Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та просила винести рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] 12 160 грн. додаткових витрат на дитину. Свій позов обґрунтовує тим, що відповідач є її батьком, а тому повинен брати участь у додаткових витратах на дитину. Так, протягом 2010 та 2011 років матір'ю позивача було понесено такі витрати - для полегшення навчання було придбано ноутбук ASUS вартістю 4404 грн., модем D-Link вартістю 446 грн., сплітер вартістю 60 грн, електронну книгу Qumo-Libro вартістю 2180 грн., принтер вартістю 550 грн. Крім того сплачено за послуги мережі Інтернет за три роки 3017 грн., за курси англійської мови 400 грн., за навчання у Глухівському коледжі СНАУ 500 грн. З урахуванням індексу інфляції загальна сума додаткових витрат на дитину на думку позивача склала 12 160 грн., які вона просила стягнути з відповідача в повному обсязі. Позивач у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій просить її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а розгляд справи проводити без її участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі, вважає його не обгрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає. Пояснив, що протягом тривалого часу сплачував аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], а після досягнення нею повноліття на виконання до відділу державної виконавчої служби Недригайлівського районного управління юстиції надійшов виконавчий лист про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Крім того декілька разів мати позивачки зверталася до суду та рішенням суду з нього стягували додаткові витрати на утримання [PERSON] На даний час [PERSON] не має можливості сплачувати аліменти та додаткові витрати на утримання дитини, оскільки він втратив роботу, а його теперішня дружина дуже хворіє та потребує коштів на лікування. На підтвердження своїх слів подав копію сторінки трудової книжки ( а.с.26) та копію виписного епікризу, довідки на одержання путівки на ім'я [PERSON].(а.с.60-62) Також вважає що зазначена в позовній заяві сума додаткових витрат на дитину не обґрунтована, оскільки техніка, зазначена в позові придбана за занадто високою ціною та не обґрунтовано необхідність її придбання. Суд, заслухавши думку відповідача, дослідивши позицію позивача та інші матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO], батьками її зазначені : батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.4). [INFO] позивач досягла повноліття. Відповідно до копії довідки Глухівського коледжу ім. С.А.Ковпака від 28 лютого 2012 року [PERSON] навчалася в цьому закладі на відділенні організація виробництва з 01.09.2010 р. по 28.02.2014 р. (а.с.7). З позовної заяви позивача та її заяви від 29.03.2014 року встановлено, що додаткові витрати на дитину понесені матір'ю позивача [PERSON].(а.с.1-3, 43-45). Так, в останній заяві позивач зазначає, що саме її мати оплачувала придбання зазначених у позові речей та послуг, шляхом отримання кредитів, і на даний час [PERSON] заборгувала банкам понад 23 000 грн., що підтверджується виписками з карткових рахунків [PERSON] ( а.с.48). За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до п.18 Постанови ПВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. Стаття 15 ЦК України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином суд вважає, що оскільки додаткові витрати на утримання дитини самостійно несла мати позивача [PERSON], то саме її права були порушені, тому вона, а не [PERSON] має право звернутися з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину після фактичного понесення та доводити у суді необхідність їх здійснення та розмір участі в них [PERSON], з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Outcome: dismissed