Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що з 16 серпня 2013 року знаходиться з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 99. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Сімейні відносини не склалися, вони впевнилися, що мають різні погляди на життя, тому вирішили розірвати шлюб в своїх інтересах та інтересах дитини. Відповідач буде приймати участь у вихованні сина та щомісяця добровільно надавати допомогу на його утримання. Зазначила, що на цей час вони з відповідачем проживають окремо, шлюбні стосунки припинено, спільно господарство не ведуть, бюджет окремий. Спір по майну та житлу відсутній. Судові витрати просить покласти на відповідача. Сторони про дату, місце та час розгляду справи повідомлені своєчасно, в установленому законом порядку, але в судове засідання не зявилися. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити /а.с. 19/. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог відповідно до ст. 174 ЦПК України /а.с. 20/. За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ст. 169, ч.2 ст. 197 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.08.2138 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 99 /а.с. 9/, від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] /а.с.105/, який проживає з позивачем /а.с.7/. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що дитина проживає з позивачем, питання матеріального утримання дитини між сторонами вирішено, на час розгляду справи майновий спір між ними відсутній. При цьому суд враховує, що шлюбні стосунки подружжя не підтримує, спільно господарство не веде, відповідач позовні вимоги визнав, про що надав письмову заяву. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, позовні вимоги задовольняються. За таких обставин суд вважає, що продовження шлюбних стосунків порушує права сторін. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України у разі задоволення позовних вимог понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved