overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]\~ про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23.03.2012 року\~ в\~ відділі ДРАЦС Балаклійського РУЮ Харківської області, актовий запис №38, посилаючись на формальний характер сімейних відносин. Мотивуючи позовну заяву вказала, що шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Крім того, вона дізналася, що відповідач має дуже великі борги перед банківськими установами, хоча про оформлення кредитів він їй не повідомляв, тобто обманював її. Шлюб носить формальний характер. Також зазначила, що від відповідача має неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею і перебуває на її утриманні. Вказує, що примирення з відповідачем неможливе, буде суперечити її інтересам. У судове засідання позивач не зявилась, у наданій заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач визнав позов в наданій суду заяві. Просив розглянути справу за його відсутності. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Із свідоцтва про шлюб, серії І-ВЛ №182465, виданого 23.03.2012 року в відділі ДРАЦС Балаклійського РУЮ Харківської областівстановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 23.03.2012 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження, серії І-ВЛ №348369, виданого відділом ДРАЦС Балаклійського РУЮ Харківської області 21.03.2014року (а.с.7). Позивач на примирення не згодна, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки він носить формальний характер. Відповідач позов визнав. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.10,11,60,212-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.10.2008 року\~ в\~ Яковенківській сільській раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 05, посилаючись на формальний характер сімейних відносин. Мотивуючи позовну заяву вказала, що шлюб виявився невдалим. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Шлюб носить формальний характер, понад рік вони проживають окремо. Також зазначила, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею і перебуває на її утриманні. Вказує, що примирення з відповідачем неможливе, буде суперечити її інтересам. У судове засідання позивач не зявилась, у наданій заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у наданій суду заяві позов визнав. Просив розглянути справу за його відсутності. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зі свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 101912, виданого 24.10.2008 року Яковенківською сільською радоюБалаклійського району Харківської області, встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 24.10.2008 року (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження, серії 1-ВЛ № 182674, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області 30.10.2009 року (а.с.6). Позивач на примирення не згодна, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки він носить формальний характер. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.10,11,60, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 грудня 2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську , Артемівського міськрайонного управляння юстиції в Донецькій області, актовий запис № 631, посилаючись на формальний характер сімейних відносин. Мотивуючи позовну заяву вказала, що спільне життя з відповідачем не склалось, між ними втрачені почуття любові та поваги один до одного, виникають постійні сварки. Спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Збереження шлюбу не можливе. Також зазначила, що від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] , та доньку- Богун-Меркулова [PERSON] [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. У судове засідання позивач не з`явилась, у наданій заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином через ЗМІ. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Із свідоцтва про шлюб, серії 1-НО №266281, виданого 24.12.2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську, Артемівського міськрайонного управляння юстиції в Донецькій області, актовий запис № 631 встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 24.12.2011 року (а.с.8). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва I-НО № 479946 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську , Артемівського міськрайонного управляння юстиції в Донецькій області, 07 вересня 2012 року та доньку - [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва I-ВЛ № 466455 виданого Ленінським районним у місті Харкові відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, 30 листопада 2016 року, які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Позивач на примирення не згодна, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки він носить формальний характер. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно зі ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.10,11,60,212-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 787, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, виникли непорозуміння. Сімейні відносини між ними припинились, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя . Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Від шлюбу мають дитину сина [PERSON] [INFO], який мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, зазначили, що примирення не можливе. Представник відповідача в судовому засіданні також не заперечував проти позову про розірвання шлюбу. Вислухавши сторони, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 787. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, мешкають за різними адресами, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін , їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що шлюб може бути розірваний. На підставі встановленого,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 152, мотивуючи тим, що на протязі останнього року сімейне життя з відповідачем погіршилось, кожен має протилежні погляди на шлюб і сім`ю. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено та на даний час збереження їх родини та спільне проживання із відповідачем не можливо. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею ст. 56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.04.2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеської області. Від шлюбу мають дитину, доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.11.2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Крім цього, як було встановлено в судовому засіданні, сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з січня 2014 року та на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін відсутній. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також відповідач позов визнав, наслідки визнання позову відповідачу роз'яснено відповідно до вимог ч. 2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.04.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 67. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказала, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння і довіри. Між ними часто виникали сварки. З весни 2016 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу з відповідачем є малолітня дитина - донька [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Просить розірвати шлюб та зазначає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій визнав позов, просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб, [NUMBER], виданого 25.04.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області, сторони перебувають у шлюбі з 25.04.2015 року (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння і довіри. Двічі, за клопотанням кожної зі сторін, за ухвалами Балаклійського районного суду Харківської області від 31.05.2017 року та від 14.08.2017 року їм надавався строк для примирення, однак примирення не відбулося (а.с. 20, 31, 37). Враховуючи зазначені обставини, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач, яка під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», зазначила про намір відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст.110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 січня 2000 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 23, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, виникли непорозуміння. Сімейні відносини між ними припинились, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя . Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спор про розподіл спільного майна відсутній. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, зазначила, що примирення не можливе. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином сповіщеною про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, клопотання про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності не надіслав. За письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши сторони, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.01.2000 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 23. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, мешкають за різними адресами, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін , їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що шлюб може бути розірваний. На підставі встановленого,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26.10.2013 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, 26.10.2013 року, актовий запис №706,мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки між ними розпалися з причин відсутності взаєморозуміння, втрати любові та поваги один до одного, різних поглядів на сімейні відносини і сімейні обовязки по веденню спільного господарства. Від шлюбу сторони дітей не мають. Наміру поновити шлюбні відносини позивач не має, вважає примирення неможливим. Представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] 20.10.2017 року надали клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача та самого позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, не заперечували щодо заочного розгляду справи. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином сповіщеним через оголошення в газеті «Одеські вісті» (вип. № 77 (5003) від 19.10.2017 року, стор.7), у судове засідання не зявився, клопотання про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності не надіслав. За письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26.10.2013 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, 26.10.2013 року, актовий запис №706, З березня 2016 року сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер, шлюбно-сімейні стосунки між ними розпалися з причин відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини і сімейні обовязки по веденню спільного господарства. Від шлюбу сторони дітей не мають. Наміру поновити шлюбні відносини позивач не має, вважає примирення неможливим. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved