Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до територіальної громади Ворошиловського району м.Донецька, приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на ? частку квартири в порядку спадкування за законом, посилаючись на наступні обставини. На праві спільної власності їй, її померлої матері [PERSON], та померлому вітчиму [PERSON] належала квартира [ADDRESS]. Згідно свідоцтву про шлюб від 14.03.1997 р.( серія [NUMBER], виданого міським ВЗАГС м. Сургут) вона, [PERSON], змінила прізвище на [PERSON]. [INFO] її мати померла, та після її смерті вона та її вітчим отримали свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.10.1997 р. у вигляді 1/3 чистини квартири [ADDRESS], яке зареєст роване у реєстрі № 9-753 Першої Донецької нотаріальної контори. [INFO] помер [PERSON] Після його смерті залишилась спадщина у вигляді частки квартири [ADDRESS]. Рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 16.09.2013 р. було встановлено факт перебування в родинних відносинах та проживання однією сім' єю її та [PERSON], який помер [INFO], а також цим рішенням встановлений факт, що згідно витягу зі Спадкового реєстру № 34777181 від 07.08.2013 р. зареєстрований заповіт на ім'я [PERSON] відсутній. Відповідно вимогам ст. 1264 ЦК України вона відноситься до четвертої черги спадкоємців за законом. 03.10.2013 р. вона звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS], яка залишилась після смерті [PERSON] у вигляді 1/3 частки цієї квартири. Постановою від 03.10.2013 р. № 482/2-31 їй було в цьому відмовлено, з тих підстав, що нотаріусу не надано відповідного документу, що підтверджує державну реєстрацію прав на нерухоме майно на ім'я [PERSON] Після смерті її матері, вона та [PERSON] отримали свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.10.1997 р. у вигляді 1/3 частки квартири, але жодний із них не зареєстрував право власності в органах державної реєстрації. Тому на теперішній час вона має право власності на вказану квартиру у вигляді 1/3 частки, яка зареєстрована на неї, а право власності на 1/6 частку квартири, яка залишилась їй після смерті матері, та на яку вона отримала свідоцтво, але не зареєстру вала в органах державної реєстрації право власності, так само і [PERSON], який отримав 1/6 частку в цій квартирі після смерті супруги [PERSON], також не зареєстрував за собою право власності на цю частку. Виходячи з цього, просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на 1/2 частку квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON], померлому [INFO], на праві власності в порядку спадкування. В судовому засіданні представник позивача надала пояснення аналогічні викладеним в позові, наполягала на задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа в судове засідання не з'явилась, повідомлялась судом належним чином про час та місце розгляду справи, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, згідно свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) №19040 від 16.11.1993 року, квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належала [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [INFO] [PERSON] - матір позивача, померла. Згідно ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 28.10.1997 року [PERSON] та [PERSON] - вітчим позивачки, отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Свідоцтво про право на спадщину за законом спадкоємцями зареєстроване не було. Ч. 1 ст. 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України визначає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті його дружини - [PERSON], у вигляді 1/6 частини квартири [ADDRESS], не зважаючи на те, він не зареєстрував отримане свідоцтво про право на спадщину за законом. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.03.2013 року. З Витягу зі Спадкового реєстру №34777181 від 07.08.2013 року вбачається, що зареєстровані заповіти на ім'я [PERSON], відсутні. Згідно рішення Ворошиловського районного суду м.Донецька від 16.09.2013 р., судом було встановлено факт перебування в родинних відносинах та проживання однією сім'єю [PERSON], [INFO], та [PERSON], який помер [INFO], в період з 01 лютого 2008 року по [INFO], за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді 1/2 (1/3 частина - на підставі свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) №19040 від 16.11.1993 року та 1/6 частина - успадкована після смерті дружини [PERSON]) частини квартири [ADDRESS] Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкоємцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] На підставі викладеного та

Outcome: approved