Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та просить встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , як жінки та чоловіка, без реєстрації шлюбу з 01 вересня 2006 року по 24 червня 2015 року; поділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності, виділивши їй 1/2 частину житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частину автомобіля ВАЗ 2103 д.н.з. [NUMBER] ,\~ та визнати за нею право власності на вказане майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 01.09.2006 року вона проживала в цивільному шлюбі з відповідачем за адресою: [ADDRESS] , від цивільного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Проживаючи за вищевказаною адресою сім`єю із [PERSON] вони разом вели господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували батьківські права та обов`язки по відношенню до сина, обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка. 18.08.2014 року ними був придбаний будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , право власності на який вони оформили на [PERSON] . Після придбання будинку вони власноручно зробили ремонт в ньому та зареєстрували місце проживання, що підтверджується відміткою в паспорті.\~ Приблизно у вересні 2012 року спільно з відповідачем ними було придбано у [PERSON] автомобіль марки ВАЗ 2103 зеленого кольору, 1976 року виготовлення, д.н.з. [NUMBER] . 24.06.2015 року вона вступила в шлюб з [PERSON] , який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області за № 223. Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26.12.2019 року шлюб між ними був розірваний. Після розірвання шлюбу виникло питання поділу набутого ними майна під час спільного проживання, яке належить їм на праві спільної сумісної власності. Вирішити питання розподілу майна мирним шляхом не вдалося, тому вона звернулася з позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] , кожен окремо, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просить задовольнити. В подальшому позивач надала заяву, просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с. 60) Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] , кожен окремо, в судовому засіданні позовні вимоги визнають лише в частині факту спільного проживання однією сім`єю. В решті позовних вимог просять відмовити, оскільки щодо автомобіля ВАЗ 2103 д.н.з. [NUMBER] договір купівлі-продажу не укладений, а лише доручення. Житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] \~ придбаний за його особисті кошти. В подальшому відповідач надав заяву, просить справу розглядати без його участі, проти позову не заперечує (а.с. 61) Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заву, просить справу розглядати без його участі, покладається на розсуд суду (а.с. 56,57) Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с. 7) Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26.12.2019 року розірвано шлюб\~ між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 24.06.2015 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу реєстраційної служби Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 223 (а.с. 8). З копії інформаційної довідки № 198 від 31.01.2020 року вбачається, що у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване право власності [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,0664 га, кадастровий номер 5910400000:06:093:0025, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Право власності виникло на підставі договору купівлі-продажу № 1429 від 18.08.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Конотопського міського нотаріального округу Сумської області Гавриленком Д.В. Житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 1427 від 18.08.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Конотопського міського нотаріального округу Сумської області Гавриленком Д.В.\~\~ (а.с. 9,10) Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок за адресою:\~ [ADDRESS] , загальна площа будинку становить 46,4 кв.м, житлова 28,7 кв.м (а.с. 11-14). З копії свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] вбачається, що автомобіль ВАЗ 2103 д.н.з. [NUMBER] , 1976 року випуску, шасі (кузов) № [NUMBER] належить [PERSON] (а.с. 15) Згідно копії довіреності від 02.10.2012 року, [PERSON] уповноважив\~ [PERSON] розпоряджатися (обміняти, передавати в оренду, продавати за ціну і на умовах на розсуд уповноваженого) автомобілем марки ВАЗ 2103 д.н.з. [NUMBER] , 1976 року випуску (а.с. 24). З копії договору купівлі-продажу квартири від 07.08.2014 року, № 1427, посвідченого приватним нотаріусом Конотопського міського нотаріального округу Сумської області Гавриленком Д.В. вбачається, що [PERSON] продав [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за 64473 грн. 00 коп. (а.с. 33) Свідок [PERSON] , допитана в судовому засіданні, пояснила, що вона знає родину [PERSON] з 2006 року, вони проживали, як чоловік і дружина в гуртожитку, згодом купили будинок по у [ADDRESS] . У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, про які повідомив свідок. Дані про її заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні та показання підтверджуються і доповнюються іншими зібраними по справі доказами. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, а також інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в порядку позовного провадження при наявності спору про право цивільне. Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Виходячи з наведених норм, кожна людина має право на сімейне життя, при цьому, укладання шлюбу між чоловіком та жінкою не є обов`язковою умовою для створення їхньої сім`ї. Сім`я може бути створена на будь-яких підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. І хоча проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя, але між особами, які проживають однією сім`єю без шлюбу виникають певні сімейні права та сімейні обов`язки, які в деяких випадках прирівнюються до прав та обов`язків подружжя. Встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу як позивачу, так і відповідачу,\~ необхідно для врегулювання питання щодо спільного майна, набутого під час проживання без реєстрації шлюбу. Норми\~ СК України у статтях\~ 57, 60, 61, на підставі частини першої ст. 7 цього Кодексу\~ встановлюють принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна, згідно з якими: 1) майно набуте подружжям за час шлюбу належить їм на праві спільної сумісної власності; 2) майно, набуте кожним із подружжя до шлюбу є особистою приватною власністю кожного з них. Згідно з частиною другою ст. 60 СК України\~ вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно\~ ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 20\~ Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11,\~ при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Пунктом 6\~ Рішення Конституційного Суду України\~ від 30.06.1999 року № 5-рп/99\~ встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 25 грудня 2013 року ухвалив постанову у справі № 6-135цс13, згідно правового висновку якої вбачається що, під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише обставини щодо факту спільного проживання сторін у справі, а й ті обставини, що спірне майно було придбане сторонами внаслідок спільної праці. Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 317, 319, 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ч. 1,2,3 ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України\~ достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України\~ достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Ст. 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Відповідно до ст. 89 ЦПК України\~ суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , як жінки та чоловіка, без реєстрації шлюбу з 01.09.2006 року по 24.06.2015 року; поділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності, виділивши [PERSON] 1/2 частину житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частину автомобіля ВАЗ 2103 д.н.з. [NUMBER] , 1976 року випуску, шасі (кузов) № [NUMBER] \~ та визнати за нею право власності на вказане майно; виділити [PERSON] 1/2 частину житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частину автомобіля ВАЗ 2103 д.н.з. [NUMBER] , 1976 року випуску, шасі (кузов) № [NUMBER] та визнати за ним право власності на вказане майно.

Outcome: approved