Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] і просить стягнути з нього аліменти на її утримання як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку) відповідача до закінчення нею навчання або до досягнення нею 23 років. Вимоги обґрунтовані тим, що позивач є рідною донькою відповідача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Як зазначила позивачка, спільна з відповідачем дочка [PERSON] перебуває на утриманні позивача і є студенткою денної форми навчання Інституту журналістики Київського університету ім. Б. Гринченка, факультет «Журналістика. Видавнича справа та редагування». Навчання на контрактній основі. Щороку позивач сплачувала та має сплачувати наступні суми: 17 500 грн., - 1 курс у 2016-2017 роках; 18 500 грн., - 2 курс у 2017-2018 роках; 19 500 грн., - 3 курс у 2018-2019 роках та 20 500 грн. у 2019-2020 роках, згідно договору про надання освітніх послуг № 92/16д!ж від 23.08.2016 року із Київським університетом ім. Б. Гринченка. Крім того, позивач вказала, що дочка має низку хронічних складних захворювань (аномалія розвитку мозку, арахноідальна кіста задньої стінки черепної ямки гемісфери мозочка; ВСД за змішаним типом із цефалгією; прогресуюча міопія очей, ангіопатія сітківки, косоокість), що в свою чергу не дає можливості дочці влаштуватись на роботу, щоб отримувати будь-який заробіток. Позивач працює, але у зв'язку із тим, що сама утримує дочку, сплачує за її навчання в університеті, регулярні курси медикаментозного лікування, а також надає необхідні кошти на одяг, харчування, підручники, проїзд до місця навчання, має скрутне матеріальне становище, що стало підставою для позивача для звернення до суду за захистом прав доньки. Ухвалою судді від 27.10.2016 року, після отримання відповідей на судові запити щодо адреси зареєстрованого місця проживання відповідача, у справі відкрито провадження (а.с. 16-18). На підставі норми пункту 9 частини 1 Розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 178 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Крім того, 16.05.2017 року представником відповідача в засіданні подано заперечення проти позову, в яких зазначив, що ним добровільно перераховано аліменти за період вересень 2016 року -лютий 2017 року включно. Разом з цим, зазначив, що відповідач не має змоги сплачувати аліменти в розмірі ? від усіх видів заробітку, оскільки на його утриманні перебувають непрацездатні батьки та сім'я в складі дружини: [PERSON] та син: [PERSON]. Таким чином, відповідач погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/8 від усіх видів його заробітку, починаючи із дня пред'явлення позову і до закінчення дитиною навчання, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В подальшому, кореспонденція з суду направлялася відповідачеві за адресою його зареєстрованого місця проживання та за відомою адресою його постійного проживання, проте поверталася за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 24.06.2003 року. Актовий запис № 203, внесений відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] проживає разом з матір'ю, перебуває на її утриманні. Навчається на денній формі навчання Інституту журналістики Київського університету ім. Б. Гринченка, факультет «Журналістика. Видавнича справа та редагування», що підтверджується довідкою № 294 від 08.09.2016 року виданої університетом. Позивачка навчається на стаціонарній формі навчання, джерела доходів не має, потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно надавати допомогу відмовляється. Так, згідно ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-Х1І від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурної духовного і соціального розвитку. Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач за станом здоров'я здатний працювати та отримувати дохід, тому з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів (заробітку) відповідача на період навчання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,2 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial