Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в розмірі 50000 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.07.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто усної домовленості про купівлю - продаж проектору марки Epson EВ 4850 WU, який вона пообіцяла привезти позивачу з Фінляндії не пізніше 01 серпня 2014 року. В рахунок купівлі - продажу вказаного проектору позивачем [PERSON] було передано відповідачу [PERSON] суму коштів в розмірі 50000 грн. Також, сторони домовились проте, що якщо до вказаного строку проектор не буде переданий позивачу [PERSON], то відповідач [PERSON] зобов'язується повернути позивачу кошти. Крім цього, з метою підтвердження факту передачі позивачем [PERSON] вищезазначених грошових коштів між сторонами було укладено договір позики, згідно якого, [PERSON] передала [PERSON] гроші в сумі 50000 грн. зі строком повернення до 01 серпня 2014 року. Однак станом на 01 серпня 2014 року і на теперішній час відповідач [PERSON] свої зобов'язання не виконала та не передала позивачу [PERSON] проектор марки Epson EВ 4850 WU та гроші, передані позивачем за договором позики в розмірі 50000 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник відповідача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову, а також пояснила, що відповідач [PERSON] не виконала зобов'язання щодо надання позивачу проектору Epson EВ 4850 WU, оскільки зазначеної марки проектору в Фінляндії не було, а від поставки проектору інших марок позивач [PERSON] відмовилась. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - це громадянин, який придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Відповідно до ч.1 ст. 5 вищезазначеного Закону, держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання або одержання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності. Як було встановлено в судовому засіданні, 30.07.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто усної домовленості про купівлю - продаж проектору марки Epson EВ 4850 WU, який вона пообіцяла привезти позивачу з Фінляндії не пізніше 01 серпня 2014 року. Також, в рахунок купівлі - продажу вказаного проектору позивачем [PERSON] було передано відповідачу [PERSON] суму коштів в розмірі 50000 грн. Як вбачається з матеріалів справи, з метою підтвердження передачі позивачем [PERSON] вищезазначеної суми коштів 30.07.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого позивач [PERSON] передала у позику [PERSON] 50000 гривень, які відповідач [PERSON] зобов'язана була повернути до 01.08.2014 року. Проте, до теперішнього часу зазначені кошти позивачу [PERSON] не були повернуті. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог закону. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, на підстав викладеного, суд вважає за необхідне позов [PERSON] до [PERSON] про захист прав споживачів задовольнити.

Outcome: approved