Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Посилається на те, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі до 18.12.2017 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які знаходяться на повному утриманні та вихованні позивача. На день звернення до суду між сторонами не досягнуто згоди відносно матеріального утримання дітей. Відповідач фізично здоровий, працює сезонним робітником та отримує мінливий дохід, інших утриманців не має, а тому в змозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей - доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, посилаючись на викладені в ньому обставини та просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Згідний сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину, оскільки не має постійного місця роботи та доходу. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони уклали шлюб у виконавчому комітеті Олександрівської сільської ради Хустського району 09.03.2010 року за актовим записом № 08. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивача. Рішенням Хустського районного суду від 18.12.2017 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано. Відповідач зобовязання по утриманню дітей належно не виконує. З пояснень відповідача в судовому засіданні встановлено, що він працює сезонним робітником та отримує мінливий дохід, згідний сплачувати аліменти на утримання дітей у частковому розмірі, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підстав ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обовязків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік» визначено прожитковий мінімум на одну особу - дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень. Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»: п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач не надає належне матеріальне утримання своїм дітям, враховуючи матеріальне становище дітей, які потребують значних коштів на забезпечення їх всім необхідним та для їхнього належного розвитку, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який є працездатний, працює сезонним робітником та отримує мінливий дохід, інших утриманців не має, згідний сплачувати аліменти у частковому розмірі, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в сумі по 1000 /одній тисячі/ гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв'язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704, 80 гривень. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved