Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 16.05.1997 р. вони зареєстрували свій шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: повнолітню доньку Валерію, [INFO], і неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причин розбіжності характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного, а тому їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні сімейні відносини між ними припинені близько двох років назад. Спорів про розподіл майна, що є їх спільною власністю і про утримання та виховання дитини, немає. Неповнолітня дитина залишається проживати разом з позивачем. В звязку з чим, позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 16.05.1997 р. відділом реєстрації актів громадянського стану м. Стаханов Луганської області, актовий запис №164. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, до початку розгляду справи надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, якою позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, якою позовні вимоги визнав. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався, а тому у суду немає підстав сумніватися у доводах викладених позивачем, як підставах для розірвання шлюбу. У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Згідно із ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 21.09.2007 р. сторони зареєстрували свій шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ЕД №310520, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Стаханов Луганської області, актовий запис №164. Згідно з копією свідоцтва про народження серії 1-БК №132434, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 04.06.2008 р., [PERSON] народився 16.04.2008 р., батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Позивач посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причин розбіжності характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного, подальше спільне життя неможливе, просила розірвати шлюб між ними. Таким чином, суд дійшов висновку, що сімя фактично розпалася, спільне господарство не ведеться, примирення між сторонами не можливе, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141, п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 640 грн. 00 коп., у звязку з їх документальним підтвердженням. На підставі викладеного,

Outcome: approved