Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] з 17 грудня 2005 року. Від даного шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Між нею та чоловіком сімейне життя не склалось, стосунки на протязі років поступово погіршились і на даний час подальше підтримання шлюбних відносин вже є неможливим. Вона та відповідач вже не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та близько чотирьох років проживають окремо. В квітні 2014 року, в зв'язку з погіршенням ситуації в м. Донецьку вона разом з дитиною переїхала до м. Києва, а відповідач відмовився переїжджати і з того часу вони практично не спілкувались. Вона вважає, що фактично на сьогоднішній день шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем вже припинені, а їх шлюб має лише формальний характер. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 квітня 2018 року закінчено підготовче провадження у цивільній справі за позовом заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, та справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, представника позивача [PERSON] - [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Додатково зазначив, що позивач з відповідачем спільно не проживає, спільного господарства не веде, спільного бюджету не має з 2014 року. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, через оголошення на сайті суду, суд про причини не явки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, який, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька 17 грудня 2005 року, про що у книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис за № 1023 (а.с. 8). Сторони від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не проживають разом з 2014 року, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що примирення з відповідачем не відбудеться. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов'язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки сторони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved