Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за наступними підставами: [PERSON] на праві власності, згідно договору купівлі-продажу, належить будинок [ADDRESS] . Відповідач по справі [PERSON] є колишньою дружиною її сина, вона зареєстрована в будинку, але фактично тривалий час не проживає. В добровільному порядку відповідач не виписується, комунальні платежі не сплачує, в утриманні житла участі не бере, її особистих речей в будинку не має, що й спонукало позивача звернутись до суду з зазначеною позовною заявою, так як вона не може розпорядитися своїм майном на власний розсуд, оформити субсидію і на підставі чого просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю, шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, просить суд розглянути справу у її відсутність та зменшити розмір судового збору на 50%. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з`ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зі змісту ст. 82 ЦПК України вбачається, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Судовий збір по справі за одну вимогу немайнового характеру становить 840,80 грн. Враховуючи, що відповідачем визнаний позов до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, суд вважає, що судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача необхідно зменшити на 50%, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 420,40 грн. сплаченого судового збору, що є 50% встановленої ставки судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу та вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету решти судового збору, сплаченого нею при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved