Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 грн. 00 коп. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 лютого 2020 року та до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.12.1996 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з філією державного Центру розвитку сім`ї був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що в свідоцтві про шлюб зазначена як [PERSON] , актовий запис № 1514. Від шлюбу сторони мають трьох дітей, а саме: двох неповнолітніх дітей [INFO] , [PERSON] , [PERSON] та одну повнолітню дитину [PERSON] [INFO] . Всі діти народилися в місті Києві зареєстровані та проживають з Позивачем за адресою: [ADDRESS] . За утримання вказаного майна (квартири) сплачує Позивачка особисто. За час перебування у шлюбі з вини Відповідача між нами постійно виникали непорозуміння і сварки. Чоловік не виявляв належної уваги до дітей, не цікавився інтересами сім`ї, грошових коштів на утримання дітей не надавав та досі не надає. Відповідач припинив шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Причиною фактичного припинення сімейних стосунків став його зв`язок з іншою жінкою 29.11.2019 року Відповідач повідомив позивача в телефонному режимі, що у нього нова сім`я, він придбав нову квартиру, і йому потрібні гроші, а позивач не має права на придбане за час фактичних шлюбних відносин майно, так як воно зареєстровано на його ім`я, попросив висилитися разом з трьома дітьми на вулицю, оскільки квартира в який ми з дітьми мешкаємо належить саме йому. До цього телефонного дзвінка Відповідача, Позивач самостійно утримував спільних дітей, до суду з позовною заявою про стягнення аліментів не звертався. За таких обставин, оскільки троє дітей проживають з Позивачем, а Відповідач офіційно займається підприємницькою діяльністю, має регулярний дохід, нерухоме та рухоме мано, при цьому ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дітей впродовж 18 років, при цьому, приймаючи до уваги встановлений законодавцем розмір прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, Позивач просить суд призначити аліменти на утримання двох дітей, які підлягатимуть стягненню з Відповідача на користь Позивача, з врахуванням принципу справедливості та розумності, у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000,00 грн., щомісячно, тобто по 5 000,00 грн. на кожну дитину, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. 14 лютого 2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Копію вказаної ухвали позивачем було отримано 06 квітня 2020 року, про що свідчить повідомлення про порушення поштового відправлення. Відповідачем копію ухвали, копію позовної заяви з доданими до неї документами було отримано 03 квітня 2020 року, про що свідчить повідомлення про порушення поштового відправлення. Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було, відповідачем не використано право подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 28.12.1996 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з філією державного Центру розвитку сім`ї був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що в свідоцтві про шлюб зазначена як [PERSON] , актовий запис № 1514. Від шлюбу сторони мають трьох дітей, а саме: двох неповнолітніх дітей [INFO] , [PERSON] , [PERSON] та одну повнолітню дитину [PERSON] [INFO] . Всі діти народилися в місті Києві зареєстровані та проживають з Позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 07.10.2018 року виданою ЖЕД №412. Згідно рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 11.01.2012 року по цивільній справі № 2-4925/2011 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами було розірвано. Рішення указаного суду набрало законної сили 28.03.2012 року. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки малолітня дитина проживають з матір`ю, батько - відповідач по справі зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання та виховання. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. А частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суми прожиткового мінімуму на 2020 рік встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 р. № 294-ІХ та для дітей віком від 6 до 18 років становить: - із 1 січня - 2218 грн., - із 1 липня - 2318 грн.,- із 1 грудня - 2395 грн. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. В силу ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Крім того, як встановлено в ході судового розгляду у відповідача перебуває у власності рухоме та нерухоме майно, а саме: Двокімнатна квартира, яка складається з двох жилих кімнат жилого площею 30,90 кв.м., загального площею 51,60 кв.м. під номером 149 (сто сорок дев`ять), що знаходиться на другому поверсі житлового будинку під номером [ADDRESS] . Вказана квартира була придбана 21.05.2002 року на підставі договору купівлі- продажу квартири та зареєстрована на ім`я Відповідача Київським міським бюро технічної інвентаризації 24.05.2002 р. за № 1602, що підтверджується вищевказаним договором та реєстраційним посвідченням БТІ; Земельна ділянка площею 0,0862 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки: 3221287201:01:007:0086, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказана земельна ділянка була придбана 24.05.2007 року на підставі договору купівлі-продажу та зареєстрована па ім`я Відповідача, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 246535, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №04094004610 від 11.11.2010 року. На вказаній змеленій ділянці знаходиться незавершений будівництвом житловий будинок; Автомобіль марки MERCEDES Vito, легковий сєдан, 1998 року випуску, модель 108d, зеленого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] ; 1/2 Житлового будинку загальною площею 125,3 кв.м., житловою площею 94,4 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на 1/2 вказаного житлового будинку Відповідач набув на підставі договору дарування від 27.12.2006 року № 4922, посвідченого Фастівською райдержнотконторою. Крім того, згідно загальнодоступної інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець.( Дата запису: 14.03.2017 року; Номер запису: 2 067 000 0000 165018). Згідно даних ЄДР Відповідач здійснює наступні види підприємницької діяльності: Код КВЕД 31.01 Виробництво меблів для офісів і підприємств торгівлі; Код КВЕД 31.02 Виробництво кухонних меблів; Код КВЕД 31.09 Виробництво інших меблів; Код КВЕД 23.12 Формування й оброблення листового скла (основний); Код КВЕД 25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій; Код КВЕД 43.34 Малярні роботи та скління; Код КВЕД 49.42 Надання послуг перевезення речей (переїзду). Таким чином, виходячи з вище викладеного, відповідач за віком є працездатним, на праві власності в останнього перебуає нерухоме та рухоме майно, здійснює підприємницьку діяльність, наявність у відповідача стягнень по аліментам, інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, судом не встановлено. Враховуючи те, що відповідач не несе витрати по утриманню дитей, не забезпечує їх потреб, щодо повсякденного життя, не займається їх вихованням, що потребує не тільки матеріальних витрат, а й значних моральних зусиль, домовленості між сторонами щодо розміру аліментів не досягнуто, суд вважає, що розмір аліментів в розмірі по 4000,00 грн. на кожну дитину є достатнім для забезпечення належного утримання дітей до їх повноліття. Відтак з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі у розмірі по 4 000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 лютого 2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно частин 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місце знаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial