Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між нею та відповідачем 10 вересня 2004 року було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання їхніх дітей не надає, вихованням дітей не займається. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати просила покласти на відповідача. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно дост. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про одруження серії І-ТП № 111423, виданого 10 вересня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] 10 вересня 2004 року одружились, про що зроблено відповідний актовий запис №460. Прізвище після одруження дружини [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 280081, виданого 04 січня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народився 12 грудня 2004 року, про що 04.01.2005р. зроблено відповідний актовий запис № 05. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 190096, виданого 21 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, [PERSON], народилася 05 жовтня 2010 року, про що 21.10.2010р. зроблено відповідний актовий запис №832. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, від сплати державного мита звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 229 гривень 40 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved