Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», приватного нотаріуса Швеця Р.О. про визнання права власності, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, скасування запису про державну реєстрацію. Вимоги мотивовані тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 25 квітня 2008 року. Позивач мала намір розпорядитись належним їй майном та з цього приводу звернулась до нотаріальної контори, де 26.05.2017 дізналась, що згідно даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вона не є власником вказаної квартири. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.05.2017 приватний нотаріус КМНО Швець Р.О. вчинив запис №17435168 від 11.11.2016 про державну реєстрацію права власності, відповідно до якого власником квартири є ПАТ КБ «ПриватБанк». Підставою виникнення права власності зазначено «іпотечний договір №K2S4G40000007179, серія та номер 639, виданий 25.04.2008, видавник: Журавльова Л.М., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу. Позивач вказує, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва у справі 2605/8923/12 від 28.10.2013 у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення відмовлено. Зазначене рішення, серед іншого обґрунтовувалось тим, що з копії висновку почеркознавчої експертизи від 14.06.2013 вбачається, що підпис від імені [PERSON] в графі «позичальник» та «від позичальника» в договорі про іпотечний кредит №K2S4G40000007179 від 25.04.2008 виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Більше того, у зазначеній справі суд дійшов висновку про безпідставність вимог Банку у зв`язку з тим, що договір іпотеки не був укладений і, відповідно, права та обов`язки між [PERSON] та Банком не виникли. Апеляційний суд м. Києва залишив без змін рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28.10.2013 у справі №2605/8923/12. У зазначених вище судових рішеннях встановлено факт не укладення іпотечного договору, останній не породжував ніяких прав та обов`язків і не міг слугувати правовою підставою набуття Баком права власності на квартиру у відповідності до Закону України «Про іпотеку». Очевидно, що службовими особами Банку було відомо або повинно бути відомо про вищевказані судові рішення та обставини, встановлені судами у цих рішеннях. У свою чергу, нотаріус не перевірив подані йому документи та вчинив незаконну нотаріальну дію - запис №17435168, ухвалив завідомо незаконне рішення від 15.11.2016, індексний номер 32366200, що призвело до порушення права приватної власності. На підставі викладеного позивач просить: визнати за нею право приватної власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 46,2 кв.м., житловою площею 24,7 кв.м., реєстраційний номер [NUMBER] ; скасувати як незаконне рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича від 15 листопада 2016 року про державну реєстрацію права власності ПАТ КБ «ПриватБанк» (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 32366200 від 15.11.2016) на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 46,2 кв.м., житловою площею 24,7 кв.м., реєстраційний номер [NUMBER] ; скасувати як незаконний запис №17435168 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна (квартиру [ADDRESS] , загальною площею 46,2 кв.м., житловою площею 24,7 кв.м., реєстраційний номер [NUMBER] ) за ПАТ КБ «ПриватБанк», вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем. Ухвалою суду від 20.06.2017 відкрито провадження у справі. Представники позивача [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених у позові. Представники відповідача АТ КБ «ПриватБанк» Пшечук О.В., Передереєв В.Г. позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позову. Відповідач приватний нотаріус КМНО Швець Р.О. у судове засідання не з`явився, явку свого представника у судове засідання не забезпечив. Разом з тим, на адресу суду надіслав заперечення на позовну заяву, де просить проводити розгляд справи без відповідача та його представника та просить відмовити у задоволенні позовних вимог до нього з огляду на наступне. Відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» для державної реєстрації були надані відповідні документи, які передбачені порядком, а саме: заява, форму та вимоги до заповнення, встановлені Міністерством юстиції України, нотаріально посвідчений іпотечний договір №K2S4G40000007179 від 25.04.2008, копію письмової вимоги про усунення порушень від 22.08.2016 та повідомлення про вручення письмової вимоги від 31.08.2016. Відомості про скасування іпотеки на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28.10.2013 по цивільній справі №2605/8923/12, на яке посилається позивач, у реєстрі іпотек були відсутні. Ваажає, що він як державний реєстратор, діяв в межах закону та не є порушував прав власності на нерухоме майно позивача. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28.10.2013 ухвалено у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення відмовити з підстав того, що позивачем не доведено, що відповідач підписував іпотечний договір та заяву на видачу готівки, а також не надано доказів, що сторони дійшли згоди стосовно усіх істотних умов договору (а.с. 27-28). Зокрема, вказаним рішенням встановлено, що з копії висновку почеркознавчої експертизи від 14.06.2013 року за № 266 , призначеної слідчим СВ Деснянського РУ ГУ МВС України в м.Києві за матеріалами кримінального провадження № 12013110030001315 від 26.01.2013 року вбачається , що підпис від імені [PERSON] в графі «позичальник» та «Від позичальника» в договорі про іпотечний кредит № К2S4G40000007179 від 25.04.2008 року, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Рукописний запис « [PERSON] », в графі « Від позичальника» в договорі про іпотечний кредит № К2S4G40000007179 від 25.04.2008 року, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] в графі «Страхувальник [PERSON] » та «Страхувальник» в договорі страхування майна № К2S4G40000007179 від 25.04.2008 року, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] в графі «Отримувач» в заяві на видачу готівки № 3 від 25.04.2008 року, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що відповідач не підписував договір про іпотечний кредит № К2S4G40000007179 від 25.04.2008 року та заяву на видачу готівки № 3 від 25.04.2008 року, яку слід зазначити навіть не надано суду позивачем в копії (а.с. 27-28). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13.01.2014 рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28.10.2013 залишено без змін (а.с. 29-30). Згідно ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається з положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25.04.2008 (а.с. 10-11). Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 26.05.2017 квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної власності за Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк». Державний реєстратор: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович. Підстава виникнення права власності: іпотечний договір №К2S4G40000007179, серія та номер: 639, виданий 25.04.2008, видавник Журавльова Л.М., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу (а.с. 12-13). Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Як вбачається зі ст. 3 Закону України «Про іпотеку» (далі -Закон) іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Згідно ст. 33 Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ст. 37 Закону іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Судом встановлено, що питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» вже вирішувалось в судовому порядку, а саме судом було відмовлено у задоволенні вимог іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки з підстав того, що договір про іпотечний кредит від 25.04.2008 не вважається укладеним. Оцінюючи докази, зібрані під час розгляду справи, у їхній сукупності та взаємозв`язку, суд доходить висновку, що станом на листопад 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» не був іпотекодежателем, документи, надані ним під час реєстрації приватним нотаріусом КМНО Швецем Р . О. права власності на спірне нерухоме майно, не відповідали дійсності. Реєстрація права власності за відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» відбулася не у відповідності до Закону, а протиправно. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32366200 від 15.11.2016 року 17:09:09 щодо об`єкту нерухомого майна: квартири [ADDRESS] загальною площею 46, 2 кв.м., житловою площею 24, 7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1084563080000 та запису, вчиненого державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем про право власності номер: 17435168, зареєстрований 11.11.2016 року 10:50:58 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] загальною площею 46, 2 кв.м., житловою площею 24, 7 кв.м. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1084563080000 за Публічним акціонерним товариством КБ «ПриватБанк», зайшли своє підтвердження під час судового розгляду та підлягають задоволенню. Разом з тим, вимога позивача про визнання приватної власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 46,2 кв.м., житловою площею 24,7 кв.м., реєстраційний номер [NUMBER] , не підлягає задоволенню, оскільки підстав для додаткового визнання за позивачем права власності на спірну квартиру судом не вбачається. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial