Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником\~ квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яку придбала у відповідача [PERSON] У вищезазначеній квартирі зареєстровані відповідачі, які у зазначеній квартирі не проживають понад один рік. Наявність реєстрації відповідачів у квартирі порушує права та інтереси позивача, як власника квартири, оскільки створює перешкоди у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном. Позивач звернулася з цим позовом до суду і просить визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до початку розгляду справи до суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій\~ позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] \~ в судове засідання не з`явилися, про день, час і місце судового засідання справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомили. Відповідачі своїм правом на подачу відзиву не скористалися. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з правовою позицією Постанови Верховного суду України від 16.01.2012 р. по справі за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. В судовому засіданні встановлено, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 25.03.2019 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малаховою О.О. та зареєстрованого в реєстрі за №364, а також копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 160790181 від 25.03.2019 року. З копії домової книги вбачається, що до складу зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] , входять: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно з копією акту про встановлення факту проживання (не проживання) №162 від 25.01.2018 року, затвердженого директором КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» А [PERSON] В. Якімовою, за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає [PERSON] , окрім зазначеної особи, за вказаною адресою ніхто не мешкає з 2014 року\~ по теперішній час. Оскільки відповідач [PERSON] перестала бути власником спірної квартири, то, відповідно, вона та член її родини [PERSON] втратили право користування цією квартирою. Таким чином, реєстрація відповідачів за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на праві приватної власності, створює перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору в рівних частках по 384 грн. 20 коп. з кожного, у зв`язку з їх документальним підтвердженням.

Outcome: approved