Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , Третьої Харківської державної нотаріальної контори про встановлення факту сумісного проживання та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що вона з 2008 року, постійно проживала однією сім`єю зі своїм родичом (рідний брат її діда) [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] , де й продовжує проживати. За весь час сумісного проживання, вони вели спільне господарство, були постійно пов`язані спільним побутом, та мали взаємні, та ніким не оскаржувані та неоспорювані права та обов`язки. У зв`язку з тим, що вона є інвалідом війни 2-ї групи, то жили на її пенсію та на пенсію, яку отримував [PERSON] [INFO] [PERSON] помер, про що свідчіть постанова слідчого Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 15.07.2014 року, але зареєстрований факт смерті був лише [INFO] року, про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківської області 10.07.2014 року. Померлий на протязі довгого часу хворів, серцевими захворюваннями, розладами кровообігу. Весь час його захворювання, вона доглядала за ним, та разом піклувались одне за одним. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] загальною площею 32,4 кв.м., разом з надвірними прибудинковими господарськими будівлями і спорудами, а також земельною ділянкою, загальною площею 404 кв.м., з яких 45 кв.м. під житловим будинком, [ADDRESS] кв.м. під господарськими будівлями та 333 кв.м. під двором. Заповіту за життя спадкоємцем складено не було. Вона є єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом. Інших спадкоємців у [PERSON] немає. У встановлений законом строк вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого, та ця заява була приєднана до спадкової справи №430/2014, в якій також була заява про прийняття спадщини [PERSON] .. Однак свідоцтво про право власності на спадкове майно вона, [PERSON] не отримала, оскільки не підтверджений родинний зв`язок між нею та померлим та факт сумісного проживання, через що вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час і місце судового розгляду була повідомлена своєчасно та належним чином, що підтверджується доказами, які долучено до матеріалів справи, доказів про поважність причини неявки не надала, представника, уповноваженого представляти її інтереси в суді, до суду не направила, заяви про перенесення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутністю суду не представила. Представник відповідача Третьої Харківської нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить справу розглядати за його відсутності. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд виносить по справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обґрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] [INFO] , з 2008 року, постійно проживала однією сім`єю зі своїм родичом (рідний брат дідуся) [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , де й продовжує проживати. Весь час сумісного проживання, вели спільне господарство, сумісно обробляли земельну ділянку, порались на городині, вбирали врожай, разом слідкували за житловою будівлею, проводили поточний ремонт будівлі та інших надвірних прибудов, вносили сумісні грошові кошти за надання послуг, сумісно сплачували електропостачання, оплачували дрова та вугілля, тощо. Були постійно пов`язані спільним побутом, та мали взаємні, та ніким не оскаржувані, та неоспорювані права та обов`язки. У зв`язку з тим, що [PERSON] є інвалідом війни 2-ї групи, то жили на пенсію яку отримувала вона та на пенсію яку отримував [PERSON] [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується постановою слідчого Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 15.07.2014 року, копію якої долучено до матеріалів справи, але зареєстрований факт смерті був лише [INFO] року, про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківської області 10.07.2014 року, зроблено відповідний актовий запис за №9857. Як зазначає позивач, померлий протягом тривалого часу хворів на серцеві захворювання, мав розладами кровообігу. Відповідно до довідки виданої ХОБСМЄ №2, причиною смерті [PERSON] , став гострий розлад кровообігу. Весь час його хвороби, позивач доглядала за ним, одночасно самостійно виконувала усю хатню, та надвірну побутову роботу та догляду за житловим будинком. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] загальною площею 32,4 кв.м. разом з надвірними прибудинковими господарськими будівлями і спорудами, а також земельною ділянкою, загальною площею 404 кв.м., з яких 45 кв.м. під житловим будинком, [ADDRESS] кв.м. під господарськими будівлями та 333 кв.м. під двором. Житловий будинок, разом з надвірними господарськими будівлями, належали [PERSON] на праві приватної власності, відповідно до даних технічного паспорту на будівлю, на ім`я [PERSON] , копію якого долучено до матеріалів справи. Належність будинку та прибудинкових споруд саме гр. [PERSON] підтверджується наступними документами: рішенням Народного Суду 4 ділянки Сталінського району м. Харкова від 30.06.1959 року, по справі №2076, ухвалою судовою колегією по цивільним справам Харківського обласного суду від 20.07.1959 року, актом судовим виконавцем народного суду, від 19.08.1959 року, домовою книгою на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] . Заповіту за життя спадкоємцем складено не було. [PERSON] , є єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом. Інших спадкоємців у [PERSON] немає. У відповідності до статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Частиною 1, статті 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В частині 2, статті 1225 ЦК України, зазначено, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Частина 3, статті 1225 ЦК України - до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкоємцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1, статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно частини 5, статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається з доданих до матеріалів справи доказів, 06.01.2015 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Міссіяж О.А. з заявою про прийняття спадщини яка залишилась після смерті [PERSON] , та видачі свідоцтва про право на спадщину, яка зареєстрована в реєстрі за №19. На підставі заяви заведена спадкова справа за №430/2014, та зареєстрована по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №51. Відповідно до ч. 1\~ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Оскільки позивач постійно проживала разом з [PERSON] однією сім`єю з 2008 року по день його смерті, мала з ним спільний бюджет, вела спільне господарство, вона є спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом. Факт постійного проживання [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] , померлим [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , протягом часу з січня 2008 року по 06.07.2014 року підтверджується також протоколами опитування адвокатом особи за її згодою від 08.08.2019 року, доданими представником позивача до матеріалів справи, відповідно до яких опитано: - свідка [PERSON] , адреса проживання: [ADDRESS] , який надав пояснення, що знає [PERSON] . Вона проживає по сусідству зі мною в будинку [ADDRESS] , в одному [ADDRESS] , половина його, половина сусіда. Вона проживала разом з його сусідом [PERSON] , який помер [INFO] , з 2008 року, а після його смерті продовжує там проживати. [PERSON] казав, що вони родичи з [PERSON] , він брат її дідуся. Теж саме йому Женя розповідала. Він бачив, як Женя та [PERSON] сумісно обробляли земельну ділянку, по сезону збирали врожай. Женя готувала, консервувала. Дуже часто він спілкувався з ними та чув від обох, що в них спільний бюджет та вони разом сплачували за комунальні послуги, покупали дрова, вугілля на зиму. Крім того, сумісно прибирали прибудинкову територію та робили ремонт. Жили однією сім`єю, як родичі, допомагали один одному. Після того, як сусід помер, організацією поховання займалася [PERSON] та сплачувала всі витрати. -свідка [PERSON] , адреса проживання: [ADDRESS] , який наддав пояснення, що знає [PERSON] . Вона проживала по сусідству з ним в будинку [ADDRESS] , [ADDRESS] будинки, проживала разом з його сусідом [PERSON] з2008 року та зараз там живе. Він приятелював по-сусідськи з [PERSON] та часто приходив до нього, спілкувалися про різне, про господарство, життя. Він та [PERSON] розповідали, що вони родичі які, по лінії її матері. Вони завжди були разом, поралися на городі, збирали врожай, готували та вели спільний бюджет, купували всі необхідні речі. Вони отримувала пенсію. Сумісно ремонтували будинок та прибудинкову територію, сплачували комуналку, ходили часто разом до магазину, прибирали територію будинку. [PERSON] займалася організацією поховання [PERSON] , бігала, все оформлювала та платила гроші. -свідка [PERSON] , адреса проживання: [ADDRESS] , яка надала пояснення, що знає [PERSON] . Вона проживає на одній [ADDRESS] будинку [ADDRESS] , а вона проживає в №28. Проживає з 2008 року з її сусідом [PERSON] , який помер в 2014 р. Вона дуже часто приходила до Жені в гості, спілкувалась з нею з різних питань, приятелювала по жіночому. [PERSON] родичі з [PERSON] , він її дядя по лінії її матері. Вони разом слідкували за будинком та прибудинковою територію, прибирали, робили ремонт, обробляли город, збирали врожай, готували, ходили до магазинів, купували необхідні речі, посуду, техніку. Вони отримували пенсію, сплачували комунальні послуги за будинок. Організацією поховання Івана займалась Женя [PERSON] та вона їй допомагала організувати помини. [PERSON] все оформлювала та платила гроші. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила\~частини другої статті 3 СК\~про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим\~Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї тощо. Відповідно до положень\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, з 2008 року позивач постійно проживала разом зі спадкодавцем на правах члена сім`ї, разом з ним харчувалася, вела домашнє господарство, члени сім`ї були пов`язані спільним побутом. Згідно ч. З\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем н час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.\~1\~ст.\~1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. [PERSON] , є дядьком позивача по материнський лінії, та разом з тим, вона проживала разом з ним, як член сім`ї починаючі з 2008 року. Відповідно до частини 1, статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 06.01.2015 у встановлений законом строк позивач звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Міссіяж О.А. щодо оформлення своїх спадкових справ. Після чого заява була направлена до П`ятої Харківської державної нотаріальної контори, яка в свою чергу переправила заяву за належністю для приєднання до спадкової справи №430/2014, що заведена Третьою Харківською державною нотаріальною конторою. В матеріалах спадкової справи наявна заява [PERSON] , як спадкоємця, на прийняття спадщини, яка залишилась\~після смерті\~ [PERSON] . Проте, дані, що [PERSON] прийняла спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] , та виконала відповідні дії щодо прийняття спадщини, відсутні, її теперішнє місцезнаходження невідоме. Втім, свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно позивачу видано не було, та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. Встановлення факту сумісного проживання позивача з [PERSON] необхідно для належного оформлення спадкових справ. Відповідно до статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу; неприпустимість позбавлення права власності; справедливість, добросовісність та розумність. Згідно частин 1 та 2, статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, і одним із способів такого захисту цивільних прав є визнання права. Відповідно до ч. 1\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. При житті померлий [PERSON] не склав заповіту. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] постійного проживала однією сім`єю з [PERSON] , померлим [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , протягом часу з 2008 року по день його смерті, та продовжує там проживати, тобто фактично прийняла спадщину, оскільки на день його смерті проживала разом з померлим, подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори , вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, що дозволяє їй реалізувати право на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] . У відповідності до ч. 1\~ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст.41 Конституції України\~та п. 2 ч. 1 ст.\~3,ст.\~321 ЦК України\~ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених\~Конституцією\~та законом. Враховуючи, що згідно зі ст.92 Конституції України\~правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Згідно зі\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. На підставі вимог\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, суд вважає, що в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved