Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві зазначила, що з 02.06.2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було зареєстровано у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 330. Сторони мають спільну малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають разом, але спільного господарства не ведуть, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання позивача та дитини, у зв'язку із чим, просила стягнути з відповідача на її корить аліменти на тримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини його заробітку, до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала на підставах, вказаних в позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а також заяви позивача та відповідача, в якій він визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності не з'явившихся сторін відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Судом встановлено що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.06.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 02.06.2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 330. Сторони мають спільну малолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 10.09.2014 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 753. Позивач та відповідач проживають разом, однак спільного господарства не ведуть, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, що сторонами не заперечувалось. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 31, ч. 1 ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, подавши відповідну заяву. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням викладених обставин та з оглядом на те, що відповідач позовні вимоги визнав і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню та з відповідача на її користь підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого постановлено рішення, звільнений від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави. На підставі ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved