Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до своєї бабусі [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 12 грудня 2017 року її дідусь [PERSON] склав заповіт посвідчений приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Волинської області, в якому зробив таке заповітне розпорядження, що все його майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилося, а також все те, на що він за законом буде мати право, в тому числі все належне йому рухоме та нерухоме майно заповідає своїй онуці - позивачу [PERSON] . [INFO] помер її дідусь [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом на усе належне йому майно, яке складається із квартири за [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 0.04 га кадастровий номер 0710200000:003:8950, що знаходиться за цією є адресою. В даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину, яка залишилась після смерті дідуся, однак у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку. За результатом її звернення до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори, у видачі їй свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. У зв`язку з цим просить суд визнати за нею, як спадкоємицею за заповітом, право власності на усе спадкове майно, що залишилось після смерті дідуся [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву (відзив), згідно якої позов визнала повністю, також просила розгляд справи проводити у її відсутності. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Судом встановлені наступні обставини справи. Згідно наявної у справі копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №34976061 від 16.03.2015 року, [PERSON] був власником квартири з надвірними будівлями та спорудами, що за адресою: [ADDRESS] У відповідності до копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №34971764 від 16.03.2015 року, [PERSON] був власником земельної ділянки площею 0.04 га кадастровий номер 0710200000:01:003:8950, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що за адресою: [ADDRESS] . 12 грудня 2017 року приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Волинської області було посвідчено заповіт [PERSON] , згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, в тому числі і все те, що буде належати йому на день смерті, і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] . Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] стверджується те, що [PERSON] помер [INFO] . Матеріалами витребуваної у Володимир-Волинській державній нотаріальній конторі спадкової справи № 289/2019 до майна померлої [INFO] [PERSON] підтверджено, що позивач подав нотаріусу у визначений законом строк заяву про прийняття спадщини. Відтак право на спадкування майна по смерті [PERSON] має його онука [PERSON] , оскільки була визначена заповітом, прийняла спадщину у визначеному законом порядку і строки. Судом встановлено, що крім позивача по справі є й інші спадкоємці першої черги, а саме відповідач [PERSON] , яка являється дружиною покійного, однак вона від своєї частки в спадковому майні відмовилася на користь позивача, про що подала відповідну заяву до нотаріальної контори, а також до суду про визнання позову. Ч.1 ст.1274 ЦК України, передбачено, що спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Визнання позову відповідачем є свідченням того, що вона добровільно відмовились від прийняття спадщини на користь позивача, а відтак прийняття рішення на користь позивача не порушить її прав та інтересів. Згідно постанови Володимир-Волинської державної нотаріальної контори № 1632/02-31 від 14 серпня 2019 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті дідуся у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця [PERSON] не залишилося оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328, 346, 1217-1218, 1233-1234, 1268 ЦК України,

Outcome: approved