Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача та третіх осіб на стороні відповідача про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування позову зазначає, що за життя [PERSON] працювала в сільському господарстві і отримала право на земельну частку (пай) та на її імя було видано сертифікат про право на земельну частку (пай) на території Красноколядинської сільської ради під № 431 та на її імя було видано сертифікат на право на земельну частку (пай). 22 січня 2002 року [PERSON] померла. За життя вона склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, в тому числі і на земельну частку (пай). Але позивач, як спадкоємець за заповітом, не може оформити свої спадкові права на належну спадкодавцю земельну частку (пай) через відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай). Тому позивач [PERSON] просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЧН № 0157005 від 09.12.1999 року на території Красноколядинської сільської ради в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 29 січня 2002 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представники відповідача та третіх осіб - в судове засідання не зявились, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають і не заперечують проти їх задоволення. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла 29 січня 2002 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП № 140087 від 30.01.2002 року (а.с.9). Згідно копії заповіту від 28.01.2002 року [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно заповіла Племінниці [PERSON] (а.с.8). Згідно копії списку громадян власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Красноколядинське» [PERSON] видано сертифікат серії ЧН № 0349655 (а.с.11). Згідно витягу із Спадкового реєстру від 13.10.2016 року після смерті [PERSON] заведена спадкова справа (а.с.13). У районні газеті «Трибуна хлібороба» за 01 жовтня 2016 року поміщено оголошення про те, що втрачений сертифікат серії ЧН № 0349655 від 09.12.1999 року на імя [PERSON] вважати недійсним (а.с. 14). Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Талалаївському районі від 11.10.2016 року вартість земельної частки (паю) згідно сертифікату серії ЧН № 0349655 від 09.12.1999 року, що належала [PERSON] станом на 29.01.2002 року становила 35 527 грн. 28 коп. (а.с.23). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Так як спадкодавець [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай), яке на даний час залишається неуспадкованим, то до позивача [PERSON], як спадкоємця за заповітом, переходить право на прийняття спадщини, зокрема і на земельну частку (пай), яка належала спадкодавцю згідно сертифікату серії ЧН № 0349655. Таким чином, поскільки матеріалами справи підтверджено той факт, що спадкодавець у встановленому законом порядку за життя набула право на земельну частку (пай), дане право залишається не успадкованим, суд приходить до висновку, що до позивача [PERSON] переходить це право на дану земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні і належним чином обґрунтовані, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved