Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, який в процесі розгляду справи уточнила, мотивуючи свої позовні вимоги тим, з 26.12.2014 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення донькою трирічного віку, відповідач в добровільному порядку не надає коштів на її утримання з моменту народження дитини, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку починаючи з моменту народження доньки [INFO] року до досягнення донькою трирічного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON], яка з її дозволу була допитана в якості свідка, зазначила, що з червня 2014 року проживала з відповідачем однією сім'єю, з 26.12.2014 р. вони уклали шлюб. За час шлюбу відповідач не надавав коштів. Те, що відповідач повертає їй на картковий рахунок, є сплата боргу за оздоровлення дітей, а не аліменти. Окремої картки на утримання дитини відповідачем не було відкрито. Після подання позову на утримання аліментів, відповідач почав їй погрожувати. Вона неодноразово посилала смс-повідомлення відповідачу з проханням надати дитині матеріальну допомогу, однак переписка не зберіглась, як і не збереглось інших письмових доказів на підтвердження пред'явлення вимоги про надання матеріальної допомоги. Просила уточнені позовні вимоги задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги уточненого позову, зазначивши, що в резолютивній частині уточненої позовної заяви було невірно вказано період до якого необхідно стягувати аліменти. Вірним є стягнення аліментів до трирічного віку дитини. Наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні визнав позов частково в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача з початком стягнення з 03.05.2017. Крім того зауважив, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що остання зверталась до відповідача з вимогою про сплату аліментів до моменту подачі позову до суду. Суд, вислухавши позицію позивача та її представника, заперечення представника відповідача, допитавши позивача як свідка, дослідивши матеріали справи і інші докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом, сторони з 26 грудня 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 26 грудня 2014 р. (а.с. 8) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.06.2015 р., сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Відповідно до статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Частинами другою та четвертою статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Така допомога присуджується незалежно від того, чи працює матір та не залежно від її матеріального стану, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з конституційного права особи на прожитковий мінімум, приймаючи до уваги матеріальне положення позивачки, яка не працює, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, позивач наполягає на задоволенні вимог, відповідач позов визнав частково, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) до досягнення донькою трирічного віку. Крім того, вимога про стягнення аліментів за минулий час задоволенню не підлягає з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. З аналізу ч.2 ст. 191 СК України слідує, що для задоволення вказаної вимоги позивачеві слід насамперед довести, що він вживав заходів щодо добровільної сплати аліментів (звертався до керівника підприємства, де працює відповідач, чи до його батьків з проханням вплинути на нього, направляв йому листи, тощо). Крім цього має бути доведено, що відповідач ухилявся від сплати їх (обіцяв платити аліменти після затвердження на вищу посаду чи після повернення з відрядження або приховував місце проживання). Однак позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б свідчили, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, тому вимоги в цій частині слід відхилити в зв'язку з їх недоведеністю. Згідно частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial