Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері. У позові вказала, що вона є одинокою людиною, оскільки її чоловік - [PERSON] помер [INFO] , страждає на онкологічне захворювання, яке лікує близько 10 років і без сторонньої допомоги не може рухатись. Її єдиним доходом є пенсія за віком, розмір пенсії в середньому становить 3427 гривень. Відповідач [PERSON] це її старший син, який не спілкується з нею, не бере участі у її утриманні. Вона мешкає у квартирі меншого сина - [PERSON] , який здійснює за нею догляд, витрачає власні кошти на придбання їй ліків, так як її пенсії не вистачає. Оскільки її старший син - відповідач [PERSON] працює, має стабільний заробіток, вона вважає, що він має можливість надавати їй матеріальну допомогу у вигляді аліментів, як непрацездатній матері. Позивач просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] будучи повідомленим про дату, час та слухання справи належним чином, шляхом розміщення оголошення на веб-сайті Судової влади, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання від нього про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши обставини справи дослідивши докази в порядку заочного провадження, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку в Лубенському об`єднаному управлінні ПФУ в Полтавській області і отримує пенсію за віком довічно, середній розмір якої за останні 6 місяць складає 3125 гривень, що підтверджується довідкою №213/021.12-23 від 03.08.2020 року, наданою Управлінням обслуговування громадян Лубенського відділу обслуговування громадян (а.с.5). Чоловік позивача - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області (а.с.6). Позивач має двох синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач проживає у житлі, належному меншому синові - [PERSON] , який надає їй матеріальну допомогу та здійснює за нею догляд, що підтверджується актом будинкового комітету від 04.08.2020 року (а.с.7). Натомість, старший син - відповідач [PERSON] з позивачем не спілкується, не допомагає матеріально, її здоров`ям не цікавиться. Чоловік позивача - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Позивач є самотньою, людиною похилого віку, єдиним доходом у неї є пенсія, інших джерел доходу вона немає. Вказаних коштів їй не вистачає, оскільки значну їх частину вона витрачає на лікування та придбання ліків, так як має онкологічне захворювання. Відповідач працездатний, проживає окремо від неї, не піклується про неї, не допомагає, аліментних зобов`язань немає. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Правовідносини, пов`язані з обов`язком повнолітніх дочки, сина утримувати батьків врегульовані Главою 17 Розділу ІІІ СК України (статті 202, 203 СК України). За статтею 202 СК України обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. Потреба у матеріальній допомозі визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального стану батьків. До уваги береться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Аналогічні правові висновки зазначені у Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року по справі № 212/1055/18-ц (провадження № 61-2386сво19). З матеріалів справи вбачається, що позивачка є пенсіонеркою, непрацездатною, має важке захворювання, потребує лікування, в зв`язку з цим має потребу у матеріальній допомозі, яку відповідач, який є її сином, не надає, хоча є працездатним, офіційно працевлаштований і має можливість сплачувати аліменти на утримання матері. Відтак, позивачка довела право на отримання аліментів від відповідача. Визначений позивачем розмір аліментів здійснено на підставі правильної оцінки доказів у справі. В свою чергу відповідач в засідання не з`явився та свої контраргументи щодо розрахунку не надав. Відтак, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. При подачі до суду позову, позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», а тому, відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved