Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася в суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.01.2013 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теплицького районного управління юстиції Вінницької області. Спільних неповнолітніх дітей у сторін немає. Сімейне життя у них не склалось, що призвело до того, що майже 5 років між сторонами припинилися шлюбно-сімейні відносини. Відповідач є громадянином республіки Алжир і повернувся на батьківщину у 2014 році. Сумісне сімейне господарство між сторонами не ведеться, майнового спору немає. Дана позовна заява надійшла до суду 28.12.2018 року та відповідно до автоматизованої системи документообігу була передана для розгляду судді Хмель Р.В.. 08.01.2019 року було направлено запит на уточнення місця реєстрації відповідача. Після отримання відповіді про місце реєстрації відповідача, ухвалою від 20.02.2019 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 19.03.2019 року та в подальшому відкладено на 10.04.2019 року у зв`язку з неявкою відповідача. Ухвалою від 10.04.2019 року справу призначено до судового розгляду по суті на 21.05.2019 року. Позивач, [PERSON] , надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила слухати у її відсутність, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Згідно ст. 223 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що відповідач, [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. 04.01.2013 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1, згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Спільних неповнолітніх дітей у сторін немає. Судом з`ясовано, що спільне життя у сторін не склалося, через розбіжність поглядів на життя, що призвело до формального існування шлюбу. Крім того, позивачка у позовній заяві зазначає, що відповідач є громадянином республіки Алжир та у 2014 році повернувся на свою батьківщину, а тому сумісне сімейне господарство не ведеться, майнового спору між ними немає. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В розумінні ст. 56 СК України ніхто не може бути примушений до збереження шлюбних відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки у позивачки відсутнє бажання проживати надалі однією сім`єю з відповідачем, вона наполягає на розірванні шлюбу, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення.

Outcome: approved