Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача КС «Злагода» про стягнення коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.12.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №6898д про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до п.п.1.1, 2.1 якого 21.12.2013 року вкладник зобовязується внести грошові кошти (внесок) до спілки у розмірі не менше 500 грн. та не більше ліміту 100\~000 грн., днем початку строку дії договору є 21.12.2013 року, днем закінчення строку дії договору є 21.01.2015 року, зі сплатою 24% річних. Загальна сума, яка була внесена позивачем на депозитний рахунок за даним договором склала 85\~882,62 грн. Додатковою угодою від 21.10.2014 року процентну ставку збільшено до 26%. Додатковою угодою від 02.02.2015 року було продовжено дію договору до 21.07.2015 року та процентну ставку було встановлено з 01.02.2015 року до 30.04.2015 року 2,5% річних, а з 01.05.2015 року 21.07.2015 року 18% річних. День закінчення строку дії договору 21.07.2015 року. Також, 21.12.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №6899д про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до п.п.1.1, 2.1 якого 21.12.2013 року відповідач прийняв від позивача грошові кошти в сумі 37\~258,66 грн. у вигляді внеску (вкладу), днем початку строку дії договору є 21.12.2013 року, днем закінчення строку дії договору є 21.01.2015 року, зі сплатою 27,9% річних. Додатковою угодою від 21.10.2014 року процентну ставку збільшено до 28%. Додатковою угодою від 02.02.2015 року було продовжено дію договору до 21.07.2015 року та процентну ставку було встановлено з 01.02.2015 року до 30.04.2015 року 2,5% річних, а з 01.05.2015 року по 21.07.2015 року 21% річних. День закінчення стоку дії договору 21.07.2015 року. Окрім того, 21.06.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №7581д про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до п.п.1.1, 2.1 якого 21.06.2014 року відповідач прийняв від позивача грошові кошти в сумі 45 000 грн. у вигляді внеску (вкладу), днем початку строку дії договору є 21.06.2014 року, днем закінчення строку дії договору є 21.12.2014 року, зі сплатою 28,5% річних. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з вимогою сплатити належні їй проценти по внесках відповідно до вищезазначених договорів та з вимогою повернути їй кошти по договорах, оскільки строк дії останніх закінчився. Однак, вимоги позивача були проігноровані відповідачем. Позивач вважає відмову відповідача видати вклади позивачу безпідставною та незаконною, що порушує положення самих договорів, вимоги закону та гарантоване право позивача на приватну власність, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість: за договором №6898д про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 21.12.2013 року у розмірі 107\~138,05 грн.; за договором №6899д про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 21.12.2013 року у розмірі 45\~047,85 грн.; за договором №7581д про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 21.06.2014 року у розмірі 78\~934,88 грн. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечував проти винесення заочного рішення суду. Представник відповідача до судового засідання не зявився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до\~ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 21.12.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №6898д про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до п.п.1.1, 2.1 якого 21.12.2013 року вкладник зобовязується внести грошові кошти (внесок) до спілки у розмірі не менше 500 грн. та не більше ліміту 100\~000 грн., днем початку строку дії договору є 21.12.2013 року, днем закінчення строку дії договору є 21.01.2015 року, зі сплатою 24% річних. Загальна сума, яка була внесена позивачем на депозитний рахунок за даним договором склала 85\~882,62 грн. Додатковою угодою від 21.10.2014 року процентну ставку збільшено до 26%. Додатковою угодою від 02.02.2015 року було продовжено дію договору до 21.07.2015 року та процентну ставку було встановлено з 01.02.2015 року до 30.04.2015 року 2,5% річних, а з 01.05.2015 року 21.07.2015 року 18% річних. День закінчення строку дії договору 21.07.2015 року. Також, 21.12.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №6899д про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до п.п.1.1, 2.1 якого 21.12.2013 року відповідач прийняв від позивача грошові кошти в сумі 37\~258,66 грн. у вигляді внеску (вкладу), днем початку строку дії договору є 21.12.2013 року, днем закінчення строку дії договору є 21.01.2015 року, зі сплатою 27,9% річних. Додатковою угодою від 21.10.2014 року процентну ставку збільшено до 28%. Додатковою угодою від 02.02.2015 року було продовжено дію договору до 21.07.2015 року та процентну ставку було встановлено з 01.02.2015 року до 30.04.2015 року 2,5% річних, а з 01.05.2015 року по 21.07.2015 року 21% річних. День закінчення стоку дії договору 21.07.2015 року. Окрім того, 21.06.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №7581д про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до п.п.1.1, 2.1 якого 21.06.2014 року відповідач прийняв від позивача грошові кошти в сумі 45 000 грн. у вигляді внеску (вкладу), днем початку строку дії договору є 21.06.2014 року, днем закінчення строку дії договору є 21.12.2014 року, зі сплатою 28,5% річних. Відповідно до ч.1\~ст.1058 ЦК України\~за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Факт укладення договору та факт прийняття відповідачем від позивача грошових коштів у вищезазначених сумах як строкових внесків (вкладів) члена кредитної спілки на депозитний рахунок сторонами не заперечувався, до того ж дана обставина також підтверджується відповідними квитанціями до прибуткового касового ордера. Згідно ч.1 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського строкового вкладу банк зобовязаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, якщо це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу (ч.3 ст.1060 ЦК України). Положення\~статті 629 ЦК України\~встановлюють, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно\~ст.526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом\~ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.5 ст.1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Разом з тим, незважаючи на те, що термін дії депозитних договорів закінчився, відповідач порушує умови депозитних договорів щодо повернення вкладів та нарахованих відсотків після закінчення строків дії договорів, а тому останні підлягають поверненню, окрім того, також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відсотки у відповідному розмірі за користування депозитними коштами за період після закінчення строку дії договору по грудень 2015 року включно, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою 29.05.2013 року при розгляді справи №6-39цс13. Окрім того, суд звертає увагу, що згідно ч.1 ст.23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нараховані відсотки належать членам кредитної спілки на праві приватної власності, а тому кошти за договорами, укладеними між сторонами, належать позивачу. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу і три проценти річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, та нараховуються незалежно від вини боржника й незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання в силу прямої дії ч.2 ст.625 ЦК України. А тому, суд також погоджується з вимогами позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та 3% річних у зв`язку з простроченням боржником грошового зобов`язання. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 231\~120,78 грн., з них: - за договором №6898д про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 21.12.2013 року у розмірі 107\~138,05 грн., з них: 85\~882 грн. вклад; 2\~709, 91 грн. нараховані відсотки станом на 30.06.2015 року; 9\~017,68 грн. нараховані відсотки з 01.07.2015 року по 31.12.2015 року; 3\~456,36 грн. інфляційні нарахування; 1\~307,56 грн. 3% річних; - за договором №6899д про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 21.12.2013 року у розмірі 45\~047,85 грн., з них: 37 258 грн. вклад; 1\~425,54 грн. нараховані відсотки станом на 30.06.2015 року; 4\~564,18 грн. нараховані відсотки з 01.07.2015 року по 31.12.2015 року; 1\~136,03 грн. інфляційні нарахування; 663,43 грн. 3% річних; - за договором №7581д про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 21.06.2014 року у розмірі 78\~934,88 грн., з них: 45 000 грн. вклад; 12 825 грн. нараховані відсотки; 1\~9\~727,82 грн. інфляційні нарахування; 1\~382,06 грн. 3% річних; Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, оскільки, позивач є таким, що звільнена від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», підлягають стягненню з відповідача 2\~311,20 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved