Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася в суд з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON], [INFO], таким що втратив право користування житловим будинком №18 по вул. Л. Українки в с. Антонівка Жидачівського району Львівської області. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що вона є власником житлового будинку №18 по вул. Л. Українки в с. Антонівка Жидачівського району Львівської області. 05.09.1998 року, у вказаному будинку, вона зареєструвала свого тодішнього чоловіка - відповідача в справі. Проте, останній впродовж останніх років не проживає за вказаною адресою. В даному будинку відсутнє його майно та особисті речі. Реєстрація відповідача у належному їй житлі перешкоджає вільно володіти, користуватись та розпоряджатись власним майном, а також призводить до додаткових витрат по оплаті комунальних послуг. Вона не може отримати пільги зі сплати комунальних послуг, передбачені чинним законодавством, а тому вимушена звертатись до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити, покликаючись на викладені в ньому мотиви. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно, належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, шляхом розміщення оголошення на інтернет-порталі «Судова влада». Заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не подавав. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши на підставі вимог ст.281\~ЦПК України заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1ст.280 ЦПК України. Згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. Судом встановлено, що 07 жовтня 2017 року померла матір позивача [PERSON]. Цього ж дня, у відповідності до ч.2 ст.1220 ЦК України, відкрилась спадщина на належне померлій майно, зокрема на належний покійній, згідно свідоцтва про право особистої власності від 25 серпня 1989 року, житловий будинок, що розташований за адресою: 81776, Львівська область, Жидачівський район, с. Антонівка, вул. Л.Українки, 18 /арк. справи 7/. Згідно з\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Дослідженими судом матеріалами справи встановлено, що, [PERSON]Я(позивач), як дочка спадкодавця, є єдиним спадкоємцем всього майна, а саме житлового будинку, що розташований за адресою: 81776, Львівська область, Жидачівський район, с. Антонівка, вул. Л.Українки, 18, що належав [PERSON], яка померла 07 жовтня 2017 року, що стверджується відомостями спадкової справи №44/2018, заведеної 02 жовтня 2018 року, відомості про яку розміщенні в єдиному реєстрі спадкових справ. Вказаний факт підтверджується довідкою №116/02-14, виданою приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу [PERSON] від 02 жовтня 2018 року /арк. справи 8/. Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За вказаних обставин житловий будинок, що розташований за адресою: 81776, Львівська область, Жидачівський район, с. Антонівка, вул. Л.Українки, 18 з 07 жовтня 2017 року належить позивачу як єдиному спадкоємцю майна [PERSON], яка померла 07 жовтня 2017 року, незважаючи на те, що свідоцтва про право на спадщину останньою ще не отримано. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.ст.12,\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із ч.1\~\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1\~ст.383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб. Також судом встановлено, що з 05.09.1998 року у спірному будинку [PERSON] (колишній чоловік позивача, шлюб з яким розірвано на підставі рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 26.10.2017 року) зареєстрував своє місце проживання. Факт реєстрації відповідача за вказаною адресою, також підтверджується відповідями на запит суду в порядку\~ст.187 ЦПК України\~з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ Державної міграційної служби України у Львівській області та копіями долученої до матеріалів справи будинкової книги /арк. справи 9-11, 18/. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач не проживає у спірному житлі з понад 5 років. Це підтверджується відомостями, які містяться в Акті обстеження житлово-побутових умов, виданих Любшанською сільською радою Жидачівського району Львівської області від 28 вересня 2018 року, які складено комісійно та довідкою №440 виданою Любшанською сільською радою Жидачівського району Львівської області від 28 вересня 2018 року, згідно яких, [PERSON] в с. Антонівка по вул. Л. Українки, 18 Жидачівського району Львівської області, зареєстрований, але фактично не проживає /арк. справи 12-14/. Відповідно до вимог\~ст.391 ЦК України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням майном, хоч би ці порушення не були пов'язані із позбавленням володіння. Згідно з ч.2\~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як\~\~встановлено судом, відповідач у справі [PERSON] з 05.09.1998 року зареєстрований в [INFO] як член сім'ї власника - її чоловік.\~\~На даний час, шлюб між сторонами розірвано, а відповідач понад пять років житлом не користується, а відтак втратив право на користування житловим приміщенням. Оскільки на даний час відсутня будь-яка домовленість між власником та відповідачем на право користування житловим будинком, позивач одноосібно несе витрати по його утриманню, а відповідач\~\~втративши право на житло, в добровільному порядку звільнити таке, шляхом зняття з реєстрації, наміру не виявляє, тому, суд вважає, що право власності позивача підлягає судовому захисту, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом. Згідно з ч.5\~ст.268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved