Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Барського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що від спільного життя у них з відповідачем народилася донька: [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання доньки не надає. Просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала через канцелярію суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав через канцелярію суду заяву про те, що позов визнає, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, ураховуючи, що вони скористалися своїми процесуальними правами. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи заяви позивача, відповідача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 16.09.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барського районного управління юстиції у Вінницькій області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис за №138, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується даними копії свідоцтва про її народження серії [NUMBER] від 05.09.2015 (а.с. 5). Відповідно до даних довідки КП «Бар-Благоустрій» №774-с від 18.11.2016 дитина сторін у справі - [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с. 6). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Оскільки у судовому засіданні було встановлено, що відповідач не надає у добровільному порядку коштів на утримання дитини та між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів, суд дійшов висновку про задоволення позову. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує: задовільний стан здоров'я дитини та платника аліментів, відсутність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; та прийшов висновку, що аліменти слід визначити у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи їх стягнення з дня звернення позивача до суду з цим позовом (23.11.2016) і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи належать, зокрема, витрати, на правову допомогу. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до даних квитанції адвокатського об'єднання «Вінницької обласної колегії адвокатів» №221 від 22.11.2016 вбачається, що [PERSON] сплатила адвокату Вітюку В.В. гонорар у розмірі 150,00 грн, що відповідно до даних розрахунку не перевищує граничного розміру відшкодування витрат на правову допомогу, який встановлений вказаним вище законом. Таким чином, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути понесені нею витрати на правову допомогу та судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп. на користь держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання у частині стягнення розміру аліментів за один місяць. На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved