Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Карпилівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається із житлового будинку з надвірними господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач та відповідачі є спадкоємцями майна померлого за законом, однак останні відмовилися від прийняття спадщини шляхом написання відповідної заяви до нотаріальної контори. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому просить в судовому порядку визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , як на частку в спільному майні подружжя та на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку з надвірними господарськими будівлями і спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. До суду подано заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та представник відповідача - Карпилівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області в судове засідання не з`явилися, відповідно до поданих заяв, позовні вимоги визнають повністю та просять розгляд справи проводити без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.02.2000 року (а.с.5). Наявність у власності [PERSON] , який помер [INFO] , житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, 1968 року побудови, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , стверджується витягом з погосподарської книги № 1 за 1996-2000 роки, довідкою Карпилівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області № 749 від 11.08.2008 року (а.с.6,7). Факт перебування у шлюбі позивача та спадкодавця - [PERSON] , який помер [INFO] , стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 14.02.1954 року (а.с.9). Враховуючи те, що відповідно до ст.22 КпШС України, який діяв на момент виниклих правовідносин, майно нажите подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, і частки є рівними (ст. 28 цього Кодексу), аналогічні норми містяться в статтях 60, 70 СК України, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 370 ЦК України, позивач [PERSON] має право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , як на частку у спільній сумісній власності подружжя. На момент відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу. Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. В силу ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Постановою № 1176/02-31 від 26.07.2019 року державний нотаріус Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність у спадкодавця оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно (а.с.22). Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину. Беручи до уваги, викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved