Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON], третя особа на стороні позивача - служба у справах дітей Чернівецької міської ради про позбавлення батьківських прав. В обгрунтування обставин позову посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], під час якого народився син [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживав з нею та на її утриманні. З 2004 року вона перебуває за кордоном у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем, але підтримує зв'язок з сином, матеріально утримує його. Відповідач не піклується сином, вихованням не займається, не цікавиться навчанням, дозвіллям, здоров'ям, ніякої допомоги на утримання не надає, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та розвитку доньки, що відповідно до ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Просить поданий позов про позбавлення батьківських прав задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надавши право представляти її інтереси представнику [PERSON], який в судове засідання не з'явився, від останнього до суду поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, у випадку неявки відповідача не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла письмова заява в якій просив справу розглянути в його відсутність, підтримав позовну заяву та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові матеріали по справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 155 п. 4 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності до ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом, належними доказами по справі встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.18), який рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17.11.2016 року розірвано (а.с.20). Під час спільного проживання у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народився син [PERSON], [INFO] (а.с.17). Позивач та неповнолітній син [PERSON], [INFO], як внук власника [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS]. З довідки ДНЗ№21 комбінованого типу Чернівецької міської ради від 10.02.2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO] дійсно відвідував ДНЗ №21 м.Чернівці з 05.06.2004 року по 23.08.2010 року. В садочок його приводили та забирали мама, бабуся або дідусь, з якими він разом проживав. На батьківські збори завжди приходила мати. Батька ніхто не бачив і його не знають. Дитина про батька ніколи не згадувала, участі у вихованні не приймав та дитиною не цікавився (а.с.21). З характеристики учня 6-А класу Чернівецької ЗОШ І-ІІІ ступенів №24 вбачається, що неповнолітній [PERSON], [INFO], зарекомендував себе здібним та старанним учнем, має авторитет серед товаришів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Навчанням та вихованням його займається тітка [PERSON] за дорученням матері [PERSON], яка перебуває за кордоном. Мати цікавиться навчанням та вихованням сина, матеріально забезпечує всім необхідним для навчання та проживання. Батько до школи не приходив, навчанням сина не цікавився (а.с.22). На запит представника позивача [PERSON] було проведено Управлінням освіти Чернівецької міської ради психодіагностичне обстеження неповнолітнього [PERSON], [INFO], відповідно до якого дитина свого батька не вважає членом родини, мріє забути його. Для збереження психологічного здоров'я [PERSON] рекомендується сприяти створенню можливості для його проживання разом з матір'ю (а.с.23). Довідкою Голови правління ГО «Школа танців та фітнесу» «Денс-Сіті» від 15.02.2017 року підтверджено, що [PERSON], [INFO] відвідує заняття з танців у школі танців та фітнесу «Денс-Сіті», членські внески за відвідування занять вносить мати [PERSON] через тітку [PERSON] (а.с.25). Згідно акта обстеження житлово-побутових умов від 30.05.2017 року проведеного на підставі заяви позивача [PERSON], житло знаходиться на 4 поверсі 5-ти поверхового будинку і складається з двох кімнат, приватна власність, загальною площею 34 кв.м., житловою площею 28 кв.м., кухня, всі зручності, колонка газова, санітарний стан задовільний, чисто. У дитини є окрема кімната, місце для сну, місце для підготовки уроків, забезпечений речами відповідно до віку за кошти матері (а.с.26). У відповідності до свідоцтва про шлюб, позивач [PERSON] після реєстрації шлюбу з громадянином [PERSON], змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.19). З апостиля завіреного 12.12.2016 року секретарем штата Нью-Йорк Вітней А.Кларк вбачається, що позивач [PERSON] перебуває за кордоном зокрема в Сполучених Штатах Америки (а.с.6-10). Відповідач [PERSON] не піклується сином, вихованням не займається, не цікавиться навчанням, дозвіллям, здоров'ям, ніякої матеріальної допомоги на утримання не надає, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина, що відповідно до ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3 роз'яснив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Із Витягу рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №377/15 від 25.07.2017 року вбачається, що вирішено надати суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] - батька неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в зв'язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (а.с.28). Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 01/02-24/2030 від 01.08.2017 року встановлено доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] - батька неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в зв'язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (а.с.27). Відповідно до ст.121 Сімейного Кодексу України, права та обов'язки матері і батька дитини грунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток а також зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про освіту» від 23.03.1996 року та ст. 155 СК України батьки мають право і зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. Відповідно до ст. 155 Сімейного Кодексу України, батьки мають право і зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, при ухиленні батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] життям свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] не цікавився, батьківського піклування щодо нього не виявляв та повністю самоусунувся від виконання батьківського обов'язку, з метою соціального захисту неповнолітнього є підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно положень ст.10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як сторона по справі, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення.

Outcome: approved