Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визначення часток до відповідача [PERSON] , мотивуючи позовні вимоги тим, що вона, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] на підставі Договору обміну квартир укладеного 04.06.1998 року та посвідченого Ткачук В.О., державним нотаріусом Третьої чернівецької державної нотаріальної контори 04.06.1998 року за реєстровим №1-2154. Зазначає, що право власності на вказану квартиру зареєстроване Чернівецьким обласним БТІ на праві особистої власності за гр. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 03.09.1998 року та внесено в реєстрову книгу №106 стор. №529 за реєстровим №7237. Вказує, що [INFO] [PERSON] помер, про що Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області 27.02.2018 року зроблено відповідний запис за №424. Стверджує, що вона, [PERSON] , є спадкоємицею за законом на майно [PERSON] , померлого [INFO] , як його дружина. При цьому, відповідач [PERSON] є також спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , як його донька. Вказує, що вона звернулася в Першу Чернівецьку державну нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка, однак нотаріус відмовив їй у видачі такого свідоцтва, оскільки спірна квартира перебуває у спільній сумісній власності між співвласниками, про що виніс відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Зазначає, що оскільки добровільно вирішити питання щодо визначення часток у праві спільної сумісної власності, що належить кожному із співвласників у вказаній квартирі неможливо через смерть одного з співвласників, вона змушена з даного питання звернутися до суду. На основі викладеного, позивачка просить суд визначити, що частки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - є рівними і складають по 1/3 частки квартири. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак до початку судового засідання від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати дану справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, однак до початку розгляду справи від неї надійшла заява, в якій остання просить розглядати справу у її відсутність, не фіксувати судове засідання технічними засобами та вимоги позову визнає. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області 27.02.2018 року зроблено відповідний запис за №424, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.7), 11.08.1974 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, прізвище дружини після одруження - « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8), [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.9), 06.05.2016 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, прізвище дружини після одруження - « [PERSON] ». Як вбачається з копії договору обміну квартир від 04.06.1998 року (а.с.11), [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] . Вказаний договір посвідчений державним нотаріусом Третьої чернівецької державної нотаріальної контори Ткачук В.О. 04.06.1998 року за реєстровим №1-2154. Право власності на вказану квартиру зареєстроване Чернівецьким обласним БТІ на праві особистої власності за гр. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 03.09.1998 року та внесено в реєстрову книгу №106 стор. №529 за реєстровим №7237 (а.с.11 зворот). Згідно постанови державного нотаріуса Першої Чернівецької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.08.2019 року №1407/02-31 (а.с.12), [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . При цьому, нотаріусом було відмовлено спадкоємцям за законом [PERSON] та [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове нерухоме майно, а саме: частку квартири [ADDRESS] у багатоквартирному житловому будинку за номером [ADDRESS] , що належала [PERSON] , який помер [INFO] , в зв`язку з тим, що не встановлені частки у спільній сумісній власності. Так, згідно зі ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно вимог ч.1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Частиною 1 ст.364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У відповідності до частини 1 статті 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Право спільної сумісної власності відрізняється від права спільної часткової власності за підставами виникнення, характером внутрішніх правовідносин, а також і за підставами припинення сумісної або часткової власності. Приписами частини 2 статті 370 Цивільного кодексу України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У відповідності до вимог статті 372 Цивільного кодексу України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Таким чином, враховуючи ту обставину, що право власності на квартиру [ADDRESS] , належало трьом співвласникам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності згідно договору обміну квартир від 04.06.1998 року, між співвласниками квартири не був укладений договір щодо визначення розміру часток у спільному сумісному майні, суд вважає, що в даному випадку визначення часток, а саме по 1/3 частці квартири [ADDRESS] за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , про що просить позивач, відповідатиме вимогам Закону.

Outcome: approved