Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] у якому просить ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у здійсненні нею права користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: [ADDRESS], шляхом зобов'язання відповідача [PERSON] звільнити самовільно зайняту ним земельну ділянку за адресою: Кіровоградська область, місто Світловодськ, СТ «Хвиля», ділянка [ADDRESS], та зобов'язати відповідача [PERSON] перенести за свій рахунок паркан, що виходить на [ADDRESS], на відстань 1,5 метра протягом всієї довжини земельної ділянки та покласти на відповідача понесені нею судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у її власності перебуває земельна ділянка загальною площею 389 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], Цільове призначення цієї земельної ділянки є ведення садівництва. На даній земельній ділянці розташований її садовий будинок. По сусідству з її земельною ділянкою розташована земельна ділянка, яка належить відповідачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Її земельна ділянка розташована останньою на вулиці, тобто в тупіку. А земельна ділянка відповідача [PERSON], розташована перед належною їй земельною ділянкою таким чином, що проїзд до її земельної ділянки по вулиці можливий лише повз земельну ділянку [PERSON] Позивач вважає, що [PERSON] здійснює своє право власності на земельну ділянку недобросовісно, порушуючи її права та законні інтереси, а саме перешкоджає проїзду до її земельної ділянки, вантажного транспорту. Так, [PERSON] самовільно зайняв земельну ділянку, та весною 2017 року встановив там свій паркан, який виступає у бік вулиці порівняно з її парканом та парканом її сусіда [PERSON] приблизно на 1, 5 метра. Вона намагалася мирним шляхом вирішити дане спірне питання з відповідачем, проте останній відмовляється, добровільно звільнити землю та перенести свій паркан, що змусило її звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 10.10.2017 року за клопотанням представника позивача до участі у справі як третю особу без самостійних вимог залучено Світловодську міську раду. За клопотанням представника позивача ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 22 листопада 2017 року у справі призначено судову земельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 27 березня 2018 року провадження у справі відновлено. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 27 березня 2018 року для виконання завдання підготовчого провадження вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 21 травня 2018 року підготовче провадження закрите, а справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини та докази, що їх стверджують. Зокрема, представник позивача посилаючись на висновок експерта, вважає доведеною обставину, щодо самовільного зайняття земельної ділянки відповідачем, що створює перешкоди у користуванні позивачем належною їй земельною ділянкою. Вказує на те, що позивач не має повноцінного доступу до належної їй земельної ділянки, а саме не має можливості заїхати до своєї земельної ділянки вантажним транспортом та перевезти добрива, будівельні матеріали, тощо. Відповідач та його представник позов не визнали у повному обсязі просили у його задоволенні відмовити у зв'язку з безпідставністю. У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що [PERSON] є власником земельної ділянки [ADDRESS]. У липні 2017 року він звертався до Світловодського міського голови із заявою про вирішення спору по встановленню межі між земельними ділянками. За розпорядженням Світловодського міського голови створена робоча група для перевірки вказаного факту. За наслідками розгляду заяви робочою групою рекомендовано звернутися до землевпорядної організації для відновлення меж земельних ділянок. Посилаючись на висновок інженера землевпорядника [PERSON] від 14 червня 2018 року вважає, що межа його земельної ділянки, яка фактично встановлена та огороджена металевим парканом, на даний час відповідає даним Державного земельного кадастру. Крім цього вказує на те, що аналогічний спір з попереднім власником [PERSON] був предметом судового розгляду. За результатом розгляду справи у позові [PERSON] було відмовлено. Не заперечує, що проїзд вантажного транспорту до земельної ділянки [PERSON] є неможливим. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, своєї позиції щодо заявлених вимог не висловив. Заслухавши доводи сторін, з'ясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, що склалися між сторонами. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки, яка розташована по [ADDRESS], що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку. (а.с.9) Відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], що підтверджується договором дарування від 1 липня 2016 року (а.с.59). Беручи до уваги те, що зазначені земельні ділянки є суміжними, між їх власниками виник спір, який був предметом розгляду органом місцевого самоврядування, а саме Світловодською міською радою. За зверненням відповідача [PERSON] була створена робоча група, яка при обстеженні земельних ділянок сторін виявила, що з фронтального боку (з вулиці) розміри земельної ділянки [NUMBER] співпадають з технічною документацією, з тильної сторони ширина земельної ділянки не співпадає орієнтовно на 2 метри в меншу сторону, що підтверджується Актом № 1 від 16 серпня 2017 року (а.с.62). У зв'язку із цим робочою групою було рекомендовано спільно із власником сусіднього домоволодіння звернутися до землевпорядної організації для відновлення меж земельних ділянок. (а.с.61-63) Із висновку судової земельно-технічної експертизи № 111-17 від 16 лютого 2018 року (а.с.98-109) та графічного додатку № 1 до нього (а.с.101) встановлено, що фактичне розташування паркану, встановленого на земельній ділянці [NUMBER] кадастровий номер [NUMBER], садового товариства «Хвиля», розташованій в [ADDRESS], що виходить на [ADDRESS], не відповідає межам земельної ділянки. Встановлений паркан на земельній ділянці [NUMBER] кадастровий номер [NUMBER], садового товариства «Хвиля», розташованій в [ADDRESS] виходить поза межі земельної ділянки [NUMBER] кадастровий номер [NUMBER], в сторону [ADDRESS] на відстань до 1,50 метра. Відповідач [PERSON] та його представник не погодилися з висновком зазначеної експертизи, вказуючи на його невідповідність фактичним даним внаслідок застосування експертом неналежних методів дослідження. Разом з тим сторона відповідача не зверталась до суду із клопотанням про допит експерта, призначення додаткової чи повторної експертизи. При цьому відповідач [PERSON] та його представник у своїх запереченнях посилається на схему земельної ділянки, яка була складена за його замовлення інженером-землевпорядником [PERSON], у якій зазначено, що у ході проведення робіт було встановлено, що межа земельної ділянки, яка перебуває у власності [PERSON] за адресою Кіровоградська область м. Світловодськ, садівницьке товариство «Хвиля» ділянка [NUMBER], площею 0,0503 га з кадастровим номером [NUMBER], яка фактично встановлена та огороджена металевим парканом на даний час відповідає даним Державного земельного кадастру.(а.с.142) Даючи оцінку вказаному доказу, суд не бере його до уваги як неналежний у розумінні ст. 77 ЦПК України, оскільки складена схема земельної ділянки [NUMBER] не містить інформації, яка є предметом доказування у даних спірних правовідносинах, а саме графічного зображення меж суміжних земельних ділянок, зокрема, земельної ділянки позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON], з приводу яких розглядається спір. Крім цього відповідач посилається на ту обставину, що [PERSON] вже зверталася до суду з аналогічним позовом до попереднього власника земельної ділянки [PERSON], у задоволенні якого їй було відмовлено рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 4 листопада 2015 року (а.с. 168-171) Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З огляду на те, що посилаючись на зазначене судове рішення, сторона відповідача не вказує, які саме обставини, встановлені цим рішенням, стосуються сторін у даній справі, як такі, що не потребують доказування, суд не бере до уваги вказані доводи відповідача. Таким чином, суд, беручи до уваги висновок судової земельно-технічної експертизи № 111-17 від 16 лютого 2018 року та графічний додаток № 1 до нього (а.с.101) вважає доведеним факт самовільного зайняття відповідачем [PERSON] земельної ділянки за адресою Кіровоградська область, місто Світловодськ, СТ «Хвиля» ділянка [NUMBER], по [ADDRESS], що виходить поза межі земельної ділянки [NUMBER] (кадастровий номер [NUMBER]) в сторону [ADDRESS] на відстань до 1,50 м. та створення у зв'язку з цим перешкод у користуванні позивачем [PERSON] належною їй земельною ділянкою, розташованою за адресою [ADDRESS]. Частиною 5 статті 319 ЦК України передбачено, що власник не може використовувати право власностіна шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Як передбачено ч. 5 статті 373 ЦК України власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб. Статтею 386 ЦК України визначено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника захищати право власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням права власності, а саме власник майнамає право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог статті 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. З огляду на викладене суд вважає, що захист права власності позивача [PERSON] має бути здійснено шляхом зобов'язання відповідача [PERSON] звільнити самовільно зайняту ним земельну ділянку за адресою Кіровоградська область, місто Світловодськ, СТ «Хвиля» ділянка [NUMBER], по [ADDRESS] та перенести за свій рахунок паркан, що виходить поза межі земельної ділянки [NUMBER] (кадастровий номер [NUMBER]) в сторону [ADDRESS] на відстань до 1,50 м. Судові витрати, суд розподіляє між сторонами відповідно до вимог статті 141 ЦПК України та у зв'язку із задоволенням позову покладає їх на відповідача. На підставі викладеного та ст.ст. 373,386,391 ЦК України, ст. 212 ЗК України,

Outcome: approved