Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в обґрунтування якого вказала, що [PERSON], [INFO] є її племінницею. Мати дитини - [PERSON], [INFO], батько [PERSON] записаний зі слів матері. Відповідач не піклується про фізичний ф духовний розвиток дитини, ухиляється від її матеріального утримання з січня 2013 року. Малолітня [PERSON] фактично залишилась без батьківського піклування і проживає разом з позивачем та її чоловіком та перебуває на їх утриманні. Службою у справах дітей було проведено перевірку та складено акт обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання позивача, якою встановлено, що для дитини створено всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку. Перевіривши умови проживання відповідача було встановлено відсутність умов для виховання та розвитку дитини. Питання доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно своєї доньки було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконкому Димитровської міської ради де встановлено, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню та утриманню доньки, а тому позбавлення її батьківських прав відносно своє доньки буде доцільним та буде відповідати інтересам дитини. Просила позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] та стягнути з неї на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, щомісячно до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала та пояснила, що до 02.01.2013 р. вони мешкали з відповідачем разом. Потім відповідач втрапила у лікарню, з лікарні її відпускали для побачень з дитиною, але вона до дитини не приходила. З травня 2013 р. відповідач з ними не мешкала, а її дитина мешкала з ними, вони за нею доглядали. Інколи відповідач приходила, приблизно 1 раз на місяць. З дитиною у ці випадки відповідач не спілкувалася. Їй відомо, що раніше відповідач вживала доволі часто алкоголь. Вживала алкоголь навіть під час вагітності, палила та зараз палить. Вони з чоловіком ходили до сестри, де вона мешкає зі співмешканцем, умов для проживання там немає: брудно, накурено. У неї самої є дорослий син. Відповідач ніде не працює, перебуває на обліку у центрі зайнятості. В останній час сестра продовжує вживати алкоголь. Дитині останній раз у грудні 2014 р. дала 600 грн., більше нічого не давала. Прокурор м.Димитров позов підтримав. Представник третьої особи позов підтримала. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала, підтвердила той факт,що ненавмисно вивихнула руку своїй дитині. Судом встановлено, що відповідач є матірю малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.31). Батько неповнолітньої [PERSON] записаний зі слів матері, відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с. 40-41). Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання за адресою: [INFO], квартира, де мешкає [PERSON] обладнана центральним електропостачанням, водопостачанням та теплопостачанням. В приміщенні дуже брудно, напалено, підлога вкрита пилом, розкидані пляшки з під алкогольних напоїв, в кімнаті неприємний запах. Є ліжко, застелене брудною постільною білизною, холодильник відсутній, в ванній кімнаті також брудно, ванна відсутня (а.с.61). Рішенням виконавчого комітету Димитровської міської ради від 17.04.2015 року № 13, над малолітньою [PERSON], [INFO] встановлено опіку та опікуном призначено її рідну тітку [PERSON], [INFO]. [INFO], яка може бути опікуном (а.с. 13-14). Відповідач не працює, на обліку у Димитровському міському центрі соціальних служб для сімї, дітей і молоді, станом на 18.02.2015 року не перебуває. Перебуває на обліку у УПСЗН Димитровської міської ради та отримує допомогу на дитину одинокій матері в сумі 309,60 грн. та допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років з січня 2015 року в сумі 130 грн. (а.с. 16, 17, 18). За результатами розгляду заяви [PERSON] орган опіки та піклування виконавчий комітет міської ради дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO], доцільне та буде відповідати інтересам дитини (а.с. 5-6, 7). Позивач згідно з висновком про стан здоровя від 23.03.2015 р. здорова, на «Д»-обліку не перебуає, може бути опікуном (а.с. 42). Дитина, [PERSON], [INFO] здорова, медико-педагогічної та медико-соціальної корекції не потребує (а.с. 43). Згідно з довідками Димитровської ЦМЛ відповідач [PERSON] на обліку у лікарів психіатра, нарколога, фтизіатра, дерматолога не перебуває (а.с. 11, 12, 13, 14). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959р., визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи, а ст.18 Конвенції про права дитини зазначила, що батьки дитини несуть основну відповідальність за виховання дитини. Згідно ч.ч.1-3 ст.150 СК України, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Саме цією підставою позивач обґрунтовує свої вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини, безвідповідально ставиться до здоровя та життя своєї дитини, не виховує і матеріально не утримує її. Судом не встановлено будь-яких поважних причин, через які відповідач не піклується про свою дитину, не проявляє до неї належної батьківської турботи. Тому суд вважає, що відповідач повинна бути позбавлена батьківських прав щодо своєї дитини [PERSON], [INFO], бо це відповідає інтересам дитини та її благополуччю. Крім того, відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обовязок рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Одним із способів виконання утримувати дитину є батьками обовязку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду. Згiдно зі статтею 182 Сiмейного кодексу України при визначеннi розмiру алiментiв суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника алiментiв, наявність у платника алiментiв інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, iншi обставини, що мають істотне значення. Розмір алiментiв на дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вищевикладеного, з урахуванням обставин, викладених в статті 182 Сімейного кодексу України, суд, вважає, що з вiдповiдача на користь позивача на утримання [PERSON], [INFO] підлягають стягненню аліменти в розмiрi 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 458,80 грн. На підставі Конвенції про права та захист дитини, ст.ст.150, 164-167, 180-183 СК України, ч.3 ст.60 ЦК України,

Outcome: approved