Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 42,90 кв.м, житловою площею 23,70 кв.м, з надвірними будівлями та споруди, які розташовані за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Жовтнева, 104/1, в порядку набувальної давності. В обґрунтування позову [PERSON] вказувала, що житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Жовтнева, 104/1, належить на праві власності її родичу, [PERSON]. За життя [PERSON] вона, [PERSON], надавала йому допомогу у купівлі продуктів харчування, ліків та по догляду за будинком і присадибною ділянкою. Після смерті [PERSON] 04 вересня 1977 року вона продовжила володіти та користуватися житловим будинком та надвірними спорудами, адже син [PERSON] [PERSON], постійно відбував покарання в місцях позбавлення волі, а тому вважає, що набула право власності на житловий будинок. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. В обґрунтування позову посилалися на обставини, викладені в позові. Додатково [PERSON] пояснила, що за життя [PERSON] дозволив їй користуватися житловим будинком та городом, та просив її доглянути за будинком та господарством доки син [PERSON] відбуває покарання за вироком суду. Відповідач [PERSON] міська рада Харківської області подала заяву, в якій просила розглянути справу без участі її представника. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, судовому засіданні встановлене наступне. Спірним є житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Жовтнева, 104/1, який зареєстрований на праві власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 13 жовтня 1978 року, виданого виконавчим комітетом [PERSON] міської ради народних депутатів, що підтверджується довідкою Люботинського БТІ від 02 березня 2015 року. Наявність за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Жовтнева, 104/1, житлового будинку загальною площею 42,90 кв.м, у тому числі житловою площею 23,70 кв.м, з надвірними будівлями та спорудами підтверджується технічним паспортом, виготовленим [PERSON] БТІ станом на 02 березня 2015 року. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно з п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила ст. 344 цього Кодексу про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Власник житлового будинку [PERSON] помер 04 вересня 1977 року, про було видано свідоцтво про смерть І-ВЛ № 489497 від 09 вересня 1977 року. [PERSON]Г, з якою [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі, померла раніше, 10 лютого 1974 року, про що було видано свідоцтво про смерть ІІ-ВЛ № 260195 від 14 лютого 1974 року. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини та вчинив зазначені дії протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається з записів у будинковій книзі для прописки громадян, у спірному житловому будинку на час смерті [PERSON] ніхто з числа спадкоємців першої черги не проживав. За повідомленням Харківського обласного нотаріального архіву від 03 квітня 2015 року після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. Таким чином, житловий будинок не належить жодному зі спадкоємців померлого спадкодавця [PERSON] Допитані в судовому засіданні за ініціативою позивача свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили суду, що в житловому будинку за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Жовтнева, 104/1, проживав [PERSON], який після смерті дружини залишився сам, його син перебував у вязниці. [PERSON] по господарству допомагала [PERSON] зі своїм чоловіком, натомість власник дозволяв користуватися його городом. Також свідки підтвердили суду, що за життя [PERSON] неодноразово просив [PERSON] доглядати його будинок та господарство на випадок повернення з вязниці його сина [PERSON]. Від того часу [PERSON] доглядає будинок, користується городом і ніхто не заявляв своїх прав на будинок. Враховуючи те, що [PERSON] за життя [PERSON] отримала право користуватися будинком та земельною ділянкою, за його згоди мала вільний доступ до домоволодіння, відкрито та безперервно володіла нерухомим майном протягом останніх десяти років, а також те, що ніхто не заявив про свої права на спірний будинок, та такі особи не встановлені під час розгляду справи, суд задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved