Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому прохає стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], що зареєстрований за адресою: [ADDRESS], аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів, на її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; а також стягнути з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти у розмірі 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] року. [PERSON] вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у шлюбних відносинах з 25 квітня 2015 року. Шлюб зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 52. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з нею. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем у них не склалися та з лютого 2016 року вони проживають окремо один від одного. На даний час позивач знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років та отримує допомогу по догляду за дитиною, син знаходиться на її повному утриманні, коштами допомагають її батьки. Відповідач на сьогоднішній день офіційно не працевлаштований, але фінансово забезпечений та може надавати фінансову підтримку. За період окремого проживання, відповідач лише декілька разів надавав кошти в невеликому розмірі. Обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі. Сплата аліментів одним з батьків, а саме батька, який живе окремо, є однією з форм його участі в утриманні дитини. Так як відповідач фінансово забезпечений, ніяких відрахувань по виконавчим листам не проводить, тому може надавати їй фінансову підтримку. Єдине джерело існування є соціальна допомога на дитину, що не забезпечує їм з сином прожиткового мінімуму. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Також, зазначила, що відповідач на сьогоднішній день офіційно ніде не працевлаштований, на обліку по безробіттю не перебуває, ніяких виплат по виконавчим листам не проводить, є працездатним. Враховуючи дані обставини, вважає, що відповідач фінансово забезпечений, так як має можливість забезпечувати себе, а тому має можливість утримувати свою дитину та її, як матір дитини, яка знаходиться по догляду за дитиною до 3-х років, отримує мізерну виплату, та не має можливості працевлаштуватися. Відповідач [PERSON] у судові засіданні 08.12.2016 року та 04.01.2017 року не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, доказів поважності причин неявки в судове засідання не надав, клопотань про розгляд справи за його відсутності не надходило. Із ч. 4 ст. 169 ЦПК вбачається, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності в повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 квітня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гадяцького районного управління юстиції у Полтавській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після реєстрації шлюбу своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON], актовий запис № 52, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25.04.2015 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.10.2015 року батьками [PERSON], [INFO], є позивач та відповідач. Згідно копії довідки виконавчого комітету Гадяцької міської ради № 2019 від 26.10.2016 року [PERSON], [INFO] разом з сином [PERSON], [INFO] зареєстровані та проживають за адресою [ADDRESS]. Чоловік [PERSON] за даною адресою не зареєстрований. Як вбачається з довідки Управління соціального захисту населення Гадяцької районної державної адміністрації Полтавської області № 2991 від 23.11.2016 року, [PERSON] знаходиться на обліку в Гадяцькому УСЗН та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини у сумі 860,00 грн. щомісячно. Угоди про добровільну сплату аліментів та утримання дружини та дитини між сторонами не досягнуто, відповідач, згідно позовної заяви, матеріальну допомогу на її утримання та утримання дитини в необхідному розмірі не надає. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184цього Кодексу. У ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України зазначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як вбачається з ч.ч. 2, 3 ст. 77 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Відповідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. За вимогами ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач не надав суду будь-яких доказів щодо неможливості надання матеріальної допомоги, суд прийшов до висновку про стягнення з нього аліментів в розмірі, про який прохає позивачка. Позивач за даним позовом звільнена від сплати судових витрат, тому згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує їх з відповідача на користь держави в сумі 640 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved