Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що вона з 26.07.2012 року проживає у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає біля неї та знаходяться на її утриманні. Причиною розпаду сімї є сварки, що виникають на ґрунті різних характерів та поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння. На даний час вони не підтримують будь-яких відносин, проживають окремо. Між ними втрачено почуття поваги любові та довіри. Враховуючи наведені обставини, позивач вважає, що шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розпався, носить формальний характер. Саме тому просить його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засіданні не зявилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. До суду надійшло заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує з приводу розірвання шлюбу. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує і вважає, що позов доведений та обґрунтований, а тому є підстави для його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.07.2012 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ №078573 (а.с. 7). Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про її народження (а.с. 8). Причиною розпаду сімї є те, що спільне життя сторін не склалось, між ними постійно виникали сварки та скандали. На сьогоднішній день вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, вони не повязані спільним побутом, у них різні бюджети, шлюб фактично припинив існування і втратив будь який сенс. Враховуючи відсутність між сторонами будь-яких відносин, відсутність у сторін бажання зберегти сімю, а також те, що наданий судом строк для примирення результату не дав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сімї суперечить їх інтересам, а тому шлюб слід розірвати. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір відповідача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного та

Outcome: approved