Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що вона є наймачем житлового приміщення, наданого їй та розташованого за адресою: [ADDRESS] У вищезазначеній квартирі разом з нею зареєстрований відповідач [PERSON] - колишній її чоловік. Відповідач [PERSON] в зазначеній квартирі не проживає з 2005 року і відсутній без поважних причин. Відповідач переїхав проживати до іншого місця. За комунальні послуги відповідач не сплачує, чим порушує права позивача і змушує її нести додаткові витрати. Відповідач не виконав свої зобов'язання щодо зняття з реєстраційного обліку. Наявність реєстрації відповідача у квартирі порушує її права та інтереси, як наймача квартири, оскільки створює перешкоди у здійсненні нею права користування вказаною квартирою. Оскільки відповідач відсутній за місцем реєстрації більше ніж шість місяців, вважає його таким, що втратив право користування вказаною квартирою. Позивач звернувся з позовною заявою до суду і просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до початку розгляду справи до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі. Своїм правом на подачу відзиву не скористався. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Частиною 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В силу положень ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення. Згідно положень ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення від 26.07.1973 року [PERSON] надана квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], з правом зайняття з сім'єю із 3 осіб - [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується копією ордеру №985-а від 26.07.1973 року, виданого виконкомом Сєвєродонецької міської ради. Відповідно до копії довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 13.09.2018 року №32868, виданої відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради Луганської області, за адресою: [ADDRESS], станом на 13.09.2018 року зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Згідно з копією акту про встановлення факту проживання /не проживання/ від 19.09.2018 року №15, затвердженого директором комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» Якімовою А.В., за адресою: [ADDRESS], фактично проживає [PERSON], окрім вказаної особи з 2005 року ніхто не проживає. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний 15.05.2015 року, про що складено відповідний актовий запис №46. Частиною 2 статті 107 ЖК України передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Застосовуючи вказану норму матеріального права, суд враховує роз'яснення надані Пленумом Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року. Зокрема, в тій частині, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Оскільки відповідач [PERSON] перестав проживати у спірній квартирі з 2005 року і переїхав проживати до іншого місця, то, відповідно, він втратив право користуватися спірною квартирою. Таким чином, реєстрація відповідача за адресою: [ADDRESS], наймачем якої є позивач [PERSON], створює перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження житловим приміщенням, оскільки вона змушена сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідач не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад шість місяців і не приймає участі в витратах по утриманню і оплаті комунальних послуг житлового приміщення, а отже втратив інтерес до вказаного житлового приміщення. При цьому суд враховує визнання позову відповідачем [PERSON], яке не суперечить закону та не порушує права, свовбоди та інтереси інших осіб. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 704,80 грн., у зв'язку із документальним їх підтвердженням. На підставі викладеного,

Outcome: approved