Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком № [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником домогосподарства по [ADDRESS] за договором дарування житлового будинку ВАК №415115 від 25.04.2003 року. Відповідач зареєстрований у вказаному домоволодінні з 28.07.2011 року. За період з березня 2015 року до цього часу не з'являвся в будинку. Відповідач не проживає у вищезазначеному житловому приміщенні без поважних причин. Позивач особисто веде господарство, обслуговує будинок самостійно , відповідач не сплачує комунальні послуги та не обслуговує будинок, не виходить на зв'язок. Позивач [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та оригінали документів для огляду в судовому засіданні. Також зазначила, в зв'язку з неявкою в судове засідання Відповідача, що належним чином повідомлений, від якого не надійшло заяви про причини неявки, на підставі ст. 280 ЦПК України, просила розглядати справу у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень не надав. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. У відповідності до приписів ч. 6, 7, 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлені належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, заслухавши думку позивача, покази свідків [PERSON], [PERSON] які пояснили суду про обставини справи так, як це вказано в позовній заяві, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази в їх сукупності, вислухавши пояснення позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, виходячи з наступного. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Згідно копії договору дарування житлового будинку від 25.04.2003 року [PERSON] подарував , тобто передав безоплатно у власність , а [PERSON] прийняла в дар житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] З матеріалів справи вбачається, що згідно копії інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 28.09.2017 року, копії будинкової книги №237, що в житловому будинку [ADDRESS] зареєстрованим значиться [PERSON] [INFO]. Як вбачається з позовної заяви та відомостей відділу адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України в Харківській області від 17.11.2017 року [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на те, реєстрація відповідача порушує її права, створює для неї матеріальні складнощі, вона змушена переплачувати вартість комунальних послуг, факт реєстрації відповідача у домоволодінні позбавляє її можливості вільно володіти майном, у зв'язку з чим просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив про обставни справи так, як це вказано в позовній заяві, окрім того пояснив суду, що відповідач взагалі ніколи не проживав за вказаною адресою, його речей там ніколи не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що вона є сусідкою позивача, часто буває у неї вдома. Відповідача по справі ніколи не бачила, його речей в домоволодінні немає. У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. За умовами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, за наслідками розгляду справи суду надані докази на підтвердження того, що відповідач, без поважних причин відсутній за місцем своєї реєстрації понад один рік, а тому виходячи з ч.2 ст.405 ЦК України він втратив право користування цим житловим приміщенням. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved