Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та визнання за нею права власності на ? частину однокімнатної квартири [ADDRESS] та ? частини квартири [ADDRESS]. В подальшому [PERSON] уточнили свої вимоги і просила в порядку поділу майна подружжя визнати за нею право власності на ? частину квартири, яка зареєстрована за відповідачем в м.Харкові. В обгрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що за час шлюбу, зареєстрованого у 1994 р., подружжя набуло однокімнатну квартиру загальною площею 32,6 кв.м., розташовану у [ADDRESS], згоди щодо поділу майна не досягнуто, зазначена квартира по вартості значно перевищує вартість іншої однокімнатної квартири в м.Богодухів, де проживає позивач , і за таким варіантом поділу зберігається принцип рівності часток в майні подружжя. В судове засідання представник [PERSON] надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги [PERSON] підтримав і просив їх задовольнити та заперечував проти стягнення з позивача судових витрат, так як саме через небажання відповідача домовлятися виник спір. Відповідач [PERSON] пред'явив зустрічний позов про визнання за ним права власності на однокімнатну [ADDRESS] житловою площею 16,7 кв.м. в цілому та не заперечував визнати в порядку розподілу спільного сумісного майна за [PERSON] право власності на однокімнатну [ADDRESS], житловою площею 17,0 кв.м., загальною -27,8 кв.м. В процесі розгляду справи [PERSON] зменшив розмір позовних вимог і наполягав на визнанні за ним права власності на ? частину [ADDRESS], стверджуючи, що квартира в м.Харкові потребує значного ремонту, тоді як в іншої квартирі подружжя в м.Богодухові зроблений капітальний ремонт. Після розірвання шлюбу між сторонами, як вказує відповідач, вони досягли з дружиною домовленості про добровільний розподіл спільного майна, на виконання умов якої він знявся з реєстрації та перереєструвався в квартиру, що знаходиться в Харкові, а також перерахував дочці 1500 доларів США, проте [PERSON] порушила домовленість, погрожує продати квартиру в м.Богодухові, тому виключила її із розподілу та потайки звернулась до суду про розподіл майна. При цьому [PERSON] пояснив, що між сторонами немає спору з приводу користування майном, але виникає суперечки з приводу розміру компенсації Оскільки [PERSON]. відмовляється обговорювати питання мирного врегулювання спору, [PERSON] був вимушений уточнити свої вимоги. Відповідач та його представник подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги [PERSON] просять задовольнити та розподілити судові витрати. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 12.09.2016 р. , в порядку забезпечення позову, за клопотанням [PERSON], накладено арешт на [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07.05.2005 р. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 23.01.2017 р. у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27.02.2017 р. ухвала від 23.01.2017 р. скасована, заява [PERSON] про забезпечення позову задоволена частково та заборонено відчуження однокімнатної квартири , розташованої в [ADDRESS]. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного. Сторони [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.08.1994 р., який було розірвано рішенням Богодухівського районного суду Харківської області 11.01.2016 р. Відповідно до Договору купівлі-продажу від 19.05.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Харченко Т.П. за реєстровим № 646, за час подружнього життя [PERSON] придбана однокімнатна [ADDRESS]. Цей факт підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів № 1316456 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31.05.2006 р. (реєстраційний номер 3578547; номер запису 5383 в книзі 61). Квартира придбана за 3030 грн. Згідно з Договором купівлі-продажу від 07.05.2005 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ключніковою В.О. за реєстровим № 2309, за час подружнього життя [PERSON] придбана однокімнатна квартира 102 житловою площею 16,7 кв.м., загальною площею 32,6 кв.м., що знаходиться про [ADDRESS]. Зазначений факт підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.06.2005 р. (реєстраційний номер 10361697; номер запису В-1758 в книзі 1). Квартира придбана за 9000 грн. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). За приписами ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте у результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сімї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Згідно з роз'ясненнями, що містяться в пунктах 23, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина 3 статті 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. За правилами частини 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається фактом придбання його під час шлюбу, спільністю участі подружжя коштами в набутті майна та не оспорюється сторонами. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS], [PERSON] мешкає і зареєстрований в [ADDRESS] Згідно зі статтею 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Як випливає зі звіту про оцінку майна від 02.08.2016 р. ринкова вартість квартири за адресою: [ADDRESS] складає 161651 грн. без урахування ПДВ або 6252 дол. США. За довідкою ТОВ «Об'єднання професійних експертів» від 05.07.2017 р. вартість цієї квартири становить 272878 грн. або 10488 дол. США. В порядку поділу спільного майна подружжя , з урахуванням обставин справи, позовних вимог, суд вважає за необхідне визнати право власності за [PERSON] на ? частину квартири [ADDRESS], за [PERSON] право власності на ? частину квартири , розташованої [ADDRESS] Відповідно до вимог ст.ст. 133,141 України судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Судові витрати [PERSON] складаються із судового збору за подання позову та заяви про забезпечення позову відповідно -2235 грн. 83 коп. та 289 грн. 51 коп., а всього 2525 грн. 44 коп. Відповідач за основним позовом [PERSON] оплачено 3841 грн. 83 коп. за подання зустрічного позову, заяви про забезпечення позову - 320 грн., , загалом 4161 грн. 83 коп. Таким чином, з позивача [PERSON] підлягає стягненню 818 грн. 19 коп. на користь відповідача ( 4161,83 грн.+ 2525,44 грн. : 2). На підставі викладеного і

Outcome: approved