Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що протягом останнього року сімейного життя між сторонами поступово погіршувались відносини, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, оскільки кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник підтримали заяву за викладеними в ній обставинами та просили шлюб розірвати. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили проти доводів, викладених в позовній заяві, вважали їх надуманими та такими, що не відповідають фактичним даним. При цьому не заперечували проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивача , відповідача та їх представників, показання свідка [PERSON] та дослідивши матеріали справи, вважаю, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, 14 лютого 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.6). Від шлюбу сторони по справі мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що під час проживання однією сім'єю у сторін виникали сварки, однак сторони продовжували проживати разом, намагались робити ремонт в квартирі та очікувати народження дитини. З середини листопада 2013 року подружжя припинило спільне проживання. Даний факт був визнаний в судовому засіданні сторонами. В судовому засіданні позивач [PERSON] зазначила, що з березня-квітня 2014 року, остання не дозволяє відповідачу бачитись з донькою. В судовому засіданні представник відповідача надав квитанції про переказ коштів на загальну суму 26300 грн. в період з грудня 2013 року по червень 2014 року. При цьому відповідач в судовому засіданні зазначав, що дані кошти він переказував для утримання малолітньої доньки. Позивач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти наявності переказу коштів, однак зазначила, що відповідач повертав їй наявний борг, а не аліменти. В судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив, що сторони по справі проживали однією сім'єю до листопада 2013 року та відповідач [PERSON] намагався бачитись з дитиною, однак з квітня йому почали чинити першкоди. На підставі ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи пояснення позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] судом встановлено, що неприязні стосунки у сторін по справі виникли через конфлікт, який виник з даруванням квартири відповідача його матері. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися негативні стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, різні вподобання, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки протягом майже року, практично їх сім'я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та суперечить інтересам подружжя. На підставі викладеного та

Outcome: approved