Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що на спірне житло позивачу належить на праві власності. У спірному житлі відповідач не проживає понад один рік, а саме з лютого 2014 року, коштів на утримання житла та оплату комунальних послуг не надає. У квартирі немає особистих речей відповідача, спірним житлом він не цікавиться. Реєстрація відповідача за даною адресою зумовлює для позивача додаткові матеріальні затрати. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.05.2005 року, [PERSON] є спадкоємцем зазначеного у заповіті майна гр. [PERSON], а спадкове майно складається з квартири [ADDRESS]. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.07.2018 року, позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Як вбачається із наявної при матеріалах справи копії довідки №1-321 від 22 червня 2018 року ДП «Авторитет Плюс» та Будинкової книги, у квартирі [ADDRESS] зареєстрований із 07.02.2014 року [PERSON], [INFO] Як встановлено в судовому засіданні з довідки №б/4 від 14 червня 2018 року та Акту обстеження житлових умов про фактичне проживання (або відсутність зареєстрованих осіб), від 20 червня 2018 р., пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], у спірній квартирі зареєстрований, але не проживає [PERSON] з 07.02.2014 року, йому не чинились перешкоди у користуванні житловим приміщенням. Разом з тим, на даний час відповідач [PERSON] не знявся із реєстраційного обліку із квартири [ADDRESS], що створює перешкоди позивачу в користуванні вказаним житлом. Тому, суд вважає, що відповідач [PERSON] з 2014 року, без поважних причин, не проживає у квартирі [ADDRESS]. Як вбачається із ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом також встановлено, що [PERSON] у ДП «Авторитет Плюс» будь-яких заяв про його тимчасову відсутність та збереження за ним права користування спірним житлом - не подавав. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача зі сторони відповідача [PERSON], який залишається зареєстрованим у квартирі [ADDRESS], і які підлягають захисту, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування вказаним житловим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved