Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання за нею права власності на нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS]. Обгрунтовуючи свої вимоги позивач [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що розпорядженням органу приватизації колективного сільськогосподарського підприємства «Сади» № 58 від 16 грудня 2005 року їй передано у власність квартиру [ADDRESS]. Після одержання вказаного рішення вона не виготовила на вказане нерухоме майно правовстановлюючі документи. Оскільки в даний час КСП «Сади» ліквідоване, вона не може у встановленому законом порядку зареєструвати право власності на цю квартиру. Позов просить задовольнити. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав із мотивів, викладених у позові, просить їх задовольнити. Представник відповідача Теребовлянської міської ради Тернопільської області позову не визнав, оскільки вважає, що правових підстав для визнання за позивачем права власності на цілу квартиру [ADDRESS] немає. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив Відповідно до розпорядженя органу приватизації колективного сільськогосподарського підприємства «Сади» № 58 від 16 грудня 2005 року [PERSON] надано дозвіл на безоплатну передачу у власність квартиру [ADDRESS], яку вона займала разом із членами сім»ї на умовах найму. Відповідно до інформації Теребовлянського районного сектора Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області станом 16 грудня 2005 року у вказаній квартирі були зареєстровані члени сім»ї [PERSON], а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 3 лютого 2009 року припинено державну реєстрацію колективного сільськогосподарського підприємства «Сади» у зв»язку із визнанням цієї юридичної особи банкрутом. Із змісту інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно відомості про реєстрацію у Реєстрі прав власності на нерухоме майно об»єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS], відсутні. Як вбачається із інформації Теребовлянської міської ради від 6 серпня 2014 року житловий будинок [ADDRESS] у комунальній власності не перебуває. Відповідно до вимог ст.1,5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» - приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Право на приватизацію квартири мають усі члени сім»ї наймача, які постійно проживали разом із ним у квартирі або за якими зберігається право на житло. Беручи до уваги встановлені у судовому засіданні обставини, суд вважає, що позивачу [PERSON] у квартирі [ADDRESS] належить 1/5 її частина, оскільки на час приватизації цієї квартири у ній було зареєстровано і проживало 4-о членів сім»ї позивача, котрі також мають право на приватизацію своїх часток у вказаному нерухомому майні. Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на те, що державна реєстрація КСП «Сади», у віданні якого знаходилась квартира [ADDRESS], припинена, інших способів для визнання за [PERSON] права власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS], немає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, визнавши за [PERSON] право власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS].

Outcome: partial