Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Понорівської сільської ради та третіх осіб на стороні відповідача - відділу Держземагенства в Талалаївському районі, Талалаївської РДА, про визнання права власності на земельну частку (пай). В обґрунтування позову зазначає, що за життя її батько [PERSON] отримав у спадщину від своєї дружини матері позивача [PERSON] земельну частку (пай) згідно сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0157789 від 02.10.1996 року. Дана земельна частка (пай) розташовані на території Понорівської сільської ради. На підставі даного сертифікату батько позивача оформив право власності на 3,24 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 20.06.2004 року [PERSON] помер. Дану земельну ділянку у спадщину після смерті батька прийняла позивач і на її імя було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 2477223 від 22.02.2005 року. Але крім визначеної Державним актом площі земельної ділянки під ріллю, до складу земельної частки (паю), що належав [PERSON], входили ще ї кормові угіддя, на які з невідомих позивачу причин батько не виготовив державний акт. Позивач [PERSON] у встановлений термін оформила спадщину після смерті батька, але по причині того, що за життя батько не виготовив Державний акт на належну йому земельну частку (пай) в частині кормових угідь, тому позивач не може в нотаріальному порядку оформити спадщину на земельну частку (пай) в частині кормових угідь через відсутність виготовленого та зареєстрованого Державного акту про право власності на кормові угіддя. Тому позивач [PERSON] просить суд поновити їй строк звернення до суду та визнати за нею право на земельну частку (пай) за № 04 сітки розпаювання в частині кормових угідь на території Понорівської сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті свого батька [PERSON], померлого 20 червня 2004 року, яка належала [PERSON], померлій 28 серпня 199 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримала і просила задовольнити, поскільки за життя її батько з невідомих причин не оформив всю спадщину після смерті матері і частина залишилась належним чином ним не оформленою, що на даний момент перешкоджає їй оформити всю спадщину після смерті батька. Представник відповідача - Понорівської сільської ради - в судове засідання не зявився, надали до суду заяву, в якій просять суд розглянути справу без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнають і не заперечують проти їх задоволення. Представник третьої особи - відділу Держземагенства в Талалаївському районі в судове засідання не зявився, надали до суду заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи, у вирішення справи покладаються на розсуд суду. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, заслухавши сторони, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Вирішуючи позовну вимогу позивача [PERSON] про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд виходить з наступного. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки. Спадкодавець [PERSON] помер у 2004 році, і тому позивачем пропущено визначений законодавством строк звернення до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ч.5 ст. 267 ЦК України суд, за наявності поважних причин, може поновити строк позовної давності. Поскільки позивач проживала окремо від спадкодавця і їй не було відомо, чи оформив батько за життя всю частину належної йому земельної частки (паю), враховуючи ту обставину, що відповідачем та третіми особами не заявлено про застосування позовної давності у спорі, суд визнає поважною причину пропуску позивачем строку позовної давності та вважає необхідним поновити йому строк звернення до суду. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер 20 червня 2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1- ЕЛ № 187681 (а.с.13). В свою чергу він за життя прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON], померлої 28 серпня 1999 року згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 053303 (а.с.12). [PERSON] народилась 28 жовтня 1963 року і в графі «Батько» зазначено [PERSON], в графі «Мати» - [PERSON] згідно копії свідоцтва про народження серії ІV-УР № 2393129 (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЕЛ № 258281 [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] і їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.10). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом 29.08.2002 року після смерті [PERSON] спадкоємцем є її чоловік [PERSON] До складу спадщини входить, зокрема, право на земельну частку (пай) у колективній власності КСП «Понори» розміром 5,5 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (а.с.18). Факт наявності у спадкодавця спадкового майна підтверджується також і копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0157789 від 02.10.1996 року, згідно з яким [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Понори» розміром 5,5 в умовних кадастрових гектарах (а.с.14). Згідно копії витягу із Спадкового реєстру від 25.12.2012 року та копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.12.2004 року після смерті [PERSON] спадкоємицею є дочка [PERSON] Спадщина складається, зокрема, із земельної ділянки, розташованої на території Понорівської сільської ради (а.с.7-8). На підставі даного свідоцтва позивачу було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 247223 від 22.02.2005 року, згідно з яким [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,24 га на території Понорівської сільської ради (а.с.9). Згідно довідки Понорівської сільської ради № 31 від 27.02.2015 року [PERSON] мала земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва колишнього КСП «Понори» відповідно до сітки розпаювання № 4 (а.с.15). Згідно довідки відділу Держземагенства у Талалаївському районі вартість земельної частки (паю) в частині кормових угідь, що належали [PERSON] відповідно до сітки розпаювання № 4, станом на 20.04.2004 року становила 926,86 грн. (а.с.34). Згідно повідомлення Талалаївської районної державної нотаріальної контори від 01.07.2015 року після смерті [PERSON] заведена спадкова справа і спадкоємицею є дочка [PERSON] (а.с.28-33). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Суд приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай) розміром 5,5 умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті своєї дружини [PERSON], але з невідомих причин за життя оформив право власності лише на 3,24 га, а решта спадщини залишилась не оформленою, але перейшла в свою чергу до його спадкоємця дочки [PERSON], так як входила до складу всієї спадкової маси, а саме відповідно до сітки розпаювання № 4 на території Понорівської сільської ради. Таким чином, поскільки матеріалами справи підтверджено той факт, що спадкодавець [PERSON] у встановленому законом порядку за життя на підставі свідоцтва про право на спадщину набув право на земельну частку (пай) розміром 5,5 умовних кадастрових гектарах відповідно до сітки розпаювання № 4, дане право було ним було оформлене належним чином тільки на 3,24 га, решта залишилась не оформленою, але поскільки успадкуванню позивачем підлягає вся спадщина, то суд приходить до висновку, що до позивача [PERSON] в порядку спадкування переходить, в тому числі, і право на земельну частку (пай) відповідно до сітки розпаювання № 4, яка не була оформлена за життя її батьком. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні і належним чином обґрунтовані, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved