Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] , в якому, з врахуванням уточнення позовних вимог, просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою, кадастровий номер 1824282700:01:004:0158, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення її права; стягнути з відповідача на її користь 1000 грн. матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди, 1681,60 грн. витрат по сплаті судового збору та 2000 грн. понесених судових витрат на професійну правничу допомогу. Позов мотивований тим, що внаслідок приватизації позивач у 2019 році набула у власність земельну ділянку площею 0,25 га за кадастровим номером 1824282700:01:004:0158 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано за позивачем у встановленому законом порядку. Вказана земельна ділянка виділена на місцевості в натурі і прийнята позивачем відповідно до акту приймання-передачі межових знаків на зберігання та протоколу погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі. 11.04.2020 року мешканець с.Ігнатпіль - [PERSON] , відповідач у справі, не маючи будь-яких правовстановлюючих документів на надану позивачу у власність земельну ділянку, протиправно розорав частину вказаної земельної ділянки та засіяв її зерновими культурами, знищивши при цьому встановлені межові знаки, чим порушив право власності позивача. Комісією Ігнатпільської сільської ради було проведено обстеження належної позивачу земельної ділянки та встановлено факт самовільного зайняття її частини площею 0,10 га та пошкодження межових знаків [PERSON] , про що складено акт від 05.05.2020 року. Листом від 06.05.2020 року № 177 Ігнатпільська сільська рада підтвердила факт самовільного зайняття відповідачем належної позивачу земельної ділянки. Незаконними діями, які виразилися у пошкодженні належної позивачу земельної ділянки, відповідач заподіяв позивачу матеріальну та моральну шкоду, яку позивач оцінює у 1000 грн. та 2000 грн. відповідно. Тому на підставі ст.ст.16, 319, 391, 1166, 1167 ЦК України просить позов задоволити та стягнути з відповідача понесені судові витрати на правничу допомогу та сплату судового збору. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, в підготовчому судовому засіданні позов не визнав, подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та відмовити в задоволенні позову повністю з мотивів його безпідставності. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази у справі суд дійшов наступних висновків. Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,25 га за кадастровим номером 1824282700:01:004:0158 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано за позивачем 25.07.2019 року, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 175693122. Вказана земельна ділянка виділена на місцевості в натурі і прийнята позивачем відповідно до акту приймання-передачі межових знаків на зберігання та протоколу погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі, набута позивачем у власність в процесі приватизації, що стверджується копіями технічної документації - проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] . Факт самовільного зайняття відповідачем [PERSON] належної позивачу на праві власності земельної ділянки в [ADDRESS] , яке виявилося в переорюванні частини ділянки орієнтовно площею 0,10 га, та пошкодженні межових знаків підтверджується актом обстеження від 05.05.2020 року, складеним комісією в складі сільського голови с.Ігнатпіль Рафальського П.А., землевпорядника Ігнатпільської сільської ради Барановської Н.П., депутата Ігнатпільської сільської ради Мазур С.П. , та листом Ігнатпільської сільської ради від 06.05.2020 року № 177. З приводу неправомірних дій відповідача позивач неодноразово зверталася до Головного управління Держгеокадастру у Житомирської області, однак останнє листами від 22.05.2020 року, від 19.06.2020 року, від 20.07.2020 року, відмовило позивачу в здійсненні заходів державного нагляду (контролю) щодо перевірки самовільного зайняття земельної ділянки у зв`язку із наявністю законодавчої заборони державним інспекторам у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Житомирській області проводити заходи із здійснення державного нагляду (контролю), які потребують виїзду на місцевість, для запобігання виникнення і поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), рекомендовано за вирішенням земельного спору звернутися до суду. Першим протоколом до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право фізичної особи мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За положеннями ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.7 постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). З огляду на викладене, враховуючи, що в судовому засіданні знайшла підтвердження обставина вчинення відповідачем неправомірних дій щодо самовільного зайняття належної позивачу на праві власності земельної ділянки в [ADDRESS] , шляхом переорювання її частини орієнтовно площею 0,10 га, та пошкодження межових знаків, а відтак і обставина порушення відповідачем права власності позивача, що полягає зокрема у позбавленні її можливості безперешкодно користуватися всією своєю ділянкою на власний розсуд, суд доходить висновку про необхідність захисту порушеного права позивача способом зобов`язання відповідача відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення права. Тому в цій частині позов відлягає задоволенню. Відповідно до положень ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Однак, позивачем належними та допустимими доказами не доведено наявності майнової шкоди та моральної шкоди, їх розміру, причинно-наслідкового зв`язку між неправомірним діями відповідача по самовільному зайняттю земельної ділянки шляхом її переорювання і пошкодження межових знаків та заподіяною шкодою, вини відповідача у заподіянні позивачу моральної шкоди. Тому у задоволенні вимог про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 1000 грн. та моральної шкоди в сумі 2000 грн. слід відмовити за недоведеністю. Для надання професійної правничої допомоги та участі у справі позивачем було залучено адвоката Хаюка С.М. згідно з договором про надання правової допомоги 12.05.2020 року. Вартість наданих правничих послуг згідно з актом здачі-приймання наданої правничої допомоги за договором від 05.09.2020 року склала 2000 грн. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1681,60 грн.

Outcome: approved