Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суд з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх доньки [PERSON] в зв`язку з продовженням навчання. Позовні вимоги мотивує тим, що її донька є студенткою другого курсу денної форми навчання факультету іноземної філології Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет». Її донька є інвалідом з дитинства, має другу групу інвалідності у зв`язку з чим за станом здоров`я вона не взмозі працювати. Вона в свою чергу не має можливості одноосібно забезпечити здобуття дитиною освіти, в зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі, що становить один розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб встановлений Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік щомісячно, починаючи з дня звернення позову до суду. Ухвалою суду від 23 лютого 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Відповідач - [PERSON] , який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження, своїм правом подати відзив на позов, у встановлений судом строк не скористався, про розгляд справи повідомлявся належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 червня 2002 року, відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Згідно рішення суду від 18 червня 2019 року між сторонами шлюб було розірвано та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 200 грн. 00 коп. на кожну дитину, починаючи з 06.05.2019 року (а.с.15). Згідно копії довідок про реєстрацію місця проживання особи виданої Новодавидківською сільською радою від 18.11.2020 року за №1148 та від 01.07.2019 року за №620, позивачка та її донька [PERSON] зареєстровані за адресою : [ADDRESS] (а.с.5, 8). Дане також стверджується копією витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 22.05.2018 року, номер витягу 2129-1644050-2018, довідкою виданою виконкомом Мукачівської ради 08.02.2021 року за №37190199-21 та довідкою виданою виконавчим комітетом Мукачівської міської ради 18.01.2021 року за №1432/0/99-21 (а.с.9, 12-13). Відповідно до довідки №201 виданої Державним вищим навчальним закладом «Ужгородський національний університет» 03.07.2020 року, [PERSON] є студенткою другого курсу денної форми навчання факультету іноземної філології Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет», закінчення навчання 30.06.2023 року (а.с.14). Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААБ №663986, [PERSON] є інвалідом з дитинства, має другу групу інвалідності (а.с.11). Статтею 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 2 та ч. 3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У відповідності положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Разом з тим, відповідно до ст.ст.199, 200 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При цьому, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З урахуванням того, що донька відповідача навчається у Державному вищому навчальному закладі «Ужгородський національний університет», у зв`язку з чим потребує матеріальних витрат на навчання, перебуваючи при цьому на повному утриманні матері, а також враховуючи, що у суду не має доказів щодо обмеження відповідача у працездатності або наявності інших аліментних зобов`язань, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання дитини до закінчення нею навчання у відповідності до ст.182 Сімейного кодексу України, тобто у розмірі прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб встановлений Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік щомісячно, починаючи з дня звернення позову до суду. При цьому, суд приймає до уваги також і приписи частини другої названої вище статті Сімейного кодексу України, згідно з якою, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За таких обставин суд, приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved