Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування вимог позивач вказує, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2016 року, яке набрало законної сили, стягнуто з відповідача аліменти на дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі по 700 грн. щомісячно, починаючи з 08.09.2016 року і до досягнення ними повноліття. На даний час визначений судом розмір аліментів не є достатнім для утримання сина та є меншим встановленого Законом мінімального розміру аліментів. Крім того, змінився її матеріальний стан, збільшився вік сина, його потреби та витрати. Син часто хворіє, потребує постійного догляду та лікування, а тому вона не має можливості повноцінно надавати належне матеріальне забезпечення дитині. Посилаючись на наведене та те, що відповідач зобов`язаний утримувати сина, є працездатним, інших утриманців не має, просила змінити аліменти та визначити їх у розмірі 3000 грн. щомісячно. У судове засідання позивач не з`явилась, хоча про час та місце була повідомлена належним чином. Попередньо представник позивача - адвокат Петровець Л.Р. подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Відзив на позов не подав та про причини неявки суду не повідомив. На підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 03.11.2016 року. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10 червня 2005 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за №1104 та донька [PERSON] , 1999 року народження. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2016 року стягнуто із [PERSON] аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] по 700 грн. щомісячно, починаючи з 08.09.2016 року і до досягнення ними повноліття. Син [PERSON] проживає та зареєстрований разом з матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою за №11769, виданою ДП «Наш дім-3» ПП «Наш дім». Згідно витягу з медичної картки за №12476 стаціонарного хворого [PERSON] встановлено, що останній хворіє діагноз - хронічний ерозивний гастродуоденіт 111 ст. важкості. В судове засідання відповідач не з`явився, відзив не подав, будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду не представив. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимогст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.3ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В силу вимог ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень викладених у п.п.17,23постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Пред`являючи даний позов, позивач посилається на те, що змінилось її матеріальне становище, оскільки змінився рівень життя у державі, син підріс, часто хворіє та збільшились його потреби, витрати на його утримання, лікування, забезпечення нормального рівня розвитку. Згідно з вимогами ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років на одну особу в розрахунку на місяць з 1 липня 2019 року становить 2118 гривень. Таким чином, з врахуванням положень ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 1059 грн. (2118*50%/100). Встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайоного суду Тернопільської області від 06 грудня 2016 року стягнуто з [PERSON] аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 08.09.2016 року і до досягнення ними повноліття. Згідно з вимогами ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на даний час змінилось матеріальне становище дитини, останній підріс, часто хворіє та збільшились його потреби, витрати на лікування. Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач є особою молодого віку, стан здоров`я задовільний, інших утриманців, крім сина [PERSON] та дочки [PERSON] , яка на даний час є повнолітня, не має, приймаючи до уваги інтереси дитини та забезпечення її гармонійного розвитку, суд приходить до переконання, що потрібно змінити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] та визначити в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров`я, вік та потреби дитини, для забезпечення його гармонійного розвитку, відсутність у відповідача інших утриманців. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідач в судове засідання не з`явився та не надав суду будь-яких доказів на спростування доводів позивача. Разом з тим, суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що [PERSON] отримує доходи на підставі яких спроможний сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 3000 грн. щомісячно, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про такі доходи відповідача. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 768 (сімсот чотири) грн. 40 коп.

Outcome: partial