Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по виплаті аліментів на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у сумі 43 938,00 грн., пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 15 519,08 грн. Позов обґрунтовує тим, що на підставі рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 28.07.2005 року виданий виконавчий лист №2-1395, відповідно до якого з позивача стягнуті аліменти на її користь на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, у зв'язку з чим станом на 01.07.2018 року утворилась заборгованість у сумі 43 938,00 грн. Пеня за несвоєчасність сплати аліментів складає 15 519,08 грн. за період з 01.06.2016 року до 01.07.2018 року. Позивач у судове засідання не з'явилась, була повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомила. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судові засідання 28 серпня 2018 року та 18 вересня 2018 року не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином; відзив на позов не надав, клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.1 ст.187 цього Кодексу один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. За положеннями ст.194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст.187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Указана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст.187 СК України. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч.8 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Зазначена правова позиція висловлена в ухвалі Верховного Суду України від 08 червня 2011 року у справі №6-51298св10. Суд встановив, що на виконанні Токмацького МРВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист №2-1398, виданий 28 липня 2005 року Токмацьким районним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO]. Заборгованість по сплаті аліментів станом на 01 липня 2018 року становить 43 938,00 грн. Зазначені обставини підтверджуються розрахунком заборгованості боржника по аліментах від 11.07.2018 року. Позивач просить суд стягнути заборгованість по аліментам на підставі розрахунку державного виконавця, а отже відсутній спір про розмір заборгованості і таким чином у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості необхідно відмовити. За положеннями ч.1, 2 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У п. 22 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Відповідач не надав суду відзив на позовну заяву та докази, які б підтвердили відсутність його вини за прострочення сплати аліментів або про його матеріальний та сімейний стан, що могло б стати підставою для звільнення його від сплати пені або зменшення її розміру. В позовній заяві позивач навела розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, який перевірений судом. Зазначений розрахунок пені відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 16.03.2016 року в цивільній справі №6-300цс16. В той же час з приводу розрахунку пені за прострочення сплати аліментів існує інша правова позиція, яка викладена у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц, відповідно до якої пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Відповідно до правової позиції Верховного Суду пеня за прострочення сплати аліментів перевищує розмір, визначений у розрахунку позивача. Враховуючи вимоги ч.1 ст.13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, суд дійшов висновку про задоволення позову у частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів та стягнення з відповідача пені у сумі 15 519,08 грн. Суд не бере до уваги аргументи позивача про сімейні відносини сторін, які не стосуються предмету доказування у цій справі. Також, відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України не є належними доказами у цій справі надані позивачем для підтвердження цих аргументів докази. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial