Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просили: зняти арешт з майна, накладений на підставі постанови про накладення арешту на майно № 52-7344 від 03.11.2008, виданої слідчим СУ ГУМВС України в Донецькій області; зобов'язати Червонозаводський відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області внести відповідні відомості до державних реєстрів про зняття арешту з її майна (уточнена позовна заява від 20.04.2017). Позивач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явилася, у позовній заяві просить розглядати справу без її участі. Представник Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області всудове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне. Олександрівською державною нотаріальною конторою 08.11.2008 зареєстровано обтяження (заборона на нерухоме майно), а саме: квартиру [ADDRESS], власником якої є [PERSON] на підставі постанови про накладення арешту на майно № 52-7344 від 03.11.2008. Постанова видана слідчим СУ ГУМВС в Донецькій області. Дане обтяження перенесено до ДРРП за № 17890331, індексний номер рішення: 32790528, дата прийняття: 08.12.2016. Зазначений арешт було накладено в рамках кримінальної справи № 1-37-2009 за обвинуваченням [PERSON] за ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 296 КК України. Відповідно до вироку Олександрівського районного суду Донецької області від 19.06.2009 по справі № 1-37-2009 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 та кримінальну справу закрито на підставі п.4 ст.6 КПК України (в редакції 1960 року). Як убачається з клопотання Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, 09.02.2010 державним виконавцем були відкриті 4 виконавчих проваджень за виконавчими документами, виданими на примусове виконання вироку Олександрівського районного суду Донецької області від 19.06.2009 по справі № 1-37-2009 про: стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно боргу в розмірі 16465,34 грн. на користь [PERSON] (ВП №17201609); стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди в розмірі 50000,00 грн. (ВП № 17275526); [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди в розмірі 50000,00 грн.(ВП № 17274762); стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди в розмірі 50000,00 грн.(ВП № 17262721). Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається. Виконавчі провадження, де боржниками були [PERSON] та [PERSON], закінчені 10.03.2010 на підставі п.6 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (виконавче провадження підлягає закінченню у випадках закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення) у зв'язку з тим, що відповідно до виконавчих документів стягнення сум необхідно було проводити наступним чином: до досягнення неповнолітнім [PERSON] повноліття - 22.02.2010, суми, які підлягають стягненню, стягувати з його батьків [PERSON] та [PERSON], а після 22.02.2010 залишок нестягнутих сум стягнути особисто з [PERSON] Виконавче провадження де боржником був засуджений [PERSON] закінчено 13.10.2010, а виконавчий документ повернуто стягувачу -[PERSON]. 27.11.2013 державним виконавцем відмовлено [PERSON] у повторному відкритті виконавчого провадження за виконавчим документом де боржником був засуджений [PERSON] на підставі п.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з тим, що стягувачем пропущено встановлений законом строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання, з 27.11.2013 жодних дій державного виконавця не оскаржено, строки для пред'явлення виконавчих документів не поновлялись. Згідно частини 2 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Отже, стан виконавчих проваджень, де боржником є [PERSON] завершено, проте арешт знятий не був. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що перебування майна, що належить [PERSON] під арештом, який накладений в межах виконавчого провадження, що на час розгляду спору закінчено, порушує право позивача як власника вільно розпоряджатися ним, тому позовні вимоги про зняття арешту підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved