Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування пред`явлених вимог вказує, що 17 липня 2015 року між сторонами укладено шлюб. Від спільного шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалося, протягом останнього року сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають різні погляди на шлюб, сім?ю та сімейні цінності. Посилаючись на положення ст.ст. 105, 110, СК України, позивач просила шлюб розірвати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 19 січня 2021 року справу передано головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою суду від 12 лютого 2021 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи на 05 березня 2021 року. Позивач в судовому засідання підтримала позовні вимоги та просила суд шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та не заперечував проти його задоволення. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 липня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві, про що зроблено актовий запис № 603, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають наміру зберігати шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Клопотань про надання терміну для примирення сторони не заявляли. Судом встановлено, що з вересня 2020 року сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Враховуючи те, що позивач не просила суд змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] » після розірвання шлюбу залишити прізвище без змін. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією від 12 січня 2021 року (а.с.1). На підставі ст. 141 ЦК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача документально підтверджений судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved