Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини, у якому зазначила, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 05 квітня 2008 року до 08 травня 2017 року, часу коли їх шлюб був розірваний на підставі рішення суду. Під час перебування у шлюбних відносинах в них народився син - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина в розмірі 500 грн. на місяць, але позивач вважає, що ця сума значно менша від мінімального розміру аліментів, тому просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до його повноліття. Сторони до підготовчого судового засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, надали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі у підготовчому судовому засіданні, позивач наполягала на задоволенні позовних вимог, відповідач позовні вимоги визнав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.04.2008 року до 08.05.2017 року (а.с. 7, 8). Під час перебування сторін у шлюбі в них народився син - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9, 11). Згідно з довідкою Мирноградського МВ ВДВС Головного ТУЮ в Донецькій області з [PERSON] утримання за виконавчими листами, відсутні (а.с. 10). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Одним із способів виконання батьками обов'язку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду. Згiдно зі статтею 182 Сiмейного кодексу України при визначеннi розмiру алiментiв суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника алiментiв, наявність у платника алiментiв інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, iншi обставини, що мають істотне значення. Частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та за жодних обставин не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, враховуючи той факт, що відповідач може надавати допомогу у заявленому розмірі і не заперечував проти стягнення з нього аліментів у заявленому розмірі, суд вважає, що з вiдповiдача на користь позивача на утримання сина підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до її повноліття. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 704,80 грн. На пiдставi ст.ст. 180, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved