Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина - [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач та відповідач проживали однією сім`єю, не перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з жовтня 2014 року по жовтень 2015 року. [INFO] народилась спільна дитина - [PERSON] . Починаючи з дня народження сина, відповідач жодного дня не піклувався про його здоров`я, фізичний та моральний розвиток, всі турботи та обов`язки по догляду, вихованню та розвитку, піклуванню про здоров`я спільного сина належали позивачу, якій посильну допомогу по догляду, вихованню та розвитку, піклуванню про здоров`я сина надавали та продовжують надавати рідні та близькі, зокрема, мама позивача. Починаючи зі свого дня народження та по даний час син постійно проживає разом із позивачем. З листопада 2015 року позивач не проживає разом з відповідачем, який від того часу жодного разу не приходив додому до позивача та сина, більше п`яти років не цікавиться життям сина та позивача, не виявляє бажання до спілкування та зустрічей із сином, надання матеріальної допомоги на його утримання, піклування про його здоров`я та таким чином ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними та наркотичними засобами, за весь час спільного життя не працював та не надавав матеріальної допомоги. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.02.2021 року було відкрито провадження у цій справі та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні, сторонам роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Зобов`язано Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації подати до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору в строк до закінчення підготовчого судового засідання. Відповідач копію вказаної ухвали суду не отримав, правом подання відзиву не скористався. Треті особи, які не заявляють вимог, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація (орган опіки та піклування) копію ухвали суду про відкриття провадження у справі отримали 09.03.2021 року та 05.03.2021 року, відповідно. 25.03.2021 року від Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації надійшов висновок органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 17.03.2021 р. № 103/2124/41/3. 16.04.2021 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва закрито підготовче провадження у цій справі, яку призначено до судового розгляду по суті та встановлено загальний порядок дослідження доказів у справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала щодо винесення заочного рішення по даній справі. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України на сторінці Дніпровського районного суду м. Києва. Уповноважений представник третьої особи - органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд цивільної справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить прийняти рішення в найкращих інтересах дитини. Уповноважений представник третьої особи - Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (орган опіки та піклування) у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, відповідача та третіх осіб, та за згодою позивача ухвалити заочне рішення. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд доходить наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, з жовтня 2014 року по жовтень 2015 року. Як убачається з матеріалів справи, [INFO] у сторін народився син [PERSON] (а.с. 10). Позивач разом з малолітнім сином, [PERSON] , [INFO] , проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Малолітня дитина, [PERSON] , відвідує ДНЗ (ясла-садок) № 597 комбінованого типу, що підтверджується довідкою № 16 від 24.09.2020 року (а.с. 12). Згідно з Актом від 15.11.2020 року, засвідченим начальником ЖЕД-411 В. Вакуленко, [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , з листопада 2015 року і по даний час (а.с. 11). Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з висновком органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав (протокол засідання Комісії № 5 від 10.03.2021 року) № 103/2124/41/3 від 17.03.2021 року комісією було встановлено, що батьки дитини, [PERSON] , [INFO] , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, стосунки у них припинились в листопаді 2015 року. З того часу малолітній [PERSON] постійно проживає з матір`ю, яка самостійно займається його вихованням та утриманням. На даний час родина мешкає за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з листопада 2015 року з сином не проживає, вихованням та утриманням не займається, не цікавиться його життям та здоров`ям, інтересами, не бере участі у фізичному, духовному та моральному розвитку дитини, матеріально не допомагає. Громадянин [PERSON] жодного разу не звернувся до органу опіки та піклування чи до суду про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини. На даний час місце його проживання громадянці [PERSON] невідоме. За свідченнями сусідів, громадянин [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] не проживає. Приймаючи до уваги зазначене, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що він ухилився від виховання та утримання дитини (а.с. 62, 63). Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами ст. ст. 76, 77, 79, 80 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У відповідності до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного, оцінюючі надані суду письмові докази, убачається, що відповідач [PERSON] не приймає участі у вихованні малолітнього сина [PERSON] , самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, свідомо ухиляється від виховання та утримання дитини, не виявляє бажання щодо виконання батьківських обов`язків, не проявляє інтересу до внутрішнього світу дитини та її подальшої долі, що свідчить про його нехтування покладеними на нього правами та обов`язками по вихованню та утриманню власної дитини. Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд доходить висновку, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , у зв`язку з чим позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація (орган опіки та піклування) про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Положення ст. 166 Сімейного кодексу України передбачають такі правові наслідки позбавлення батьківських прав. Особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Враховуючи наведене та

Outcome: approved