Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] у віці 63 роки помер [PERSON] , у зв`язку із чим в книзі реєстрації актів про смерть 15.02.2019 р. зроблено відповідний актовий запис під № 10. При житті [PERSON] склав заповіт, який посвідчений 06.07.2017 року Прибужанівською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області та зареєстрованого в реєстрі за № 44, відповідно до якого зробив розпорядження, яким, на випадок своєї смерті заповів Позивачу [PERSON] , все належне йому майно, яке на день смерті належало йому. До спадкової маси, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] увійшло майно, а саме земельна ділянка яка знаходиться на території с. Гайок, Кам`янка-Бузького району Львівської області загальною площею 3,3 га., без контурного зовнішніх меж на місцевості, та належала [PERSON] на підставі сертифікату про право власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 0135001зареєстрованого в книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю під № 415, виданого 15.12.1999 року, на підставі рішення Прибужанівської сільської ради народних депутатів від 02.04.1994, яка була передана для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, а також житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] , та належав померлому [PERSON] , на підставі свідоцтва про право спадщину № 492 виданого 23.03.1998 року державним нотаріусом Капуш І.М. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, з приводу задоволення позову не заперечує, викладені вимоги підтримує, за наявності відповідних правових підстав для цього. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. [INFO] у віці 63 роки помер [PERSON] , і з приводу чого 24.08.2016 року 15.02.2019 р. зроблено відповідний актовий запис під № 10.. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло зазначене позивачем спадкове майно. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої увійшло нерухоме майно, а саме земельна ділянка яка знаходиться на території с. Гайок, Кам`янка - Бузького району Львівської області загальною площею 3,3 га., без контурного зовнішніх меж на місцевості, та належала [PERSON] на підставі сертифікату про право власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 0135001зареєстрованого в книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю під № 415, виданого 15.12.1999 року, на підставі рішення Прибужанівської сільської ради народних депутатів від 02.04.1994, яка була передана для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, а також житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] , та належав померлому [PERSON] , на підставі свідоцтва про право спадщину № 492 виданого 23.03.1998 року державним нотаріусом Капуш І.М Відповідно до ст.ст.1216,1217,1218,1264, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкодавців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. Згідно ч.3 ст. 1268, ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Як встановлено судом [PERSON] при житті склав заповіт, у зв`язку із чим Позивач набув право на спадкування майна, на яке при житті мав належало [PERSON] . За загальним правилом, встановленим нормами Цивільного Кодексу України, зокрема положеннями про здійснення права на спадкування, таке здійснюється шляхом подання спадкодавцем, який бажає прийняти спадщину, до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини відповідну заяву про прийняття спадщини. В порядку визначеному законом, шляхом звернення до нотаріальної контори, Позивач, [PERSON] , оформити свої спадкові права не може через втрату правовстановлюючих документів, які посвідчують право власності на спадкове майно спадкодавця [PERSON] . А відтак відсутність правовстановлюючого документу на нерухоме майно, відповідно до статті 49 ЗУ «Про нотаріат» та п.п. 4.18. п. 4 гл. 10 розділу ІІ порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Факт втрати правовстановлюючого документу доводиться копією оголошення, яке опубліковане в районній газеті «Життя і слово» № 22 (2935) від 01.03.2019 року про втрату та визнання правовстановлюючих документів недійсними. На підставі, цього позивач не має змоги у встановленому законом порядку оформити право власності на спадкове майно, що є підставою для звернення Позивача суду. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року Верховним Судом України зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до п. г ч.1ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Частиною 5ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2ст.1220 ЦК України). Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів, не може бути захищене в інший спосіб. Положеннями статей15,16 ЦК України,статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Таким чином Позивачем вірно обрано спосіб захисту свого цивільного права, яке підлягає захисту судом. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved