Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Колодяжненської сільської ради Ковельського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: [INFO] померла її сусідка [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS] та була одинокою. Останні роки життя позивачка здійснювала догляд за нею і допомагала по домашньому господарству. Ще за її життя право власності на житловий будинок [ADDRESS] було оформлено на неї. В грудні 2019 року від працівників Колодяжненської сілької ради Ковельського району їй стало відомо що на її ім`я [PERSON] склала заповіт . Тоді ж їй стало відомо , що [PERSON] належав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку ( паї) загальною площею 2,3749 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована на території Скулинської сільської ради Ковельського району. Отже , після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, на яке вона як спадкоємиця за заповітом має право. На даний час строк для прийняття спадщини пропущений. Вважає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, а тому прохає визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Сторони в підготовче судове засідання не з`явились, попередньо подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що позивачка позов підтримує і прохає його задовольнити, а відповідач позовні вимоги визнає не заперечує щодо їх задоволення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази у справі суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до заповіту складеного 07 жовтня 2004 року та посвідченого секретарем Скулинської сільської ради Ковельського району Волинської області, зареєстрованому в реєстрі за №116, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] . Заповіт не змінено і не відмінено. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ №07552 [PERSON] на підставі розпорядження Ковельської райдержадміністрації від 01 жовтня 2002 року №403 належить земельна ділянка площею 2,3749 гектарів розміщена на території Скулинської сільської ради , за реєстраційним номером № [NUMBER] . Як вбачається з довідки №634 виданої 05 березня 2020 року Колодяжненською сільською радою Ковельського району Волинської області [PERSON] була зареєстрована та проживала з 2008 року в [ADDRESS] , померла [INFO] . Після її смерті в цьому будинку ніхто не проживав та зареєстрований не був. Даною довідкою стверджується той факт , що [PERSON] стало відомо про існування заповіту складеного на її ім`я, а дублікатом заповіту підтверджено, що вона його отримала 05.02.2020 року. . Даними інформаційної довідки №59835489 зі Спадкового реєстру від 16.03.2020 р. доводиться та обставина, що спадкова справи після смерті [PERSON] не заводилась. Обставини, зазначені позивачем у обґрунтування позову, а саме наявність поважних причин, які призвели до пропуску позивачем строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавці [PERSON] визнаються судом. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 06 вересня 2017 року у справі №6-496цс17, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску для прийняття спадщини. Аналогічна правова позиція висловлена також у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №565/1145/17. Обставини, якими позивач обґрунтувала позовні вимоги, зокрема в частині поважності причин пропуску строків для прийняття спадщини, знайшли ствердження у ході розгляду справи. Відтак суд визнає поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини і приходить до висновку про підставність позову і необхідність його задоволення. Зважаючи на обставини справи, суд залишає судові витрати за позивачем.

Outcome: approved