Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» про стягнення 21711,00 грн. заборгованості з виплати шкоди, завданої смертю сина [PERSON] Також просить стягнути на її користь із відповідача одноразово, але не більше як за три роки наперед, шкоду, завдану смертю сина [PERSON], в розмірі 43848,00 грн. Окрім того, просить стягнути із відповідача на її користь щомісячно починаючи з березня 2018 року по липень 2018 року включно шкоду, завдану смертю сина [PERSON], в розмірі 1218,00 грн., та в серпні 2018 року 823,00 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20 серпня 2013 року в ДТП поблизу с. Порохня Волочиського району Хмельницької області загинув її син [PERSON]. Причиною ДТП Стало порушення правил дорожнього руху [PERSON], який керував належним ТзОВ «Агробізнес» автомобілем марки МАЗ. [PERSON] перебував у трудових відносинах із ТзОВ «Агробізнес». Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 11.09.2014р. [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 статті 286 КК України. Цивільно-правова відповідальність ТзОВ «Агробізнес» була застрахована в ПрАТ «СК «Перша». Із посиланням на положення Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить задовольнити її позов. В судове засідання позивач не з'явилась, однак подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Попередньо подав суду письмове заперечення, згідно якого не погоджується із доводами позивача щодо наявності законних підстав для стягнення коштів. Вказує на те, що дійсно на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля (ТзОВ «Агробізнес»), яким керував винний у скоєнні ДТП [PERSON], була забезпечена ПрАТ «СК «Перша». Однак, позивачем заявлено позов, в обґрунтування якого покладено те, що їй завдана шкода внаслідок загибелі сина, на утриманні якого перебувала позивач. На думку відповідача, позивачем не надано доказів перебування на утриманні в сина до його смерті. А відтак, представник відповідача, просить відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ч. 2 статті 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про наявність законних підстав для розгляду справи без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне. 20.08.2013 року в 4 год. 25 хв. [PERSON], керуючи технічно справним транспортним засобом марки МАЗ, д.н.з. [NUMBER] з причепом марки ОДАЗ 83001, д.н.з. [NUMBER], рухаючись по автодорозі сполученням Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка зі сторони м. Хмельницький в напрямку м. Волочиськ Хмельницької області на 209 км + 500м, поблизу с. Порохня Волочиського району, у порушення Правил дорожнього руху, зокрема, перетнув горизонтальну дорожню розмітку (вузьку суцільну лінію), яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, де скоїв зіткнення з транспортним засобом Volkswagen LT35, д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Внаслідок ДТП водій автомобіля Volkswagen LT35, д.н.з. [NUMBER], [PERSON], а також інші пасажири цього автомобіля, від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці події. Дані обставини встановлені вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.09.2014р. по справі №607/23943/13-к, яким [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 статті 286 КК України та призначено йому покарання сім років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки. А також, зокрема, задоволено цивільний позов [PERSON] до ПрАТ «СК «Перша» та стягнуто з останньої на користь позивача 13764 грн. моральної шкоди та 13764 грн. матеріальної шкоди. У цій частині вищевказаний вирок залишений без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 23.01.2015р. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, підставою звільнення від доказування є вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи стосовно якої ухвалено вирок чи постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Окрім того, судом апеляційної інстанції в ухвалі (стор. 33) встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась з вини обвинуваченого [PERSON], який працюючи у ТзОВ «Агробізнес», виконуючи обов'язки водія та керуючи джерелом підвищеної небезпеки автомобілем МАЗ д.н.з. [NUMBER], належним на праві власності цивільному відповідачу ТзОВ «Агробізнес», загинули водій та пасажири автомобіля Фольксваген ЛТ35 д.н.з. [NUMBER], зокрема [PERSON] У вироку першої інстанції (стор. 5) встановлено, що цивільно-правова відповідальність ТзОВ «Агробізнес» застрахована у ПрАТ «СК «Перша». Згідно поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/2175334 від 09.07.2013р., ТзОВ «Агробізнес» забезпечило транспортний засіб марки МАЗ, д.н.з. [NUMBER] у ПрАТ «Страхова компанія «Перша». Строк дії поліса з 13.07.2013р. по 12.07.2014р. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров'ю - 100000,00 грн. Померлий [INFO]. [PERSON] був сином позивача [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 18.05.1978р., свідоцтво про переміну прізвища серії [NUMBER] від 03.03.1995р., свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 21.08.2013р.) [PERSON] з [INFO] є пенсіонером за віком (пенсійне посвідчення серії [NUMBER] видане 08.06. 2004р. УПФУ в м. Тернополі). Згідно довідки ТзОВ «КомЕнерго-Тернопіль-3» №492 від 24.04.2015р. позивач [PERSON] проживає і зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Разом з нею проживає і зареєстрований її син [PERSON], [INFO]., а також до [INFO]. (дня смерті) разом із позивачем проживав без реєстрації її син [PERSON], [INFO] Допитана в якості свідка позивач повідомила, що її загиблий син [PERSON] до часу смерті працював водієм мікроавтобуса (не офіційно), за рахунок чого і мав грошовий дохід. За час його життя померлий постійно допомагав позивачці, в тому числі грошима. Позивач переконана, що перебувала на утриманні у свого сина [PERSON] до часу його смерті. Допитані в якості свідків [PERSON] і [PERSON] надали суду пояснення, що були свідками того, як [PERSON] допомагав у повсякденному житті позивачці, у тому числі грошовими коштами. Інших непрацездатних осіб, які були на утриманні потерпілого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання судом не встановлено. Будь-яких даних про офіційні чи не офіційні доходи потерпілого [PERSON] судом також не встановлено. Розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог і як наслідок необхідність задовольнити позов з наступних мотивів. Згідно із статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно статті 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана, зокрема, з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, якщо шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, ця шкода відшкодовується винною особою. Частиною 1 статті 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Встановлені по справі обставини (вищевказані вирок суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції) вказують на те, що смерть сина позивача [PERSON] є у прямому причинно-наслідковому зв'язку від порушення [PERSON] Правил дорожнього руху. Отже, винною у скоєнні ДТП особою був [PERSON], який працював у ТзОВ «Агробізнес», виконував обов'язки водія та керував джерелом підвищеної небезпеки автомобілем МАЗ д.н.з. [NUMBER], належним на праві власності ТзОВ «Агробізнес». Таким чином, на підставі ч. 1 статті 1172 ЦК України, цивільно-правову відповідальність перед потерпілим внаслідок вищевказаного злочину несе ТзОВ «Агробізнес». Однак, цивільно-правова відповідальність ТзОВ «Агробізнес», як власника автомобіля МАЗ д.н.з. [NUMBER], за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам, на підставі вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», була застрахована у ПрАТ «СК «Перша» на період з 13.07.2013р. по 12.07.2014р. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), цей Закон регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно статті 6 Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Статтею 9 Закону передбачено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Дане положення закону аналогічне викладеному у страховому полісі, а саме полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/2175334 від 09.07.2013р. встановлено страхову сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров'ю - 100000,00 грн. Згідно статті 22.1. Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 23.1 Закону, шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов'язана із смертю потерпілого. Статтями 27.1., 27.2. Закону встановлено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Відповідно до статті 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, батькам, які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно. Шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Водночас, статтею 1200 ЦК України не врегульовано випадок коли потерпілий не працював (даних про доходи потерпілого немає). У цьому разі, суд

Outcome: approved