Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що вона одна виховує спільну з відповідачем доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням суду від 16.12.2010 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 200 грн. щомісяця до повноліття дитини. Після чого, рішенням суду від 16.11.2015 року розмір аліментів було збільшено та стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.10.2015 року, і до досягнення дитиною повноліття. На сьогодні їй відомо, що відповідач працює за кордоном та отримує немалу заробітну плату, однак отримати відомості про розмір заробітку не має можливості. З часу винесення рішення про стягнення аліментів у розмірі 400,00 грн. минули три роки, за яких економічна ситуація в державі погіршилась та утримувати дитину на 400,00 грн. стало не можливо. Відповідач свої доходи приховує, допомоги у лікуванні доньки не надає, матеріальної допомоги для купівлі в школу взуття, одягу та шкільного приладдя також не надає. Тому просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, та щомісячно стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитиною, починаючи з часу звернення до суду. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, а також зазначила, що на задоволені позову наполягає. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повному обсязі. Зважаючи на те, сторони не зявились до судового засідання, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 16.11.2015 року збільшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON], на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття з 200 гривень до 400 гривень, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 жовтня 2015 року. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.\~180\~СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Так, ст.\~192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного [PERSON]\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184\~СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. За таких обставин, враховуючи вимоги ст.ст. 182, 192 СК України, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів визначений за рішенням суду, і стягнути їх в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача на місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved