Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 15 червня 2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції за актовим записом № 1068; після розірвання шлюбу просить відновити позивачці дошлюбне прізвище - [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що спільне життя з відповідачем у них не склалось, відносини між ними постійно погіршувались та попри народження [INFO] сина [PERSON], такі не вдалось врятувати. В зв'язку з різними поглядами на життя та неможливістю дійти компромісу, почали виникати сварки та скандали, які призвели до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання між ними остаточно припинено, подружні стосунки взагалі не підтримуються. Сім'я розпалася остаточно і поновлена бути не може, шлюб існує формально, а тому просить розірвати такий в судовому порядку. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 14.05.2018 даний позов прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 28.08.2018 розірвано шлюбу між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 15.06.2002 міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 1068; у решті позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про присвоєння прізвища «[PERSON]» - відмовлено. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 01.11.2018 заочне рішення Сихівського районного суду м.Львова від 28.08.2018 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - скасовано та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] подала до суду клопотання за змістом якого позов підтримує в повному обсязі, просить такий задоволити, а розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] надіслав до суду клопотання згідно з яким не заперечує щодо розірвання шлюбу, а розгляд справи просить проводити у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою сторін та з врахуванням поданих ними заяв фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до положень ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 15 червня 2002 року сторони [PERSON] та [PERSON] уклали шлюбу, зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 1068. Вказана обставина підтверджена оригіналом свідоцтвом про шлюб від 15.06.2002 серії [NUMBER] (а.с.35). Від шлюбних відносин у них народився син - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження від 28 листопада 2002 року серії [NUMBER] (а.с.4) Як з'ясовано судом, згідно викладених у позові відомостей, сторони міцної сім'ї не створили, внаслідок непорозумінь та конфліктів, які виникали в сім'ї, сторони фактично не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Даний конфлікт в сім'ї носить тривалий характер, почуття любові та поваги, без яких повноцінна сім'я існувати не може, між сторонами втрачено, а примирення неможливе. Згідного роз'яснень, які містяться у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007, визначено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюб суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, сім'я розпалась остаточно, шлюб існує формально, відтак, існування такого шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Крім того, в силу положень ст.113 СК України, згідно якої особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу змінити прізвище позивачки [PERSON] на її дівоче прізвище - «[PERSON]». Також, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені останньою витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн., що підтверджені відповідним платіжним дорученням (квитанцією). На підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved