Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з уточненим позовом до [PERSON] про визнання права власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 37,3 кв.м., житловою площею 17,7 кв.м. В обґрунтування уточненого позову посилається на те, що вона з 2004 року і по теперішній час проживає в квартирі [ADDRESS] , квартира є однокімнатною, загальною площею 37,3 м.кв, житловою площею 17,7 м.кв. З 2004 року вона зареєстрована в цій квартирі. За рішенням Кам`янської міської ради № 794-18/VII від 21.07.2017 року надано вулиці на території селища Світле [ADDRESS] області, на якій розташовані будинки 1, 3, 4, 5, 6, 9, 10, 11, 12, 13 найменування «вулиця Надійна». Вище зазначена квартира на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12 листопада 1996 року виданого Дніпродзержинською птахофабрикою, належить [PERSON] та її чоловіку [PERSON] . В 2004 році з дозволу [PERSON] та [PERSON] вона з сім`єю вселилася до квартири, з того часу вільно та безперешкодно користується вказаним майном, що підтверджується довідкою № 106/№9 від 28.11.2019 року, актом про проживання № 15 від 28 листопада 2019 року, виданими комітетом мікрорайону № 9 та підписаного сусідами. Вона утримує квартиру в належному стані, виконує ремонтні роботи, сплачує комунальні послуги, листування, медичну допомогу отримує саме за цією адресою, всі договори на комунальні послуги оформлені на неї. [PERSON] та її чоловік [PERSON] в зазначеній квартирі на час її вселення та реєстрації не проживали, проживали та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , всі оригінали правовстановлюючих документів на квартиру передані їй. З 2004 року [PERSON] та [PERSON] не проявляли себе як власники. Просить уточнений позов задовольнити. Представник позивача Скиба А.Ю. в судовому засіданні уточнений позов підтримала повністю та просила його задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, покази свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили факт того, що [PERSON] проживає в зазначеній квартирі з 2004 року та користується нею, дослідивши матеріали справи, копію спадкової справи № 1129/2013 яка заведена після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , перевіривши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. [ADDRESS] , загальною площею 37,3 м.кв, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12 листопада 1996 року виданого Дніпродзержинською птахофабрикою, належить [PERSON] та її чоловіку [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] помер [INFO] . З 2004 року позивачка [PERSON] зареєстрована та мешкає у зазначеній квартирі, що підтверджується довідкою № 106/№9 від 28.11.2019 року та актом про проживання № 15 від 28 листопада 2019 року, виданими комітетом мікрорайону № 9. Рішенням Кам`янської міської ради № 794-18/VII від 21.07.2017 року надано вулиці на території селища Світле [ADDRESS] області, на якій розташовані будинки 1, 3, 4, 5, 6, 9, 10, 11, 12, 13 найменування «вулиця Надійна». Правовідносини між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу (далі ЦК) України. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Статтею 379\~ЦК України визначено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Згідно з ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. У Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч.3 ст.\~344\~ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч.2 ст. 344 ЦК України). Враховуючи положення статей 335 і 344\~ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16\~ЦК України, а також частини четвертої ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Виходячи зі змісту ч.1 ст. 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved