Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним вище позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала і пояснила,що [PERSON] /дошлюбне прізвище [PERSON],шлюб зареєстровано 12 жовтня 2002 року/ 25 травня 1991 року відповідно до протоколу №6 правління колгоспу «Прогрес» Новотроїцького району Херсонської області прийнята в члени колгоспу та направлена на навчання до Херсонського СГІ ім.А.Д.Цюрупи /економічний факультет/, про що свідчить виписка з рішення правління колгоспу «Прогрес». Про звільнення з членів КСП відомостей не виявлено. Державний акт на право колективної власності на землю, затверджений рішенням Новотроїцької селищної Ради за № 162 від 19.11.1993 року та отриманий 10.12.1993 року. Оскільки вбачається,що на час паювання позивач перебувала в членах колгоспу «Прогрес», вона мала право на отримання сертифікату на земельну частку/пай/. Однак в зв»язку з юридичною необізнаністю, а також з тим,що на час паювання вона навчалась на стаціонарному відділенні у м.Херсон, виробничу практику у колгоспі не проходила,у підприємстві не перебувала і про розпаювання, а також про право на отримання землі,їй не було відомо. В 2018 році позивач випадково дізналася,що вона має право на отримання сертифікату і тому вона звернулася за захистом свого права в суд. Просила позовні вимоги задовольнити. Аналогічні пояснення надала [PERSON] Представник відповідача ГУ Держгеокадастру Проценко О.В. та представник Новотроїцької РДА Бабіна О.О. позов не визнали і пояснили, що позивач за тривалий проміжок часу повинна була знати про своє право, пропустила строк позовної давності, отже в задоволенні позову просили відмовити. Відповідач Новотроїцька селищна Рада до суду представника не направила, письмово заявила про те,що за даними позовними вимогами вона не є належним відповідачем. Свідки [PERSON], [PERSON] суду показали,що позивач не знала до 2018 року про її потенційне право на отримання сертифікату. Свідок [PERSON] суду пояснила,що в 2018 році вона випадково в приміщенні селищної Ради зустріла матір позивача і в ході розмови повідомила,що будучи членом колгоспу «Прогрес» також не була включена до списку осіб,що мали право на отримання сертифікату на земельну частку/пай/, але в судовому порядку доказала своє право, та що [PERSON], якщо вона була членом КПС на час 1993 року теж має право на сертифікат на земельну частку. Вислухавши пояснення позивача, представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи слід прийти до наступних висновків. Судом встановлені обставини та відповідні до них правові відносини, які є цивільними. Предметом спору є право на отримання земельної частки/паю/ площею у умовних кадастрових одиницях як колишнього члена КСП «Прогрес» Новотроїцького району,що знаходиться на території Новотроїцької селищної Ради Новотроїцького району Херсонської області. Як встановлено судом, вбачається з матеріалів позовного провадження та не заперечується сторонами, [PERSON]/дівоче прізвище [PERSON]/ /а.с.6/ за рішенням правління колгоспу «Прогрес» протокол №6 від 25 травня 1991 року прийнята в члени колгоспу та направлена на навчання в Херсонський СГІ . Згідно договору про навчання була студенткою і отримувала стипендію від колгоспу. Згідно архівної довідки/а.с.12/ з членів колгоспу «Прогрес» на час отримання ним Державного акту на право колективної власності на землю не вибувала. Таким чином на підставі п.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 « Про порядок паювання земель,переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено що право на земельну частку/пай/ мають члени колективного господарства в тому числі і пенсіонери,які раніше працювали в ньому та залишаються членами зазначеного підприємства,відповідно до списку,що додається до державного акту на право колективної власності, [PERSON] мала право на отримання сертифікату. Однак, як вбачається з листа головного управління Держгеокадастру у Херсонській області відділу у Новотроїцькому районі від 02.05.2018 року [PERSON] у списках на отримання сертифікату відсутня. Як роз»яснено в Постанові Пленуму Верховного Суду України п.24 від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ,члени колективного сільськогосподарського підприємства , включені до списку,що додається до державного акту на право колективної власності на землю,набувають право на земельну частку/пай/ з дня видачі цього акту Невнесення до зазначеного вище списку особи,яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі,не може позбавити їх права на земельну частку. Таким чином слід прийти до висновку,що позивач отримала право власності на земельну частку/пай/ з часу отримання державного акту сільськогосподарським підприємством,членом якого вона з 25 травня 1991 року. Позивач [PERSON] як на підставу своїх вимог вказує на те,що про порушення свого права дізналася лише в 2018 році. Відповідачі ж- що вона повинна була знати про своє право до 1996 року,отже,що вона пропустила строк позовної давності. Разом з тим позивач надала суду докази покази свідків,письмові докази,що про своє право на земельну частку вона взнала у 2018 році та саме в цей рік звернулася з запитом до Новотроїцької селищної ради ,про що свідчать листи з відповідями Новотроїцької селищної Ради від 07.023.2018 року/а.с.11/., та ГУ Держгеокадастру від 02.05.2018 року/а.с.17/. В той час як відповідачі свої доводи,що позивач знала про порушене право з 1996 року ніякими доказами не довели,усно заявили,що вона повинна була в 1996 році проходити виробничу практику в колгоспі, отже повинна була знати про розпаювання. Письмових або інших належних допустимих доказів не надали і таким чином заяви позивача не спростували. Вирішуючи спір,який виник між сторонами у даній справі,суд аналізує норми,які регулюють спірні правовідносини та докази,надані позивачем та , враховує,що право на земельну частку пай у позивача виникло з часу розпаювання у 1993 році в період чинності ЦК УРСР,яким врегульовано спірні правовідносини. Відповідно до п.6 «Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року» правила цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів,строк пред»явлення яких ,установлений законодавством,що діяло раніше,не закінчився до набрання чинності зазначеним Кодексом. Так згідно ст.75 ЦК УРСР позовна давність застосовується судом арбітражем чи третейським судоми незалежно від заяви сторін ч.1 ст.80 ЦК УРСР - закінчення строку позовної давності до пред»явлення позову є підставою для відмови в позові. Згідно до вимог ст.76 ЦК УРСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня,коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права Аналогічні норми передбачені ст.257 ЦК 2004 року, суд їх враховує,оскільки правовідносини діють по теперішній час. Суд вважає,що право позивача стосовно земельної частки паю в КСП, членом якого вона була виникло з моменту здійснення розпаювання, тобто з грудня 1993 року, позивач не знав про порушення його права, оскільки з 1991 року проживав у м.Херсон, навчався на стаціонарному відділенні у сільськогосподарському інституті, не знав про розпаювання КСП, отримував вчасно стипендію, практику в колгоспі не проходив,тобто щодня новин про існування господарства і процеси, які в ньому відбуваються не отримував,тому вбачає підстави поважності пропуску позивачем позовної давності, який звернувся з даним позовом лише у 2018 році. Вирішуючи питання обґрунтованості позовних вимог в частині позовних вимог про внесення позивача у списки на розпаювання, слід відмовити, в з»»язку з тим, що питання внесення до списку осіб на розпаювання землі, слід пред»явити до КСП , а згідно довідки трудового архіву/а.с.13/ КСП «Прогрес» ліквідовано, правонаступників не має. Оскільки позовні вимоги слід задовольнити на 50% слід відшкодувати понесені судові витрати на 50% за рахунок відповідача Новотроїцької РДА,яка повинна видати сертифікат на земельну частку пай, але не видала його.

Outcome: partial