Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.\~ В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку за адресою: м. Дружківка, вул. Козака Дружка (Урицького), 76, на підставі договору дарування та свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Зазначає, що у вказаному будинку зареєстрований її син [PERSON] Син фактично не мешкає в будинку з травня 2016 року, оскільки виїхав за межі міста, проживає м. Києві. Факт реєстрації в будинку відповідача заважає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушує безпідставно сплачувати зайві кошти за комунальні послуги. Відповідач добровільно знятися з реєстрації не може, що змусило позивача звернутися до суду з вказаним позовом. В супереч вимогам ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом надати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно, проте надав до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [PERSON]\~ є власником житлового будинку, розташованого в місті Дружківка по вулиці Козака Дружка (Урицького), 76 на підставі договору дарування від 05 листопада 1980 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 25 листопада 1986 року зареєстровано в реєстрі за № 5405 державним нотаріусом Дружківської державної нотаріальної контори [PERSON] З домової книги вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] з 16.11.2005 року, що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 20.06.2018 року підписаною начальником загального відділу виконкому Дружківської міської ради. З акту від 22.06.2018 року підписаного головою територіального комітету № 6 (Центральний) вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований, але фактично з 2016 року не проживає за адресою: [INFO]. Конституція України\~у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Статтею 72 ЖК України встановлено\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.\~16,\~386,\~391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст.\~379,\~382 ЦК України). Права власника житлового будинку (квартири) визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Окрім цього, відповідно до ч. 1\~ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень\~ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Члени сім`ї власника житла втрачають право на користування житловим приміщенням у разі відсутності їх без поважних причини понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Проте відповідач [PERSON], який є сином позивача в будинку не мешкає більше року, перешкод йому в цьому не чиниться, витрат по утриманню житла [PERSON] не несе, не є членом сім`ї власника, оскільки з врахуванням тривалості їх мешкання окремо один від одного, їх не можна вважати членами однієї сім`ї, його реєстрація в будинку порушує охоронюване законом право власності позивача, позивач заперечує проти реєстрації відповідача у його житлі, суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житлом позивача, а задоволення позову власника про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є належним способом усунення перешкод у користуванні власністю, а вказане рішення суду - підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. \~ Враховуючи,\~що\~визнання\~позову\~відповідачем\~не\~суперечить\~закону\~та\~не\~порушує\~права,\~свободи\~чи\~інтереси\~інших\~осіб,\~суд\~знаходить\~всі\~підстави\~для\~ухвалення\~ рішення\~ про\~задоволення\~позову в повному обсязі. Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовною заяву сплачений судовий збір у сумі 704,80 гривень, враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, сума судового збору, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача.

Outcome: approved