Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В позовній заяві зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач, місце проживання якої зареєстровано за адресою даної квартири, у наведеному житлі не проживає, речей не зберігає. Збереження реєстрації відповідача за адресою належної їй квартири порушує права позивача як власника на вільне володіння та користування своєю власністю. Тому позивач просила суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 30 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні. Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Протокольною ухвалою суду від 03 грудня 2019 року задоволено клопотання позивача про виклик та допит [PERSON] в якості свідка. Інших клопотань, заяв з процесуальних питань сторони суду не подавали. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Суд, заслухавши позивача [PERSON] , дослідивши докази у справі, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 02 серпня 2019 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Клімовою О.В. (а.с. 7-8). За адресою даної квартири зареєстровано місце проживання відповідача - [PERSON] , яка протягом тривалого часу в даній квартирі не проживає, оскільки фактично змінила місце свого проживання. Вказана обставина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] є його дочкою. Дочка багато років тому виїхала на постійне місце проживання до Сполучених Штатів Америки, де навчалася, після закінчення навчання почала працювати. Протягом цих років вона лише одного разу приїздила в м.Полтаву, але до квартири по [ADDRESS] навіть не заходила. Будь-яких перешкод для користування [PERSON] квартирою не було. Вона добровільно залишила це житло. Факт не проживання [PERSON] за вказаною адресою підтверджується також даними акту від 19 жовтня 2016 року, складеного мешканцями квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] . Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. [PERSON] понад один рік за адресою належної позивачу квартири не проживає, речей не зберігає. Судом не встановлено поважності причин не проживання відповідача в спірному житлі, а також чинення перешкод відповідачу позивачем або членами його сім`ї, іншими особами в користуванні цим житлом. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням як власнику [PERSON] , визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням у кв. [ADDRESS] . Позов підлягає до задоволення в повному обсязі

Outcome: approved