Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі Ѕ заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спільні діти сторін проживають разом з матір`ю та знаходяться на її повному утриманні, відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні дітей, ухиляється від покладеного на нього обов`язку. Ухвалою судді від 13 серпня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 19 серпня 2020 року до суду надійшов письмовий відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву про стягнення аліментів, в якому відповідач просить позовні вимоги задовольнити частково, а саме щодо стягнення аліментів на утримання дочок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у мінімальному розмірі, визначеному законом, тобто по 1109 грн. щомісячно, на кожну дитину, а не в розмірі та в спосіб, що просить позивач. До початку розгляду справи по суті, 07 вересня 2020 року позивач подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи із дати подання позову і до повноліття дітей. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, однак у заяві про уточнення позовних вимог, поданій до суду 07 вересня 2020 року, позивач просила суд розгляд справи просить проводити без неї та її представника. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, проте представник відповідача подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. У зв`язку із поданням позивачем змін до позову, а саме щодо стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини доходу відповідача, з вказаними позовними вимогами погоджується. Оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 29 травня 2005 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 квітня 2018 року (справа № 595/147/18) розірвано. У шлюбі в сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 03 липня 2006 року Хоростківською міською радою Гусятинського району Тернопільської області, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20 лютого 2008 року Хоростківською міською радою Гусятинського району Тернопільської області. Як вбачається із матеріалів справи, позивач двічі змінювала свої прізвище, ім`я та по батькові, зокрема 26 січня 2016 року на « [PERSON] » (свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] , видане 26 січня 2016 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції у Тернопільській області) та 11 травня 2017 року на « [PERSON] » (свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] , видане 11 травня 2017 року Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану територіального управління юстиції у Тернопільській області). Оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо участі батька дітей в утриманні та вихованні їх спільних дітей, позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. В силу ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що [PERSON] є працездатним, інших утриманців не має. Стан здоров`я відповідача суд вважає задовільним, оскільки доказів про зворотне суду не надано та в судовому засіданні не здобуто. Тобто, за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем [PERSON] може виконувати обов`язки по утриманню дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відтак, у зв`язку з тим, що неповнолітні діти сторін потребують матеріальної допомоги, а відповідач визнав пред`явлені до нього позовні вимоги, позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей підлягає до задоволення шляхом стягнення із [PERSON] на користь позивача аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 серпня 2020 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає до стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved