Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Заставнівського районного суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований виконкомом Малокучурівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області 14.02.1994 року за актовим записом №03. Посилається на те, що їх спільне сімейне життя не склалось, через різні погляди на життя та часті сварки. Наслідком цього є те, що на даний час вони проживають окремо, будь-яких відносин не підтримують. В звязку із вказаним позивач вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася,подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином судовою повісткою, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутності чи відкладення судового засідання від нього також не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, справу, зі згоди позивача [PERSON] розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.02.1994 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-МИ №447048 від 14.02.1994 року (а.с. 6). У вказаному шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є те, що спільне сімейне життя сторін не склалось, через різні погляди на життя та часті сварки. Між ними протягом тривалого часу існують сварки та непорозуміння. Підтвердженням цього є те, що 2006 року протягом останніх десяти місяців сторони проживають окремо, будь-яких відносин не підтримують. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя сторін неможливе, збереження сімї суперечить її інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved