Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] , посилаючись на те, що 24.11.2018 року сторони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що після одруження сімейне життя між сторонами не склалось. У сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Відповідач провокував її на конфлікти, в результаті чого вони почали проживати окремо з вересня 2019 року. За переконанням позивачки подальшого сенсу формально підтримувати сімейні відносини з відповідачем немає, вважає, що це суперечитиме їх інтересам. Стверджує, що примирення між сторонами є неможливим та недоцільним, можливості для налагодження сімейних стосунків між сторонами відсутні. Вважає, що існують всі підстави для розірвання шлюбу між сторонами. На основі викладеного просить суд розірвати шлюб між сторонами. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Вказала суду, що сімейні відносини між сторонами не склались, вона втратила почуття любові до відповідача. Зазначила, що після наданого судом строку на примирення вони не примирились та на даний час вона з дитиною проживає в місті Коломия. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення позовних вимог. Відповідач вказав суду, що у листопаді 2019 року він поїхав на заробітки та повернувся в березні 2020 року. По його приїзду позивачка поміняла замки у квартирі, в якій вони проживали у місті Чернівці. Зазначив, що під час наданого судом строку на примирення він намагався вжити заходів до примирення подружжя, приїжджав до позивачки в м.Коломию та допомагав утримувати спільну дитину. Відповідач вказав, що не втратив почуття любові до позивачки, однак приймає рішення позивачки, тому не заперечує щодо розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Так, судом встановлено, що 24 листопада 2018 року сторони зареєстрували шлюб у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №2316, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від спільного шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до ст.55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають окремо. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та поясненнями сторін. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та неповнолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд враховує також і той факт, що ухвалою суду від 30.09.2020 року (а.с.29) було задоволено клопотання відповідача та надано сторонам чотирьохмісячний термін на примирення, після чого сторони не примирились.

Outcome: approved