Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею, як спадкоємицею за заповітом право власності на земельну ділянку площею 2,90 га, розташовану на території Ларжанської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій [INFO] року [PERSON], мотивуючи тим, що нотаріальною конторою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області від 29 квітня 2003 року за № 109, у зв'язку із тим, що відсутній витяг з державного земельного кадастру на спадкову земельну ділянку. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явися, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,90 га, розташована на території Ларжанської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 456785від 04.02.2003 року, виданого на підставі рішення 21сесії ХХІІІ скликання Ларжанської сільської ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 21 жовтня 2001 року № 156, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-09-90. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.05.2010 року, виданого Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] року Відповідно до ст. ст. 1216,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 2,90 га, розташована на території Ларжанської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 456785 від 04.02.2003 року. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 29.04.2003 року за № 109, [PERSON] все своє майно де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося і все те, що до дня смерті буде їй належати заповіла [PERSON]. Згідно до ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). До осіб, які мають право на обов'язкову частку незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] відноситься її чоловік [PERSON], оскільки на час відкриття спадщини являвся непрацездатним вдівцем, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.12.1948 року, виданого Суворовським районним бюро РАЦСу а також, посвідченням пенсіонера, виданого на ім'я [PERSON] серії [NUMBER] від 01.02.2008 року. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь - кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. [PERSON], як спадкоємець за законом на обов'язкову частку у спадщині, яка залишилась після смерті [PERSON] відмовився від належної йому частки на користь [PERSON]. Відповідно до ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 06.10.2010 року [PERSON] звернулась до Ізмаїльської міської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 06.10.2010 року, а тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Письмовою відповіддю наданою державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 25.02.2014 року за № 434/02-14 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області від 29 квітня 2003 року за № 109, у зв'язку із тим, що відсутній витяг з державного земельного кадастру на спадкову земельну ділянку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved