Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 12.10.2018 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до досягання повноліття дитини. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова Грищенко І. О. від 18.10.2018 р. даний позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. На виконання ухвали судді про залишення позову без руху, 11.12.2018 р. до канцелярії суду надійшла заява разом із позовною заявою в новій редакції, в якій позивач [PERSON] просить стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 3000,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до досягання повноліття дитини. На підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити її від сплати судового збору. 03.04.2019 р. через канцелярію Дзержинського районного суду м. Харкова від позивача [PERSON] надійшла заява про зменшення позовних вимог, в яких вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої спільної дитини в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходів). В обґрунтування заявленого позову [PERSON] зазначає, що з 17 червня 2005 р. вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі з відповідачем народилася дитина [PERSON], [INFO]. Відповідач не приймає ніякої участі у вихованні дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, тому вона змушена звернутися до суду з позовною заявою. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд розглядати справу за її відсутності, а позов задовольнити, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти винесення заочного рішення. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, дійшов висновку про таке. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 17 червня 2005 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 17 червня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 295. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Місце реєстрації: відділ реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія I ВЛ № 013880, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова. [PERSON] народився 07 серпня 2005 року в м. Харкові, про що в Книзі реєстрації народжень 16 серпня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 2887. Його батьками записані: батько [PERSON], мати [PERSON]. Місце реєстрації: міський відділ реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про народження серія I ВЛ № 022246 від 18.11.2005 р., виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції. У довідці про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 25.09.2018 р. зазначається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: [PERSON], 24.07.1975 р. н., та [PERSON], 07.08.2005 р. н. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобовязані піклуватись про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із статтями 180, 191 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, однак за умови, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. За ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статей 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обовязку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини, стану здоровя та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їхній розмір. Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обовязку по утриманню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі викладеного, враховуючи, положення ст. 430 ЦПК України, наявність зобовязання щодо утримання дитини у обох батьків, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що позов належить задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати, які складаються зі сплати судового збору в розмірі 704,80 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст. ст. 150, 155, 180 183, 191 СК України,

Outcome: approved