Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.09.1998 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Березівському сільвиконкомі Глухівського району Сумської області, про що складено актовий запис №6. Від шлюбу у сторін народилась дитина: син [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Подружжя втратило почуття любові один до одного, проживають окремо з 2010 року. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом. Позивач, [PERSON], в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи (а.с.25), надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримала, в частині задоволення позовної вимоги щодо стягнення судового збору в сумі 704,80 грн. на її користь відмовилась, просила суд позовні вимоги задовольнити та розглянути справу у підготовчому судовому засіданні. Крім того, просила суд залишити їй прізвище, яким вона користувалась після реєстрації цього шлюбу - «Манжос». (а.с.28). Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.26), надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував та просив суд розглянути справу у підготовчому судовому засіданні (а.с.29). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до\~ч.2\~ст.247\~ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 20.09.1998 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Березівському сільвиконкомі Глухівського району Сумської області, про що складено актовий запис №6, згідно свідоцтва про шлюб, виданого Березівським сільвиконкомом Глухівського району Сумської області, серії І-БП №012173 від 20.09.1998 року (а.с.7). Від шлюбу сторони мають дитину: сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії ІІ-МЮ №654245, (а.с.8)). Спору щодо місця проживання малолітньої дитини та розподілу майна подружжя суду не заявлено. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, любов та повага один до одного. Сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо з 2010 року. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Відповідно до ч.3 ст.105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач на розірвання шлюбу згоден. А тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Відповідно до ст.113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачу [PERSON] прізвище, яким вона користувалась після реєстрації цього шлюбу - «Манжос». На підставі викладеного,

Outcome: approved