Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 25 грудня 2009 у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ у Полтавській області за актовим записом №1135. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 25 грудня 2009 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб за актовим записом №1135. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що шлюбно сімейні стосунки між нею та чоловіком припинені остаточно з квітня 2018 року, причиною чого стало те, що сторони мають різні погляди на життя. Позивач втратила до чоловіка почуття любові та поваги та вважає, що сім`я розпалась остаточно, а рішення про розірвання шлюбу не є спонтанним, примирення неможливе. Згідно змісту позову, спільне господарство між подружжям не ведеться. За викладених обставин позивач і вимушена звернутись до суду із позовом про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак, згідно її заяви, що міститься в матеріалах справи, позивач просила суд розглянути справу без її участі та зазначила, що на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити, час на примирення просить сторонам не надавати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак, згідно змісту його заяви, наявної в матеріалах справи, просив суд розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити, вказав, що примирення між сторонами неможливе. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі письмових матеріалів справи. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, враховуючи думку учасників справи, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами у справі, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 25 грудня 2009 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ Полтавської області за актовим записом №1135, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02 лютого 2010 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ Полтавської області. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно\~зі статтею 56 Сімейного кодексу України, \~кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що подружжя шлюбних відносин не підтримує тривалий час, а саме з квітня 2018 року. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, вони не мають наміру щодо поновлення сімейних стосунків, надання їм судом строку на примирення вважають недоцільним. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків значний час, спільного господарства не ведуть, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін; приймаючи до уваги думку відповідача, який позовні вимоги визнав в повному обсязі, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~Після розірвання шлюбу позивач [PERSON] бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Частиною 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» \~від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами)\~передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~За викладених обставин, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового, сплаченого нею при подачі позову до суду згідно квитанції №0.0.1319556004.1 від 09 квітня 2019 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи, а також стягнути на її користь з відповідача [PERSON] сплачений нею судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved