Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до суду до [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітнього сина, посилаючись на те, що відповідач у цій справі не надає допомоги на утримання дитини та не піклується про неї, яка знаходиться на утриманні позивачки. Просила позбавити батьківських прав громадянина [PERSON], [INFO], відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Неможливість вирішення цього питання в іншому порядку ніж судовому, стало підставою для звернення до суду. Відповідач в судове засідання з'явився, позов визнав у повному обсязі. Представник Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, підтримали позовні вимоги, надавши суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських справ та призначення позивача опікуном. Вислухавши пояснення сторони, інших учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторін, представлених письмових доказів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2012 року. Від цього шлюбу народився [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 червня 2009 року, запис №1093, де батьками зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], яка займається вихованням та утриманням дитини, так як її батько ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітнього сина. Відповідач по справі ніякої участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, матеріальної допомоги не надає. Факт небажання відповідача приймати участь в процесі виховання дочки підтверджується зверненням до суду [PERSON] з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина (рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2012 року, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2014 року); розрахунками заборгованості по аліментам; довідкою про неотримання аліментів від 04 грудня 2012 року; заявою відповідача про визнання позову. У зв'язку з тим, що мати одна виховує дитину та не отримує від відповідача ніякого матеріального забезпечення для дитини, батько не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не виконує зобов'язання щодо забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, не готує її до самостійного життя, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про позбавлення батьківських прав відповідача стосовно малолітнього сина. З матеріалів справи вбачається, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітнього сина, не забезпечує необхідного харчування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Відповідно до висновку № 760/01-11 від 15 квітня 2016 року ради опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради існує доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON], [INFO], відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд вважає, що позов про позбавлення батьківських прав відповідача правомірний, обґрунтований, відповідає нормам ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, заявлений в інтересах малолітньої дитини і має бути задоволений. Відповідно до ст. 164 п. 2 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Такими обов'язками є відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України зобов'язання піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язання забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Дії відповідача щодо оцінки його фактичного усунення від виховання дитини є неправозгідними відповідно до частини 3 статті 155 Сімейного кодексу України. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Судом роз'яснюється, що відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав не звільняє від обов'язку щодо утримання дитини. За ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Згідно вимог статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: approved