Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на житловий будинок з надвірним будівлями, в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що згідно відповіді Комунального підприємства технічної інвентаризації «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» № 63 від 15.02.2019 на запит приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутової Т.А. житловий будинок [ADDRESS] належав в цілому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Харківською обласною інвентаризаційною конторою від 16.11.1948 року № 2699. Згідно матеріалів інвентаризаційної справи [PERSON] було видане рішення Пересічанської селищної ради депутатів трудящих № 13 від 23.07.1962 на перебудову житлового будинку. Побудований у 1972 році житловий будинок з надвірними будівлями в бюро не зареєстрований. Загальна площа вищевказаного будинку складає 89,50 кв.м., житлова площа складає 65,6 кв.м. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області 27.04.1971 за актовим записом № 52-29. В даному свідоцтві про смерть по-батькові її діда вказане « [PERSON] », а в свідоцтві про право власності « [PERSON] ». За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Полівської селищної ради депутатів трудящих Кравченко М.Г. 24 серпня 1965 року за реєстровим № 13, яким заповів належне йому домоволодіння, розташоване в [ADDRESS] на свого онука - [PERSON] . В даному заповіті по батькові її прадіда вказане як « [PERSON] », яке також не збігається з по-батькові вказаному в свідоцтві про смерть. Спадщину, після смерті її прадіда [PERSON] [PERSON] прийняв, як його онук, шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Батьками [PERSON] , [INFO] були: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 20.08.1954 Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 164. [PERSON] рідна донька померлого [PERSON] ( [PERSON] чи [PERSON] ). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 99. [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 08 жовтня 1955 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] , виданим Пересічанським відділом РАЦС Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 84. [PERSON] (її батько) помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 107. Спадщину після смерті чоловіка [PERSON] прийняла його дружина та її мати [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, здійснивши поховання спадкодавця. Згідно ст. 529 ЦК України 1963 року ( який діяв на той час), при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги в рівних частинах є діти, подружжя та батьки померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Спадкове майно після [PERSON] , померлого [INFO] складалося з житлового будинку та надвірних будівель, розташованих по [ADDRESS] . Свідоцтво про право на спадщину на своє ім`я не переоформила. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 01.08.2016 виконавчим комітетом Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 77. Її батьками були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 53. Спадщину після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] вона - її донька прийняла у встановлений законом строк, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (№ витягу 46535962 від 25.01.2017), виданим приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутовою Т.А. (номер в спадковому реєстрі 60148376, номер у нотаріуса: 13/2017). 28.12.2018 Комунальне підприємство « Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» провело інвентаризацію житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] ( інвентарний номер 1797, реєстровий номер1-70). Згідно проведеної інвентаризації встановлено, що за вищевказаною адресою розташований житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а», ганком літ. «а1», ганком літ. «а2» загальною площею 89,5 кв.м., житловою площею 65,6 кв.м., надвірні будівлі: погріб літ. «Б», літня кухня літ. «В», веранда літ. «в», сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», навіс літ. «Ж», літній душ літ. «И», вбиральня літ. «Й», ворота №1, огорожа № 2, колодязь №3 03 липня 2019 року приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутова Т.А. ( 62364 , Харківська область Дергачівський район смт Пересічне вул. Захисників, 5) видала їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , з тих підстав, що згідно «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженому Наказом міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, глава 10 п.4.15: «Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно». З вищевказаної відповіді БТІ вбачається, що житловий будинок в бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради не був зареєстрований: тобто право власності на вищевказаний будинок не виникло у встановленому законом порядку. Ніяких документів, які б підтверджували права власності на вищевказаний житловий будинок на ім`я [PERSON] та перехід прав власності на його спадкоємців не надано. У зв`язку з вищевикладеним, їй необхідно встановити факт, що має юридичне значення, а саме що житловий будинок [ADDRESS] належав в цілому [PERSON] , померлому [INFO] на який ним було складено заповіт , посвідчений секретарем Полівської селищної ради депутатів трудящих Кравченко М.Г. від 24 серпня 1965 року за реєстровим № 13 на ім`я [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві позов підтримала повністю, просила позов задовольнити. Розгляд справи просила проводити без фіксації технічними засобами та в її відсутність, що суд вважає за можливе. Представник Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області - відповідач у справі, в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Розгляд справи по суті просив проводити у відсутність представника, що суд вважає за можливе. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України: За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України : Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України : Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно відповіді Комунального підприємства технічної інвентаризації «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» № 63 від 15.02.2019 на запит приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутової Т.А. житловий будинок [ADDRESS] належав в цілому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Харківською обласною інвентаризаційною конторою від 16.11.1948 № 2699. Згідно матеріалів інвентаризаційної справи [PERSON] було видане рішення Пересічанської селищної ради депутатів трудящих № 13 від 23.07.1962 на перебудову житлового будинку. Побудований у 1972 році житловий будинок з надвірними будівлями в бюро не зареєстрований. Загальна площа вищевказаного будинку складає 89,50 кв.м., житлова площа складає 65,6 кв.м. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області 27.04.1971 за актовим записом № 52-29. В даному свідоцтві про смерть по-батькові діда позивачки вказане « [PERSON] », а в свідоцтві про право власності « [PERSON] ». За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Полівської селищної ради депутатів трудящих Кравченко М.Г. 24 серпня 1965 року за реєстровим № 13, яким заповів належне йому домоволодіння, розташоване в [ADDRESS] на свого онука - [PERSON] . В даному заповіті по батькові прадіда позивача вказане як « [PERSON] », яке також не збігається з по-батькові вказаному в свідоцтві про смерть. Спадщину, після смерті [PERSON] - [PERSON] прийняв, як його онук, шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Батьками [PERSON] , [INFO] були: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 20.08.1954 Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 164. [PERSON] рідна донька померлого [PERSON] ( [PERSON] чи [PERSON] ). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 99. [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 08 жовтня 1955 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] , виданим Пересічанським відділом РАЦС Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 84. [PERSON] (батько позивачки) помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 107. Спадщину після смерті чоловіка [PERSON] прийняла його дружина та мати позивачки [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, здійснивши поховання спадкодавця. Згідно ст. 529 ЦК України 1963 року ( який діяв на той час), при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги в рівних частинах є діти, подружжя та батьки померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Спадкове майно після [PERSON] , померлого [INFO] складалося з житлового будинку та надвірних будівель, розташованих по [ADDRESS] . Свідоцтво про право на спадщину на своє ім`я не переоформила. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 01.08.2016 виконавчим комітетом Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 77. [PERSON] та [PERSON] - батьки позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 53. Спадщину після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] позивач прийняла у встановлений законом строк, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (№ витягу 46535962 від 25.01.2017), виданим приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутовою Т.А. (номер в спадковому реєстрі 60148376, номер у нотаріуса: 13/2017). 28.12.2018 Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» провело інвентаризацію житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] (інвентарний номер 1797, реєстровий номер1-70). Згідно проведеної інвентаризації встановлено, що за вищевказаною адресою розташований житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а», ганком літ. «а1», ганком літ. «а2» загальною площею 89,5 кв.м., житловою площею 65,6 кв.м., надвірні будівлі: погріб літ. «Б», літня кухня літ. «В», веранда літ. «в», сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», навіс літ. «Ж», літній душ літ. «И», вбиральня літ. «Й», ворота №1, огорожа № 2, колодязь №3. 03 липня 2019 року приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутова Т.А. ( 62364 , Харківська область Дергачівський район смт Пересічне вул. Захисників, 5) видала позивачці постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , з тих підстав, що згідно «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженому Наказом міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, глава 10 п.4.15: «Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно». З вищевказаної відповіді БТІ вбачається, що житловий будинок в бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради не був зареєстрований: тобто право власності на вищевказаний будинок не виникло у встановленому законом порядку. Ніяких документів, які б підтверджували права власності на вищевказаний житловий будинок на ім`я [PERSON] та перехід прав власності на його спадкоємців не надано. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину (тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року №3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Встановлення факту не має бути пов`язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. (ст.294 ч.6 ЦПК України). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Тому відразу розглядається позовна заява про встановлення факту та визнання права власності, так як встановлення вищевказаного факту пов`язане зі спором про право. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.16 ЦК України: Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. В даному випадку застосовується спосіб захисту-визнання права. Таким чином, аналізуючи вищевказане, беручи до уваги надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст. ст. 16, 1216-1218, 1220-1223,1233,1261,1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved