Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути на її користь з відповідача [PERSON] аліменти на утримання їхньої повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання на денній формі, у твердій грошовій сумі у розмірі 2700 гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з моменту її звернення до суду з цим позовом і до досягнення донькою двадцяти трьох років - до [INFO]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем вони перебували в шлюбі з 16 травня 1992 року до 12 квітня 2005 року, після чого їхній шлюб було розірвано. [INFO] у них з відповідачем народилася донька [PERSON] Ще до розірвання шлюбу вона звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання їхньої малолітньої тоді дочки, оскільки відповідач не надавав матеріальної допомоги. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2004 року її позов задоволено, стягнуто з відповідача [PERSON] аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно, оскільки відповідач мав нерегулярний, мінливий заробіток. Він визнавав позов у розмірі, еквівалентному 100 доларам США по курсу, встановленому на той час Нацбанком України. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] ухилявся від сплати аліментів, вона отримувала державну допомогу на утримання їхньої доньки [PERSON] З 01 вересня 2017 року [PERSON] є студенткою 1-го курсу факультету спорту та менеджменту Національного університету фізичного виховання і спорту України (денна форма навчання), термін навчання з 01 вересня 2017 року до 30 червня 2021 року. Договором № 106 про надання освітніх послуг для здобувача освітнього ступеня бакалавра від 11 серпня 2017 року, укладеного з їхньою донькою, вартість освітньої послуги становить на місяць 1345 гривень 00 копійок. Крім того, вартість транспортних витрат на проїзд двома видами транспорту кожного дня до університету та на тренування шість днів на тиждень складає 450+250 = 700 гривень на місяць; вартість витрат на продукти харчування, оскільки її донька є майстром спорту по плаванню, потребує посиленої білкової особливої дієти, складає 150 гривень на день і 4500 гривень на місяць; вартість витрат на одяг, білизну та взуття на кожен сезон, а також спортивної форми для тренування в басейні та спортзалі, складає мінімум 1000 гривень на місяць; вартість витрат на культурі розваги (відвідування кінотеатрів, театрів, музеїв, концертів, тощо) складає мінімум 500 гривень щомісячно. Загальна вартість витрат на утримання їхньої повнолітньої доньки складає 8 045 гривень на місяць. З 28 лютого 2012 року їй призначено пенсію за вислугу років, щомісячний розмір якої складає 1463 гривні і є єдиним джерелом її доходу, тому вона саме не може утримувати їхню доньку, яка після досягнення повноліття 17 березня 2018 року продовжує навчання згідно укладеного договору і потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] є працездатною особою, яка нікого більше не має на утриманні, тому здатний надавати матеріальну допомогу доньці до досягнення нею двадцяти трьох років, але не бажає добровільно виконувати свої обов'язки. 21 червня 2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем було отримано 17 липня 2018 року. Позивачем копію ухвали суду про відкриття провадження у справі було отримано 14 липня 2018 року. Третьою особою копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами було отримано 16 липня 2018 року. Вказані відомості підтверджуються поштовими повідомленнями про вручення відправлення. Відповідач не скористався правом подання відзиву, позивачем, третьою особою додаткових пояснень також подано не було. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. [INFO] народилася [PERSON], батьками якої записані - [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, 12 квітня 2005 року в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу було здійснено актовий запис № 333 про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2004 року з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 06 вересня 2004 року і до її повноліття. Згідно довідки № 473 від 23 лютого 2018 року, виданої Національним університетом фізичного виховання і спорту України, [PERSON] є студенткою І курсу факультету спорту та менеджменту Національного університету фізичного вихованні і спорту України (денна форма навчання), термін навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року. Статтею 198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.п. 5.2. п. 5 договору № 106 про надання освітніх послуг для здобувача освітнього ступеня бакалавра від 11 серпня 2017 року, укладеного між Національним університетом фізичного вихованні і спорту України та [PERSON] щодо надання освітніх послуг [PERSON], вартість освітньої послуги становить: за весь строк навчання - 53 800 гривень 00 копійок; за семестр - 6725 гривень 00 копійок; за місяць - 1345 гривень 00 копійок. Як роз'яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Судку України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладені доводи, враховуючи надані суду докази з позиції їх належності та допустимості, враховуючи норми чинного законодавства України, про обопільний обов'язок батьків в утриманні повнолітніх дітей, які продовжують навчання, враховуючи відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача щодо заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача: [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку. Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved