Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 27.06.2019 року до суду з вищезгаданим позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач є її батьком. У теперішній час вона, позивач, продовжує навчання на денному відділенні Полтавської державної аграрної академії, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, тому просить стягувати з відповідача щомісячно на її користь на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення 23-річного віку. Відповідно до ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання. Клопотання про проведення судового засідання з повідомленням(викликом) сторін до суду не надходило. Відповідач [PERSON] копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками отримав 20.09.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив на позовну заяву суду не надав. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за місцем реєстрації. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін, - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з урахуванням наступного. Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3). Згідно з довідкою №354/19 від 26.06.2019 року, виданою Полтавською державною аграрною академією Сагайдак Я.С. навчається на денному відділенні за державним замовленням. Термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2024 року (а.с.7). Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітнього сина, дочку в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 25.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідач правом надання відзиву на позов не скористався, інформації щодо неможливості надання матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки на період його навчання суду не надав, тому суд вважає можливим стягнути з нього аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов`язковому негайному виконанню. Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст.182, 191, 199, 200 СК України, та

Outcome: approved