Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до Стоматологнічної поліклініки Подільського району м. Києва ТМО «Київська стоматологія» у м. Києві про визнання незаконним і скасування наказу головного лікаря від 15.04.2015 № 134, в редакції наказу від 13.05.2015 № 169, про накладення дисциплінарного стягнення. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що протягом 20 років працює лікарем стоматологом Стоматологічної поліклініки Подільського району м. Києва, яка відповідно рішення Київської міської ради від 23.10.2013 № 235/9723 ввійшла до складу ТМО «Київська стоматологія» у м. Києві, за весь період роботи раніше до дисциплінарної відповідальності не притягувалась. 15.04.2015 отримала копію наказу №134 про оголошення догани, який вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки жодного порушення трудової дисципліни чи посадових обов»язків не допускала. Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності стали доповідна записка зав. стоматологічного відділення №2, [PERSON], скарга пацієнта, [PERSON], та акт перевірки розпорядку робочого дня, якими нібито зафіксовано порушення нею трудової дисципліни. Відповідно доповідної записки зав. стоматологічного відділення №2, [PERSON], комісія, про результати роботи якої, підстави скликання та мету перевірки не була повідомлена, встановила, що вона у робочий час надавала платні послуги, працювала з фотополімерами за відсутності відповідної документації (карточки та квитанції), що не відповідає дійсності. Під час перевірки обслуговувала пацієнта, записи до історії хвороби (карточки) повинна була внести після обстеження та надання медичної допомоги, і не мала право виписувати квитанцію та отримувати грошові кошти у рахунок оплати відповідних послуг до повного їх надання, що у такий час (20.15 год.) за відсутності відповідальної особи, як правило, виконують лікарі. 06.04.2015 біля 20.00 год. під час надання медичних послуг черговому пацієнту до кабінету зайшов інший пацієнт, як потім дізналась, [PERSON], якого оглянула колега та звернулась до неї, як лікаря з більшою практикою та вищою кваліфікацією, за допомогою у визначенні діагнозу. Не припиняючи обслуговування, з»ясувала у [PERSON], що протягом місяця він відчував зубний біль та займався самолікуванням з використанням медичного препарату «кетанов», застосування якого більше тижня призводить до нечутливості больових рецепторів до будь - якого місцевого знеболення. У наданні медичної допомоги не відмовляла, фактично надала в тій частині, в якій мала право, не зважаючи на наявність іншого пацієнта, але враховуючи загострення стану цього хворого внаслідок самолікування до критичного, і переконавшись, що не зможе зарадити, його направила до зав. відділенням, [PERSON], для вирішення питання щодо кваліфікованого надання медичних послуг. Відповідно медичної етики лікар має право на власну думку щодо анамнезу пацієнта та характеру його лікування, і з цього приводу не повинен писати пояснень. Не погодившись з таким її висновком, [PERSON], як лікар і зав. відділенням, мав би консиліумом лікарів вирішити питання діагнозу та оптимального способу лікування пацієнта. Навіть на початку зміни не повідомлялась, що є черговим лікарем, не мала будь-яких знеболюючих, не дивлячись на те, що при самолікуванні пацієнта вони б не допомогли, а як лікар терапевт не вправі здійснювати хірургічні дії, тому рекомендувала зав. відділенням направити хворого для кваліфікованої допомоги у спеціалізовану установу, яка є профільною в таких випадках. При оголошенні дисциплінарного стягнення у вигляді догани у провину фактично поставлено чітке виконання професійних обов'язків, у відповідності з медичною етикою та посадовими обов'язками. Наказ про оголошення догани від 15.04.2015 №134 за змістом і формою, порядком і правилами видання не відповідає Інстукції з діловодства, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України 25.02.2014 № 143, виданий без наявності факту порушення трудової дисципліни, дотримання порядку та правил застосування дисциплінарних стягнень, не деталізовано, який саме проступок допустила, не розуміє, що порушила, не зазначено норми, що регламентує такий вид стягнення, крім того містить посилання на п. п. 3, 4 ст. 40 КЗпП, що регулюють інші правові наслідки (звільнення) за систематичне невиконання без поважних причин обов»язків, покладених трудовим договором, прогул тощо. Наказом головного лікаря поліклініки від 13.05.2015 №169 внесено зміни до оспорюваного наказу від 15.04.2015 № 134 про притягнення до дисциплінарної відповідальності, що вважає неприпустимим, не передбаченим нормами ст. ст. 147-152 КЗпП, ст. 151 КЗпП лише регламентовано зняття дисциплінарного стягнення, крім того не виправлені всі наявні недоліки цього наказу, при зміні мотивувальної частини, не змінені підстави застосування дисциплінарного стягнення, зокрема: не може бути підставою скарга, доповідна записка, чи складений акт, якщо за цими документами не проведено службового розслідування (перевірки) та відсутні результати такої перевірки. Позивач просила визнати незаконним і скасувати наказ головного лікаря від 15.04.2015 № 134, в редакції наказу від 13.05.2015 № 169. Відповідач, Стоматологічна поліклініка Подільського району м. Києва, позов не визнав, у задоволенні просить відмовити, у письмових запереченнях представник зазначила, що позивач, пред»явивши позовні вимоги щодо накладання дисциплінарного стягнення, невірно визначила відповідача в даній справі - ТМО «Київська стоматологія» у м. Києві. Стоматологічна поліклініка Подільського району м. Києва, очолювана головним лікарем, [PERSON], є самостійною юридичною особою, та поряд з іншими закладами охорони здоров'я входить до складу ТМО «Київська стоматологія», окремої юридичної особи. Доводи позивача щодо відсутності підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності не відповідають дійсності. Наказ про накладання дисциплінарного стягнення у вигляді догани прийнятий на підставі доповідної записки від 12.03.2015, за результатами перевірки медичної документації зав. лікувальним хірургічним відділенням № 2, [PERSON], зав. ортопедичним відділенням № 1, [PERSON], зав. лікувально-хірургічним відділенням № 3, [PERSON], які виявили порушення в роботі позивача, акту перевірки розпорядку робочого дня та скарги пацієнта [PERSON]. Зав. стоматологічним відділенням, [PERSON], вправі за посадовою інструкцією перевіряти своєчасне та правильне ведення лікарями медичної документації, та не повинен заздалегідь попереджувати про таку перевірку. Сама позивач в позовній заяві зазначає, що у картці пацієнта на момент перевірки записи були відсутні, твердження про те, що необхідні відомості в історію хвороби вносяться лише після обстеження та надання медичної допомоги не відповідають Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації №043/о «Медична карта стоматологічного хворого №____», затвердженої наказом МОЗ України від 14.02.2012 № 110, в якій чітко прописано порядок дій лікаря при прийомі пацієнта. Крім того, наказом МОЗ України від 14.02.2012 № 110 затверджена форма № 003-6/0 «Інформована добровільна згода пацієнта на проведення діагностики, лікування та на проведення операції та знеболення», яка заповнюється пацієнтом, який звернувся в заклад охорони здоров'я та дає згоду на проведення йому діагностики та лікування, що відповідає й вимогам ст. 43 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я». Позивач не здійснила передбачених законодавством дій перш ніж приступити до лікування, не внесла необхідні записи до медичної картки, не отримала згоду пацієнта на запропонований нею план лікування, такими непрофесійними діями поставила під загрозу поліклініку, бо правильне заповнення медичної документації є захистом медичного закладу від непередбачених ситуацій та конфліктів з пацієнтом. Посадовою інструкцією, з якою ознайомлена, передбачено, що лікар-стоматолог керується чинним законодавством України про охорону здоров'я та нормативно-правовими актами, що визначають діяльність органів управління та закладів охорони здоров'я, організацію стоматологічної допомоги (п.2.1.); повинен знати чинне законодавство та нормативні документи, що регламентують діяльність органів управління та закладів охорони здоров'я (п.5.1.), правила оформлення медичної документації (п.5.7. ); повинен знати сучасну літературу за фахом та методи її узагальнення ( п. 5.8.); несе відповідальність за своєчасне, систематичне та якісне ведення медичної та фінансової документації ( п. 4.4.); винні особи згідно з п. 4.10. посадової інструкції притягуються, зокрема, до дисциплінарної відповідальності. Крім того, 02.04.2015 з 17.00 до 18.50 позивач залишила робоче місце без поважних причин, що зазначено у поданні зав. лікувальним хірургічним відділенням № 2, [PERSON], та підтвердили 7 працівників поліклініки, причину своєї відсутності не пояснила, що є порушенням п. 5.9. посадової інструкції та п. 1.1. Правил внутрішнього трудового розпорядку, та ще однією підставою для накладання дисциплінарного стягнення. Останньою причиною застосування дисциплінарного стягнення стала скарга пацієнта, [PERSON], направленого реєстратурою поліклініки по «швидкій допомозі», якому позивач відмовила в наданні медичної допомоги, посилаючись на те, що застосовуваний ним для знеболення препарат «кетанов» призвів до нечутливості больових рецепторів, такий висновок є незрозумілим, свідчить про бажання знайти якусь причину, аби «відмахнутися» від хворого, що є порушенням п. 2.14. посадової інструкції, який передбачає обов'язок лікаря-стоматолога надавати невідкладну стоматологічну допомогу. Доводи позивача, що у наданні медичної допомоги не відмовляла, надала в тій частині, в якій мала право, визначила анамнезу, направила у спеціалізований заклад, не заслуговують на увагу, оскільки ця інформація не викладена у медичній карткі хворого, як то передбачено Інструкцією щодо заповнення форми первинної облікової документації № 043/о. Позивач стверджує, що за змістом наказу не вбачається фактів порушення трудової дисципліни, але ж п. 24 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку визначено, що порушення полягає в невиконання або неналежному виконанні з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків. Всі зафіксовані факти свідчать про неналежне виконання позивачем покладених на неї трудових обов'язків. До застосування дисциплінарного стягнення за кожним фактом порушення відмовилась надати письмові пояснення для з»ясування чи мав місце проступок, чи визнає себе винною, доказами того є складені акти за підписами кількох осіб. При обранні виду стягнення враховано ступінь тяжкості проступку, заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, та попередню роботу позивача, тому наказом від 15.04.2015 № 134 застосовано догану, а не звільнення, від ознайомлення з цим наказом позивач відмовилась, що підтверджується актом. У мотивувальній частині наказу від 15.04.2015 № 134 з причин неуважності начальник відділу кадрів допустила помилку, а саме: невірно вказала статтю КЗпП України, за якою застосовано оголошено догану, на виправлення цього внесено зміни наказом від 13.05.2015 № 169. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з тих же підстав, просить задовольнити, додатково пояснила, що медична картка обслуговуваного нею пацієнта містить всі необхідні записи, після завершення нею надання медичної допомоги карткою ніхто не цікавився. 02.04.2015 з 17.00 до 18.50 робоче місце не залишала, з власних потреб могла вийти з кабінету на нетривалий час. Зав. лікувальним хірургічним відділенням № 2, [PERSON], без перевірки, довільно проставив у поданні період відсутності, з яким не ознайомив. Медичну картку [PERSON] не мав, тому ніякі записи не вносила, зав. відділенням у присутності пацієнта сказав написати пояснення, але не розуміла з якого приводу, ніяких порушень не допускала. У присутності інших співробітників поліклініки ніякі пояснення від неї не вимагалися, акти не складалися, документи сфальсифіковані, що пояснює упередженим ставленням керівництва. Представник відповідача на підставі довіреності, [PERSON], позовні вимоги не визнала з підстав, наведених у письмових запереченнях, у задоволенні просить відмовити. Суд, заслухавши позивача, її представника та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Стоматологічна поліклініка Подільського району м. Києва, відповідно рішення Київської міської ради від 23.10.2013 №235/9723, ввійшла до складу ТМО «Київська стоматологія» у м. Києві на правах самостійної юридичної особи, та є належним відповідачем ( а. с. 46-51). Головним лікарем за наказами Департаменту охорони здоров»я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 19.01.2015 №32/К, в\\о генерального директора ТМО «Київська стоматологія» у м. Києві від 19.01.2015 №27-К, Стоматологічної поліклініки Подільського району м. Києва від 19.01.2015 №35 з 19.01.2015 призначено [PERSON] на контрактній основі з правом першого підпису на розпорядчих і фінансових документах ( а. с.42-44 ). Відповідно до ст. 139 КЗпП працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Позивач працює в стоматологічній поліклініці лікарем стоматологом терапевтом протягом 20 років, має вищу категорію, раніше до дисциплінарної відповідальності не притягувалась. Заходи дисциплінарного стягнення, що застосовуються до працівників, які несумлінно виконують свої трудові обов'язки, визначені в ч. 1 ст. 147 КЗпП, відповідно якої за порушення трудової дисципліни може застосовуватися лише один із таких заходів стягнення: догана, звільнення. Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці ( ч. 1 ст. 148 КЗпП). За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника (ч. ч. 2, 3 ст. 149 КЗпП). Відтак, відповідно до статей 147 - 149 КЗпП України роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання покладених на нього трудових обов'язків. Перед застосування до працівника догани, роботодавець повинен провести розслідування та зібрати достатньо доказів, які свідчили б про факт вчинення ним дисциплінарного проступку, якими можуть слугувати різні документи: доповідні записки і письмові пояснення інших працівників, письмові пояснення самих порушників тощо. Пленум Верховного Суду України у постанові від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз»яснив, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Відповідно наказу головного лікаря поліклініки від 15.04.2015 №134, до статті 40 п. 3, 4 КЗпП, враховуючи доповідну записку зав. стоматологічним відділенням №2, [PERSON], позивачу, як лікарю стоматологу терапевту, за невиконання своїх посадових обов»язків, що передбачено посадовою інструкцією в межах чинного законодавства, порушення правил внутрішнього розпорядку, оголошено догану ( а. с. 6). Разом з тим, у наказі про оголошення догани від 15.04.2015 №134 не зазначено, у чому виразилося невиконання позивачем посадових обов»язків, які пункти посадової інструкції та правил внутрішнього розпорядку нею порушені, коли мало місце порушення, міститься посилання на п. п. 3, 4 ст. 40 КЗпП, що регулюють питання розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, в разі: систематичного невиконання працівником без поважних причин обов»язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення; прогулу ( в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Наказом головного лікаря поліклініки від 13.05.2015 № 169 «Про внесення змін до наказу №134 15.04.2015 про винесення догани [PERSON], на виправлення помилки та приведення наказу у відповідність до чинного законодавства, внесено зміни до наказу від 15.04.2015 №134: мотивувальну частину наказу викладено у такій редакції: відповідно до п. 1 статті 147 КЗпП України, враховуючи доповідну записку зав. стоматологічного відділення №2, [PERSON]В.», щодо іншої частини тексту наказу напевне необхідно розуміти, що залишено без змін, проте дійсно внесення таких змін, не віднесених до технічних помилок, недопустимо (а. с. 25). Підставами для винесення оскаржуваного наказу стали: доповідна записка зав. стоматологічного відділення №2, [PERSON]; акт перевірки розпорядку робочого дня; скарга пацієнта [PERSON] (а. с. 6). Відповідно доповідної зав. лікувальним хірургічним відділення №2, [PERSON] від 12.03.2015 на ім»я головного лікаря поліклініки, яку підписали, крім нього, завідуючі ортопедичним відділенням №1, [PERSON], та лікувально - хірургічним відділенням №3, [PERSON], під час перевірки медичної документації в кабінеті №13 позивач надавала платні послуги, працювала з фото полімерами без відповідної документації на пацієнта (карточки, квитанції), що спростовано оглянутою в судовому засіданні медичною карткою пацієнта, [PERSON] ( а. с. 7). Враховуючи доповідну записку зав. лікувальним хірургічним відділення №2 від 12.03.2015 при оголошенні позивачу догани відповідачем порушені вимоги ч. 1 ст. 148 КЗпП щодо строків застосування дисциплінарного стягнення. Пунктом 3.5 Посадової інструкції зав. лікувальним хірургічним відділенням вправі перевіряти правильність ведення лікарями відділу медичних карт, проте сумнівними є підписи доповідної іншими працівниками, яким позивач не підпорядкована, копії наказу про створення комісії для перевірки відповідним складом не надано, їхні пояснення як свідків порушень відсутні. При цьому, акт перевірки чи/або інший документ фіксації порушення, в якому мало б бути зазначено дату та обставини вчинення, зокрема, на якій стадії прийому пацієнта воно виявлено, не складався. Досить логічними і обґрунтованими визнаються судом доводи позивача, що заповненню медичної картки та квитанції має передувати з»ясування скарг, огляд та обстеження пацієнта, надання медичної допомоги, що й передбачено Інструкцією від 14.02.2012 № 110. Відповідно подання від 02.04.2015 зав. лікувальним хірургічним відділення №2, [PERSON], на ім»я головного лікаря поліклініки, лікар стоматолог, [PERSON], без поважних причин залишила робоче місце з 17.00 до 18.50, при цьому акт перевірки розпорядку робочого дня, на який міститься посилання в наказі від 15.04.2015 №134, як підстави оголошення догани, не складався, пояснення інших працівників у підтвердження факту порушення відсутні, а наявність 7 підписів працівників у поданні поряд з іншим лише свідчить про неналежне оформлення документа ( а. с. 7). Відповідно скарги [PERSON] 06.04.2015 лікар, [PERSON], «по швидкій допомозі» відмовилась його прийняти, пояснивши відсутністю анастетіка, та що місцевий анастезін не візьме в зв»язку з тривалим прийманням ним препарата -«кетанов» ( а. с. 8). Разом з тим, скаргу цього пацієнта відповідач не розглядав, службове розслідування по встановленню чи спростуванню наведених у ній фактів вчинення дисциплінарного проступку не проводив, та жодним чином доказово не спростував доводи позивача щодо неможливості надання медичної допомоги з огляду на стан хворого і тривале приймання ним препарату - «кетанов», власне, й не підтвердив, що позитивно вирішено питання надання медичної допомоги зав. відділенням, який відповідно посадової інструкції вправі брати участь в розгляді скарг, запрошувати консультантів, влаштовувати консиліуми, призначати додаткові методи обстеження та лікування хворих, чи/або медична допомога була надана іншим лікарем. Частиною 1 статті 149 КЗпП передбачено, що перед застосуванням дисциплінарного стягнення від порушника трудової дисципліни роботодавцем вимагається письмове пояснення. Відмова порушника трудової дисципліни надати письмове пояснення не є перешкодою для застосування до нього дисциплінарного стягнення, та не може бути беззаперечним доказом вчинення ним проступку. Якщо порушник трудової дисципліни відмовляється надати письмове пояснення, посадовою особою за участі не менше двох інших працівників, очевидців порушення чи відмови надати пояснення складається та підписується відповідний акт у довільній формі, де вказуються обставини порушення, де, коли вчинено, які наслідки воно мало тощо. Таким чином фіксується як факт вчинення конкретним працівником дисциплінарного проступку, так відмови надання ним письмового пояснення. Позивач не заперечує, що зав. відділенням в присутності пацієнта [PERSON], сказав писати пояснення, але вона ніякого проступку не допускала, тому й не розуміла, що мала пояснювати, пояснень за участі інших працівників поліклініки по фактам тих порушень, що ставляться їй у провину, не вимагалось, акти не складались. Представником відповідача надані акти від 16.03.2015, 02.04.2015, 09.04.2015, 17.04.2015 про відмову позивача надати пояснення з приводу відсутності належної документації, відсутності на робочому місці з 17.00 до 18.50 02.04.2015, скарги пацієнта, [PERSON], посвідчення факту ознайомлення з наказом про оголошення догани від 15.04.2015 №134, за датами складені після доповідної та подання, за формою та змістом не відповідають вимогам до офіційного документа, і не можуть бути визнані судом, власне, як доповідна від 12.03.2015 та подання від 02.04.2015, належними доказами ( а. с. 7, 84, 85, 88-90) Відповідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Крім цього, у трудовому законодавстві діє принцип презумпції невинуватості, який випливає зі змісту ст. 138 КЗпП, тобто не можна працівника притягнути до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена роботодавцем його вина, а працівник не зобов'язаний сам доводити свою невинуватість. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання незаконним і скасування наказу головного лікаря стоматологічної поліклініки від 15.04.2015 № 134, в редакції наказу від 13.05.2015 № 169, доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК суд присуджує з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.. На підставі наведеного, ст. ст. 139, 147-150, 232, 233 КЗпП України,

Outcome: approved