Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , діє в інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , про розірвання договору довічного утримання. В позовній заяві посилалась на те, що 07 червня 2006 року між нею та [PERSON] укладено договір довічного утримання. Відповідно до вищевказаного договору набувач - [PERSON] , прийняла у власність від [PERSON] 1/2 частину квартири [ADDRESS] загальною площею 80,7 кв.м. У відповідності до укладеного договору набувач нерухомого майна зобов`язувався довічно повністю утримувати відчужувача (позивача), забезпечуючи його житлом, щоденним триразовим харчуванням, придатним для носіння одягом і взуттям, доглядом та необхідною допомогою, наданням побутових послуг, готівкою, згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами. Даний договір виконувався до 09 серпня 2018 року, коли набувач за договором - [PERSON] у зв`язку із тяжкою хворобою раптово померла. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі і на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями померлої [PERSON] є її мати - [PERSON] та її донька - [PERSON] , [INFO] . Починаючи з 10 серпня 2018 року обов`язки набувача за договором довічного утримання, в тому числі щодо її утримання перейшли до неповнолітньої [PERSON] та її опікуна - [PERSON] . Але відповідач (набувач) жодного разу не виконав свої зобов`язання по договору. Тому позивач просила суд розірвати договір довічного утримання, укладений 07 червня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] , застосувати наслідки розірвання договору довічного утримання, визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину вказаної квартири та скасувати заборону на її відчуження, накладену за договором довічного утримання. Відповідач [PERSON] надала відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечила. Зазначила, що вона є законним представником малолітньої [PERSON] , [INFO] . Дитина залишилася сиротою, але родичі її матері намагаються у дитини забрати майно, що залишилось після смерті матері, що суперечить моральним нормам та вимогам закону. Стосовно відсутності певних умов проживання, які нібито мала позивачка раніше і які вона втратила після смерті доньки, відповідач зазначила, що жодного нормального прибирання в цій квартирі не було вже років десять, позивач мала тварин, якім було дозволено все, окрім цього вона має звичку збирати лахміття і приносити його в квартиру, і антисанітарні умови в цій квартирі були завжди. Це спостерігали і неодноразово наголошували працівники органу опіки і піклування, померлій [PERSON] , але їй не вдалось переконати свою матір дотримуватись чистоти. Що стосується фінансової допомоги позивачки від її доньки, то в 2006 році був укладений договір довічного утримання, а на початку 2007 року в родині з`явилась маленька дитина, безумовно [PERSON] допомагала матері, але не в тому обсязі, що передбачено угодою, і на той час позивачку ці обставини повністю влаштовували. Зараз, виходячи із виписок із карток про отримання доходів, позивачка має дохід більше п`яти тисяч на місяць і отримує субсидію навіть в літній період. Маючи пільги інваліда першої групи вона може розраховувати на повністю безкоштовну медичну допомогу, а її повнолітня донька [PERSON] повинна піклуватись про свою непрацездатну, немічну матір. [PERSON] , ще не виповнилось 13 років, але за своє дитяче життя вона вже має весь перелік дорослих хвилювань, таких як втрата матері і після цього повна недбалість всіх інших близьких родичів. А тепер бабуся намагається позбавити онуку майна, яке їй належить по закону, намагаючись зобов`язати відповідача виконувати ті обов`язки, які вона вже і так виконує за неї і її доньку, бо саме вона, а не близькі родичі опікується дитиною. Обов`язки опікуна не передбачають піклуватись про позивача. Малолітня [PERSON] не має повного обсягу цивільної дієздатності, тому не може виконувати обов`язки за договором довічного утримання. Тому відповідач просила відмовити в задоволенні позову. Позивачем до матеріалів справи надано відповідь на відзив, у якій вона зазначила, що заперечення відповідача щодо доводів позивача по суті справи, які наведені у відзиві, не підтверджуються належними та допустимими доказами. Вимога позивача про розірвання договору довічного утримання в судовому порядку є законною, обґрунтованою та вмотивованою за своїм змістом. Законність позовних вимог полягає саме в невиконанні умов договору довічного утримання [PERSON] через свого опікуна, [PERSON] , а не з інших підстав. Вказані позивачем доводи навіть не оспорюються відповідачем у відзиві на позовну заяву про розірвання договору довічного утримання. Натомість, відповідач намагається виключно дискредитувати позивача перед судом. В той же час відповідач не виконує зобов`язання за договором довічного утримання, починаючи з 09 серпня 2018 року. Пунктом 6 цього договору передбачено, що він може бути розірваний за згодою сторін, а у разі невиконання його умов - зверненням до суду. Тому позивач просила суд задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] надала заперечення, у яких зазначила, що основна вимога позивача базується на виконанні умов договору довічного утримання неповнолітньою особою, або її опікуном. Повна цивільна дієздатність особи настає з досягненням повноліття - вісімнадцятирічного віку. Опікуни малолітніх мають майже такий самий обсяг прав та обов`язків, як і батьки. Відмінність опікунських прав та обов`язків від батьківських полягає у тому, що вони дещо вужчі за обсягом і перебувають під суворим контролем органу опіки та піклування. Права та обов`язки опікуна дитини визначені у ст. 249 СК. Основний обов`язок опікуна малолітньої особи - дбати про її виховання, навчання та розвиток, здійснювати дії, які відповідають найвищім інтересам дитини. Перелік обов`язків опікуна визначений органом опіки і піклування. Чинним законодавством не передбачено обов`язку неповнолітньої особи виконувати умови договору. Можливо, коли [PERSON] досягне повноліття, вона сама вирішить стосовно вказаного договору і його умов. А зараз ні вона, ні її опікун не мають підстав для його виконання. Позивач посилається на загальні вимоги до умов договору, але в даному випадку виключність ситуації полягає в тому що набувач майна - це неповнолітня особа, і виключна вона в тому, що на опікуна покладені чіткі обов`язки щодо неповнолітньої, до їх числа не входить обов`язок виконання угоди довічного утримання. Тому відповідач просила у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] як опікуна малолітньої [PERSON] про розірвання договору довічного утримання відмовити. Ухвалою суду від 05 серпня 2019 року задоволено клопотання позивача [PERSON] та її представника [PERSON] , витребувано у приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Настеки Наталії Олександрівни докази, а саме копію спадкової справи, відкритої до майна [PERSON] , яка померла [INFO] , номер справи у спадковому реєстрі 61433959, номер у нотаріуса 20/2019. Задоволено їхнє клопотання про виклик в судове засідання та допит свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також ухвалою суду від 05 серпня 2019 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про виклик в судове засідання та допит свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Інші заяви та клопотання від учасників справи суду не надходили. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представники [PERSON] , [PERSON] позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. При цьому посилалися на обставини, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечили, в його задоволенні просили відмовити. При цьому посилались на обставини, викладені у відзиві та запереченнях. Заслухавши учасників справи та їхніх представників, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 07 червня 2006 року [PERSON] , що діє в договорі як відчужувач, та [PERSON] , що є набувачем, уклали договір довічного утримання, який було посвідчено державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Підгайною О.І. (а.с.10). Згідно вказаного договору відчужувач зобов`язується передати 1/2 частину квартири у власність набувачу, а набувач зобов`язується прийняти у власність зазначене майно на умовах цього договору. Предметом цього договору є 1/2 частина квартири номер три, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та має загальну площу 80,7 кв.м. Набувач зобов`язується довічно повністю утримувати відчужувача, забезпечуючи його: житлом шляхом збереження прав безоплатного довічного проживання у вищезазначеній квартирі; забезпечувати щоденним триразовим харчуванням; забезпечувати придатним для носіння одягом і взуттям; здійснювати догляд, надавати та необхідну допомогу; надавати побутові послуги; забезпечувати готівкою щотижня, забезпечувати згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами. Грошова оцінка зазначених в цьому договорі видів матеріального забезпечення на місяць має становити не менше 350 гривень. [INFO] [PERSON] померла. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно Київським районним у м.Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 03 травня 2019 року (а.с. 19). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі і на належне їй нерухоме майно. До кола її спадкоємців першої черги за законом відносяться мати спадкодавця - [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 21 травня 1985 року Полтавським міським відділом ЗАГС, та дочка спадкодавця - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 27 березня 2007 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції (а.с. 13, 23). Рішенням виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради від 23 жовтня 2018 року №253 «Про призначення опіки над дитиною-сиротою [PERSON] , [INFO] та закріплення за малолітньою права користування житловою площею» [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] призначено опікуном над малолітньою [PERSON] , [INFO] , яка має статус дитини-сироти. Згідно вказаного рішення за дитиною-сиротою [PERSON] , [INFO] зберігається право користування житловою площею, де вона зареєстрована, за адресою: [ADDRESS] , та відповідальність за збереження права користування житловою площею дитиною-сиротою [PERSON] , [INFO] покладається на опікуна [PERSON] . Опікуна [PERSON] також зобов`язано від імені малолітньої підопічної вступити в спадщину та оформити право власності на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS], яка належала померлій матері [PERSON] - на ім`я малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.75). На даний час малолітня [PERSON] проживає в родині опікуна [PERSON] . Опікуном або іншими особами в інтересах [PERSON] після смерті [PERSON] умови договору довічного утримання не виконуються. Вказану обставину визнавали всі учасники справи та підтвердили допитані в судовому засіданні свідки. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 755 Цивільного кодексу України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Набувачем за договором довічного утримання, укладеним [PERSON] та [PERSON] 07 червня 2006 року, була [PERSON] . Після її смерті правовідносини, що виникли за вказаним договором, не припинилися, допускають правонаступництво. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно, до правонаступників [PERSON] перейшли не тільки права спадкодавця, а і її обов`язки, в тому числі за договором довічного утримання. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 4 ст. 1268 ЦПК України передбачено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу (дані випадки передбачають відмову від спадщини). Таким чином, малолітня [PERSON] є такою, що прийняла спадщину після смерті матері - [PERSON] . Як вбачається з матеріалів спадкової справи №20/2019, розпочатої 04 травня 2018 року після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , опікун малолітньої [PERSON] від належної їй спадщини не відмовлялась (а.с.114-129). [PERSON] також спадщину прийняла. Таким чином до [PERSON] та [PERSON] перейшли права та обов`язки від померлої [PERSON] , в тому числі і за договором довічного утримання. Помилковою є позиція позивача та її представників, що обов`язки за договором довічного утримання перейшли лише до [PERSON] , оскільки і інший спадкоємець - [PERSON] - прийняла спадщину після померлої [PERSON] Чинним законодавством не передбачено можливості прийняття у спадщину лише прав спадкодавця та не прийняття у спадщину обов`язків незалежно від причин. [PERSON] є стороною договору довічного утримання, та відповідно, у даному зобов`язанні має право виконання його умов у інших спадкоємців. Але у зв`язку з прийняттям спадщини вона крім прав набула і обов`язки за договором довічного утримання. Таким чином фактично склалася ситуація, при якій відчужував та набувач за договором довічного утримання (відповідно до її частки у спадщині) фактично поєдналися в одній особі, що унеможливлює його виконання. Оскільки інший спадкоємець [PERSON] є малолітньою особою, в її інтересах діє опікун [PERSON] . В той же час утримання іншої особи, крім малолітньої дитини, не входить до обов`язків опікуна. Так, згідно ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток. Опікун має право вимагати повернення підопічного від осіб, які тримають його без законної підстави. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Посилання представників позивача на обов`язок опікуна дбати про збереження майнових прав малолітньої особи суд до уваги не бере, оскільки обов`язок дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах, передбачений ч. 1 ст. 72 ЦК України, не є тотожним обов`язку утримувати позивача [PERSON] . Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України, підставою для розірвання договору довічного утримання за рішенням суду на вимогу вічужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, є невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Тому, оскільки судом встановлено, що оскаржуваний договір довічного утримання на даний час не виконується, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України на вимогу позивача він підлягає до розірвання. При цьому суд також не бере до уваги посилання відповідача на те, що причиною припинення нею відвідин позивача стали погрози з боку колишнього співмешканця померлої [PERSON] , оскільки крім того, що у неї був відсутній обов`язок з утримання позивача, згідно п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України підставою для розірвання договору довічного утримання є невиконання або неналежне виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини, тобто незалежно від причин. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовну вимогу про розірвання договору довічного утримання. Правові наслідки розірвання договору довічного утримання (догляду) передбачені ст. 756 ЦК України, згідно частини першої якої у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У зв`язку з цим за позивачем необхідно визнати право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що була предметом договору довічного утримання, та скасувати заборону відчуження вказаного нерухомого майна. Тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved