Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа : управління державної міграційної служби України в Харківській області про захист прав дитини, надання дозволу на виїзд за межі України дитини з матір'ю без згоди батька, вказуючи, що відповідач - її колишній чоловік, шлюб з яким розірваний 07.03.2014 року за рішенням Калинінського районного суду м. Горлівка Донецької області. Відповідач є батьком доньки [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Аліменти на утримання дитини відповідач не виплачує. Вона з дитиною тимчасово зареєстрована за адресою в [ADDRESS] відповідач також зареєстрований за указаною вище адресою, але не проживає вже довгий час. В теперішній час вона бажає виїхати за межі України. Відповідач не надає допомоги, не виховує дитину, але добровільно дозволу на виїзд дитини не надає. Виїзд за межі України пов'язаний з тим, що вона бажає виїхати до родичів. Для оформлення проїздного документу дитини необхідно нотаріальне посвідчення клопотання батька про відсутність обставин, які обмежують право на виїзд за кордон дитини. Вона звернулась до органу реєстрації - міграційну службу України в Харківській області, але їй було роз'яснено, що на підставі ст. 2 ЗУ « Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України та «Правил перетинання державного кордону України» , затв. Постановою Кабміна України від 27 січня 1995 року №57 \\вред. від 25 серпня 2010 року №724\\ виїзд неповнолітньої дитини у відсутності дозволу батька на виїзд дитини закордон може бути дозволено на підставі рішення суду для видачі проїздного документа дитини. Позивач у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Представник позивача, адвокат [PERSON] у судове засідання не з'явилась надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, просить задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника, з рішенням суду будуть згодні. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Микитівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно рішення від 07.03.2014 року Калинінського районного суду м. Горлівка Донецької області, сторони розірвали шлюб (а.с.6). На підставі довідки від 21.01.2015 р. № 6338002057 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи позивач з дитиною тимчасово зареєстрована за адресою : [ADDRESS] Харківської області (а.с.7). За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 (зі змінами). Згідно з п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Таким чином, чинним законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Разом з цим, надання судом дозволу на майбутнє на виїзд дитини за кордон без згоди одного з батьків, без визначення при цьому конкретного часу та місця перебування - суперечить положенням чинного законодавства. Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed