Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача та третіх осіб на стороні відповідача про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування позову зазначає, що за життя її чоловік [PERSON] працював у сільському господарстві і отримав право на земельну частку (пай) та на його імя було видано сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ЧН № 050437 від 18.07.1996 року. Дана земельна частка (пай) розташована на території Рябухівської сільської ради. 27 жовтня 2005 року [PERSON] помер. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина за законом, в тому числі і на земельну частку (пай). Позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка, але не може належним чином оформити свої спадкові права, поскільки у неї відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай). Тому позивач [PERSON] просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) на території Рябухівської сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 27 жовтня 2005 року, що належала йому на підставі сертифікату серії ЧН № 050437 від 18.07.1996 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представники відповідача та третіх осіб - в судове засідання не зявились, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають і не заперечують проти їх задоволення. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер 27 жовтня 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 007880 від 01.11.2005 року (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON], яка народилась 10 грудня 1954 року, уклала шлюб із [PERSON] і їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.10). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна підтверджується довідкою Рябухівської сільської ради № 22 від 17.01.2017 року, згідно з якою [PERSON] мав земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва під № 275 (сертифікат 050437) площею 2, 40 га (а.с.11) У районній газеті «Трибуна хлібороба» за 27 листопада 2016 року поміщено оголошення про те, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 050437 на імя [PERSON] вважати недійсним (а.с.20). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, що підтверджується повідомленням Прилуцької районної ДНК від 12.04.2017 року (а.с.27). Згідно інформаційної довідки відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області від 19.04.2017 року вартість земельної частки (паю) на території Рябухівської сільської ради, що належала [PERSON] згідно сертифікату серії ЧН № 050437 станом на 27.10.2005 року становила 30 052 грн. 54 коп. (а.с.31). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Так як спадкодавець [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай), дане право на даний час залишається неуспадкованим спадкоємцем за законом [PERSON], то до позивача, як спадкоємця першої черги, переходить право на прийняття спадщини, як спадкоємця за законом, зокрема і на земельну частку (пай), яка належала її чоловіку за життя згідно сертифікату серії ЧН № 050437. Таким чином, поскільки матеріалами справи підтверджено той факт, що спадкодавець у встановленому законом порядку за життя набув право на земельну частку (пай), дане право було ним було оформлене належним чином, але залишається не успадкованим, суд приходить до висновку, що до позивача [PERSON] переходить це право на дану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні і належним чином обґрунтовані, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved