Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , третя особа: Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що з 13.09.2004 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області. [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті чоловіка, з метою прийняття спадщини вона звернула до Дергачівської державної нотаріальної контори з відповідною заявою. Також, з заявою про прийняття спадщини звернулась донька [PERSON] - [PERSON] . 28.04.2015 року було зареєстровано спадкову справу № 57394 у спадковому реєстрі. Крім того, вона фактично прийняла спадщину, оскільки на момент смерті проживала разом з [PERSON] у його будинку. За вказаною адресою окрім житлового будинку, що належить на праві власності [PERSON] , зареєстровані також об`єкти нерухомого майна, зокрема, багатоповерховий будинок та нежитлові приміщення. У зв`язку з чим, рішенням виконавчого комітету Солоницівської селищної ради № 45 від 14.07.2020 було змінено поштову адресу житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0,1100 га, на: [ADDRESS] . Внаслідок зміни адреси житлового будинку, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку вказаного житлового будинку, про що державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маслій А.О. було винесено постанову №1870/02-31 від 01.12.2020 року. Підставою для такої відмови зазначено наявність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, а саме реєстрації за однією адресою різних об`єктів нерухомого майна, які належать різним особам. У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду і просить визнати право власності на даний об`єкт нерухомості у судовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві позов підтримала повністю, просила позов задовольнити. Розгляд справи проводити без фіксації технічними засобами та у її відсутність, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, що суд вважає за можливе. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином та своєчасно, шляхом виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, при цьому не надала відзив на позов, тому справа розглядається в заочному судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання та не подала відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Представник третьої особи не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, та просить ухвалити рішення на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. З 13.09.2004 [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області. [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті чоловіка, з метою прийняття спадщини вона звернула до Дергачівської державної нотаріальної контори з відповідною заявою. Також, з заявою про прийняття спадщини звернулась донька [PERSON] - [PERSON] . 28.04.2015 року було зареєстровано спадкову справу № 57394 у спадковому реєстрі. Крім того, [PERSON] фактично прийняла спадщину, оскільки на момент смерті проживала разом з [PERSON] у його будинку. За вказаною адресою окрім житлового будинку, що належить на праві власності [PERSON] , зареєстровані також об`єкти нерухомого майна, зокрема, багатоповерховий будинок та нежитлові приміщення. У зв`язку з чим, рішенням виконавчого комітету Солоницівської селищної ради № 45 від 14.07.2020 було змінено поштову адресу житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0,1100 га, на: [ADDRESS] . Внаслідок зміни адреси житлового будинку, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку вказаного житлового будинку, про що державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маслій А.О. було винесено постанову №1870/02-31 від 01.12.2020 року. Підставою для такої відмови зазначено наявність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, а саме реєстрації за однією адресою різних об`єктів нерухомого майна, які належать різним особам. У зв`язку з чим [PERSON] просить визнати право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого на земельній ділянці площею 0,11 га за адресою: [ADDRESS] , який загалом складається з: житлового будинку «А-1» загальною площею 67,10 кв. м, житловою площею 33,10 кв. м, сараю «Б», погребу «В», сараю «Г», літнього душу «Е», вбиральні «Ж», огорож № 1,2, колонки №3, зливної ями № 4 в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України передбачено право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів такого захисту згідно з указаною нормою Кодексу є визнання права. Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. В даному випадку застосовується спосіб захисту-визнання права. Таким чином, аналізуючи вищевказане, беручи до уваги надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1264, 1268, 1297 ЦК України, ст. 41 Конституції України,

Outcome: approved