Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] та з урахуванням зменшених позовних вимог просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 17190 грн. та змінити розмір стягутих аліментів на утримання малолітньої доньки з твердої грошової суми з 1000 грн. на ? частину з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред'явлення вказаного позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вказаного позову позивач вказувала про те, що 10 жовтня 2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від вказаного шлюбу [INFO] року у сторін по справі народилась донька [PERSON]. В подальшому рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30.10.2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва від 12.03.2013 р. з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі 1000 грн. щомісячно з 17.12.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення суду видано виконавчий документ та відкрито виконавче провадження, однак відповідач рішення суду не виконує, злісно ухиляється від утримання доньки, внаслідок чого станом на 11.04.2018 р. у відповідача виникла заборгованість в розмірі 61000 грн. За час з вересня 2012 р. по грудень 2017 р. відповідачем сплачено аліменти в розмірі 4000 грн. а сума заборгованості становить 57000 грн. а розмір неустойки (пені) яку просить стягнути позивач становить 17190 грн. Також позивач просить змінити розмір стягнених з відповідача судовим наказом аліментів на її користь на утримання доньки, з твердої грошової суми з 1000 грн. на ? частину з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред'явлення вказаного позову і до досягнення дитиною повноліття починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали повністю та просили його задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві та уточненнях до неї. Відповідач в судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечував, вказував, що допомагав позивачу в добровільному порядку утримувати дитину, однак доказів утримання надати не може, тому щодо задоволення заявлених вимог не заперечував. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню зважаючи на наступне. Судом встановлено, що 10 жовтня 2010 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від вказаного шлюбу [INFO] року у сторін по справі народилась донька [PERSON]. В подальшому рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30.10.2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва від 12.03.2013 р. з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі 1000 грн. щомісячно з 17.12.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення суду видано виконавчий документ та відкрито виконавче провадження, однак відповідач рішення суду не виконує, злісно ухиляється від утримання доньки, внаслідок чого станом на 11.04.2018 р. у відповідача виникла заборгованість в розмірі 61000 грн. За час з вересня 2012 р. по грудень 2017 р. відповідачем сплачено аліменти в розмірі 4000 грн. а сума заборгованості становить 57000 грн. а розмір неустойки (пені) яку просить стягнути позивач становить 17190 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-94цс15. Суд вважає вірним наданий позивачем розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей та приймає його до уваги, оскільки наданий розрахунок жодним чином не спростований відповідачем. Таким чином сума неустойки (пені) по сплаті аліментів на утримання дитини - доньки сторін [PERSON] становить з грудня 2012 р. по вересень 2017 р. 17190 грн. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на дитину оскільки рішення суду відповідач належним чином не виконує та має борг по аліментам. Щодо позовних вимог позивача про зміну розміру стягнених аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO] які стягнуті з відповідача на підставі рішення Святошинського районного суду м.Києва від 12 березня 2013 року суд вважає, що вони підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 1 статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч. 2 с. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Виходячи з дійсних обставин справи та вимог ст. 192 СК України, приймаючи до уваги, що з моменту ухвалення судового рішення про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої доньки істотно збільшився рівень споживчих цін, змінився розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому вважає за можливе збільшити розмір аліментів, стягнутих судовим рішенням з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO] з 1000 грн. на ? частину з усіх видів його заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Згідно загальних вимог процесуального права щодо набрання рішенням суду чинності, аліменти у збільшеному розмірі підлягають стягненню з часу набрання рішенням суду законної сили. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, тому відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved