Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона має повнолітню дитину з інвалідністю [PERSON], [INFO], який народжений у шлюбі з [PERSON]. 23 грудня 2003 року вищевказаний шлюб розірвано. Крім того, зазначає, що дитина проживає з нею і утримується за її рахунок. До досягнення сином повноліття відповідач сплачував аліменти у розмірі 700 грн. щомісячно, але після досягнення ним повноліття він зовсім не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Також зазначає, що їх син є дитиною з інвалідністю з дитинства, має ІІІ групу інвалідності, а також навчається за контрактом. Таким чином, позивач просить суд, - стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту досягнення дитиною повноліття та продовжувати до закінчення навчання. Ухвалою суду від 27 лютого 2019 року справу прийнято, відкрито провадження та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи. 22 березня 2019 року, на виконання вимог ст. 278 ЦПК України, відповідачем [PERSON] надано до суду письмовий відзив на позовну заяву та докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову. Зазначив, що він бере участь у вихованні сина та відіграє активну роль у формуванні ним світобачення та світосприйняття, зустрічами із сином не нехтує, постійно дає кошти на купівлю ним як особистих речей так і на лікування. Крім того, звернув увагу, що син навчається в Черкаській медичній академії за спеціальністю фармація, але на заочній формі навчання та продовжує працювати оператором call-центру, за що отримує дохід. Також вказує, що 20 листопада 2008 року він та громадянка [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від вказаного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER], які перебувають на його утриманні. На даний час він працює у приватного підприємця [PERSON] на посаді машиніста друкувально висікального агрегату та отримує невелику заробітну плату, що підтверджується довідкою про доходи за чотири місяці. До того ж, вказує, що він постійно хворіє, що підтверджується випискою із історії хвороби 6082 третьої Черкаської міської лікарні від 30 квітня 2009 року та довідкою лікарсько-консультативної комісії поліклінічного відділення обласного протитуберкульозного диспансеру від 15 березня 2010 року № 58 і йому постійно потрібні кошти на лікування. Крім того, на його утриманні знаходиться батько [PERSON], який є особою з інвалідністю ІІ групи з ураженням опорно-рухового апарату та також потребує коштів на лікування та догляду. Відповідач у відзиві на позовну заяву також зазначає, що позивачем, зважаючи на те, що саме на ньому лежить обов'язок доведення можливостей відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, що навчається, не наведені обставини про те, що їх син [PERSON] потребує матеріальної допомоги у визначеному нею розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів відповідача на навчання сина, оскільки при визначені розміру аліментів необхідно врахувати вартість навчання, якщо воно на платній основі, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, отримання стипендії тощо. Також, відсутні підстави вважати, що їх син [PERSON] у вільний час від навчання не може працевлаштуватися для отримання доходу. Таким чином, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги та додатково пояснила, що їх син [PERSON] проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Син є особою з інвалідністю ІІІ групи та отримує пенсію в розмірі 1400 грн., він не має можливості працювати та отримувати дохід, оскільки часто хворіє. Крім того, на даний час він навчається за контрактом на 4-му курсі у Медичній академії, стипендію не отримує. Також вказує, що батько на контакт не йде, матеріальної допомоги не надає, хоча син протягом останнього року двічі перебував на стаціонарному лікуванні. Таким чином, просить суд, - стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту досягнення дитиною повноліття та продовжувати до закінчення навчання. Відповідь на відзив подано не було. В судовому засіданні відповідач [PERSON] повністю заперечував проти задоволення позову, підтримавши доводи відзиву на позов. Також, зазначив, що нормами Сімейного Кодексу України не передбачено стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання у розмірі не меншому ніж 50% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини. До того ж, вказав, що він спілкується з сином та по можливості надає йому матеріальну допомогу. Крім того, на даний час він перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого у нього є двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на його утриманні. Як йому відомо, його син [PERSON] перебував за кордоном, про що свідчать фотографії у соціальних мережах, що дає підстави вважати, що у нього достатній рівень матеріального забезпечення. Таким чином, вважає, що його матеріальне становище на даний час не дозволяє матеріально утримувати повнолітнього сина. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об'єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, сторони по справі перебували у шлюбі і їх шлюб розірваний 23 грудня 2004 року, про що свідчать дані свідоцтва про розірвання шлюбу від 23 грудня 2004 року, актовий запис № 284. Від шлюбу сторони мають [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження від 11 липня 2000 року. Батьком дитини записаний відповідач. Спору щодо батьківства між сторонами немає. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 126617, - [PERSON] встановлена ІІІ група інвалідності з 03 червня 2018 року безтерміново. Відповідно до даних договору № 278 від 07 липня 2018 року, [PERSON] є студентом Черкаської медичної академії та навчається по заочній формі навчання за спеціальністю «Фармація». Строк навчання - 3 роки. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання складає - 46 284 грн. 00 коп. За даними довідки № 434 від 13 лютого 2019 року, яка видана виконавчим комітетом Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, - позивач [PERSON] та її син [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] працює на посаді машиніста друкувально висікального агрегату у ПП [PERSON] За період з листопада 2018 року по лютий 2019 року отримав дохід у розмірі 26 181 грн. 82 коп., що підтверджується даними довідки № 5 від 15 березня 2019 року. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач [PERSON] перебуває з 20 листопада 2008 року у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Крім того, від вказаного шлюбу у них народилися двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER], які перебувають на його утриманні. До того ж, відповідач [PERSON] часто перебуває на лікуванні, що підтверджується випискою із історії хвороби 6082 третьої Черкаської міської лікарні від 30 квітня 2009 року та довідкою лікарсько-консультативної комісії поліклінічного відділення обласного протитуберкульозного диспансеру від 15 березня 2010 року № 58. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту для даних спірних правовідносин передбачені Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу. За нормами статті 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як передбачено ст. 199 цього Кодекс у, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст. 200 СК України). До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу (ст. 201 СК України). У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як зазначалось вище, при визначенні розміру аліментів на повнолітнього сина на його навчання, слід враховувати обставини, викладені у статті 182 СК України. З огляду на викладені обставини, що встановлені під час розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що у батька - відповідача по справі відсутня можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, оскільки його розмір заробітку, перебування на утриманні ще двох неповнолітніх дітей, - не дозволяє утримувати себе, свою сім»ю та повнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Крім того, позивачем, зважаючи на те, що саме на ньому лежить обов?язок доведення можливостей відповідача надавати матеріальну допомогу поволітньому синові, що навчається, - не доведено ті обставини, на які вона посилалася в судовому засіданні про те, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги у визначеному нею розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, - на навчання сина, оскільки при визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, якщо воно на платній основі, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, отримання стипендії тощо. Також, на думку суду, відсутні підстави вважати, що [PERSON], [INFO] позбавлений можливості у вільний від навчання час працевлаштуватись для отримання доходу, враховуючи, що він навчається на заочній формі навчання та отримує пенсію у розмірі 1400грн. щомісяця, про що повідомила в судовому засіданні позивач. Не доведені обставини про те, що син сторін потребує матеріальної допомоги на лікування. Крім того, зі слів позивача, її дохід становить 8тис. грн. Слід зазначити, що нормами Сімейного Кодексу України не передбачено стягнення аліментів на повнолітнього сина/дочку, яка продовжує навчання у розмірі не меншому ніж 50% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини. Отже, в цій частині вимоги є безпідставними. Враховуючи викладене, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі. Судові витрати необхідно компенсувати за рахунок Державного бюджету України. На підставі викладеного та,

Outcome: dismissed