Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом у якому просить визнати за нею право власності на квартиру №103, яка розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом. Обгрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що вона зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS]. Вказана квартира є кооперативною та сума пайового внеску була сплачена 18.06.1992 року у повному обсязі її чоловіком [PERSON] Квартира № 103 була надана на сім'ю із трьох осіб члену ЖБК «Суднобудівник-15» [PERSON], його дружині [PERSON] та їх сину [PERSON]. [INFO] помер [PERSON], з яким позивач перебувала у зареєстровану шлюбі з 25 січня 1974 року по день смерті. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори Давидовою Т.М. була відкрита спадкова справа №55/2016 щодо майна померлого [INFO] [PERSON]. Після звернення до державного нотаріуса 23 червня 2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею не були надані правовстановлюючі документи на квартиру, що підтверджують право власності спадкодавця, що змушує позивача звернутись з даним позовом до суду. У судове засідання сторони не з'явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від позивача [PERSON] надійшла заява з проханням проводити розгляд справи у її відсутність. Зі змісту заяви убачається, що позивач позов підтримує та просить суд його задовольнити. Відповідач подав письмові заперечення проти позову. Зі змісту яких убачається, що він заперечує проти позовних вимог, а розгляд справи просить проводити у відсутність представника. Представник третьої особи у судове засідання також не з»явився надав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутність. Зі змісту заяви убачається, що ЖБК «Суднобудівник-15» позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] була видана [PERSON] на підставі ордеру № 056133 від 21.05.1986 року на сім'ю з трьох чоловік: на нього, його дружину - [PERSON] та сина [PERSON] (а.с. 6). Як убачається із змісту довідки виданої ЖБК «Суднобудівник-15» № 54 від 23.06.2016 року, [PERSON], як член Житлово - будівельного кооперативу «Суднобудівник-15» сплатив 18.06.1992 року, у повному обсязі пайовий внесок по квартирі [ADDRESS] у сумі 8046,50 крб. (а.с. 8). За даними свідоцтва про шлюб виданого 25.01.1974 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі ( а.с 6). [INFO], помер син позивача - [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 22.11.2009 року. [INFO], помер чоловік позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 04.11.2015 року. Відповідно до довідки форми № 3 виданої ЖБК «Суднобудівник-15» № 53 від 23.06.2016 року, позивач [PERSON] з 17.07.1986 року зареєстрована одна у квартирі [ADDRESS] Таким чином, після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1271 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ч.1ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. 23 червня 2016 року за вихідним № 3048/02-14 Постановою державного нотаріуса Десятої Київської державної нотаріальної контори Давидовою Т.М. позивачу відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON], померлого [INFO] у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно спадкодавця. (а.с. 10). В силу положень ч. 3 ст. 384 ЦК України - член ЖБК у разі викупу квартири та виплати пайового внеску стає її власником. Згідно із ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію», член житлового-будівельного чи відповідного кооперативу, має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпорядження квартирою або іншим приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири або іншого приміщення, член житлово-будівельного чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Таким чином, враховуючи, що за життя чоловік позивача [PERSON] в повному обсязі сплатив пайовий внесок за квартиру [ADDRESS], він відповідно, набув право власності на вказане майно. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира. Стаття 1222 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із статтею 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 Цивільного кодексу України передбачає у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до поданих матеріалів справи позивач належить до першої черги спадкоємців за законом. Інших спадкоємців І черги за законом судом не встановлено. Частина 3 ст. 1296 ЦК України передбачає, що відсутність свідоцтва про права на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, суд оцінюючи докази в їх сукупності приходить до висновку про законність і обгрунтованість позовних вимог, а тому позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved