Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та ТОВ «Українська віконна компанія» про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 05.09.2013 року між нею та відповідачем по справі - [PERSON], був укладений договір позики №05/09-2013 ДП. Відповідно до умов вказаного договору, позив надала позику відповідачу в сумі 400 000,00 грн., (чотириста тисяч гривень, 00 копійок), а останній зобов'язався повернути вказані кошти до 05.09.2014 року. Також, разом з укладенням договору позики, з метою забезпечення виконання зобов'язань по вказаному договору, між позивачем та ТОВ «Українська віконна компанія» був укладений договір поруки №1 від 05.09.2013 року, за яким ТОВ «Українська віконна компанія» виступило поручителем [PERSON] У порушення визначених між сторонами та вказаних в договорі зобов'язань, відповідачі вказані кошти не повернули, на неодноразові звернення позивача не відреагували. Станом на 16.10.2014 рік - момент подачі позивачем позову до суду, відповідачі взяті на себе зобов'язання не виконали та мають заборгованість в 400 000,00 грн., (чотириста тисяч гривень, 00 копійок). Оскільки відповідачами було порушено умови взятих зобов'язань, позивач змушений стягнути вказану заборгованість в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. В судовому засідання відповідач [PERSON], він же представник ТОВ «Українська віконна компанія» позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи, дослідивши матеріали даної справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 05.09.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON]був укладений договір позики, згідно з яким, позивач, передав у власність відповідача грошові кошти в сумі 400 000,00 грн., (чотириста тисяч гривень, 00 копійок), а останній зобов'язався повернути вказані кошти до 05.09.2014 року. Також, разом з укладенням договору позики, з метою забезпечення виконання зобов'язань по вказаному договору, між позивачем та ТОВ «Українська віконна компанія» був укладений договір поруки №1 від 05.09.2013 року, за яким ТОВ «Українська віконна компанія» виступило поручителем [PERSON] У порушення визначених між сторонами та вказаних в договорі зобов'язань, відповідачі вказані кошти не повернули, на неодноразові звернення позивача не відреагували. Станом на 16.10.2014 рік - момент подачі позивачем позову до суду, відповідачі взяті на себе зобов'язання не виконали та мають заборгованість в 400 000,00 грн., (чотириста тисяч гривень, 00 копійок). Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень. Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.. 554 ЦК України поручителі несуть солідарну відповідальність разом з боржником. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачі зобов'язання за вказаними договорами належним чином не виконали. Відповідно ч. 3 ст. 538 ЦК України, у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Згідно з статтею 1046 ЦК України , за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, у такій же кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. В порушення своїх договірних зобов'язань відповідачі у встановлений договором строк позику не повернули. На прохання позивача сплатити заборгованість в добровільному порядку відповідачі ніяким чином не відреагував. Тому суд знаходить за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість , - на загальну суму 400 000,00 грн., (чотириста тисяч гривень, 00 копійок). Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем надано квитанції про сплату судового збору в сумі 3 654,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved