Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договору дарування, посвідченого Кролевецькою державною нотаріальною конторою 14.09.1995 року за реєстровим № 2548 [PERSON] є власником житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] . Право власності на вказане нерухоме майно не зареєстроване. В січні 2005 року вона сплатила [PERSON] кошти в сумі 3000 грн., а ним, [PERSON] , було складено документ під назвою «Довіреність» про те, що він продав свій будинок в с.Ленінське Кролевецького району їй, [PERSON] , з правом продажу, а також в документі він зазначив дані свого паспорту, поставив особистий підпис, та надав їй копію свого паспорту та оригінал договору дарування. З 2005 року вона вважала себе власником будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] . Вона була зареєстрована в будинку та проживає в ньому постійно, відкрито і безперервно володіє і користується будинком та господарськими будівлями та утримує дану нерухомість. Вона не може розпорядитись своєю власністю\~ через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями на її власне ім`я. Про місцезнаходження [PERSON] їй нічого не відомо, тому вона не може оформити право власності на нерухоме майно, нотаріально посвідчити укладений між ними договір купівлі-продажу та зареєструвати\~ в реєстрі речових прав на нерухоме майно. З 2005 року [PERSON] в будинку не проживав, в ньому не з`являвся, участі в його утриманні не приймав, претензій щодо користування його власністю не пред`являв, договорів про оплатне використання його власності з нею не укладав. Враховуючи викладене, зокрема те, що вона добросовісно заволоділа вказаним майном в 2005 році і всі ці роки продовжує відкрито, безперервно володіти та користуватися нерухомим майном, позивач просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок літ.А-1 загальною площею 60,5 кв.м, житловою площею 24,9 кв.м і господарські будівлі: сарай літ. Б, сарай літ. В, погрібник літ. Г, погріб літ. пг, вбиральня літ. У, огорожа літ. N, що розташовані по [ADDRESS] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю (а.с.62). Відповідач Спаська сільська рада Кролевецького району, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника сільради, проти позову не заперечує (а.с.55). Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання\~ (а.с.67) в судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору дарування, посвідченого Кролевецькою державною нотаріальною конторою 14.09.1995 року за реєстровим № 2548 [PERSON] є власником жилого будинку та господарських будівель в с.Ленінське Кролевецького району Сумської області на земельній ділянці Ленінської сільської ради (а.с. 59-60). Відповідно до довідки виконкому Спаської сільської ради Кролевецького району Сумської області від 26.03.2019р. № 49 житловий будинок, розташований в [ADDRESS] згідно записів погосподарської книги №8 за 1991-1995р.р., особовий рахунок № [NUMBER] , та договору дарування від 14.09.1995 року належить [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до довідки Кролевецького РБТІ №711 від 24.12.2019 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано на ім`я [PERSON] , ідеальна частка 1/1, на підставі договору дарування, посвідченого Кролевецькою державною нотаріальною конторою 14.09.1995 року за реєстровим № 2548 (а.с.13). За змістом документа під назвою «Довіреність» (а.с. 61) [PERSON] , який народився [INFO] в с.Ленінське Кролевецького району Сумської області, продав свій будинок в с.Ленінське Кролевецького району [PERSON] , з правом продажу. Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (замовник технічної інвентаризації [PERSON] ) домоволодіння складається з житлового будинку літ. А-1,\~ загальною площею - 60,5 м2, житловою площею - 24,9 м2, та господарських будівель сарай літ. Б, сарай літ. В, погрібник літ. Г, погріб літ. пг, вбиральня літ. У, огорожа літ. N (а.с.14-16). Відповідно до записів погосподарської книги Ленінської сільської ради Кролевецького району за 2001 - 2005 роки у вказаному будинку зареєстровані [PERSON] , [PERSON] (а.с. 18-19). За змістом записів погосподарських книг Ленінської (Спаської) сільської ради Кролевецького району за 2006 - 2010, 2011 - 2015, 2016 - 2020 роки в даному будинку зареєстрована [PERSON] (а.с.20-21, 22-24, 25-27). З даних паспорта позивача вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , з 09.02.2005 року (а.с.5). Згідно з довідкою Спаської сільської ради Кролевецького району Сумської області від 09.07.2020р. № 173-02-13\~ [PERSON] , [INFO] , на території Спаської сільської ради Кролевецького району Сумської області не зареєстрований (а.с. 56). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 04.02.2020 року відомості по об`єкту нерухомого майна за адресою [ADDRESS] \~ відсутні (а.с. 17). За змістом позову [PERSON] з 2005 року вважала себе власником будинку [ADDRESS] , зареєстрована та проживає в даному будинку, підтримує придатний для проживання стан будинку, обробляє присадибну земельну ділянку. Місцезнаходження [PERSON] їй не відомо, останній\~ з 2005 року в будинку не проживав, не з`являвся, не приймав участі в утриманні будинку, не пред`являв претензій щодо користування його власністю, договорів про оплатне використання його власності з нею не укладав. З викладеного вбачається, що [PERSON] з 2005 року проживає в будинку по [ADDRESS] та користується даним будинком, що належить [PERSON] , підтримує будинок в придатному для проживання стані, обробляє присадибну земельну ділянку; у 2010 році була замовником робочого проекту газопостачання житлового будинку (а.с. 31); позивачем був підписаний акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між Оператором ГРМ та споживачем від 29.11.2016р. (а.с. 32); на її ім`я укладений договір про користування електричною енергією віл 07.05.2014 року (а.с. 33-34), квитанції про нарахування оплати за спожиту електроенергію надходять на її ім`я\~ (а.с.35), тобто відкрито, безперервно володіє вказаним житловим будинком та господарськими будівлями. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини першої, другої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідно враховувати, зокрема, наступне: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння). Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності. Володіння без правової підстави - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном. Аналізуючи поняття добросовісності володіння, як підстави для набуття права власності за набувальною давністю за статтею 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного законодавства і цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення добросовісність поведінки заявника на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Таким чином, набувальна давність поширюється на випадки фактичного, без правової підстави володіння чужим майном. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд вважає, що [PERSON] добросовісно володіла житловим будинком з господарськими будівлями по [ADDRESS] і продовжує відкрито, безперервно володіти вказаним нерухомим майном протягом більш ніж десяти років, а тому є всі законні підстави для визнання за нею права власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 328, 344 ЦК України,

Outcome: approved