Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження, посилаючись на те, що у 1978 році їх мати [PERSON] познайомилась з відповідачем. Вони мали позашлюбні стосунки. Через деякий час її мати завагітніла, та перебуваючи у шлюбі з [PERSON], народила її. У свідоцтві про народження батько записаний згідно ст.. 54 КпШС України. З 1987 року відповідач проживав разом з її матір»ю у цивільному шлюбі а у 1991 році вони уклали офіційний шлюб. Протягом цього часу відповідач піклувався про неї, цікавився її життям та займався її вихованням. З невідомих їй причин її мати не встановила факт батьківства. Тому на підставі ст.. 53 Кодексу про шлюб та сім»ю вона звернулась до суду. Позивач просить суд визнати [PERSON] 1940 р.н., батьком [PERSON] 1979 р.н. Внести зміни до актового запису у відділі актів громадянського стану Октябрського райвиконкому м.Полтави за № 873 від 26 серпня 1979 року, зазначивши в графі «батько» [PERSON] замість [PERSON]. Ухвалою суду від 01.10.2018 року провадження у справі відкрито та призначено до підготовчого судового засідання на 28.11.2018 р. Позивач в підготовче засідання не з'явилась, проте надала заяву якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити. Відповідач в підготовче засідання також не з'явився, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилась [INFO] в м. Полтаві, її мати [PERSON] до її народження мала позашлюбні стосунки з відповідачем [PERSON], але в зареєстрованому шлюбі перебувала з [PERSON]. У свідоцтві про народження [PERSON], батьком дитини записаний - [PERSON], але фактичним батьком дитини не є. Згідно експертного висновку № MG18-43648/C1F1 від 22.03.2018 року встановлено, що громадянин [PERSON] може являтися біологічним батьком громадянки [PERSON], з ймовірністю 99,9999 %. В абз. 2 п. 15 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. Згідно абз . 3-5 п. 7 Пленуму ВСУ від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. В абз.3 п. 13 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що факт батьківства може бути встановлено з урахуванням спільного проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільного виховання чи утримання ними дитини, або доказів, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ст. 53 КпШС, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства. Виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Суд вважає, що за вказаних обставин слід визнати [PERSON] 1940 р.н., батьком [PERSON] 1979 р.н.та внести відповідні зміни до актового запису.

Outcome: approved