Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 10\~000 грн., щомісячно до досягнення ним повноліття. В обґрунтування позову покликалася на те, що відповідач, шлюб з яким розірвано рішенням Франківського районного суду м.Львова від 27.11.2012, є батьком [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. З моменту припинення між сторонами сімейних відносин, відповідач неналежно виконує обов`язок щодо матеріального утримання сина. Зазначила, що з кінця 2012 року син знаходиться лише на її утриманні, проте на даний час остання позбавлена можливості самостійно забезпечувати потреби сина на рівні, який би повною мірою задовольняв інтереси дитини, сприяв його всебічному фізичному і духовному розвитку. При цьому, відповідач є матеріально забезпеченим, зареєстрований як ФОП та здійснює діяльність у сфері інформаційних технологій, отримує дохід, часто перебуває за межами України у туристичних поїздках, а відтак має можливість брати участь в утриманні дитини. У зв`язку з наведеним, просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 10000 грн. щомісячно. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав з підстав, що викладені у позовній заяві, просив суд такий задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , представник відповідача [PERSON] , позов визнали частково з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву від 09.11.2021. Зокрема, зазначили, що аргументи позивача щодо самоусунення відповідача від виконання обов`язку щодо утриманню сина є неправдивими та безпідставними. Так, до 2018 року останній постійно надавав кошти на необхідні позивачу нотаріальні послуги та на утримання сина, однак такі кошти позивач витрачала на особисті потреби. Через нераціональне використанням коштів відповідач вирішив фінансувати потреби сина безпосередньо. Відповідач бере активну участь у житті сина та регулярно спілкується з ним, організовує та забезпечує його дозвілля, проте позивач обмежує його ініціативу спілкування з сином. Вказав, що зареєстрований як ФОП та здійснює діяльність шляхом застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності (третя група), на його утриманні перебуває непрацездатна матір. Враховуючи те, що дохід, який він отримує, не включає витрати на податки, оренду офісу, техніку, відрядження, програмне забезпечення, засоби зв`язку та Інтернету, витрати пов`язані з пошуком клієнтів тощо, відтак немає підстав вважати, що кошти, отримані ним від підприємницької діяльності, є чистим прибутком та витрачаються виключно на його потреби. Незважаючи на це, відповідач бере участь у забезпеченні матеріального благополуччя сина. Вважає, що розмір аліментів, визначний позивачем, є необґрунтованим та безпідставним. Враховуючи вищевикладене, відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 5000 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Також встановлено, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , розірвано рішенням Франківського районного суду м.Львова від 27.11.2012. Згідно з довідками про реєстрацію місця проживання, акту ОСББ «Здоров`я-16» від 15.09.2021, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.09.2021, [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, вид діяльності консультування з питань інформатизації (основний), ремонт комп`ютерів і периферійного устаткування, діяльність із керування комп`ютерним устаткуванням, оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність, інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем, комп`ютерне програмування. Як випливає з податкових декларацій платника єдиного податку фізичної-особи підприємця, відповідач [PERSON] отримує дохід від підприємницької діяльності, обсяги доходу, що оподатковуються, наступні: 2019 рік 866883,71 грн.; 2020 рік 859991,59 грн.; 2021 рік 788708,54 грн. Положеннями статей\~141,\~180\~Сімейного кодексу\~України визначено,\~що мати,\~батько мають\~рівні права\~та обов`язки\~щодо дитини,\~незалежно від\~того,\~чи перебували\~вони у\~шлюбі між\~собою. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (частини 1, 2\~ст. 184 цього Кодексу). Згідно з\~ч.\~2\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Так, при визначенні розміру аліментів, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, враховує вік та стан здоров`я дитини, потреби на його утримання та розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на 2021 рік, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який працює, на його утриманні перебуває матері пенсійного віку, а також те, що обов`язок брати участь в утриманні дітей до досягнення ними повноліття покладено на кожного з батьків, часткове визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина у твердій грошові сумі у розмірі 5000 грн., щомісячно і до досягнення ним повноліття. На переконання суду, вищевказаний розмір аліментів відповідатиме встановленим в ході розгляду справи обставинам, положенням чинного законодавства та буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 24.09.2021, та в порядку ч. 1 ст. 430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач при зверненні до суду з таким позовом звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 454 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 3\~ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано копію договору про надання правої допомоги від 15.09.2021, додаток до договору про надання правової допомоги, опис робіт (наданих послуг). Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн. На підставі статей 141, 182, 184, 199, 200 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial