Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Старосинявської селищної ради Старосинявського району про визнання недійсними державного акту про право власності на земельні ділянки, визнання права на земельну частку (пай) та встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування вимог вказує, що [PERSON], яка померла [INFO], була її прабабою. Після смерті [PERSON] все її майно успадкувала мати позивача [PERSON] До складу спадщини після смерті матері входить право на земельну частку (пай) розміром 3,08 умовних кадастрових гектари, яка перебувала у колективній власності селянської спілки ім.Матросова, с.Заставці Старосинявського району. [PERSON] звернулась у нотаріальну контору для оформлення спадщини після смерті [PERSON], однак нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлої у зв'язку з тим, що державний акт на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON] виданий після її смерті, а також через неможливість підтвердження родинних відносин її з [PERSON] Тому, позивач просить встановити факт родинних відносин, а саме, що вона є правнучкою [PERSON], яка померла [INFO], визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 26 травня 2003 року, виданий на підставі розпорядження Старосинявської райдержадміністрації №99/2003р. від 19.05.2003 року та визнати за нею право на земельну частку (пай), площею 3,08 га умовних кадастрових одиниць, у землі, яка перебувала у колективній власності селянської спілки ім.Матросова с.Щербані Старосинявського району Хмельницької області, відповідно до сертифіката про право на земельну частку (пай), серія [NUMBER] від 21.08.1996 року, виданого на ім'я [PERSON], як на спадкове майно після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги підтримала в повному обсязі, в подальшому в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача - Старосинявської селищної ради в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, відповідно до змісту якої заявлені вимоги визнає повністю, просять справу слухати у їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про народження позивача [PERSON] серія [NUMBER], виданого повторно Старосинявським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 26.07.2016 року, її матір'ю є [PERSON], а батьком - [PERSON]. [INFO] померла баба позивача [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старосинявського районного управління юстиції у Хмельницькій області від 24.07.2013 року. [INFO] померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Заставецькою сільською радою Старосинявського району від [INFO]. Відповідно до копії форми 1 про видачу паспорта матері заявника [PERSON], наданій Старосинявським РС УДМС України в Хмельницькій області, її батьком був [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Відповідно до копії форми 1 про видачу паспорта бабі заявника [PERSON], наданій Старосинявським РС УДМС України в Хмельницькій області, її батьком був [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Згідно довідки Старосинявської селищної ради №1094 від 06.12.2016 року [PERSON], яка померла [INFO], згідно записів книги погосподарського обліку господарства [ADDRESS], на день смерті проживала разом із внучкою [PERSON] та правнучкою [PERSON] Відповідно до довідки Заставецької сільської ради Старосинявського району №98 від 28.09.2015 року згідно записів книги погосподарського обліку за 1947-1949 роки господарства [ADDRESS], головою сім'ї був [PERSON], членами його сім'ї записані : дружина - [PERSON]; син - [PERSON]; дочка - [PERSON]; син - [PERSON]; дочка - [PERSON]. Згідно довідки Старосинявської селищної ради №39 від 21.04.2017 року, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] спадкове майно прийняла її внучка [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла її дочка [PERSON], 1987 року народження. А тому, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO] була прабабою позивача [PERSON] За життя [PERSON] набула право на земельну частку (пай) в землях колективної власності колгоспу селянської спілки ім.Матросова, с.Заставці Старосинявського району в розмірі 3,08 умовних кадастрових гектари та її був виданий сертифікат на право на земельну частку серія [NUMBER] від 21.08.1996 року на ім'я [PERSON], про що свідчить її підпис,що стверджується витягом з книги реєстрації сертифікатів та списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства. Взамін вказаного сертифікату на право на земельну частку на ім'я [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 26 травня 2003 року,що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 26 травня 2003 року, виданим на підставі розпорядження Старосинявської райдержадміністрації №99/2003р. від 19.05.2003 року. У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Згідно ст.529 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963 року, що діяв на час відкриття спадщини), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР від 18.07.1963 р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, заповіти та спадкові договори відсутні, що стверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру №47354644 та №47354630 від 06.04.2017 року, наданими Старосинявською державною нотаріальною конторою. Відповідно до довідкки Старосинявської селищної ради №1094 від 06.12.2016 року після смерті [PERSON] спадщину прийняла мати позивача [PERSON],яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. А тому, судом встановлено, що після смерті [PERSON] [INFO] спадщину прийняла її внучка [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, успадкувавши спадщину, яка належала б при спадкоємстві за законом її матері [PERSON], яка померла [INFO]. При зверненні до нотаріуса позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, так як державний акт про власності на земельну ділянку виданий після смерті спадкодавця та неможливістю підтвердження родинних відносин її з [PERSON], що стверджується листом приватного нотаріуса Старосинявського районного нотаріального округу Намистюк Л.І. №58/02-14 від 27.01.2017 року. Позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері у встановленому законом порядку, оформивши своє право на спадкування на частину спадкового майна померлої у приватного нотаріуса Старосинявського районного нотаріального округу Намистюк Л.І., що стверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №25955339 від 26.01.2011 року та спадковою справою №11-2011 відкритою 26.01.2011 року після смерті [PERSON] Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08 серпня 1995 року у разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування. Згідно з п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Як роз'яснив Пленуму Верховного Суду України в п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки померла [PERSON] за життя була включена до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності селянської спілки ім.Матросова, с.Заставці Старосинявського району та набула право на земельну частку (пай), яке після її смерті було успадковано її внучкою [PERSON] А тому, до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] [INFO], входить належне їй право на земельну частку (пай) в землях колективної власності селянської спілки ім.Матросова, с.Заставці Старосинявського району в розмірі 3,08 умовних кадастрових гектари. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. За таких обставин, аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що у судовому засіданні доведено факт, що [PERSON] є правнучкою [PERSON], яка померла [INFO], а також приймаючи до уваги, що відповідно до вимог діючого законодавства позивач має право на спадкування за законом на право на земельну частку (пай), яке належало спадкодавцю, в установленому законом порядку спадщину прийняла, іншого порядку визнати за нею права на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, суд приходить до висновку, що права позивача підлягають до захисту шляхом визнання за нею права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], визнавши недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 26 травня 2003 року.

Outcome: approved