Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги вмотивовані тим, що з відповідачем уклали шлюб 18.11.2011 року, який був зареєстрований\~ у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Хустського району в Закарпатської області за\~ актовим записом №99. Причиною розірвання шлюбу є те, що за час спільного проживання в сторін виникали непорозуміння, інколи доходило до насилля. Проживання разом стало неможливим, внаслідок чого шлюбні відносини було припинено, подальше спільне проживання стало неможливим.\~ Шлюб носить формальний характер. Просить шлюб, укладений з відповідачем 18.11.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Хустського району в Закарпатської області за актовим записом №99- розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, категорично наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, згідний на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. З оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони уклали шлюб 18.11.2011 року, який був зареєстрований\~ у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Хустського району в Закарпатської області за\~ актовим записом №99. Причиною розірвання шлюбу є те, що за час спільного проживання в сторін виникали непорозуміння, інколи доходило до насилля. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 року зі змінами та доповненнями «шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається…». Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] до [PERSON]\~ слід розірвати. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~\~\~ у разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відмітка про розірвання шлюбу за рішенням суду робиться в паспортах громадянина України осіб, шлюб між якими розірвано, у разі їх звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст..16 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація зміни імені проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою фізичної особи, яка досягла віку, встановленого законом, за місцем її проживання за наявності в архівах відділів державної реєстрації актів цивільного стану відповідних актових записів цивільного стану та відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян. Враховуючи вищенаведене у задоволенні позовної вимоги в частині зміни прізвища позивачки\~ [PERSON] на дошлюбне Хомечко - відмовити

Outcome: dismissed