Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] в селі Угринів померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, земельна частка (пай) площею 2,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) в Спілці власників селянських господарств ім. Шевченка села Угринів Волинської області, а також земельна ділянка площею 2,40 га, що розташована на території Угринівської сільської ради Горохівського району Волинської області, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку. Позивач є спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом, однак спадщину не прийняла в установлений законодавством шестимісячний строк з поважних причин, так як на момент смерті спадкодавця проживала в іншому населеному пункті - місті Луцьку та до травня 2021 року не знала про існування заповіту і наявності у неї спадкових прав щодо вказаного у заповіті майна. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 07.06.2021 року відкрито провадження у даній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 07.06.2021 року за клопотанням позивача витребувано в Горохівської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті спадкодавця [PERSON] . Позивач в підготовче засідання 25.08.2021 не з`явився, в заяві просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідач у клопотанні, яке надійшло до суду 20.07.2021, просить судове засідання проводити без його участі за наявними у справі матеріалами, проти задоволення позову не заперечив. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , про що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як встановлено судом, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] , що вбачається з заповіту, посвідченого 21.04.2008 року секретарем Угринівської сільської ради Горохівського району Волинської області та зареєстрованого в реєстрі за №08 (а.с.11). Спадкодавиця [PERSON] до дня смерті проживала у житловому будинку своєї сестри [PERSON] і нікуди на проживання не виїжджала. Спадкодавиця одружена не була, дітей не мала. Заповіт від імені [PERSON] в Угринівській сільській раді посвідчувався 21.04.2008 за №08. Спадкоємцем майна за заповітом являється [PERSON] . Дані обставини підтверджуються довідкою Городищенської сільської ради від 12.05.2021 №107 (а.с.10). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с.9). Факт належності спадкодавцю спадкового майна, а саме: земельної ділянки площею 2.40 га, яка розташована на території Угринівської сільської ради Горохівського району Волинської області підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №660838 (а.с.12); права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності в СВСГ ім.Шевченка розміром 2,93 га підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №016864 (а.с.13). Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , позивач звернулася до приватного нотаріуса Горохівського районного нотаріального округу Волинської області Волошина С.А. з метою оформлення спадкових прав. У листі від 27.05.2021 №35/01-16 приватний нотаріус Волошин С.А. роз`яснив [PERSON] , що вона пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки заяву про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] в нотаріальну контору в установлений законом строк не подала, на момент смерті за адресою померлої зареєстрована не була (а.с.14). На запит суду 01.07.2021 надійшла відповідь від Горохівської державної нотаріальної контори Волинської області, відповідно до якої спадкова справа після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] не заведена. До відповіді долучено Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №65186112 від 15.06.2021, згідно якої зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 08 заповіт чинний. Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач свої вимоги обґрунтовувала тим, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що проживала в іншому населеному пункті - місті Луцьку та до травня 2021 року не знала про існування заповіту і наявності у неї прав щодо спадкового майна. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінюючи доводи позивача та надані нею докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку є поважними. Крім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). Водночас відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. У своєму позові [PERSON] не наполягає на стягненні судових витрат, а тому розподіл судових витрат у даній справі не здійснюється. Враховуючи вищенаведене, на підставі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 1268-1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved