Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в обґрунтування своїх вимог вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних характерів і поглядів на життя, вони втратили почуття взаємоповаги та любові один до одного, протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер і збереження сімї є неможливим. Крім того, від шлюбу у них є двоє синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], однак відповідач ухиляється від утримання дітей, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча зобовязаний надавати, тому просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання синів в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просять його задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, пояснивши суду, що на даний час дохід відповідача є незначний, а тому він має можливіcть сплачувати аліменти на утримання дітей лише в розмірі 1000 грн., також позивач просить врахувати, що у вересні 2015 року ним сплачено позивачу 1000 грн. на утримання дітей, проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД №038583, яке видане відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії І-ИД № 102520) та син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ИД № 159105). В судовому засіданні встановлено, що сторони не проживають разом та не підтримують шлюбних стосунків, шлюб між сторонами носить формальний характер; неповнолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] проживають з позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні. В судовому засіданні встановлено, що у вересні 2015 року [PERSON] сплатив [PERSON] аліменти в розмірі 1000 грн. на утримання дітей. Наведені обставини не заперечуються сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, шлюб між сторонами розірвати та стягнути з відповідача в користь позивача аліменти на утримання: сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 22.10.2015 року до досягнення дітьми повноліття. В силу вимог ст. 88 ЦК України слід стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп., а також в дохід держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial