Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третьої особи про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. Їй на праві особистої власності належить житловий будинок по вул. Чкалова, 135-а, в смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області. 22 січня 2011 року у вказаному житловому будинку була зареєстрована відповідач по справі, її онука [PERSON] Але з 2011 року відповідач у вказаному житловому будинку не проживає, оскільки виїхала на постійне місце проживання за межі України. Будь яких витрат на утримання житлового будинку вона не здійснює. Відповідно до акту підтвердження від 12 жовтня 2018 року, складеного депутатом Михайлівської селищної ради, відповідач [PERSON] зареєстрована в вказаному будинку, але фактично в ньому не проживає з 2011 року. Внаслідок зазначеного, просить суд визнати [PERSON] [INFO] такою, що втратила право на користування житловим будинком по вул. Чкалова, 135-а, в смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області, що належить їй на праві приватної власності. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про розгляд справи належним чином повідомлена, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Представник третьої особи відділу реєстрації виконавчого комітету Михайлівської селищної ради в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до вимог ст.ст. 280-283 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з врахуванням заяв позивача та представника третьої особи про розгляд справи у їх відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. Так, [PERSON] є власником житлового будинку по вул. Чкалова, 135-а, в смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.08.2009 року та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 13.08.2009 року. У вказаному\~житловому будинкузареєстрована [PERSON], що підтверджується копією домової книги з відміткою про реєстрацію. Відповідно до акту довідки №817, складеного депутатом Михайлівської селищної ради від 12.10.2018 року засвідченого підписом свідка [PERSON], відповідач [PERSON] зареєстрована в вказаному будинку, але фактично в ньому не проживає з 2011 року. Отже, судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно тривалий час, а саме з 2011 року безперервно не проживає у житловому будинку по вул. Чкалова, 135-а, в смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області. Право на повагу до житла гарантує ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Стаття 47 Конституції України\~та\~ст. 9 ЖК України\~передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.\~\~ Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.\~\~ Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання відповідача [PERSON], такою, що втратила право на користування житловим будинком по вул. Чкалова, 135-а, в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, в ході судового розгляду було достовірно встановлено, що в спірному житлі [PERSON] не проживає з 2011 року. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved