с.28). Відповідач [PERSON] зареєстрована в квартирі за адресою: [ADDRESS], однак не проживає в даній квартирі з 2001 року, про що свідчить акт ОСББ «Гармонія-Вугледар» № 175 від 17.10.2017 року (а.с.27). Судом не була прийнята до уваги довіреність № 76 АБ 1298931 від 24.11.2017 року, та до участі у справі не була допущена в якості представника відповідача [PERSON], оскільки в зазначеній довіреності не вказано, що [PERSON] було надано [PERSON] право представництва в судових органах України. Згідно ч. 1-2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована, однак не мешкає в квартирі за адресою: [ADDRESS], з 2001 року. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] підлягає визнанню такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved