Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі ? частини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Свої вимоги мотивувала тим, що 07 жовтня 2016 року вона з відповідачем [PERSON] зареєструвала шлюб, від якого сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з 01 лютого 2018 року шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство не ведеться. Як вказує позивач [PERSON], вона прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітнього сина на його повноцінне харчування, купівлю необхідного одягу та взуття, ліків у разі хвороби, та інші життєві потреби дитини. Натомість, відповідач ухиляється від покладеного на нього законодавством обов'язку утримувати свою дитину. Позивач вказує, що відповідач аліменти нікому не платить, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має. У зв'язку із викладеними обставинами позивач і звернулась до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак надала заяву, згідно якої просила суд розглянути справу без її участі сторони та зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи клопотання позивача [PERSON], суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та відсутності відповідача [PERSON] на підставі наявних в матеріалах справи документів, оскільки останній був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, ним не надано відзив, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому 07 жовтня 2016 року шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане 14 квітня 2017 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи, виданої Виконкомом Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області 29 жовтня 2018 року за вих.№3553 та за вих.№3552, дитина [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до статті 187 Сімейного кодексу України, [PERSON] за власною ініціативою аліменти не виплачує. Угоди про добровільну сплату аліментів згідно статті 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено принцип рівності обов'язку батьків щодо утримання дитини. Ненадання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини є порушенням обов'язку батьків піклуватися про своїх дітей. Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України стягнення аліментів може проводитися у визначеній судом частці від заробітку батька (матері) дитини. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного, враховуючи надані докази по справі, враховуючи інтереси дитини, а також відсутність заперечень зі сторони відповідача, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на утримання малолітньої дитини, повинен бути встановлений в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), у зв'язку із чим суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі вимог статті 141 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved