Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], треті особи: Колиндянська сільська рада Чортківського району Тернопільської області, [PERSON], Чортківська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві вказала, що після смерті батька [PERSON] 01 грудня 2015 року, відкрилася спадщина за законом, яка складається з двох земельних ділянок, розташованих на території Великочорнокінецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, 1/3 частки квартири [ADDRESS] та Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в с. Великі Чорнокінці Чортківського району Тернопільської області. Державний нотаріус Чортківської державної нотаріальної контори видав [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки та частину квартири. Разом з тим, державним нотаріусом, безпідставно на думку позивача, не було видано свідоцтво про право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в с. Великі Чорнокінці Чортківського району Тернопільської області. Вказану Ѕ частину житлового будинку батько прийняв, однак, не оформив свідоцтво про право власності після смерті свого батька [PERSON], 09 жовтня 2013 року у звязку з важким матеріальним становищем. Просить визнати за нею право власності за законом на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул.\~Центральна,\~93 в с. Великі Чорнокінці Чортківського району Тернопільської області після смерті [PERSON], 01 грудня 2015 року. В ході проведення підготовчого засідання, позивач змінила позовні вимоги. Просить визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на імя [PERSON] 20 січня 2017 року про право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Центральна, 93 в с. Великі Чорнокінці Чортківського району Тернопільської області, зареєстроване в реєстрі за № 66 - недійсним. Визнати договір про поділ спадкового майна від 28 вересня 2015 року, зареєстрований в реєстрі за № 1- 734 недійсним, оскільки в неї є сумніви щодо належності підпису померлому [PERSON] в спадковій справі № 571/2015. Крім того, спадкова справа нотаріальною конторою заведена 13 серпня 2015 року, а документи в ній посвідчені 12 серпня 2015 року, тобто до звернення заявників. Враховуючи наведене, просить визнати за нею право власності за законом на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул.\~Центральна,\~93 в с. Великі Чорнокінці Чортківського району Тернопільської області після смерті [PERSON], 01 грудня 2015 року. Стягнути з відповідачів судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] змінені позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити з підстав, наведених у позові. Позивач [PERSON], під час судового розгляду позову, суду пояснила, що 09 жовтня 2013 року помер її дідусь [PERSON] На момент смерті дідуся, її батько [PERSON] був зареєстрований в [INFO]. Їй не відомо, чи звертався батько до нотаріуса за оформленням спадщини після смерті свого батька. Документа, який би підтверджував право власності батька на Ѕ частину спірного будинковолодіння не має. Батько прийняв спадщину за заповітом. Після звернення в нотаріальну контору їй було видано свідоцтво про право власності на майно після смерті батька, а саме: на дві земельні ділянки та частину квартири в м. Тернополі. На Ѕ частину будинковолодіння по вул. Центральній, 93 в с. Великі Чорнокінці Чортківського району нотаріус їй свідоцтва не видав. Вона не вірить, що батько відмовився від спадщини. Змінені позовні вимоги підтримала. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] подав відзив на позовну заяву та відзив\~на позовну\~заяву із\~врахуванням змінених\~позовних вимог.\~Вважає, що подана позивачем позовна заява в порядку ч. 3 ст. 49 ЦПК України, не відповідає нормам цивільного процесуального законодавства, оскільки, позивачкою одночасно змінено і предмет і підстави позову. Також зазначив, що спірний житловий будинок на праві спільної часткової власності в рівних частках (по Ѕ частині кожному) належав померлому [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА № 043668, виданого 11 листопада 2004 року Великочорнокінецькою сільською радою Чортківського району Тернопільської області, право власності зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 30 листопада 2004 року. В подальшому, на підставі договору від 28 вересня 2015 року було здійснено поділ спадкового майна [PERSON] між [PERSON] та [PERSON], згідно якого, у власність до [PERSON] перейшла Ѕ частка будинку. [PERSON] 22 січня 2017 року державним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яким посвідчено перехід права власності в порядку спадкування на належну [PERSON], який помер 09 жовтня 2013 року 1/2 частку спірного житлового будинку. Тому, вказана Ѕ частка житлового будинку не може бути включена до складу спадщини після смерті [PERSON], який помер 01 грудня 2015 року, оскільки, дане майно йому не належало. Пояснення позивача щодо зазначення неправдивих відомостей в документах та наявності розбіжностей у підписах і рукописних текстах, що містяться у спадковій справі №571/2015 щодо майна померлого 09 жовтня 2013 року [PERSON], не спростовують правомірність оспорюваних правочинів та не є передбаченими законом підставами для визнання оспорюваних правочинів недійсними. Крім того зазначив, що у справі відсутні будь-які процесуальні документи на підтвердження відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії та видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], а саме: на Ѕ частину спірного будинковолодіння. Відтак заявлені позовні вимоги про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] без встановлення неможливості одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та за відсутності відмови нотаріуса, не відповідають встановленому законом порядку вирішення питання про спадкування і такі вимоги є передчасними. З огляду на вищенаведене, просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] повністю, судові витрати, понесені відповідачем, покласти на позивача. В судовому засіданні представник відповідача адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнає, просить відмовити у їх задоволенні повністю. Відповідач [PERSON] позов визнала. Вважає, що спадкова справа є сфальсифікованою. Довідки, які були надані сільською радою, містять неправдиві відомості. Мама не претендувала на майно її чоловіка, батька позивачки. Був складений заповіт в користь її чоловіка [PERSON]. Однак, чоловік не написав заяву про прийняття спадщини, бо розрахувався з роботи. Він проживав в селі десь близько пяти років до дня своєї смерті. Він переїхав в село, щоб доглядати за хворою матірю. Представник третьої особи: Колиндянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області в судове засідання не зявився. Подав суду заяву, згідно якої позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Розгляд справи просить проводити без його участі. Третя особа: [PERSON] подала суду пояснення на позов, згідно з яким позов не визнає, оскільки, спірний житловий будинок ніколи не належав її брату [PERSON], а належав по Ѕ частці [PERSON] та [PERSON] Тому просить у позові відмовити, а розгляд справи проводити без її участі. Представник третьої особи - Чортківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що спадкова справа №571/2015 щодо майна померлого 09 жовтня 2013 року [PERSON] заводилась в Чортківській державній нотаріальній конторі. На спадкове майно померлого претендували два спадкоємці: [PERSON] та [PERSON], які домовились про його поділ, уклавши договір про поділ спадкового майна. Відповідно до укладеного договору були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на імя [PERSON] і [PERSON], згідно яких : Ѕ частина житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд № 96 по вул. Центральна в с. Великі Чорнокінці Чортківського району належала подружжю: [PERSON] та [PERSON], інша Ѕ частина житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд [PERSON] Був ще третій спадкоємець [PERSON], однак з заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору вона не зверталась. Після смерті [PERSON], його донька [PERSON] звернулась в нотаріальну контору з заявою про спадкування. Заяви про видачу свідоцтва про право власності на Ѕ частину будинковолодіння в с. Великі Чорнокінці після смерті батька позивач не подавала. Відповідно і не має постанови нотаріуса про відмову у видачі такого свідоцтва. Стосовно розбіжностей в датах у спадковій справі померлого [PERSON], пояснила, що дійсно спадкова справа нотаріальною конторою заведена 13 серпня 2015 року, а деякі документи в ній посвідчені 12 серпня 2015 року, тобто до звернення заявників. Вказане не заборонено законом. Оскільки, людина могла звернутись в нотаріальну контору за консультацією, завірити деякі документи, а на другий день звернутись з заявою. \~ \~ \~ \~Вислухавши учасників\~судового процесу,\~які зявилися\~в судове\~засідання,\~свідка,\~врахувавши думку\~осіб,\~які не\~зявилися в\~судове засідання,\~дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних мотивів. За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу). За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] народилася 20 листопада 1995 року в м. Тернопіль, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №297029 від 14.12.1995 року. Ії батьками значаться: [PERSON] та [PERSON] (відповідачка по справі). \~ \~ \~ \~Батько позивачки [PERSON] помер 01 грудня 2015 року в м. Чорткові Тернопільської області, про що 09 грудня 2015 року складено відповідний актовий запис № 19 та відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції повторно 14 січня 2016 року видано свідоцтво про смерть серії І- ИД № 201390. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 липня 2017 року, спадкоємцями майна померлого [PERSON] є його рідна сестра [PERSON] та донька [PERSON]. До спадкового майна входить: земельна ділянка площею 1,8425 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великочорнокінецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 28 вересня 2015 року, реєстраційний номер № 735934461255; земельна ділянка площею 1,8423 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великочорнокінецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, державна реєстрація земельної ділянки 25.11.2005 року; 1/3 частка квартири за адресою: м. Тернопіль, вул. Л.Українки, 33/32, згідно свідоцтва про право власності на житло від 16 серпня 2013 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та обтяжень. Заповіту померлий [PERSON] не складав, що стверджується довідкою Колиндянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області № 410 від 04 лютого 2016 року. Згідно довідки № 554 від 17.02.2016 року тієї ж сільської ради, [PERSON], який помер 01 грудня 2015 року, у своєму користуванні мав два паї площею 1,8423 га та 1,8425 га, які успадкував від свого батька [PERSON], який помер 09 жовтня 2013 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Виходячи з ст. ст. 25, 30 ЦК України, мати та набути цивільне право (право власності на нерухоме майно) може лише жива та дієздатна особа. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спад\-щини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Згідно ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Із наведених норм матеріального права вбачається висновок про включення до переліку спадкового майна, заявленого до спадкування спадкоємцями померлого, усього майна, нале\-жного спадкодавцеві на праві власності на дату його смерті (момент відкриття спадщини). При цьому, до переліку майна, що підлягає спадкуванню, не включається майно, яке не належало спадкодавцеві на праві власності на час його смерті (відкриття спадщини) Як вбачається із заявлених позовних вимог позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями по вул. Центральна, 93 в с. Великі Чорнокінці Чортківського району Тернопільської області в порядку спадкування після померлого батька [PERSON], котрий помер 01.12.2015 року Проте, вказаний житловий будинок з господарськими будівлями (домоволодіння) по вул. Центральна, 93 в с. Великі Чорнокінці Чортківського району Тернопільської області належав на праві спільної часткової власності в рівних частках (по 1/2 кожному) померлому 09.10.2013 року [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно САА № 043668, виданого 11 листопада 2004 року Великочорнокінецькою сільською радою Чортківського району Тернопільської області, право власності зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 30 листопада 2004 року. В подальшому, після смерті [PERSON] 09 жовтня 2013 року, на підставі договору про поділ спадкового майна від 28 вересня 2015 року, посвідченого державним нотаріусом Чортківської районної нотаріальної контори [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за № 1734, [PERSON] та [PERSON], як спадкоємцями померлого [PERSON], здійснено поділ спадкового майна померлого [PERSON], за яким, зокрема, до [PERSON] перейшла у власність Ѕ (одна друга) частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по вул. Центральна, 93 в с. Великі Чорнокінці Чортківського району Тернопільської області. \~ \~ \~ \~ Відповідно до вказаного договору про поділ спадкового майна державним нотаріусом Чортківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] 22 січня 2017 року видано в користь [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 66, за яким посвідчено перехід права власності в порядку спадкування на належну [PERSON], котрий помер 09.10.2013 року 1/2 (одну другу) частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по вул. Центральна, 93 в с. Великі Чорнокінці Чортківського району Тернопільської області, до [PERSON], та право власності на 1/2 (одну другу) частку житлового будинку, набуту в порядку спадкування, зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 20.01.2017 року. Вказане підтверджується Витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майно щодо субєкта. Відтак, вказана 1/2 (одна друга) частка житлового будинку не може бути включеною до складу спадкової маси після смерті [PERSON], котрий помер 01 грудня 2015 року, оскільки, дане майно не належало померлому [PERSON] на праві власності на час його смерті, та, відповідно, не підлягає поділу між його спадкоємцями. За клопотанням позивачки по справі була призначена почеркознавча експертиза, оскільки, в неї виникали сумніви щодо справжності підпису її померлого батька в договорі поділу спадкового майна, однак, вона не була проведена в звязку з її не оплатою. Крім того, в судовому засіданні була допитана свідок [PERSON], яка суду пояснила, що в 2015 році працювала у Великочорнокінецькій сільській раді Чортківського району Тернопільської області. Їй відомо, що [PERSON], який помер 09 жовтня 2013 року, при житті склав заповіт в користь свого сина [PERSON] [PERSON] проживав в селі без реєстрації. [PERSON] після смерті батька пропустив шестимісячний строк для подачі заяви на прийняття спадщини. Коли вона їхала по робочих питаннях в місто Чортків, [PERSON] поїхав з нею до нотаріуса. Мама [PERSON] - [PERSON] підписала довіреність на її імя, згідно якої вона мала право підписувати документи в нотаріальній конторі від імені [PERSON] Тому, коли 22 січня 2017 року в Чортківській державній нотаріальній конторі між [PERSON] та [PERSON] укладався договір про поділ спадкового майна, за [PERSON] підпис ставила [PERSON], а [PERSON], відповідно, ставив підпис від свого імені. [PERSON] ставив свій підпис і в Журналі реєстрації заяв про прийняття спадщини і в самому Договорі. Згідно вказаного договору було погоджено, що частину будинковолодіння спадкує мати [PERSON], а земельні паї - син [PERSON] Вона була у нотаріуса разом з [PERSON] три рази. \~ \~ \~ \~Отже, враховуючи наведені обставини, норми закону, пояснення учасників справи, свідка, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями по вул. Центральна, 93, в с. Великі Чорнокінці Чортківського району Тернопільської області в порядку спадкування після померлого батька, [PERSON], котрий помер 01 грудня 2015 року є безпідставними та не підлягають задоволенню. Також не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 66 та договору по поділ спадкового майна, укладеного [PERSON] та [PERSON] 28 вересня 2015 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1734, з таких підстав. Згідно ст. 16 ЦК України, визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів. Загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені ст. 215 ЦК України. Відповідно до\~ вказаної\~ статті,\~підставою недійсності\~правочину є\~недодержання в\~момент вчинення\~правочину стороною\~(сторонами)\~вимог,\~які встановлені\~\~частинами першою-\~третьою,\~пятою \~та \~шостою статті\~203\~ цього\~ Кодексу. \~Недійсним є\~правочин,\~якщо його\~недійсність встановлена\~законом (нікчемний\~правочин).\~У цьому\~разі визнання\~такого правочину\~недійсним судом\~не вимагається. У\~випадках,\~встановлених цим\~Кодексом,\~нікчемний правочин\~може бути\~визнаний судом\~дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом. Позивачем не наведено, передбачених законом підстав про визнання недійсними правочинів, недодержання сторонами в момент вчинення таких правочинів будь-яких вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою ст. 203 ЦК України. Посилання позивача на неточні відомості, що містяться у спадковій справі № 571/2015 щодо майна померлого 09 жовтня 2015 року [PERSON] не є підставами, які передбачені законом, для визнання оспорюваних правочинів недійсними. Відповідно до ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення\~розміру витрат\~на правничу\~допомогу з\~метою розподілу\~судових витрат\~учасник справи\~подає детальний\~опис робіт\~(наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~ \~ \~ \~До матеріалів справи позивачем надано договір від 07 березня 2018 року про надання правничої допомоги, договір від 29 грудня 2018 року про внесення змін до договору від 07.07.2018 року, попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, акт прийому передачі наданих послуг від 29 грудня 2018 року та квитанції АТ «ПриватБанк» № 0.0.984976086.1 від 14.03.2018 року на суму 3\~000 гривень, № 0.0.1239781383.1 від 16.01.2019 року на суму 3\~000 гривень (разом 6\~000 гривень), які були перераховані відповідачем [PERSON] на рахунок адвокатського обєднання «Сила права» за надання правової допомоги. Відповідно до вимог частин 5, 6 ст. 137 цього Кодексу, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Всупереч вимог закону, позивач не надав суду докази про не співмірність таких витрат. \~ \~ \~ \~А тому, витрати на оплату правничої допомоги, підлягають стягненню з позивача в користь відповідача. \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно до п. 2 ч.2 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі відмови у позові, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на позивача. На підставі ст. ст. 15, 16, 25, 30, 182, 1216, 1218, 1220, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved