Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , Забілоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним, та визнання права власності на житловий будинок та земельні ділянки за договором купівлі - продажу. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] в рівних частках є власниками спірного житлового будинку, який знаходиться по [ADDRESS] . У вересні 2018 р. сторони домовились про продаж за 84 тис. грн. зазначеного житлового будинку у власність покупця. Позивач ( покупець) обумовлені гроші від продажу віддала відповідачам (продавцям) повністю, а відповідачі за це віддали позивачу зазначений житловий будинок без нотаріального оформлення договору купівлі-продажу. Підставою для неможливості нотаріального оформлення договору купівлі-продажу стало перебування земельних ділянок площею 0,25 га (ОЖБ) та 0,08 га (ОСГ) за вказаною адресою ще у власності [PERSON] , спадкоємцем якої був батько відповідачів [PERSON] . Фактичним власником даного майна є позивач [PERSON] , яка на початку 2018 року купила у відповідачів [PERSON] та [PERSON] у юридичних власників житловий будинок та земельні ділянки площею 0,33 га під ним та коло нього та передала їм за обумовлену грошову суму в розмірі 84000 грн, або по 42 000 грн кожному, за продаж спірної нерухомості по [ADDRESS] , взамін цього вони передали їй у власність, що підтверджується письмовими розписками від 29.09.2018р. Оформити договір купівлі-продажу у нотаріуса є неможливим, оскільки земельна ділянка 0,33 га рахується у власності дарувальника. Відповідачі на телефонні дзвінки не реагують, гроші повертати не хочуть, житловий будинок і земельні ділянки оформити на позивача не бажають, а тому позивач вимушена звернутись до суду. З врахуванням уточнень позовних вимог позивач просила (Т.1 а.с. 219-222): Визнати дійсним договір купівлі-продажу, не посвідчений нотаріально, за яким [PERSON] купила 29.09.2018 за 84 тис. грн в рівних частках у [PERSON] та у [PERSON] майно: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, які знаходяться по [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) з кадастровим номером - 1825082602:01:004:0307, як знаходиться по [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,0800 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства , з кадастровим номером 1825082602:01:004:0306, що знаходиться по [ADDRESS] . Визнати за позивачем [PERSON] право власності на: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером - 1825082602:01:004:0307, що знаходяться за адресою : [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,0800 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 1825082602:01:004:0306, що знаходиться по [ADDRESS] . Відповідачі [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з зустрічним позовом до Забілоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, [PERSON] про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В обгрунтування позовних вимог вказали, що станом на день подачі зустрічного позову, відповідно до наявних у сторін правовстановлюючих та реєстраційних документів житловий будинок по [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Приватний нотаріус Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області, у спадковій справі № 150/2015 до майна померлого [INFO] батька позивачів - [PERSON] не має можливості видати їм в рівних частках по 1/2 частині кожному Свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначені земельні ділянки площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), кадастровий номер - 1825082602:01:004:0307, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0800 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером 1825082602:01:004:0306, за адресою [ADDRESS] , власником яких на підставі Рішення суду від 20.10.2014 є їх рідний батько [PERSON] , який вказані земельні ділянки успадкував, через суд оформив, але зареєструвати не встиг у зв`язку з смертю. Оскільки наявні розбіжності у правовстановлюючих та реєстраційних документах, які не дають можливості нотаріусу видати свідоцтво про право на спадщину на ці земельні ділянки відповідачам [PERSON] та [PERSON] , а тому вимушені звернутись до суду та просять: Визнати за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках або по Ѕ частині кожному, в порядку спадкування за законом після смерті їх батька [PERSON] , який помер [INFO] право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) з кадастровим номером 1825082602:01:004:0307, що знаходиться по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0800 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером - 1825082602:01:004:0306, що знаходиться по [ADDRESS] . Ухвалою суду від 30.11.2020 зустрічний позов [PERSON] та [PERSON] прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Забілоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області про визнання договору, не посвідченого нотаріального, дійсним, та визнання права власності на житловий будинок та земельні ділянки за договором купівлі - продажу. В судове засідання позивач - відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду, представник позивача - відповідача [PERSON] направив заяву, відповідно до якої просив здійснювати розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги (уточнені) за позовом [PERSON] підтримують в повному обсязі, зустрічні позовні вимоги відповідачів [PERSON] та [PERSON] підтримують. В судове засідання відповідачі - позивачі [PERSON] , [PERSON] не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи містяться заяви відповідно до яких просять здійснювати розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримують в повному обсязі. Забілоцька сільська рада Радомишльського району Житомирської області в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відзив щодо позовних вимог не подавали, заяв та клопотань не надходило. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим розглянути справу без особистої участі сторін, оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши зібрані у справі докази, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги за первісним та зустрічним позовом, об`єктивно оцінивши письмові докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається із матеріалів справи, 29 вересня 2018 року [PERSON] та [PERSON] було написано розписки, в якій ними зазначено, що вони отримали по 42000 грн. в рахунок продажу належного їм спадкового майна - житлового будинку з будівлями та земельними ділянками під ним та коло нього площею 0,25 га та 0,08 га за адресою [ADDRESS] у власність [PERSON] . Документи та ключі від будинку передали. Гроші від продажу отримані в повному обсязі (Т.1 а.с. 163-164 ). Відповідно до частин першої, четвертої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно із частинами першою та третьою статті 206 ЦК України визначено, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Правочини на виконання договору, укладеного в письмовій формі, можуть за домовленістю сторін вчинятися усно, якщо це не суперечить договору або закону. Частиною 2 статті 220 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до частини 1 статті 209 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення (частина 3 статті 640 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Згідно із частиною першою статті 655 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до статті 657 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 лютого 2019 року у справі № 389/122/16-ц (провадження № 61-12634св18) зазначено, що «для визнання судом угоди дійсною повинен мати місце не лише факт повного чи часткового виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, а також факт ухилення іншою стороною від нотаріального оформлення угоди». Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане 10.04.2018 приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Мельниченко Н.М., витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 120097417,120098011 ( Т.1 а.с. 18-19,32,33). Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 20.10.2014, яке набрало законної сили 30.10.2014, визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на спадкове майно, в тому числі і на : земельну ділянку, яка складається з двох земельних ділянок: площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та площею 0,0800 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Забілоцької сільської ради по [ADDRESS] ( Т.1 а.с. 135-138). [PERSON] та [PERSON] , після смерті батька [PERSON] в порядку спадкування не оформили спадкових прав щодо вищевказаних земельних ділянок. Суд звертає увагу на те, що надані розписки від 29 вересня 2018 року про отримання [PERSON] , [PERSON] грошових коштів за будинок та земельні ділянки не свідчить про домовленість між сторонами щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу відповідно до вимог статей 638, 655 ЦК України, тому відсутні підстави вважати вказані розписки договором купівлі-продажу. Отже, між сторонами взагалі відсутній договір купівлі-продажу хоча б у простій письмовій формі, є лише розписки про отримання грошових коштів відповідачами за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] тому вимоги позивача за первісним позовом [PERSON] про визнання договору-купівлі продажу, не посвідченого нотаріально дійсним, є безпідставним. Частиною першою статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Враховуючи те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування не оформили спадкових прав щодо вищевказаних земельних ділянок, вказана розписка не породжує для сторін прав і обов`язків, суд дійшов висновку, що правові підстави для визнання права власності на будинок та земельні ділянки за договором купівлі-продажу за [PERSON] відсутні. Таким чином, в задоволенні позовних вимог за первісним позовом слід відмовити. Щодо зустрічних вимог [PERSON] , [PERSON] до Забілоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, [PERSON] про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування суд дійшов наступного висновку. З копії повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , вбачається, що [INFO] помер [PERSON] ( а.с.113 т.2). Ступінь родинних відносин померлого [PERSON] та сторін - [PERSON] та [PERSON] підтверджується матеріалами справи, а саме, копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] ( а.с. 112 т.2). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст.1218 ЦК України). Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом ст.1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] мають право на спадкування за законом першої черги, як діти померлого. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ч.1 ст. 1268 ЦК України). Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу, або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 150/2015, заведеної приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області до майна померлого [INFO] [PERSON] , 15.09.2015 та відповідно 21.09.2015 р. [PERSON] та [PERSON] звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом, на підставі поданих заяв спадкоємців видано свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] та [PERSON] в частці по Ѕ кожному щодо спадкового майна, що належало померлому [PERSON] , зокрема: вкладів в філії «Центральне РУ» АТ «Банк Фінанси та Кредит», квартири [ADDRESS] , грошових внесків з процентами, компенсаціями та нарахування до них, що належали померлому та знаходяться в [INFO] », недоотриманої пенсії в сумі 1008,89 грн., житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, за адресою [ADDRESS] , земельної ділянки площею 5,6468 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Забілоцька сільська рада, кадастровий номер 1825082600:07:000:0102 та земельної ділянки площею 0,7374 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 1825082600:07:000:0156 (Т.3 а.с. 3-126). З заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, щодо спадкового майна : земельних ділянок площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) з кадастровим номером 1825082602:01:004:0307, що знаходиться по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0800 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером - 1825082602:01:004:0306, що знаходиться по [ADDRESS] спадкоємці не звертались, постанов про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо вказаного спадкового майна нотаріусом не приймалось. В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, оскільки позивачами - [PERSON] та [PERSON] не надано суду доказів щодо перешкоди оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, матеріали цивільної справи не містять постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо зазначених земельних ділянок, а тому суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні зустрічного позову. Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи вищевикладене, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов до висновку, що позовні вимоги за первісним та зустрічним позовом не знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а в їх задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed