Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON], треті особи - Семенівська державна нотаріальна контора, Державне агентство земельних ресурсів в Семенівському районі Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування. Позов мотивує тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть видане Жовтневою сільською радою Семенівського району Полтавської області. Після її смерті відкрилася спадщина. До складу спадщини входили всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю, [PERSON], на момент відкриття спадщини, зокрема право на земельну ділянку, яка була їй надана як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Жовтень» на підставі сертифіката на право приватної власності на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0098187, загальною площею 6,2 в умовних кадастрових гектарах. За життя, мати позивача - [PERSON] склала заповіт згідно якого, єдиним спадкоємцем усього її майна був визначений рідний брат позивача - [PERSON]. Проте, на момент відкриття спадщини, 11 квітня 2005 року позивач була пенсіонером, тобто непрацездатною, та мала право на обов'язкову частку у спадковому майні. Брат позивача - [PERSON] обіцяв позивачу для належного отримання права на спадщину самостійно підготувати необхідні документи та надати їх до нотаріальної контори. Проте, позивач у вересні 2013 року дізналася, що її брат - [PERSON] оформив свідоцтво про право на спадщину лише на себе та на цій підставі виготовив Державний акт на право власності на земельну ділянку, яка належала померлій матері позивача - [PERSON], не врахувавши того що позивач мала право на обов'язкову частку в спадщині померлої. Позивач просила суд визнати Свідоцтво про право на спадщину видане 20.08.2010р. на ім'я [PERSON] в частині належності останньому ? частини всього спадкового майна, яке належало померлій [PERSON] та визнати за позивачем право власності на ? частину всього спадкового майна, яке належало померлій [PERSON] В судовому засіданні [PERSON], та представник позивача - [PERSON], до діє на підставі доручення, позов підтримали в повному обсязі, вказали, що Свідоцтво про право на спадщину видане 20.08.2010р. на ім'я [PERSON] було видано нотаріусом без врахування того, що позивач, на момент відкриття спадщини була непрацездатною та мала право на обов'язкову частку в спадщині після смерті матері [PERSON] тому свідоцтво підлягає визнанню недійсним. Також прохали визнати за позивачем право власності на ? частину усього спадкового майна, яке належало померлій [PERSON], поновивши строк позовної давності. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідача - [PERSON], що діє на підставі угоди про представництво інтересів, позовні вимоги не визнали в повному обсязі, проти задоволення позову заперечили, вказали, що [PERSON] з часу відкриття спадщини не цікавилася оформленням спадкових прав, в нотаріальну контору не зверталася, до [PERSON] жодних претензій не заявляла, що свідчить про пропуск нею строку позовної давності. В судове засідання представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державного агентства земельних ресурсів в Семенівському районі Полтавської області, не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. В судове засідання представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Семенівської державної нотаріальної контори, не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду направили заяву про розгляд справи за відсутності представника. Судом, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх в своїй сукупності, встановлено наступні обставини. Судом по справі встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть видане Жовтневою сільською радою Семенівського району Полтавської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. До складу спадщини входили всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю, [PERSON], на момент відкриття спадщини, зокрема право на земельну ділянку, яка була їй надана як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Жовтень» на підставі сертифіката на право приватної власності на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0098187, загальною площею 6,2 в умовних кадастрових гектарах. За життя [PERSON] склала заповіт згідно якого спадкоємцем усього її майна був визначений рідний брат позивача - [PERSON]. На момент відкриття спадщини, 11 квітня 2005 року, позивач була пенсіонером, тобто непрацездатною, та мала право на обов'язкову частку у спадковому майні в розумінні ст. 1241 ЦК України. Згідно копії свідоцтва про народження позивача, серії [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO], в графі «мати» зазначено «[PERSON]». Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 30.01.1995р. Укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] 18.09.1971р., прізвище дружини після укладення шлюбу зазначено «[PERSON]». Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.08.2010р., посвідченого нотаріусом Семенівської державної нотаріальної контори, вказано, що [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON]. Спадкове майно складається із земельної ділянки площею 6,29 га., що розташована на території Жовтневої сільської ради Семенівського району Полтавської області. Таким чином, судом встановлена розбіжність між написанням прізвища позивача до укладення шлюбу та прізвищем спадкодавця ([PERSON]), що зазначено в спадковій справі, і [PERSON] насамперед повинна була встановлювати або факт родинних відносин із спадкодавцем, або ж неправильність запису. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положення ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивач звернулася до суду з позовом 21.09.2013р. тому захисту можуть підлягати лише порушені права в період з 21.09.2010р. Судом встановлено, що 25.10.2009р. відкрилася спадщина після смерті [PERSON] Як вказує позивач в своїй заяві за взаємною згодою оформленням спадщини займався її брат [PERSON] який представляв її інтереси з цього приводу. Лише весною 2013 року їй стало відомо про отримання відповідачем свідоцтва про право на спадщину за заповітом лише відносно себе. Суд не може прийняти твердження [PERSON] про те, що вона з поважних причин пропустила строки звернення до суду, так як будучи зацікавленою особою, на протязі тривалого часу, вона повинна була цікавитися процесом оформлення спадкових прав її братом - [PERSON] на її користь. Судом встановлено, що позивач довідалася або повинна була довідатися про порушення свого права з моменту відкриття спадщини, з 25.10.2009р. до моменту отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] тобто 20.08.2010р. Також судом по справі встановлено, що позивачем [PERSON] не надано підтвердження того, що з моменту відкриття спадщини, з 25.10.2009р., до моменту отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] тобто 20.08.2010р., вона зверталася до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини, не надано підтвердження того, що позивач зверталася із зверненнями до відповідача [PERSON] із приводу оформлення права на спадщину після смерті [PERSON], тому суд робить висновок про відсутність поважних причин для пропуску строку позовної давності та не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку. Враховуючи вищевикладене, та те що порушення прав позивача відбулося до 21.09.2010р., строк позовної давності в три роки закінчився до моменту звернення з позовом до суду, причини пропуску строку позовної давності не можуть бути визнанні поважними, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed