Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В позовній заяві посилалась на те, що з 24 січня 2004 року перебуває з відповідачем в шлюбі, від якого мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Але спільне життя з відповідачем не склалося через сварки та скандали, що відбувались в присутності дитини. Відповідач залишив її та пішов з помешкання, де вони спільно проживали. Збереження сімї та подальше спільне проживання з відповідачем позивач вважає неможливим. Тому просила шлюб розірвати. Також, зазначаючи, що відповідач ухиляється від утримання дитини, яка залишилася проживати з нею, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 800 грн. на утримання дитини до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. В заяві зазначила, що позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 24 січня 2004 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу. Зазначена позиція позивача залишається незмінною з часу подання нею позову до суду та до часу розгляду справи. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем. Відповідач в судове засідання не зявився, чим виявив байдуже питання до питання збереження сімї. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі та суперечили б інтересам обох з подружжя. Тому шлюб необхідно розірвати. В даний час дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.ст.141, 155, 180 СК України\~\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської\~\~гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. За вимогами ст.184 СК України якщо платник аліментів\~\~має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити\~\~розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На час розгляду справи у суду відсутня інформація про офіційне працевлаштування відповідача. Тому суд виходить з того, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі. При винесенні рішення та визначенні розміру аліментів судом враховано обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме стан здоров'я дитини та платника аліментів, матеріальний стан сторін по справі, тощо. Також при вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801-VIIІ, на час розгляду справи становить 1689 грн., з 01 травня 2017 року складатиме 1777 грн., а з 01 грудня 2017 року 1860 грн. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 800 грн. щомісячно. Саме такий розмір аліментів має забезпечити право малолітнього [PERSON] на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 20 січня 2017 року дня звернення позивача до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. У звязку з задоволенням позовних вимог про розірвання шлюбу з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 640 грн. на відшкодування понесених нею судових витрат. Також з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн., оскільки судом задоволено позовну вимогу про стягнення аліментів, за якою позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved