Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на домоволодіння № 11 по вулиці Баумана у м. Дебальцеве Донецької області, вказуючи, що її батько - [PERSON], на підставі договору про право будівництва будинку від 06 серпня 1962 року, зареєстрованого у Єнакієвському інвентаризаційному бюро за р/№ 6135 від 18 вересня 1970 року, набув право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Дебальцеве, вул. Баумана, 11, яке складається з житловий будинок літ. А-1, площею 31,3 кв.м, надвірні побудови: літня кухня літ. Б, підвал Б,п, огорожа № 1-2, водопровід - 1, замощення - 11. Вартість домоволодіння складає 12099 грн. 30 червня 1996 року [PERSON] помер, спадщину за законом після його смерті прийняли дружина спадкодавця - [PERSON], та дочка спадкодавця - позивачка у справі, по 1/2 частині кожна. За життя [PERSON] не вчинила дій щодо реєстрації спадщини та померла 26 грудня 2006 року. Єдиною спадкоємицею після смерті матері є позивачка у справі - [PERSON], яка звернулася до Дебальцівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак не може оформити спадкові права, так як право власності не було за життя зареєстроване спадкодавцем. У зв*язку з викладеним позивач позбавлена можливості належним чином оформити свої спадкові права на нерухоме майно, тому, враховуючи, що іншим шляхом це питання врегулювати неможливо, просила суд визнати за нею право власності на зазначене спадкове майно після смерті [PERSON] у порядку спадкування. В судове засідання позивач, її представник не з*явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, підтримують позовні вимоги (а.с. 5, 113). Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час і місце його проведення повідомлявся належним чином (а.с. 118). За таких обставин зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з*явився, причину неявки не повідомив, повідомлявся належним чином про дату, час та місце його проведення. Дослідивши докази по справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивачка [PERSON] ([PERSON], [PERSON]) [PERSON] народилась 16 липня 1967 року у м. Дебальцеве Донецької області, її батьком відповідно до свідоцтва про народження І-АГ № 097159 є [PERSON], матір*ю [PERSON]; згідно копії сторінки паспорту з відміткою про місце проживання позивачка зареєстрована за адресою: [INFO]. (а.с. 14, 17-19). Дівоче прізвище змінено позивачкою у зв*язку із реєстрацією шлюбу: - 18 квітня 1986 року міським відділом ЗАГС м. Дебальцеве Донецької області із [PERSON], актовий запис № 80; шлюб розірвано 28 травня 1987 року (а.с. 10-11); - 23 квітня 1991 року міським відділом ЗАГС м. Дебальцеве Донецької області із [PERSON], актовий запис № 75; шлюб розірвано 08 вересня 1992 року (а.с. 12-13, 15). Згідно рішення Дебальцевської міської ради Донецької області від 18 лютого 1998 року № 68 «Про залишення у користуванні громадян самовільно побудованих господарських будівель на раніше виділених земельних ділянках» (а.с. 23) узаконено самовільно побудовані [PERSON] сараї, гараж, сені, вбиральню по вул. Баумана, № 11; дозволено обкладку цеглою кухні та сараю; державному комунальному підприємству «Перспектива» доручено виготовити технічну документацію на самовільне будівництво. Як вбачається з технічної документації технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду по вул. Баумана, № 11, виготовленого Єнакієвським міжміським бюро технічної інвентаризації станом на 25 вересня 1997 року (а.с. 24-29), власником домоволодіння значиться [PERSON] На підставі рішення Дебальцевської міської ради Донецької області від 25 березня 1998 року (а.с. 22) [PERSON] згідно її заяви відведено земельну ділянку за адресою: м. Дебальцеве, вул. Баумана, 11, у приватну власність у межах норм, що знаходилися у користуванні, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. [PERSON] помер 30 червня 1996 року у м. Дебальцеве Донецької області, актовий запис Дебальцівського відділу реєстрації актів громадянського стану № 372 від 03 липня 1996 року, свідоцтво про смерть І-НО № 123081 (а.с. 9). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом ААМ № 004768 від 10 лютого 1998 року, посвідченого державним нотаріусом Дебальцівської ДНК [PERSON], спадкова справа № 30, зареєстрованого у реєстрі за №295 (а.с. 30), спадкоємцями майна [PERSON], померлого 30 червня 1996 року, є його дружина [PERSON], та дочка [PERSON], що мешкають в м. Дебальцеве, вул.. Баумана, 11. Спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається з одноповерхового дерев*яного, обкладеного цеглою жилого будинку з надвірними побудовами, що знаходиться в м. Дебальцеве, вул.. Баумана, 11, на земельній ділянці 600,0 кв.м. На вказаній земельній ділянці знаходиться один жилий будинок літ. А-1, жилою площею 31,3 кв.м, та надвірні побудови: літня кухня Б, підвал б/п, огорожа - № 1-2, водопровід 1, замощення 11, належного померлому [PERSON], на підставі договору про право будівництва будинку, посвідченого Дебальцевською ДНК 08 серпня 1962 року, реєстр № 2022, зареєстрованого в Єнакієвському інвентар бюро за реєстр № 6135 від 18 вересня 1970 року. [PERSON] померла 26 грудня 2006 року у м. Дебальцеве Донецької області, актовий запис Дебальцівського відділу реєстрації актів громадянського стану Дебальцівського міського управління юстиції Донецької області № 564 від 26 грудня 2006 року, свідоцтво про смерть І-НО № 155658 (а.с. 8). Позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], спадкова справа 199, номер у спадковому реєстрі 42647690 від 20 червня 2007 року (а.с. 16). Інші спадкоємці після смерті [PERSON], [PERSON] не встановлені, що вбачається з повідомлень Костянтинівської ДНК за № 1671/01-16 від 13 грудня 2016 року, № 1672/01-16 від 13 грудня 2016 року, Інформаційних довідок зі спадкового реєстру № 46144989, № 46145037, сформованих Костянтинівською ДНК 13 грудня 2016 року (а.с. 49-53); повідомлення виконуючого обов*язки державного нотаріуса Дебальцівської ДНК державного нотаріуса [PERSON] №33/01-16 від 07 лютого 2017 року (а.с. 85), Інформаційної довідки зі спадкового реєстру, сформованої Світлодарською ДНК № 46679438 від 07 лютого 2017 року (а.с. 86-87). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта (а.с. 56) відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно, відомості з Єдиного реєстру відчуження обєктів нерухомого майна, відомості з державного реєстру іпотек відносно жилого будинку № 11 по вул.. Баумана м. Дебальцеве Донецької області відсутні. Як вбачається з копії рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №36908006 від 05 вересня 2017 року (а.с. 114) відмовлено у державній реєстрації права за заявою, поданою представником позивача згідно ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області за запитом представника позивача від 24 квітня 2017 року (а.с. 116-117) [PERSON] рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування. Згідно ст. 15 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права, у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття право власності не встановлена судом. В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред*явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Таким чином, у випадку смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності якого не була проведена чи правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику і послідуючому його власнику вирішується у судовому порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно зі\~статтею 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, оскільки позивач в даному випадку не має можливості захистити своє порушене право в іншій спосіб, окрім як в судовому порядку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання у порядку ст.ст. 1258, 1261 ЦК України права власності на нерухоме майно - домоволодіння, розташованого за адресою: вул. Баумана, 11, м. Дебальцеве Донецької області, після смерті [PERSON], померлої 26 грудня 2006 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved