Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини з інвалідністю та на утримання дружини, з якою проживає дитина з інвалідністю, у якому зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 листопада 2010 року. Від даного шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Їх донька [PERSON] є особою з інвалідністю з дитинства. Дитина має наступні захворювання: дитячий аутизм F 84.0, помірна розумова відсталість F 71.0, розлад рецептивної мови F 80.2, підгрупа «А». Інвалідність дитині встановлена до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] . Внаслідок захорювання дитина потребує постійного медикаментозного лікування та постійного контролю зі сторони матері. У дитини наявні обмеження до самообслуговування, до орієнтації, до спілкування, до контролю за своєю поведінкою, до навчання. Дитина потребує 2 рази на рік повного обсягу медичної реабілітації, відновної терапії, профілактичних заходів, 1 раз на рік санаторно-курортного лікування, постійної психіатричної допомоги та медичного спостереження, 2 рази на рік психолого-педагогічного реабілітації, 1 раз на рік консультування та психолого-педагогічної реабілітації, 2 рази на рік психолого-педагогічного патронажу, 1 раз на рік психологічної та педагогічної корекції, 4 рази на рік лікувального масажу, 2 рази на рік соціальної та побутової реабілітації, начання основним соціальним навичкам, соціально-побутового патронажу. Крім того, на її утриманні знаходиться ще одна неповнолітня дитина від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , на яку вона отримує пенсію у разі втрати годувальника у розмірі 1074,28 грн. на місяць. Обов`язок матеріально утримувати дитину відповідач не виконує. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання доньки аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання заяви до повноліття дитини та стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/6 чатсини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви до повноліття дитини. Відповідач позовні вимоги визнав не в повному обсязі, зазначивши, що визнає повністю позов в частині аліментів на дитину, але не на дружину, оскільки фактично на цей час він не отримує заробітну плату, має велику заборгованість з підприємства, на якому ще офіційно рахується, але фактично вже не працює. Дослідивши надані суду докази, суд вважає встановленими у судовому засіданні наступні обставини. Судом встановлено, що сторони є батьками дитини - [PERSON] , яка народилась [INFO] , що встановлено на підставі свідоцтва про народження дитини (а.с.10). Дитина мешкає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). За станом здоров`я дитина перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: F 84.0 дитячий аутизм, F 71.0 помірна розумова відсталість, F 80.2 розлад рецептивної мови, підгрупа «А» (а.с.13-14,17), є інвалідом дитинства (а.с.12). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991, яка набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями статті 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Одним із засобів виконання батьками зобов`язань по утриманню дітей є виплата аліментів, стягнутих за рішенням суду. За положенням частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходів її матері, батька або у твердій грошовій сумі. За змістом статті 88 Сімейного кодексу України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. При визначенні розміру аліментів, відповідно до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на наявність обов`язку відповідача [PERSON] , як батька, утримувати дитину, те, що відповідач перебуває у працездатному віці, даних про незадовільний стан його здоров`я та незадовільне матеріальне становище немає, враховуючи статус дитини з інвалідністю [PERSON] , що потребує згідно наданих суду доказів додаткових витрат, пов`язаних із захворюванням дитини, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини його доходу. Крім того, позивач [PERSON] , як мати дитини-інваліда, в силу положень статті 88 Сімейного кодексу України має право на отримання аліментів з відповідача на своє утримання протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею. Враховуючи відсутність доказів на підтвердження неможливості відповідачем надавати матеріальну допомогу дружині, яка проживає з дитиною з інвалідністю та опікується нею, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача у заявленому нею розмірі. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн. На пiдставi ст.ст. 88, 181, 182 Сімейного кодексу України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved