Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав. У своєму позові позивач посилалась на те, що вона є матір'ю відповідачки [PERSON], її донька народила дитину - [PERSON], [INFO]. Її донька в 2010 році розірвала шлюб зі своїм чоловіком [PERSON], який є батьком дитини, після чого проживають окремо один від одного. Відповідач після розлучення почала займатись своїм особистим життям, та залишила дитину з нею, батько теж не цікавиться життям дитини. Дитина повністю знаходиться на її утриманні. Тому просять суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], щодо їх малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що є підставою для внесення змін до актового запису про народження № 1954 від 09 грудня 2008 року зареєстрованого Амур - Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області; призначити її опікуном на малолітньою дитиною - [PERSON], [INFO]; стягувати аліменти з [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] на її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до її повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суду задовольнити позовні вимоги. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON] не з'явились, причини не явки до суду не повідомили. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Михайлова Жанна Миколаївна в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вислухавши позивача, третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, вивчивши матеріали цивільної справи, письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, батьками дитини - [PERSON], [INFO], є [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 1954 (а.с.22), на даний час шлюб між батьками розірвано (а.с.21). Згідно до довідки від 04 вересня 2017 року № 126, яка видана Директором СЗШ № 12 А.А. Запорожець, вихованням дитини [PERSON] займаються бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON], вони відвідують батьківські збори оплачують харчування, натомість батьки дитини [PERSON], [PERSON] в школі ніколи не з'являлись, з учителями не спілкуються, батьківська збори не відвідують (а.с.23). Як встановлено в судовому засіданні, за дитиною [PERSON] доглядає бабуся [PERSON], що вбачається з довідки «Центру первинної медико - санітарної допомоги № 3» (а.с.25) Також, відповідно до акту про проживання від 29.08.2017 року, вбачається, що дитина [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] разом з бабусею [PERSON] (а.с.26). Згідно статті 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до висновку Адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради від 22 лютого 2018 року № 9-06/34, вбачається, що батьки дитини [PERSON], [PERSON], [PERSON] не виконують свої батьківські обов'язки у відношенні їх дитини. Таким чином, адміністрація Заводського району Кам'янської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], відносно дитини - [PERSON], [INFO], та таким, що відповідає інтересам дітей. Згідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом . Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Також, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Як роз'яснив Пленуму Верховного Суду України в п.16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як роз'яснено ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про позбавлення відповідачів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно їх дитини - [PERSON], [INFO] підлягають задоволенню, та найшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки відповідачі ухиляються від виконання обов'язку по вихованню своєї дитини. Ст. 167 СК України передбачено, що якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Відповідно до ст. ст. 60, 63 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Згідно до ст. 249 СК України, опікун, піклувальник зобов'язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування. На даний час позивач [PERSON] працює, на роботі характеризується позитивно, має доходи (а.с.29), та всі необхідні умови для виховання свого онука, бабуся та дідусь мають задовільний стан здоров'я для виховання онука, що підтверджується висновками «Центру первинної медико - санітарної допомоги № 3», натомість встановити місце знаходження відповідача [PERSON] є не можливим, що вбачається з висновку наданого Старшим оперуповноваженим ВКП Кам?янського ВП Чехутою А.О. від 09 січня 2018 року та відповідача [PERSON] - батька дитини. Таким чином суд, оцінивши всі доказі прийшов до висновку, що вимоги позивача [PERSON] щодо встановлення опіки над її малолітнім онуком [PERSON] підлягають задоволенню. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 740,80 грн. з відповідачки, що документально підтверджено.

Outcome: approved