overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєструвала шлюб з відповідачем 12.07.2008 року. В шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає біля неї та знаходиться на її утриманні. Згода щодо проживання сина між ними досягнута. Спір щодо спільного майна відсутній. Причиною розпаду сімї є те, що у неї з відповідачем різні характери, різні погляди на життя через що між ними виникають сварки та непорозуміння. На сьогоднішній день вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, у них різні бюджети. Вказала, що втратили до відповідача почуття поваги та любові, вважає, що шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розпався, носить формальний характер і просить його розірвати. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ньому. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, на розірвання шлюбу згідний. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позов доведений та обґрунтований, а тому є підстави для його задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.07.2008 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ №094893 від 24.12.2013 року (а.с.4). Від сумісного життя у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-МИ №100889 від 29.07.2009 року (а.с.6). Малолітній син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спір про поділ майна та стягнення аліментів на сьогоднішній день між сторонами відсутній. Причиною розпаду сімї є те, що у сторін різні характери, різні погляди на життя через що між ними виникають сварки та непорозуміння. На сьогоднішній день вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, у них різні бюджети. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їхнім інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. На виконання ч. 8 ст. 235 ЦПК України, а також зважаючи на вибір позивача [PERSON] прізвище останньої слід залишити без змін. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєструвала шлюб з відповідачем 14.09.1991 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Їх сімейне життя не склалось, причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя, через що між ними часто виникають сварки та непорозуміння, вони не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, шлюб розпався, носить формальний характер. З цих підстав просить його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Предстаник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ньому. Просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, не надав суду відомостей про причини неявки. З відповіді на запит в адресно-довідкове бюро при УМВС України в Чернівецькій області №5470/14-вх від 27.08.2014 року видно, що відповідач [PERSON] зареєстрований в с. Боянчук Заставнівського району Чернівецькій області (а.с.10). Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача [PERSON] суд постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши доводи позивача, суд вважає, що позов доведений та обґрунтований, а тому є підстави для його задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.09.1991 року, що видно з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що видно з копії свідоцтва про її народження (а.с. 5). Остання проживає з позивачем та знаходиться на ї утриманні. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя, через що між сторонами виникають сварки та непорозуміння, вони не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, шлюб розпався, носить формальний характер. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім'ї суперечить її інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. На виконання вимог ст. 235 ч.8 ЦПК України та зважаючи на вибір позивача [PERSON], прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєструвала шлюб з відповідачем 17 вересня 2006 року. В шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає біля неї та знаходиться на її утриманні. Згода щодо проживання сина між ними досягнута. Спір щодо спільного майна відсутній. Причиною розпаду сімї є те, що у неї з відповідачем різні характери, різні погляди на життя через що між ними виникають сварки та непорозуміння. Відповідач зловживає алкоголем під дією якого вчиняє побутові скандали. На сьогоднішній день вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, у них різні бюджети. Вказала, що втратила до відповідача почуття поваги та любові, вважає, що шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розпався, носить формальний характер і просить його розірвати. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ньому. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, на розірвання шлюбу згідний. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позов доведений та обґрунтований, а тому є підстави для його задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 вересня 2006 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №018701 від 17 вересня 2006 року (а.с. 4). Від сумісного життя у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-МИ №069498 від 12.03.2008 року (а.с.5). Малолітній син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спір про поділ майна та стягнення аліментів на сьогоднішній день між сторонами відсутній. Причиною розпаду сімї є те, що у сторін різні характери, різні погляди на життя через що між ними виникають сварки та непорозуміння. Відповідач зловживає алкоголем під дією якого вчиняє побутові скандали. З червня 2013 року вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, у них різні бюджети. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їхнім інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. На виконання ч. 8 ст. 235 ЦПК України, а також зважаючи на вибір позивача [PERSON] прізвище останньої слід залишити без змін. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєструвала шлюб з відповідачем 28.06.2011 року. Від шлюбу дітей вони не мають. Їх сімейне життя не склалось, причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя, через що між ними часто виникають сварки та непорозуміння. Відповідач застосовував до неї фізичне насильство, протягом останнього року вони не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, шлюб розпався, носить формальний характер. З цих підстав просить його розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ній. Просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, не надав суду відомостей про причини неявки. З відповіді на запит в адресно-довідкове бюро при УМВС України в Чернівецькій області №5596/14-вх від 03.09.2014 року видно, що відповідач [PERSON] зареєстрований в с. Василів Заставнівського району Чернівецькій області (а.с.8). Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача [PERSON] суд постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши доводи позивача, суд вважає, що позов доведений та обґрунтований, а тому є підстави для його задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.06.2011 року, що видно з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] Від шлюбу дітей вони не мають. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя, через що між сторонами виникають сварки та непорозуміння. Відповідач застосовував до позивача фізичне насильство, як наслідок, протягом останнього року вони не підтримують будь-яких відносин, спільного господарства не ведуть, шлюб розпався, носить формальний характер. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім'ї суперечить її інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. На виконання вимог ст. 235 ч.8 ЦПК України та зважаючи на вибір позивача [PERSON], прізвище останньої слід змінити з «[PERSON]» на «[PERSON]». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєструвала шлюб з відповідачем 28.08.2002 року. В цьому шлюбі при спільному проживанні у них, 13.07.2003 року народився син [PERSON], а 21.06.2010 року [PERSON]. На сьогоднішіній день малолітні діти живуть з нею та знаходяться на її утриманні. Причиною розпаду сімї стали сварки та непорозуміння. Вони перестали розуміти один одного, не могли знайти спільної думки між собою, через що між ними час від часу виникали сварки та скандали. Наслідком всих цих подій є те, що в березні 2015 року відповідач покинув сімю, і з того часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, будь-яких стосунків не підтримують. Вважає, що їх шлюб остаточно розпався, носить формальний характер. З цих підстав просила його розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, обґрунтувала вищенаведеним та просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка в одержанні рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, не надав суду відомостей про причини неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, а тому справу, зі згоди позивача [PERSON] розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Заслухавши доводи позивача, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов доведений та обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.08.2002 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ №051048 від 28.08.2002 року (а.с8). В цьому шлюбі при спільному проживанні у сторін, 13.07.2003 року народився син [PERSON], а 21.06.2010 року [PERSON], що вбачається з копій свідоцтв про їх народження (а.с. 9, 10). Неповнолітні діти живуть з позивачем та знаходиться на її утриманні. Причиною розпаду сімї є сварки, що виникали на ґрунті різних характерів та поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння. На даний час сторони проживають окремо, будь-яких стосунків не підтримують. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить її інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони люди різних характерів і поглядів на життя, протягом останніх місяців не проживають разом і не підтримують подружніх стосунків. У судове засідання позивач не зявилась, проте подала заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у її відсутності вказавши, що позов підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не зявився, подав заяву в якій просить розглянути справу у його відсутності вказавши, що не заперечує щодо задоволення позову та розірвання шлюбу. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 24 квітня 2010 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ИД № 062538 виданим 24 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис № 375. Від шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД № 131102 виданим 28 січня 2011 року Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області України, актовий запис № 04. В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснивши, що в зареєстрованому шлюбі вони з відповідачем знаходяться з 15.04.2006 року. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Більше шести років шлюбні відносини припинені, тому що відсутнє почуття любові та поваги, тому позивач просить розірвати шлюб. У судовому засідані позивач позов підтримала, просила розірвати шлюб. Додатково пояснила, що протягом шести років мешкає в іншій країні, шлюбні відносини фактично з відповідачем припинені з 2013 року. Дитина мешкає з нею. Представник позивача підтримала позовні вимоги, зазначивши, що відсутні підстави відмови у задоволенні позову. Відповідач позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Встановивши фактичні обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що сторони 15.04.2006 року зареєстрували шлюб, про що Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 15.04.2006 року було видано Свідоцтво про шлюб (актовий запис № 184). Також, як встановлено в судовому засіданні, шлюбні відносини між сторонами припинені більше шести років, тобто з 2013 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємини подружжя не підтримують. Бажання до примирення у позивача відсутнє, відповідач теж не виявив наміру зберегти сім`ю, а отже, подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що має істотне значення, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 02 травня 1992 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, від даного шлюбу є малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Останнім часом шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, відповідач нехтує сімейними цінностями, з ініціативи відповідача постійно виникали сварки, свідком яких нерідко була дитина, що тяжким чином впливало на її психічний стан. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сім'ї, він не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між членами сім'ї. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований у Теплодарській селищній раді виконкому Центральної райради м. Одеси, за актовим записом №14 від 02.05.1992 року. Позивач надав до суду заява про розгляд справи за його відсутності в якій зазначив, що позовну заяву підтримує, на примирення не згодна (а.с.22). Відповідач надав заяву про те, що позовні вимоги визнає повністю та просить суд розглядати справу за його відсутністю (а.с. 21). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 02.05.1992 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], зареєстрованим у Теплодарській селищній раді виконкому Центральної райради м. Одеси, за актовим записом №14 від 02.05.1992 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], зареєстрованим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теплодарського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №41 від 16.05.2007 року. Спільне сімейне життя сторін не склалося через несумісність характерів, втрати почуттів один до одного, відсутності взаєморозуміння. Неповнолітня дочка проживає разом із матір'ю, сторони досягли згоди про визначення місця проживання дитини. Спільне господарство не ведеться, спору про розділ спільного майна немає. Подальше подружнє життя та збереження шлюбу не можливе. Згідно ст.ст. 105, 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved