Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача мотивуючи її тим, що 25 жовтня 2007 року вона уклала шлюб з [PERSON]. У шлюбі у них народилось двоє дітей: син- Нагуляк [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років у них з відповідачем відбувалися постійні конфлікти та суперечки, через що спільне життя стало неможливим та нестерпним. Відповідач зловживав алкоголем, ніде не працював, неодноразово притягуваввся до юридичної відповідальності і вироком Тростянецького районного суду Вінницької області його було визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Часто обзивав її нецензурними словами, а іноді навіть застосовував фізичне насильство, через що вона змушена була переїхати з дітьми до своєї сестри в місто Бершадь де й проживає зараз. Кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Їхні шлюбні стосунки були фактично припинені в червні 2016 року. З цього ж часу вони почали жити окремо, вона у своєї сестри в м. Бершадь Вінницької області провулок Колосіївський, а відповідач у с. Савинці, Тростянецького району, Вінницької області. Вона не одноразово протягом останніх років намагалася поговорити з відповідачем про їхні особисті сімейні проблеми, пропонувала спокійно вирішувати їх, однак ніяких результатів це не дало. Через певний час зловживання алкогольними напоями, образи та побиття повторювались. За наведених обставин їхній з відповідачем шлюб носить лише формальний характер, примирення з відповідачем та збереження сім'ї є неможливим. Майнових спорів між ними немає. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач, матеріально їй та їхнім дітям взагалі не допомагає, внаслідок чого вона немає можливості сама утримувати їхніх малолітніх дітей, через що постійну допомогу їй надає сестра, з якою вона проживає. Відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання неповнолітніх дітей. Між ними не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей. А тому просить постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] та ухвалити рішення про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, суду надана заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надійшло, отже, враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наданих доказів, в межах заявлених позовних вимог. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 жовтня 2007 року сторони уклали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 97 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ № 045971 від 25.10.2007 року. У шлюбі у сторін народилось двоє неповнолітніх дітей: син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії 1-АМ № 107494 та донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії 1-АМ № 150120. Як вбачається з довідки № 1451 від 15.07.2016 року виданої Бершадською міською радою діти [PERSON] та [PERSON] тимчасово проживають разом з позивачкою в м. Бершадь, провул. Колосіївський, 4. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе, оскільки суперечило б їх інтересам та інтересам їхніх дітей. Встановленим фактам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що шлюб укладений між сторонами слід припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що шлюб між сторонами існує лише формально, подружжя не проживає разом, цінність шлюбних відносин була втрачена для обох сторін, тому суд вважає, що позов в частині розірвання шлюбу є обґрунтованим, та таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є здоровим, працездатним, інших утриманців не має, та дійшов висновку, що розумним і справедливим буде стягуваний з нього розмір аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 19.07.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved