Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON], яка виступає від імені неповнолітньої дочки [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона є власником житлового будинку з надвірними будівлями в смт.Залізці по вул.Цегельна, буд №64, Зборівського району, Тернопільської області, що підтверджує витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.06.2017 року. У даному будинку зареєстровані відповідачі [PERSON], яка виступає від імені неповнолітньої дочки [PERSON] та [PERSON], які з 2008 року за місцем реєстрації не проживають і не повідомляють про себе, звязок з відповідачами втрачений, тому просить визнати, їх такими, що втратили право на користування житловим будинком з надвірними будівлями в с смт.Залізці по вул.Цегельна, буд №64, Зборівського району, Тернопільської області. Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача. Відповідачі на розгляд справи, в судове засідання не зявилися, однак належно повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Приймаючи до уваги вимоги ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати дану справу без особистих пояснень відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо даних про взаємовідносини сторін, з приводу яких виник спір. \~ Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставин справи. Позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, за адресою смт.Залізці по вул.Цегельна, буд №64, Зборівського району, Тернопільської області, що підтверджує витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.06.2017 року. У даному житловому будинку зареєстровані [PERSON] та [PERSON], які за місцем реєстрації не проживають понад рік, особистих речей в будинку відповідачів немає, позивач не чинить їм перешкод у користуванні житлом, що підтверджується актом складений комісією Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області від 30 липня 2018 року. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності з положеннями ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом, при незаконному позбавленні права користування жилим приміщенням порушене право підлягає відновленню. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим будинком, що знаходиться в смт.Залізці по вул.Цегельна, буд №64, Зборівського району, Тернопільської області.

Outcome: approved