Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Кролевецького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, мотивуючи свої вимоги тим, що 31 травня 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Кролевецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 37. [INFO] у них народився син [PERSON] . Після реєстрації шлюбу вони проживали в м.Харків за місцем служби відповідача, однак подружнє життя з відповідачем не склалося. 27 лютого 2020 року вона повернулась на проживання до своїх батьків. За час спільного проживання з відповідачем вона переконалась, що у них немає нічого спільного, вони мають різні погляди на сімейне життя та сімейні цінності, плани на майбутнє відсутні. Шлюбні відносини припинені, примирення між ними не відбулось, шлюб існує лише формально. Дитина на даний час і після розірвання шлюбу буде проживати разом з нею, вона не чинить перешкод відповідачу у спілкуванні з сином. З метою уникнення суперечок між нею та відповідачем щодо його участі в утриманні дитини та її утриманні вона бажає, щоб дане питання було вирішено в судовому порядку. Відповідач є працездатним, має добрий стан здоров`я, джерело його доходів їй невідоме. Вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та аліменти на її утримання до досягнення сином трьох років в розмірі 1/4 частини його доходу. За таких обставин позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе, а тому посилаючись на викладене, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, на примирення не згодна. Просить суд стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її, [PERSON] , утримання в розмірі 1/4 частини його доходу, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином [PERSON] трьох років. Позивач в судове засідання не з`явилась, просить справу розглядати без її участі, про що зазначила у позовній заяві, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 4). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивача, суд вирішив можливим розглянути справу у її відсутність. Відповідач відзив на позовну заяву не подав, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.24), до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Вивчивши та дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. З 31 травня 2016 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Кролевецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 37. Дошлюбне прізвище позивача [PERSON] (а.с. 8). Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9). Сторони не підтримують подружніх відносин, з 27 лютого 2020 року проживають окремо. За змістом позову подружнє життя сторін не склалося. Причинами розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя та сімейні цінності, відсутність планів на майбутнє. Подружні відносини фактично припинені. Дитина проживає та зареєстрована разом з позивачем за адресою [ADDRESS] (а.с. 7, 10) та за змістом позову перебуває на її утриманні. Між сторонами відсутня домовленість щодо участі відповідача в утриманні дитини та позивача, як дружини, з якою проживає дитина, до досягнення сином трьох років. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Позивач не має наміру поновлювати шлюбні стосунки. Згідно з ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу відповідає положенням ст.110 СК України. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду з вказаним позовом, суд вважає, що є достатньо підстав для розірвання шлюбу відповідно до ст. 112 СК України. За клопотанням позивача відповідно до ст.113 СК України можливо залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 5 ст. 150 СК України передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Стаття 141 СК України передбачає, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно п.2, 3, 4 ч. 1 ст. 182 СК України\~ при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, за змістом позову має добрий стан здоров`я, повинен влаштовувати своє життя так, щоб забезпечувати свою дитину. За таких обставин, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.180, 182, 183\~ Сімейного кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини, розмір яких суд визначає 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно з частинами 2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.80 СК України). Судом встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю (позивачем), а тому остання має право на утримання від чоловіка батька дитини (відповідача) до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог. Тобто, відповідно до вимог\~ст.12, 13 ЦПК України\~- позивач повинна була довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.\~ст. 78-80 ЦПК України, зазначені нею обставини про те, що розмір аліментів на дружину повинен становити 1/4 частину доходу відповідача. Позивач не надала доказів тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог в цій частині. При визначенні розміру коштів на утримання [PERSON] суд враховує, що відповідач є працездатним, може надавати матеріальну допомогу, при цьому, суд також враховує, що позивач не надала суду доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач на сьогодні має фінансову можливість сплачувати аліменти на дружину в розмірі 1/4 частини його доходу, тому суд визначає розмір утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. На думку суду, вказаний розмір аліментів буде достатнім для розумних потреб позивача, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно до ч.1 ст.79 та ч. 1 ст. 191 СК України стягнення аліментів присуджується відповідачу від дня пред`явлення позову. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати по справі в розмірі 840 грн. 80 грн., які складаються\~ з судового збору, сплаченого при подачі позову до суду (а.с. 11). Відповідно до ст. ст. 84, 91, 110, 112, 113, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial