Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до ПАТ «КБ «Актив-Банк» про зобов'язання вчинити певні дії. Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 05.06.2013 р. уклала з ПАТ «КБ «Актив-Банк» договір №0530/01фп на обслуговування рахунку [NUMBER], відкритого нею в національній валюті. 05.06.2014 р. подала до банку платіжне доручення №1 на суму 600000 грн., 10.06.2014 р. - платіжне доручення №1393 на суму 184738 грн. 17 грн. на сплату податків на доходи фізичних осіб. Однак ці платіжні доручення не були виконані, хоча грошові кошти у сумі 784738 грн. 17 коп. обліковуються на її рахунку. Отримала від банку відповідь, що не виконання зобов'язань за договором пов»язане з недостатністю коштів на її кореспондентському рахунку та обліку цих платіжних доручень за позабалансовим рахунком. Порушення відповідачем договірних зобов»язань по перерахуванню коштів з її рахунку до Державного бюджету України позбавляє виконати громадський обов»язок і сплатити передбачений законодавством податок. Несвоєчасна сплата податку обумовлює понесення додаткових витрат у вигляді штрафів і пені. Інших можливостей сплати податку до бюджету не має. Позивачка просила позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі у спосіб запропонований його довірителем, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, ПАТ «КБ «Актив-Банк», з позовом ознайомлений, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, його представник у судове засідання повторно не з»явився, причини неявки не повідомив. . Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, на підставі наявних даних і доказів, і ухвалити заочне рішення, оскільки представник позивача проти такого вирішення справи не заперечує. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріли справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Частиною 1 ст. 1067 ЦК України передбачено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Суд установив, що 05.06.2013 р. позивач, [PERSON], уклала з відповідачем, ПАТ «КБ «Актив-Банк», договір №0530/01фп на обслуговування поточного рахунку без випуску платіжної картки, відповідно до п. 1 якого банк відкрив клієнту рахунок [NUMBER] у національній валюті без випуску платіжної карти та здійснює його обслуговування згідно умов ДКБО та тарифів банку (а. с. 3) Відповідно до умов договору позивач подала на виконання до банку платіжне доручення №1393 від 05.06.2014 р. на суму 600000 грн. та платіжне доручення №1 від 10.06.2014 р. на суму 184738 грн. 17 коп. про перерахування коштів до Державного бюджету України у рахунок сплати податків на доходи фізичних осіб за результатами декларування за 2013 р. (а. с. 4, 5) Відповідач не виконав умови договору, грошові кошти до бюджету не перерахував, надіслав повідомлення за № №4023/06-1, 424/06-1 від 09.07.2014 р., пояснюючи невиконання розрахункових документів №1 від 05.06.2014 р. та №1393 від 10.06.2014 р. недостатністю коштів на кореспондентському рахунку позивача та обліку спірних платіжних доручень за позабалансовим рахунком. (а. с.7, 8) Даних на спростування доводів, викладених у позовній заяві відповідачем суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Договір, укладений між сторонами, на підставі положень статті 629 ЦК України є для цих сторін обов'язковим. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання, тому суд вважає, що відповідачем порушено умови договору (ст. ст. 526, 615 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ( ст.610 ЦК України ). Відповідно до положень ст. ст. 5, 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» суб'єктами правових відносин, що виникають при здійсненні переказу коштів, є учасники, користувачі (платники, отримувачі) платіжних систем. Відносини між суб'єктами переказу регулюються на підставі договорів, укладених між ними з урахуванням вимог законодавства України. Банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів. Частинами 1, 3 ст.1068 ЦК України передбачено, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. На час подання банку на виконання платіжних доручень №1393 від 05.06.2014 р. та №1 від 10.06.2014 р. грошові кошти у сумі 784738 грн.17 коп. на рахунку позивача обліковувались, що підтверджується випискою від 27.06.2014 р., тому відповідачем було безпідставно відмовлено у виконанні розрахункових документів (а. с. 6). Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджатися рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відтак, відповідач незаконно утримує грошові кошти на рахунку позивача, що позбавляє можливості виконати обов»язки зі сплати передбачених законодавством податків, обумовлює понесення додаткових витрат у вигляді штрафів і пені. Верховний Суд України у листі від 01.04.2014 р. «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України» значив, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Згадані вище способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб'єктивних прав. Разом з тим зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним. З урахуванням тієї обставини, що судом встановлено факт порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором, суд вважає позовні вимоги позивача про зобов'язання виконати розрахункові документи доведеними, а обраний спосіб захисту порушеного права таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та порушеного права, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.. На пiдставi наведеного, ст. ст.15, 16, 526, 610, 611, 615, 629, 1066-1068, 1074 ЦК України,

Outcome: approved