Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є наймачем квартири № [ADDRESS] на підставі ордеру № 2813 виданого за рішенням виконавчого комітету Придніпровської ради депутатів трудящих м. Черкаси від 22.10.1975, який видано на склад сім»ї: [PERSON] дружина, [PERSON] дочка, [PERSON] дочка. На даний час в квартирі зареєстровано: [PERSON], [INFO] наймач, [PERSON], [INFO] дочка, [PERSON], [INFO] онука, [PERSON], [INFO] онука, [PERSON], [INFO] дочка, [PERSON], [INFO] онука, [PERSON], [INFO] онука. Відповідач [PERSON] є донькою позивача. [PERSON] з 2009 року покинула сім»ї, при цьому сказала, що їде працювати в Італію, та з того часу жодного разу не приїздила до України. При цьому вона один раз на рік телефонує позивачу, повідомляє, що приїжджати до України не збирається. Також позивач вказує, що відповідач родинних стосунків з нею не підтримує та немає ніякого зв»язку з даною квартирою, її речей в квартирі немає, відповідач не приймає участі по утриманню житла, в тому числі по оплаті комунальних послуг. Всі витрати з утримання житла несе вона (позивач) особисто. За таких обставин, позивач була змушена звернутися до суду з позовом та просить суд визнати [PERSON] втратившою право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 61 по вулиці Нарбутівській, 156/2 в м.Черкаси По справі відкрито провадження та призначене судове засідання. Враховуючи, що з 15.12.2017р. набрав чинності ЦПК України в редакції ЗУ від 03.10.2017р., дана цивільна справа визнана судом малозначною (незначної складності) і розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали. 19.04.2018 позивачем до суду подана уточнена позовна заява. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. До початку судового засідання позивач подала заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, підтримала заявлені уточнені позовні вимоги і просила їх задовольнити в повному обсязі. Треті особи в судове засідання не з»явилися. Про причини неявки не повідомили. Були належним чином повідомлені про день і час розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату час та місце розгляду справи рекомендованим листом, який повернувся до суду не отриманим, що є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи. Відзив на позовну заяву подано не було. Суд, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи думку позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини: встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Придніпровської ради депутатів трудящих м. Черкаси від 22.10.1975, на ім»я [PERSON] видано ордер № 2813 на склад сім»ї з 4 чоловік: він, [PERSON] дружина, [PERSON] дочка, [PERSON] дочка, на право зайняття 3 кімнат загальною житловою площею 42,87 кв.м. в квартирі № [ADDRESS]. Як вбачається з довідки № 346 від 16.01.2018 виданої КП «Придніпровська СУБ» в квартирі № [ADDRESS] зареєстровано 7 осіб, а саме: [PERSON], [INFO] наймач, [PERSON], [INFO] дочка, [PERSON], [INFO] онука, [PERSON], [INFO] онука, [PERSON], [INFO] дочка, [PERSON], [INFO] онука, [PERSON], [INFO] онука. Крім того, згідно Акту обстеження житлового приміщення, а саме квартири № [ADDRESS], встановлено, що відповідач не проживає у вказаній квартирі з 2009 року, її особистих речей в квартирі немає, добровільно знятися з реєстрації за вказаною адресою вона не бажає. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] без поважних причин повністю втратила звязок з помешканням, її речі в квартирі відсутні, оплату за комунальні послуги вона не здійснює, не займається утриманням житла. Судом також не встановлено жодних обставин щодо вчинення будь-якими особами перешкод відповідачеві у користуванні житлом. Крім того, відсутні обєктивні дані вважати, що відповідач не проживає в квартирі з поважних причин. Як передбачено ст. 4 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3,4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в т.ч. припинення дії, яка порушує право; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (ст. 13 ч.ч.1, 2, 3, 4 ЦК). У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які зазначені вище, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ч.6 ст. 13ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно із ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Отже, за результатами розгляду справи, судом встановлено, що цивільні права позивача порушуються відповідачем, а тому вони підлягають захисту у спосіб, що обраний позивачем. Слід зазначити, що відповідачем не надано до суду жодних належних, допустимих та переконливих доказів в обґрунтування заперечень проти позову. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач не проживає у [INFO] без поважних причин, її особисті речі відсутні, комунальні послуги не сплачує, не приймає участі в утриманні житла. Відсутні будь-які належні, допустимі та переконливі докази про те, що позивач, як наймач квартири, вчиняє дії, направлені на перешкоджання відповідачу користуватися житловими приміщеннями. На основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення уточнених позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved