Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона зареєстрована і проживає у квартирі [ADDRESS] . Разом з позивачем у квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] брат чоловіка позивача, який не проживає у квартирі з 1990 року. Наймачем квартири була бабуся чоловіка [PERSON] , яка померла [INFO] , після її смерті наймачем квартири стала матір чоловіка позивача [PERSON] , яка померла [INFO] . Реєстрація відповідача у квартирі порушує право позивача щодо користування майном. У зв`язку з цим, просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS] . Ухвалою суду від 18.05.2020 року відкрито провадження за справою та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Проти винесення заочного рішення за справою не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за місцем його реєстрації проживання, а також шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача до суду на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просив справу розглянути за його відсутності. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Заслухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено згідно актового запису про народження, складеного 13.06.1947 року Міським бюро РАГС м.Херсона, батьками [PERSON] , [INFO] , записані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно актового запису про одруження № [NUMBER] , зробленого 07.06.1955 року Міським бюро РАГС м.Херсона, 07 червня 1955 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно актового запису про одруження № [NUMBER] , зробленого 27.09.1969 року Міським бюро РАГС м.Херсона, 27 вересня 1969 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . З вищевикладених актових записів судом встановлено, що позивач за справою є невісткою [PERSON] . Згідно актового запису про смерть №1783, зробленого 11.05.2004 року Міським відділом реєстрації акті цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції, [PERSON] помер [INFO] . Згідно особового рахунку № [NUMBER] по [ADDRESS] є [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки КП «Центр» Виконавчого комітету Херсонської міської ради від 22.03.2016 року [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , до складу її сім`ї входили: [PERSON] , [INFO] , - невістка, яка за вказаною адресою зареєстрована з 28.03.1975 року, та [PERSON] , [INFO] , - син, який за вказаною адресою зареєстрований з 21.03.1980 року. Згідно актового запису про смерть №774, складеного 29.05.2019 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Довідкою про реєстрацію місця проживання №16-14-8966 від 28.08.2019 року Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради також підтверджується факт реєстрації [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] з 28.03.1975 року по 28.08.2019 року. Згідно акту від 17.09.2019 року за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , не проживає з 1990 року. Згідно відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Територіального органу ДМС Херсонської області станом на 04.05.2020 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 06.02.1981 року. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] підтвердили факт не проживання відповідача [PERSON] в спірному жилому приміщенні без поважних на те причин з 1990 року. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. За змістом статей 71, 72 ЖК Української РСР наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилою площею, зокрема, коли вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймачем, а в разі спору - судом. При розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, суд застосовує норми цивільного законодавства. Положення ЖК Української РСР не передбачають право наймача кімнати та членів його сім`ї звертатись до суду з вимогами про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, разом з тим положеннями ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Отже, суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Враховуючи зазначене, суд вважає позов [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки встановлено відсутність відповідача понад встановлений законом строк у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин.

Outcome: approved