Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди у сумі 196 768 грн. та моральної шкоди в сумі 20 00 грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ -2107 номерний знак [NUMBER] та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння 02.06.2019 на автодорозі Львів-Луцьк, поблизу с. Вислобоки, порушивши ПДР, виїхав на зустрічну смугу руху, де здійсним зіткнення з автомобілем «мерседес Бенц Спрінтер 316 СДІ, номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] .. Внаслідок ДТП належний їй транспортний засіб Мерседес Бенц н.з. [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. На момент скоєння ДТП відповідач мав реєстраційний документ на автомобіль ВАЗ 2107 н.з. [NUMBER] , переданий йому власником. Вина відповідача підтверджується постановою Пустомитівського районного суду від 08.08.2019, яка набрала законної сили. Згідно автотоварознавчого дослідження вартість спричиненого матеріального збитку пошкодженням автомобіля в ДТП становить 189 867,96 грн. На момент настання вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача при експлуатації автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. [NUMBER] застрахована не була. Загальний розмір спричиненої йому діями відповідача шкоди становить 196 767,96 грн., в тому числі 189 867,96 грн. вартість відновлюваного ремонту автомобіля, 1500 грн. оплата за оцінку транспортного засобу, транспортування евакуатором з місця ДТП - 5 400 грн. Крім того, діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінує в сумі 20 000 грн. Просить суд стягнути з відповідача на її користь суму завданих збитків та судові витрати у справі. Ухвалою суду 24.03.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 01.07.2020 ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. У судове засідання представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 02.06.2019 о 21.10 год на а/д Львів-Луцьк 1 км +500 м поблизу с. Вислобоки Кам`янка-Бузького району Львівської області, водій [PERSON] , керував автомобілем «ВАЗ-2107» номерний знак [NUMBER] не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не виконав вимогу горизонтальної дорожньої розмітки 1.1. (вузька суцільна лінія), перетнувши її виїхав на смугу зустрічного напрямку, що призвело до зіткнення із автомобілем «Мерседес Бенц» Спрінтер 316 СДІ» н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічні пошкодження. Постановою Пустомитівського районного суду Львівсмької області від 08.08.2019 у діях [PERSON] встановлений склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. Як видно з свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія [NUMBER] , виданого центром №6841, автомобіль «Мерседес Бенц» Спрінтер 316 СДІ» н.з. [NUMBER] належить [PERSON] .. Відповідно до висновку про вартість матеріального збитку до звіту про оцінку транспортного засобу №2019/3943 від 08.07.219 в результаті проведеного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI реєстраційний номер [NUMBER] було визначено вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, в результаті його пошкодження внаслідок ДТП станом на 01.07.2019 складає 189867,96 грн. Як вбачається з рахунку №2019/3943 від 08.07.2019 позивачем за оцінку транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI д.н. [NUMBER] сплачено 1 500 грн. Як видно з копій квитанцій до прибуткового касового ордера№1/6 від 03.06.2016 та від 12.07.2019 послуги евакуатора по перевезенню автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI д.н. [NUMBER] становили 5400 грн. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Судом встановлено, що [PERSON] правомірно керував транспортним засобом марки «ВАЗ-2107» номерний знак [NUMBER] , а відтак на нього покладається обов`язок по відшкодуванню заподіяної внаслідок ДТП шкоди. Що стосується вимоги про стягнення моральної шкоди, суд враховує наступне. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 9, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. В обґрунтування заподіяння діями відповідача моральної шкоди в розмірі 20 000 грн., позивач посилалися на те, що у зв`язку завданою шкодою власності, заподіяною відповідачем, їй було завдано моральних переживань, порушено нормальний ритм життя, оскільки вона є підприємцем, що здійснює роздрібну торгівельну діяльність та була позбавлена можливості користуватись транспортним засобом більше чотирьох місяців. Оцінюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, з врахуванням вказаних нею та встановлених судом обставин та характеру спричиненої моральної шкоди, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивача у сумі 7 000 грн. Відтак, з огляду на встановлені судом обставини справи, а також норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 196 768,70 грн. матеріальної шкоди та 7 000 грн. моральної шкоди. Що стосується вимог про стягнення судових витрат пов`язаних з оплатою з надання правичої допомоги, судом встановлено наступне. Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Отже, стороні, на користь якої прийняте рішення, для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання їй правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги. В підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу суду позивачем надано договір про надання правничої допомоги №12/1, укладений між позивачем та [PERSON] , квитанцію до прибуткового касового ордера №7 від 29.01.2020, акт виконаних робіт від 25.11.2020. Таким чином, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача потрібно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6 300 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача потрібно стягнути 2317,70 грн судового збору на користь позивача.

Outcome: partial