Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за заповітом. Позивач просить визнати за нею право власності на 2/3 частки квартири № 18, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Тухачевського, 28, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. В обґрунтування позову, зазначає, що її бабусі [PERSON] та діду [PERSON] належала квартира № 18, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Тухачевського, 28. Після смерті [PERSON] його частку квартири успадкували за заповітом дружина [PERSON] та онука [PERSON] 12 листопада 2014 року [PERSON] померла, за життя оформила заповіт, яким своє майно заповіла позивачу. Після смерті бабусі позивача [PERSON], позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено оскільки [PERSON] за життя право власності на частку квартири після смерті чоловіка не зареєструвала. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву в якій просила суд позов задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позов визнав, просив розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09 грудня 1993 року, виданого органом приватизації житлового фонду Харківського тракторного заводу ім. Орджонікідзе, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира № 18, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Тухачевського, 28. Свідоцтво зареєстровано в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 16.12.1993 року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВІ № 728135, виданого 28.03.2000 року державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON], спадкоємцем майна [PERSON] є його дружина [PERSON] на 1/3 частку спадкового майна, яке складається з 1/2 частки квартири № 18, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Тухачевського, 28. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВІ № 728137, виданого 28.03.2000 року державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON], спадкоємцем майна [PERSON] є [PERSON] на 2/3 частки спадкового майна, яке складається з 1/2 частки квартири № 18, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Тухачевського, 28. Право приватної власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.04.2015 року. [PERSON] померла 12 листопада 2014 року, о підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 469014, виданим Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 13 листопада 2014 року, актовий запис № 16215. Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] залишила заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] (після шлюбу - [PERSON]) [PERSON]. Позивачем було змінено прізвище з [PERSON] на [PERSON] відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 047235, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції 20 жовтня 2006 року, актовий запив № 1702. Відповідач по справі є сином померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯИ № 586168 від 26.10.1952 року. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки [PERSON] за життя не оформила своє право власності на частку квартири після смерті чоловіка. Згідно відповіді Четвертої Харківської державної нотаріальної контори № 3404/02-14 від 08.07.2015 року, після смерті [PERSON], [INFO], померлої 12.11.2014 року, заведена спадкова справа № 249/2015. Спадкодавець залишила заповіт (на все майно) посвідчений 27.12.1994р. Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 4-1562 на користь [PERSON]. З заявами до нотаріальної контори звернулись: [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом (заява № 652 від 24.03.2015р.) та син спадкодавця [PERSON], з заявою про відмову від обовязкової частки згідно ст. 1241 Цивільного кодексу України. Інших заяв про прийняття або відмови від спадщини не надходило. Спадкові договори спадкодавець не укладала. Відповідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Син спадкодавця [PERSON] подав до Четвертої Харківської державною нотаріальної контори заяву про відмову від обовязкової частки. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за заповітом обгрунтований та підлягає.

Outcome: approved