Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області про позбавлення батьківських прав, посилаючись на наступні обставини. Сторони з 06.04.2011 року по 27.09.2016 року знаходилися в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що її син [PERSON] зареєстрований та проживає разом з нею. Відповідач не виконує свої батьківські обов'язки по вихованню дитини, з листопада 2014 року сторони відноси не підтримують, відповідач не шукає зустрічей з сином. Не телефонує йому ні на день народження, ні на свята, не займається вихованням сина, не цікавиться ним. Позивач вказав, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги, викладені в позовній заяві. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлений за місцем реєстрації, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області позовні вимоги позивача підтримав, надав висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Суд, заслухав сторони, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.04.2011 року по 27.09.2016 року. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно довідки вуличного комітету №34 від 10.07.2017 року [PERSON], [INFO] зареєстрований та проживає разом з позивачем. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконує свої батьківські обов'язки по вихованню дитини, з листопада 2014 року сторони ніяких відноси не підтримують, відповідач не шукає зустрічей з сином. Не телефонує йому ні на день народження, ні на свята, не займається вихованням сина, не цікавиться ним. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований на території Долинської сільської ради за адресою: [ADDRESS], проте за місцем реєстрації не проживає, що пітверджується довідкою Долинської сільської ради Бердянського району Запорізької області. Згідно пояснювальної [PERSON], яка є бабусею відповідача, відповідач в 2014 році поїхав на заробітки до Російської Федерації, де й залишився жити, має іншу сім'ю, своїй дитині [PERSON] не допомагає. Вказує що йому відомо про те, що позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення його батьківських прав, проти позову він не заперечує. Свідоки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факти, викладені позивачем в позові. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих в п. 16 Постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом вважає доведеним, що жодного з покладених законом на батьків обов'язків, [PERSON] по відношенню до своєї дитини не виконує протягом тривалого часу. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області від 30.10.2017 року № 01-31/1078, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлені факти, які свідчать, що відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, свої батьківські обов'язки відносно сина не виконує, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав є способом захисту прав і інтересів дитини. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача та задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 320, 00 грн., на користь держави - 320,00 грн.

Outcome: approved