Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк, терміном 3 місяці, для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька - [PERSON], який помер [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що [INFO] року помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, до якої окрім іншого, входить житловий будинок, що по [ADDRESS]. На випадок своєї смерті, батько не розпорядився вказаним майном, тому спадкування відбувалось за законом. Спадкоємцями першої черги, окрім неї є її мати (дружина спадкодавця) - відповідач по справі, проте, остання на спадщину не претендує. Відтак, вона як єдиний спадкоємець за законом першої черги, звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті батька, проте отримала відмову у видачі такого, у зв'язку з тим, що пропустила піврічний термін передбачений цивільним законодавством для подання заяви. Вказана відмова позбавляє її можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, а тому змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] подала заяву, в якій просить розглянути дану справу за її відсутності, оскільки позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що [INFO] року, у віці 72 років, в с. Буянів Жидачівського району Львівської області, помер [PERSON], про що 01 червня 2010 року складено відповідний актовий запис №10 та Мельницькою сільською радою Жидачівського району Львівської області, від 01 червня 2010 року, видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] /арк. справи 5/. Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що до складу спадщини [PERSON] окрім іншого, входить житловий будинок, що по [ADDRESS]. Дослідженими судом матеріалами справи встановлено, що заповіту спадкодавець [PERSON] щодо розпорядження своїми правами на випадок смерті не складав. Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З долучених до матеріалів справи копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09 серпня 1971 року та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27 жовтня 1990 року вбачається, що cпадкодавець є батьком [PERSON] Відтак, встановлено що позивач є спадкоємцем першої черги. Іншим спадкоємцем вказаної черги є відповідно мати позивача та дружина спадкодавця, відповідач по справі - [PERSON] Проте, судом встановлено, що остання на спадкове майно не претендує /арк. справи 6-7, 8/. Також в судовому засіданні встановлено, що позивач на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем. Спадкодавець був зареєстрований та проживав до дня своєї смерті за адресою: с. Буянів Жидачівського району Львівської області, а спадкоємець за законом проживала (на час відкриття спадщини) за адресою: [ADDRESS] що підтверджується долученими нею паспортними даними /арк. справи 3-4/. Відповідно до ч. 1 ст.1269, ч. 1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 46/02-31 виданою завідувачем Жидачівською державною нотаріальною конторою від 26 січня 2017 року, встановлено факт звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька та відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що вона пропустила піврічний термін, передбачений цивільним законодавством для подання заяви. Шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплив 01 грудня 2010 року /арк. справи 9/. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 4 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-497цс17. Так, вищенаведеними обставинами встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] року, на випадок своєї смерті не розпорядився належним майном. Позивач є єдиною спадкоємицею першої черги за законом, що не відмовилась від спадкового майна та вирішила його прийняти. Проте, остання в силу життєвих обставин - пропустила законодавчо визначений строк для прийняття спадщини. Судом встановлено, що вказана спадкова маса відумерлою не визнана, ніким не прийнята, а відтак залишається відкритою. [PERSON] позивач у справі, бажає її прийняти. Однак, звернувшись до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини, отримала відмову, з причин пропуску піврічного строку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, пов'язаними з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення цих дій. Таким чином, враховуючи відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин пропуску піврічного строку, яка позбавляє позивача можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід визначити додатковий строк, тривалістю три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON],, оскільки такий нею пропущений з поважних причин.

Outcome: approved