Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача [PERSON], на її користь на підставі рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 06 грудня 2012 року на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], визначивши розмір аліментів у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 01 грудня 2012 року по справі №1615/4991/2012 присуджено стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. 00 коп. щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист по вказаному рішенню перебуває на виконанні у Крюківському ВДВС ГТУЮ у Полтавській області. Позивач зазначає, що з часу ухвалення рішення розмір витрат на утримання дитини значно зросли, при цьому батько дитини не надає належної матеріальної допомоги в обсязі, достатньому для створення необхідних та відповідних умов для навчання та розвитку дитини, а також не здійснює своєчасну сплату платежів по аліментах з жовтня 2017 року, внаслідок чого в нього наявна заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 6 000 грн. 00 коп. За викладених обставин позивач і вимушена звернутись до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, на підставі пояснень позивача та письмових матеріалів справи, оскільки відповідач повідомлявся належним чином про дату, час та місце слухання справи, він не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення Вислухавши думку позивача [PERSON], дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступне. 06 грудня 2012 року Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області ухвалено рішення по справі №1615/4991/2012, яким з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. 00 коп. щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист №1615/4991/2012, по якому, у Крюківському відділі ДВС Кременчуцького МУЮ було відкрито виконавче провадження ВП №40694282. З довідки Крюківського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області за вих..№30718 від 26 липня 2018 року вбачається, що станом на липень 2018 року заборгованість по сплаті аліментів з [PERSON] н користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], по виконавчому листу №1615/4991/2012, становить 6 000 грн. 00 коп. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована державою Україною 27 лютого 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Згідно положень частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд України у пункті 23 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. При вирішенні питання щодо збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання дитини суд вважає, що зазначена вимога має підстави, оскільки з дати ухвалення рішення Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області від 01 грудня 2012 року минув значний час, та на час розгляду справи Законом України «Про державний бюджет на 2019 рік» встановлений прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року - 2027 гривень. Відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачем не надано жодного доводу та доказу перебування на його утриманні інших осіб, інформації щодо стану його здоров'я тощо, що позбавляє останнього можливості сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в заявленому позивачем розмірі. Згідно із частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, виходячи з пріоритету інтересів дитини, її потреби, оскільки рівень прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дати прийняття Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області рішення від 06 грудня 2012 року змінився, та приймаючи до уваги те, що судом не встановлено наявність обставин, що унеможливлюють стягнення аліментів з відповідача в заявленому позивачем розмірі, суд приходить до висновку про наявність підстав про збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів за вказаним рішенням, і вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на утримання доньки [PERSON],. аліменти в розмірі ј частини доходу (заробітку) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття, у зв'язку із чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при подачі позову до суду, на підставі статті 141 Цивільного процесуального Кодексу України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір в дохід держави в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved