Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення про стягнення аліментів на утримання їх малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини усіх доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в шлюбі, укладеному між сторонами [INFO], народилась їх дочка [PERSON], [INFO]. В добровільному порядку відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, хоча не має на утриманні інших непрацездатних осіб. Її доходу недостатньо для забезпечення дитини предметами першої необхідності, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Тому просить стягувати аліменти в примусовому порядку в розмірі 1/2 частини усіх доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Попередньо, скерувала до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Крім того, попередньо стороною позивача скеровано відповідь на заперечення, в яких вказує, що відповідач від дати народження надав грошову допомогу лише один раз, і в подальшому перестав надавати таку допомогу та цікавитись вихованням дитини. Відповідач працює та має офіційний дохід, мінімальний розмір заробітної плати з січня 2017р. значно зріс. Необхідність утримання платником аліментів інших осіб повинно бути доведено належними та допустимими доказами. Представник відповідача згідно договору про надання правової допомоги від 15.02.2017р. адвокат Богданова І.Д. позовні вимоги визнала частково. Не заперечила обов'язку свого довірителя щодо утримання доньки, однак розмір аліментів визначений позивачем вважає завищеним. Мотиви позову про те, що відповідач відмовляється брати участь в утриманні доньки не відповідають дійсності, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості щодо способу виконання такого обов'язку. Позивач вимагає надання матеріальної допомоги виключно в грошовій формі. Відповідач натомість не довіряє позивачу та не впевнений, що кошти спрямовуватимуться саме на утримання доньки. Останній є військовослужбовцем, проходить службу в зоні АТО. Має на утриманні непрацездатних батьків-пенсіонерів. Крім того, відповідач одружився. Його теперішня дружина на даний час вагітна, а також має трьох дітей від попереднього шлюбу, у зв'язку з чим відповідач зобов'язаний утримувати не лише нову дружину, але й її дітей, які проживають разом з нею. Тому, відповідач погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частки його доходу. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного. Встановлено, що сторони з 27 грудня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, в підтвердження чого до матеріалів справи долучено копію відповідного свідоцтва (а.с.3). Згідно копії іншого свідоцтва про шлюб, 25.02.2017р. відповідач одружився з [PERSON] [INFO] року в сторін народилась дочка [PERSON], батьками якої є позивач і відповідач, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4). Малолітня донька проживає разом з матір'ю, чого сторона відповідача не оспорює. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно довідки про доходи відповідача (а.с.16), сукупний дохід останнього за період квітень - жовтень 2015р. становить 24 668,13 грн. Згідно індивідуальних даних про застраховану особу відповідача (а.с.160), які надані Чернігівським об'єднаним управлінням ПФ України, дохід [PERSON] за 2016р. склав 61 104,50 грн. За період січень - лютий 2017р. - 21 853,04 грн. Враховуючи те, що відповідач працює та утримує доходи, суд приходить до висновку, що аліменти з відповідача слід стягувати в частці від його доходу, однак розмір, який обраховано позивачем до стягнення є дещо завищеним, так як обов'язок по утриманню дитини лежить на обох з батьків в рівній мірі, в тому числі на позивачу. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом на час розгляду справи, стан здоров'я та недостатньо забезпечене матеріальне становище дитини, стан здоров'я відповідача, який працює та отримує стабільний дохід, матеріальний стан відповідача, наявність у нього на утриманні інших осіб, зокрема, непрацездатних батьків, що стверджується копіями відповідних посвідчень (а.с.88, 91), дружини [PERSON], шлюб з якою укладено 25.02.2017р., яка перебуває в стані вагітності, а також інші обставини, які мають значення для справи. Враховуючи наведене, у відповідності до вимог ст. 183 СК України, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2015 року (з часу пред'явлення позову) і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд присуджує з відповідача судові витрати у виді судового збору.

Outcome: partial