Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила стягнути з останнього аліменти на утримання їхніх спільних дітей в твердій грошовій сумі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття та крім того стягнути 700 грн. щомісячно на додаткові витрати на дітей. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Зазначив, що позивач не заперечує, якщо суд постановить рішення про стягнення з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Просив позов задовольнити в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, заперечень не надав. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини. Від шлюбу з [PERSON] позивач має двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на утриманні позивачки. Відомості про те чи працює офіційно відповідач у суду відсутні. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Стаття 181 Сімейного Кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідач є працездатною особою, відомостей про те, чи працює відповідач офіційно немає, має від шлюбу двох малолітніх дітей, які потребує матеріальної допомоги, яку повинні надавати їй обоє з батьків, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхніх спільних дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 жовтня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (ч.1). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував те, що існують певні особливі обставини, які визначені у ст.185 СК України, а тому суд не може на даний час вирішити вказану вимогу по суті при відсутності належних доказів. В силу статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 243,60 гривень у доход держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial