Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила встановити факт того, що [PERSON], [INFO] являється донькою [PERSON], померлого [INFO]. Також, просить визнати в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], з якого 1/2 частина належала померлій [INFO] [PERSON], а 1/2 частина належала [PERSON], мотивуючи тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що у свідоцтві про народження позивача [PERSON] її по - батькові вказане, як «[PERSON]» у свідоцтві про смерть спадкодавця [PERSON], ім'я спадкодавця вказане, як «[PERSON]», тобто неможливо довести родинні відносини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Одеської області в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] належав житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] з якого, 1/2 частина належала їй на підставі договору купівлі - продажу від 08.09.1969 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори за № 1-4218, а 1/2 частина якого належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою від 30.07.1992 року, зареєстрованого за № 2/4070. Згідно договору дарування від 10.09.1992 року, посвідченого державним нотаріусчом Ізмаїльської державної нотаріальної контори за № 4/5419, [PERSON] подарувала [PERSON] 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтв про смерть [NUMBER] від 20.10.2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до ст. ст. 1216,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено витягом зі спадкового реєстру № 38826363 від 06.11.2014 року, згідно якого інформація про заповіт складений від імені [PERSON] відсутня. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: чоловік [PERSON], син [PERSON], донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER] від 28.06.1956 року, виданого Вілковським міським відділом РАЦСу та свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 12.11.1977 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно до ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Як було з'ясовано судом, [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] фактично прийняли спадщину згідно вимог ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено будинковою книгою на спадковий житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. В свою чергу, [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] не проживала та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, тобто вважається такою що не прийняла спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] від 21.09.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області [PERSON] помер [INFO] Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/4 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], яку він фактично прийняв після смерті матері [PERSON], але юридично не встиг оформити своїх спадкових прав. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено витягом зі спадкового реєстру № 38826247 від 06.11.2014 року, згідно якого інформація про заповіт складений від імені [PERSON] відсутня. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON], є його батько [PERSON], що підтверджено записом акту про народження [PERSON] № 1 від січня 1967 року. Відповідно до ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Судом встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено будинковою книгою на спадковий житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], тобто вважаються таким, що прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Таким чином, [PERSON] став належали житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], з якого 1/2 частина належала йому на підставі договору дарування від 10.09.1992 року, посвідченого за № 4/5419, а 1/4 частину якого він фактично прийняв після смерті дружини [PERSON] та 1/4 частину якого він фактично прийняв після смерті сина [PERSON], але юридично не встиг оформити своїх спадкових прав. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено витягом зі спадкового реєстру № 38826169 від 06.11.2014 року, згідно якого інформація про заповіт складений від імені [PERSON] відсутня. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є його донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER] від 28.06.1956 року, виданого Вілковським міським відділом РАЦСу та свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 12.11.1977 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Відповідно до ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 21.08.2014 року позивач [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], померлого [INFO], тобто вважається такою що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved