Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позову посилається на те, що у вересні 2009 року її донька, [PERSON], відповідачка по справі, звернулась до неї з проханням надати останній у позику гроші для купівлі житлового будинку [ADDRESS] та належних до нього господарських споруд, що необхідно для її сім'ї. Пізніше вона оглядала даний житловий будинок, який є дерев'яний, та складався з однієї житлової кімнати 23, кв.м. та кухні. До будинку також належали чотири дерев'яних сараї, вбиральня, металева огорожа, бетонне замощення та колодязь бетонний. Вартість цього будинковолодіння складала 80 000 грн. [PERSON] її запевнила, що у продовж пару років вона їй поверне отриману позику. Зважаючи на відсутність житла у сім'ї її доньки вона погодилась позичити їй зазначені гроші. Отже, 02.10.2009р. безпосередньо перед укладенням договору купівлі-продажу згаданого будинковолодіння вона передала відповідачці [PERSON] в позику 10 000 доларів США, що стверджується письмовою розпискою, яку склала відповідачка. Дані обставини, також, може підтвердити [PERSON], який продав її доньці зазначений будинок. Укладення договору купівлі - продажу проводилось у [PERSON], приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу, яка перед посвідченням згаданого договору отримала згоду на придбання вказаного будинковолодіння від [PERSON]- чоловіка її доньки [PERSON] Вказану суму грошей, яку вона позичила, [PERSON] зобов'язалася повернути упродовж трьох років, а саме до 02.10.2012р. Крім того, на прохання [PERSON], вона позичила їй ще 25 000 доларів США у березні 2010 року, які вона використала для проведення реконструкції придбаного будинку, що потягло істотне збільшення його зовнішніх розмірів, реконструкцію господарських споруд, відновлення газопостачання, заміни електропроводки, проведення до будинку водопостачання та водовідведення, тощо. Дану суму грошей [PERSON], також, зобов'язалася повернути упродовж трьох років. Нажаль, в порушення взятого на себе зобов'язання, відповідачка [PERSON] ні 10 000 доларів США, ні 25 000 доларів США у встановлений строк їй не повернула, що її поставило у вкрай скрутне матеріальне становище, тим більше, що вона є непрацездатна особа, і живе лише на пенсію, якої їй зовсім не вистачає. У відповідності до ст.1046 ЦК України визначається, що «За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні і позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів і суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості». Згідно ст.1046 ЦК України, «Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми». Ст.207 ЦК України передбачено, що «Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. І правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, складені [PERSON] розписки про отримані від неї гроші свідчать про наявність між нею та останньою договорів позики на суму 10 000 доларів США та на суму 25 000 доларів США. Відповідно до ст.526 ЦК України, «Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». Згідно ч.3 ст.61 СК України, передбачено, що «Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім»ї, то гроші, інше майно в тому числі й гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя». Згідно ч.4 ст.65 СК України «Договір укладений одним із подружжя в інтересах сім»ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно одержане за договором, використане в інтересах сім»ї». Оскільки, вказані суми позик [PERSON] отримала з метою придбання будинку для її сім'ї, а також проведення в ньому реконструкції та ремонту, то обов'язок нести відповідальність за вказаними договорами позики, також покладається й на [PERSON] Так, на момент подання позову, згідно офіційного курсу Національного Банку України (офіційне інтернет - представництво) 100 доларів США дорівнює 1290,88 грн., тобто 1 долар США дорівнює 12,91 грн. Отже, 35 000 доларів США (сума згідно двох розписок) дорівнює 451 850 грн. - сума боргу за договорами позики. Просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в її користь 451850грн. та судові витрати в розмірі 3654грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, нічого суттєвого не добавила, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала заявлені позовні вимоги та суду пояснила, що дійсно вона позичила гроші у позивача - [PERSON] для купівлі житлового будинку [ADDRESS] та належних до нього господарських споруд, що необхідно було для її сім'ї. Крім того, в березні 2010 року вона знову позичила у позивача ще 25 000 доларів США, які використала для проведення реконструкції придбаного будинку. Однак повернути вказані суми у строки, зазначені в розписках вона не змогла, оскільки на даний час вона перебуває у важкому матеріальному становищі, не заперечила щодо задоволення заявлених позовних вимог. Адвокат [PERSON] в судовому засіданні визнав заявлені позовні вимоги [PERSON] та суду пояснив, що дійсно, його довірителем [PERSON] було взято в борг у позивача [PERSON] - 35 000 доларів США на купівлю будинковолодіння [ADDRESS] та на проведення його реконструкції, які остання зобов»язувалася повернути впродовж трьох років. Даний факт підтверджується розписками. Зазначив, що ч.3 ст.61 СК України, передбачено, що «Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім»ї, то гроші, інше майно в тому числі й гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя», а відтак сума боргу підлягає стягненню з подружжя солідарно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин, хоча повістка йому була направлена своєчасно на останню відому судові адресу , а тому суд вважає цю особу повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача [PERSON] неповажною та розглянув справу у його відсутності на підставі наявних доказів по справі. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, то згідно розписки від 02.10.2009р., відповідач [PERSON] позичила у позивача [PERSON] 10 (десять) тисяч доларів США для купівлі житлового будинку, і зобов»язувалася їх повернути до 02.10.2012р. Як вбачається з матеріалів справи, то згідно розписки від 01.03.2010р., відповідач [PERSON] позичила у позивача [PERSON] 25 (двадцять п»ять ) тисяч доларів США для проведення реконструкції та ремонту будинку, і зобов»язувалася їх повернути до 01.03.2013р. Згідно вимог ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки позикодавець вправі вимагати повернення позики, так як позичальник - відповідач, отримавши у власність передані йому позикодавцем - позивачем гроші в сумі 35 тисяч доларів США, став зобов'язаним повернути позикодавцю предмет позики в обумовлений договором позики строк, тобто до: - згідно розписки від 02.10.2009р., суму 10 тисяч доларів США повернути до 02.10.2012р.; - згідно розписки від 01.03.2010р., суму 25 тисяч доларів США повернути до 01.03.2013р.; Згідно офіційного курсу Національного Банку України, 100 доларів США дорівнює 1290,88 грн., тобто 1 долар США дорівнює 12,91грн., отже 35 доларів США (сума згідно двох розписок) дорівнює - 451850 грн. Згідно ч. 3 ст.61 СК України, передбачено, що «Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім»ї, то гроші, інше майно в тому числі й гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя». Згідно ч.4 ст.65 СК України «Договір укладений одним із подружжя в інтересах сім»ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно одержане за договором, використане в інтересах сім»ї», а відтак вказані суми позик [PERSON], що отримані нею з метою придбання будинку для її сім'ї, а також для проведення в ньому реконструкції та ремонту, то обов'язок нести відповідальність за вказаними договорами позики, також покладається на [PERSON] (згідно копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають по [ADDRESS], відповідачі [PERSON] та [PERSON] проживають та зареєстровані за вищевказаною адресою). Відповідно до п.6 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. ст.79, 81, 88 ЦПК України з відповідачів солідарно слід стягнути понесені позивачем [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн.

Outcome: approved