Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина - [PERSON] у зв`язку з тим, що він продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідач по справі є батьком [PERSON] , [INFO] , сплачував аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку до досягнення ним повноліття. [PERSON] на цей час є студентом 3 курсу Запорізького електротехнічного коледжу ЗНТУ, денної форми навчання, на бюджетній основі, отримує стипендію. [PERSON] працевлаштована, але хворіє і потребує коштовного лікування. [PERSON] в добровільному порядку не надає допомоги на утримання дитини, тому позивач звернулась до суду з позовом і просить стягнути з відповідача на її користь на утримання [PERSON] , аліменти у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не більше як до досягнення дитиною 23-х років, починаючи з 15.03.2019 року. Ухвалою суду від 26.03.2019 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 15.04.2019 року до надійшов відзив на позовну заяву. Заперечення проти позову [PERSON] обґрунтував тим, що він одружений, має на утриманні малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка за станом здоров`я потребує лікування та спеціального взуття. Він та його дружина отримують мінімальну заробітну плату. Також, його матір - [PERSON] є людиною з інвалідністю 2 групи, потребує догляду та лікування. У зв`язку з викладеним, він не має матеріальної можливості утримувати сина, який продовжує навчання. Крім того, період навчання останнього зазначено до 30.06.2019 року, тому стягнення аліментів до досягнення сином 23 років безпідставне. Просить у позові відмовити. 18.04.2019 року до суду надійшла відповідь на відзив. [PERSON] зазначено, що [PERSON] не належним чином виконував свої батьківські обов`язки по відношенню до сина - [PERSON] , внаслідок чого був позбавлений батьківських прав. Не виконував рішення суду про стягнення аліментів на утримання [PERSON] до досягнення останнім повноліття, мав заборгованість за період з 01.09.2014 року по 20.10.2018 року в сумі 59 399 грн., яку погасив лише після обмеження його в праві керування транспортними засобами та виїзду за межі України. [PERSON] має у власності житло - Ѕ частину будинку [ADDRESS] . Відповідач фактично мешкає зі своєю дружиною у власній квартирі, має постійний заробіток. У матері [PERSON] - [PERSON] є інші діти, окрім відповідача, вона отримує пенсію. Повнолітній [PERSON] потребує не тільки значних коштів, пов`язаних з навчанням (оплата проїзду до навчального закладу, харчування, придбання необхідного канцелярського приладдя), а і кошти на своє оздоровлення та лікування. На даний час мінімальний прожитковий мінімум для повнолітнього [PERSON] повинен бути більшим 2000 грн. Проте, [PERSON] не має навіть прожиткового мінімуму, так як дохід позивача витрачається у більшості на її лікування, оплату комунальних послуг, придбання необхідних предметів особистої гігієни, харчування, придбання сезонного огляду. Представник позивача [PERSON] позов підтримувала, просила його задовольнити. Додатково суду пояснила, що [PERSON] працює на посаді лікаря, її середньомісячна заробітна плата складає 7 086 грн. 38 коп., вона проживає з сином у гуртожитку, сплачує комунальні послуги, забезпечує себе і сина ліками, який страждає кардіопатією, алергічним дерматитом, пороком серця та іншими хворобами. Відповідач є працездатним, офіційно працевлаштованим, відсутні протипоказання, що через стан здоров`я не може працювати, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього [PERSON] , який продовжує навчання. Представник відповідача [PERSON] позов визнав частково, не заперечує проти стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього [PERSON] до закінчення навчання в розмірі 1/8 частині від усіх видів доходів (заробітку). Вважає, що зазначена частка аліментів є достатньою, так як позивач фактично отримує заробітну плату вдвічі більше , ніж відповідач . Крім того, [PERSON] отримує щомісячно стипендію. Відповідач має на утриманні малолітню дитину, офіційно працевлаштований, проте його дохід складає приблизно 2500 грн. щомісячно, дружина [PERSON] , також отримує заробітну плату в розмірі 3 100 грн., матір пенсіонерка, яка потребує допомоги, тому стягнення аліментів у більшому розмірі від доходу порушить право його та сім`ї на нормальне існування. Третя особа - [PERSON] до суду не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримував, просив задовольнити. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] і [PERSON] , про що свідчить Свідоцтво про народження, серія [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківської райдержадміністрації Запорізької міськради (а.с. 18). Копіями відповіді № Т-686/10.13/09-26 від 26.04.2013 року та розрахунком заборгованості Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області підтверджено, що відповідач мав заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 47-51). Згідно довідки Запорізького електротехнічного коледжу ЗНТУ № 56 від 01.03.2019 року [PERSON] є студентом 3-го курсу, денної форми навчання, бюджетна основа. За шість місяців 2018-2019 років отримав стипендію у розмірі 6 508,70 грн., тобто 1084 грн. щомісячно (а.с. 7, 8). Довідкою № 143 від 04.03.2019 року, виданою ТОВ «Соцсфера» підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] з 01.10.2003 року і по теперішній час мешкають за адресою: [ADDRESS] , позивач сплачує житлово-комунальні послуги (а.с. 9). [PERSON] офіційно працевлаштована: працює на посаді лікаря з ГДіП в ДУ «Запорізький ОЛЦ МОЗ України», загальна сума доходу за період з 01.09.2018 року по 28.02.2019 року складає 42 518 грн. 28 коп., тобто 7086 грн. 38 коп. щомісячно (а.с. 10). Позивачу встановлено діагноз варикозна хвороба нижніх кінцівок, хронічна венозна недостатність в стадії субкомпенсації (а.с. 11-17). Повнолітньому [PERSON] встановлено діагноз кардіопатія, алергічний дерматит, порок серця, про що свідчать копії медичної документації (а.с. 52-68). Відповідач [PERSON] знаходиться в шлюбі з [PERSON] (а.с. 32), від якого має малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 34). Згідно довідки про доходи № 30000000117 від 12.04.2019 року [PERSON] працює в ТОВ «ЗАВОД СТЕКО» з 01.11.2018 року, за період з 01.11.2018 року по 30.04.2019 року отримав дохід в розмірі 19 307 грн. 59 коп., тобто щомісячно 3217,93 грн. Дружина відповідача - [PERSON] , працює в ТОВ «ПРОЕКТНИЙ ІНСТИУТ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ПРОМБУДПРОЕКТ» з 23.03.2011 року, за період з 01.10.2018 року по 31.03.2019 року отримала дохід в розмірі 24 030,19 грн., що щомісячно складає 4005,03 грн. (а.с. 36). Малолітній [PERSON] встановлено діагноз варусна деформація стегон (а.с. 37). Матір відповідача - [PERSON] є людиною з інвалідністю другої групи безстроково (а.с. 38), отримує пенсію по інвалідності щомісячно 7043,49 грн. (а.с. 100). Відповідач має у власності Ѕ частину будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 74-78). Суд, дослідивши усі матеріали справи, враховуючи пояснення учасників судового засідання, вважає вимоги позивача обґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до норм ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, приймаючи до уваги інтереси повнолітнього [PERSON] , його стан здоров`я, матеріальне становище, стан здоров`я і матеріальне становище позивача та відповідача, той факт, що [PERSON] має на утриманні неповнолітню [PERSON] , проте є працездатним, працевлаштований, тому на думку суду, відповідач має змогу сплачувати аліменти. Факт перебування [PERSON] на утриманні відповідача у судовому засіданні не підтвердився. Враховуючи прожитковий мінімум на працездатну особу, встановлений ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік», суд вважає, що розмір аліментів на утримання [PERSON] підлягає стягненню щомісячно з [PERSON] у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), на весь час навчання, але не більш як до досягнення [PERSON] , [INFO] 23-х років, починаючи з дня звернення з позовом до суду, тобто з 15.03.2019 року. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Так як позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України повинен бути стягнений судовий збір на користь держави.

Outcome: partial