Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до об'єднаної територіальної громади в особі Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, третя особа відділ державної реєстрації виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. У позові вказав, що з 2000 року він, провівши попередньо ремонт нежитлового приміщення, фактично добросовісно, відкрито, безперервно володіє та користується нерухомим майно, а саме ангаром для зберігання сільськогосподарської техніки «А-1», загальною площею 1504,4 кв.м., що розташований в [ADDRESS]. Розпорядженням голови РДА №88 від 02.03.20018 року для обслуговування ангару йому було надано в оренду земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення, несільськогосподарські угіддя (землі під господарськими будівлями і дворами) площею 2,00 га на території Шершнівського старостинського округу Засульської сільської ради. Відповідно до вищевказаного розпорядження 02.03.2018 року між ним та Лубенською РДА було укладено відповідний договір оренди землі площею 2,00 га. на якій розміщений вищевказаний ангар. З метою належного оформлення права власності на дане нежитлове приміщення він 24.07.2018 року звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про державну реєстрацію своїх прав щодо вказаного ангару, однак 10.09.2018 року отримав відмову. Позивач стверджує, що нежитлове приміщення ангару за адресою [ADDRESS] у виконавчому комітеті Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області не обліковується, не зареєстроване в КП «Лубенське МБТІ», щодо нього відсутні відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухому майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна. Враховуючи вищевикладене, факт його постійного, відкритого володіння вказаним майном, позивач прохає визнати за ним право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення ангару для зберігання сільськогосподарської техніки, загальною площею 1504,4 кв.м., що розташований в [ADDRESS]. Судові витрати бере на себе. В судове засідання учасники справи не з'явилися, направивши до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі. При цьому позивач свої позовні вимоги підтримав, прохає їх задовольнити, а відповідача та третя покладаються на розсуд суду (а.с.45-47). У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи , суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно з ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Згідно з ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що відповідно до акту прийому-передачі майна від 28.07.2000 року комісія у складі, сільського голови Шершнівської сільської ради [PERSON] та представників ліквідованого КСП «Червона Зірка», колишнього головного економіста [PERSON] та головного бухгалтера [PERSON] передали, а позивач [PERSON] прийняв нежитлову будівлю - ангар для зберігання сільськогосподарської техніки, площею 1504,4 кв.м., що розташований на адресою [ADDRESS] (а.с.4). Розпорядженням голови РДА №88 від 02.03.20018 року позивачу [PERSON] було надано в оренду земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення, несільськогосподарські угіддя (землі під господарськими будівлями і дворами) площею 2,00 га на території Шершнівського старостинського округу Засульської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.5). 02.03.2018 року між Лубенською районною державною адміністрацією Полтавської області та [PERSON] було укладено договір оренди землі площею 2,00 га. на якій розміщений вищевказаний ангар для зберігання сільськогосподарської техніки, що підтверджується його копією (а.с.6-9). 03.05.2018 року ПП «Бюро послуг та консультацій» було виготовлено технічний паспорт на приміщення ангару для зберігання сільськогосподарської техніки, що розташований за адресо [ADDRESS] згідно якого загальна площа всього по будівлі становить 1504,4 кв.м. (а.с.10-14). Вартість даної нежитлової будівлі - ангару становить 127 900 грн., відповідно до звіту про оцінку майна (а.с.15-30). Відповідно до довідки виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області №190 від 03.05.2018 року ангар для зберігання сільськогосподарської техніки, що знаходиться за адресою [ADDRESS] і розташований на території колишньої тракторної бригади КСП «Червона Зірка» належить [PERSON] (а.с.31). Відповідно до довідки виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області №02-36/4773 від 22.12.2018 року ангар для зберігання сільськогосподарської техніки, що знаходиться за вищевказаною адресою на балансі виконавчого комітету не обліковується (а.с.32). Вказане нежитлове приміщення не зареєстроване в КП «Лубенське МБТІ» та щодо нього відсутні відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухому майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, що підтверджується довідкою КП «Лубенське МБТІ» №1397 від 22.11.2018 року та інформацією з держреєстру (а.с.33,34). При зверненні позивача до державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про державну реєстрацію своїх прав щодо вказаного ангару, він отримав відмову у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього (а.с.35). Судом встановлено, що починаючи з 28.07.2000 року позивач весь час добросовісно, безперервно та відкрито користується вищевказаним нежитловим приміщення - ангаром для зберігання сільськогосподарської техніки. Ніхто цих обставин не оспорював і не оспорює. Частиною 1 ст. 344 ЦК України, передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно(набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно ч.4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Цивільний кодекс України набрав чинності 1 січня 2004 р., тому норма ст. 344 даного Кодексу може застосовуватися до правовідносин, які виникли після 1 січня 2001 року. Давність володіння позивачем нежитловою будівлею - ангаром складає понад 17 років. Факт відкритості та безперервності володіння частиною домоволодіння відповідачем визнаний та не оспорюється, що підтверджується зокрема наданою довідкою №190 від 03.05.2018 року (а.с.31). На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та вважає за необхідне визнати за ним право власності на нежитлове приміщення - ангар для зберігання сільськогосподарської техніки за набувальною давністю.

Outcome: approved