Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона 15.08.2007 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON]. 13 серпня 2009 року їх шлюб було розірвано рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси. (свідоцтво про розірвання шлюбу серія 1-СР № 048629 від 13.08.2009). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], 15.02.2008року народження, який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. На протязі останніх років відповідач ухиляється від утримання дитини, не піклується про нього. Відповідач працює, має щомісячний постійний дохід близько 30000 грн., інших утриманців немає, працездатний, його стан здоров'я дозволяє працювати, а тому він може та зобов'язаний сплачувати аліменти. Дитина потребує матеріальної допомоги, але відповідач таку допомогу в добровільному порядку в повному обсязі не надає. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], працюючого фахівцем в сфері інтернет технологій, прож. м. Черкаси, в. Чехова, 82, кв. 124, аліменти в розмірі 1/3 частини його доходів щомісячно (але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) на її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], 15.02.2008 р. н., до досягнення ним повноліття. До початку розгляду справи позивачка через канцелярію суду надіслала уточнення щодо позовних вимог та просить суду стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], працюючого фахівцем в сфері інтернет технологій, прож. м. Черкаси, в. Чехова, 82, кв. 124, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно на її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], 15.02.2008 р. н., до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивачка не з»явилась, скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги позовні вимоги підтримала та просила суд їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з»явився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання сина в визначеному позивачем розмірі 5000 грн щомісячно не заперечує. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що 15.08.2007 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . 13.08.2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси. (свідоцтво про розірвання шлюбу серія 1-СР № 048629 від 13.08.2009). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON]. 15.02.2008року народження, який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] батьком дитини є [PERSON]. Даний факт також не заперечується сторонами. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Згідно до частини першої статті 181 Сімейного Кодексу способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, і такої домовленості сторони, як встановлено в ході розгляду справи, досягли. У відповідності з ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1 ст. 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до частини першої статті 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно. Згідно до ст. 184 СК України суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем, оскільки відповідач офіційно не працює на даний час. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, та враховуючи що відповідач визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved