Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років, посилаючись на те, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, отримує одноразову допомогу по народженню дитини у розмірі 860 грн, яку вона повністю витрачає на сина, так як інших доходів не має, тому коштів їй не вистачає. Відповідач добровільно їй допомогу не надає, хоч працює, інших утриманців, крім малолітнього сина, не має, тому вона вважає, що він може надавати допомогу їй, як матері спільної малолітньої дитини, яка не досягла трьох років. Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно, в установленому порядку, але в судове засідання не з'явилися. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити /а.с.18/. Відповідач надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності /а.с.20/. За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ст.169, ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідач дійсно є батьком дитини [PERSON], [INFO] /а.с. 3/, догляд за яким на цей час здійснює позивач, з якою дитина проживає. Встановлено також, що сторони перебувають на цей час в зареєстрованому шлюбі /а.с. 4/, позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, отримує одноразову допомогу по народженню 1-єї дитини у розмірі 860,00 грн /а.с. 19/, інших доходів позивач не має, коштів у неї не вистачає, вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач на цей час проходить службу у збройних силах України, як зазначив у своєї заяві, отримує заробітну плату у середньому розмірі 7000 грн /а.с.20/, інших утриманців, крім малолітньої дитини не має, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання доужини у запропонованому позивачем розмірі. При цьому суд враховує, що позовні вимоги відповідач визнав. Встановленим у справі обставинам відповідають правовідносини, передбачені ч.2 ст.84 СК України, відповідно до якої дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років . Відповідно до ч.4 ст. 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд приймає до уваги, що відповідач працює, отримує щомісяця стабільну заробітну плату, що підтвердив у своєї заяві /а.с.20/. При цьому суд враховує, що позовні вимоги відповідач визнав. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Отже, суд приходить до висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання матері дитини в розмірі - 1/4 частки всіх видів його заробітної плати (доходу), тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України у разі звільнення позивача, на користь якого ухвалено рішення, від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави.

Outcome: approved