Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON], Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач являється власником квартири [ADDRESS]. Після придбання позивачем зазначеної квартири в останній зареєстрований та проживає з 05.02.2014 року син позивача третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] Окрім того, на прохання [PERSON] позивачем надано дозвіл на реєстрацію місця проживання в даній квартирі його колишньої співмешканки [PERSON] з її сином від попереднього шлюбу [PERSON], [INFO], які зареєстровані 14.04.2015 року. Син позивача намагався створити сімю, однак сімя розпалась, більше року відповідач [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] не проживають у вказаній квартирі, їхніх речей у останній не має. Окрім того, у даній квартирі зареєстровані також колишній власник квартири [PERSON] зі своєю повнолітньою донькою [PERSON], які з моменту придбання позивачем квартири у останній також не проживають. Протягом всього часу оплату за житлово-комунальні послуги позивач сплачувала особисто із власних коштів. Жоден із відповідачів не несе витрати по утриманню даної квартири. Відповідачі не являються членами сімї позивача, у квартирі не проживають, однак добровільно знятись з реєстрації місця проживання не бажають. Реєстрація відповідачів у даній квартирі позбавляє позивача можливості здійснювати своє право на отримання пільг на житлово-комунальні послуги та отримання субсидії, що в свою чергу обмежує її права як власника. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартирою №41 у будинку №2/1 по вул. Привокзальній у м. Вінниці. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечував проти винесення заочного рішення суду. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог [PERSON] до судового засідання не зявились із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Від представника відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] надійшло письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність. Разом з тим, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять належним чином засвідченої копії довіреності [PERSON] на представництво його інтересів [PERSON], а тому останній не є належним представником відповідача [PERSON] Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради за довіреністю [PERSON] до судового засідання не зявилась, однак від останньої надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, просить захистити житлові права дитини відповідача. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до\~ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення\~\~з наступних міркувань. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач являється власником квартири [ADDRESS], згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №56627307 від 04.04.2016 року (а.с.4). Відповідно до довідки МКП «ЖЕК №5» від 01.07.2016 року №245 встановлено, що в квартирі [ADDRESS], належній [PERSON], зареєстровані [PERSON], [INFO], колишній власник; [PERSON], [INFO], донька колишнього власника; [PERSON], [INFO], син; [PERSON], [INFO], невістка; [PERSON], [INFO], син невістки (а.с.6). Однак, згідно акту №181, затвердженого начальником МКП «ЖЕК №5» від 19.07.2016 року, встановлено, що з виходом на місце за адресою: [ADDRESS], було встановлено, що за вказаною адресою відповідач [PERSON] не проживає з грудня 2013 року, відповідач [PERSON] взагалі ніколи не проживав, відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають з 01.05.2015 року, хоча зареєстровані за вказаною адресою. Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт не проживання відповідачів за вищезазначеною адресою, тоді як останні залишаються бути зареєстрованими за адресою: [INFO]. Відповідно до ч.1\~ст.316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1\~ст.317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 321 ЦК України\~встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, реєстрація відповідачів порушує права позивача як власника житла. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦК України). Згідно ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, а такий строк встановлюється ст.71 ЖК УРСР та складає 6 місяців відсутності в житловому приміщенні без поважних причин, провадиться в судовому порядку. Поважні причини відсутності відповідачів, які перелічені в ст.71 ЖК України, відсутні. З огляду на вищенаведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved