Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Козятинської міської ради Кукурузи Віталія Миколайовича про визнання права власності на спадкове майно та визнання протиправними та скасування запису про державну реєстрацію, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Козятинської міської ради Кукурузи Віталія Миколайовича за номером запису про право власності 16113411 від 23.08.2016 про реєстрацію права власності за [PERSON] Ѕ частини квартири [ADDRESS] , та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ квартири [ADDRESS] , яка належала померлому [INFO] [PERSON] . Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.03.2019 прийнято до розгляду уточнену позовну заяву позивача [PERSON] в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю подружжя спадкову квартиру, права власності на 1/4 спадкової квартири, та припинення права власності на на 1/4 спадкової квартири, третя особа на стороні відповідача - Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Козятинської міської ради Кукуруза Віталій Миколайович, в якій вона просить визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] квартиру № [ADDRESS], загальною площею 65,5 кв. м, житловою площею 38,3 кв. м , (коридор - 1 , кімната - 2 , коридор - 3, ванна - 4, туалет - 5, кімната - 6, кімната - 7, кухня - 8, комора - 9, балкон), яка розташована в будинку № [ADDRESS] . Визначити, що частка померлого [INFO] [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру становила Ѕ (одну другу) та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на ј квартири № [ADDRESS], загальною площею 65,5 кв. м, житловою площею 38,3 кв. м , (коридор - 1 , кімната - 2 , коридор - 3, ванна - 4, туалет - 5, кімната - 6, кімната - 7, кухня - 8, комора - 9, балкон), яка розташована в будинку № [ADDRESS] , яка належала померлому [INFO] [PERSON] . Припинити право власності за [PERSON] на ј квартири № [ADDRESS] , загальною площею 65,5 кв . м, житловою площею 38,3 кв . м, (коридор - 1 , кімната - 2 , коридор - 3, ванна - 4, туалет - 5, кімната - 6, кімната - 7, кухня - 8, комора - 9, балкон), яка розташована в будинку № [ADDRESS] . Стягнути в відповідача судовий збір та витрати на правову допомогу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що у відповідності до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] одружились 07.12.1982. В період перебування в офіційному зареєстрованому шлюбі [PERSON] та його дружина [PERSON] на підставі рішення виконкому Козятинської міської ради за № 153 від 13.07.1990, ордеру № 82 серії 27 від 14.07.1990, виданим на ім`я [PERSON] , як члену кооперативу, отримали трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту, інвентаризаційна справа № 6449 від 24.07.2017, квартира має загальну площу 65,5кв.м, житлову площу 38,3 кв.м. Попередній пайовий внесок за квартиру було внесено за спільні сімейні кошти в 1988році, а остаточний розрахунок за квартиру було внесено в 1992 році. Пай за квартирувиплачувався в шлюбі, квартира є спільною сумісною власністю подружжя.Відповідно до діючого в редакції на час придбання квартири закону України «Провласність», право власності члена житлового кооперативу на квартиру виникало змоменту виплати паю і не вимагало реєстрації. Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правовіакти не мають зворотної дії в часі, крім випадків , коли вони пом`якшують, скасовують відповідальність особи. Виходячи з того що спірна квартира була придбана в шлюбі,оскільки, попередній та остаточний розрахунок за квартиру було внесень 1988-1992 роках, до виниклих правовідносин підлягають застосування Кодекс про шлюб та сім`ю України , в редакції на час придбання спірної квартири. Відповідно до положень ст.22 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння , користування і розпорядження цим майном, подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденнямдомашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Враховуючи вище зазначене майно придбане або отримане під час шлюб є спільною власністю подружжя та за загальним принципом належить дружині та чоловіку в рівних частинах по 1/2 частині кожному. [INFO] помер [PERSON] вич. Той факт, що померлий [PERSON] був її батьком, підтверджено свідоцтвом пронародження та експертним висновком лінгвістичної експертизи №056/480-2 від28.04.2017. На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, доскладу якого входить: 1/2 частини квартири №[ADDRESS] , загальною площею 65.5 кв. м, житловою площею 38.3 кв.м, ( коридор-1, кімната-2, коридор-3, ванна-4, туалет-5,кімната -6, кімната -7 , кухня-8, комора-9 , балкон), яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В установлений законом строк 27.09.2016 воназвернулась до Козятинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Крім неї є інша спадкоємиця за законом - дружинапокійного батька [PERSON] , яка також 19.07.2016звернулась в установлений законом строк про прийняття спадщини. За їх заявами в Козятинській державній нотаріальні конторі заведено спадкову справу №142/2016. Через три місяці після смерті її батька, відповідач отримала в об`єднанні співвласників багатоквартирних будинків «Поділля» довідку № 38 від 16.08.2016 про те, що вона як член кооперативу в 1992 році виплатила внески за квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підставі довідки № 38 від 16.08.2016 державний реєстратор Кукуруза Віталій Миколайович 23.08.2016 зареєстрував за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира [ADDRESS] 23.08.2016 зареєстрована за [PERSON] , розмір частки: 1. Квартира загальною площею 65.5 кв.м, житловою площею 38.3 кв.м, (коридор-1, кімната-2, коридор-3, ванна-4, туалет-5, кімната -6, кімната -7, кухня-8, комора-9, балкон). Отримати свідоцтво про право власності на 1/4 частини спадкової квартири в порядку спадкування в державній нотаріальній конторі позивач не має можливості, оскільки квартира зареєстрована за відповідачем після смерті батька позивача. Державний нотаріус видав позивачу постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.07.2018, в якій вказала, що спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є вона та [PERSON] , однак, свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] не може бути видане, оскільки у спадкоємця відсутній документ що посвідчує право власності на вищевказану спадкову квартиру на померлого [PERSON] . Позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Кузьмінський Ю.В. в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити та надав договір про надання правової допомоги, квитанцію, розрахунок вартості та опис послуг адвоката, та акт наданих послуг по договору. Відповідач [PERSON] та представник відповідача - адвокат Мисюра В.М. в судове засідання не з`явилися, представник відповідача надала заяву про проведення розгляд справи без участі відповідача та представника відповідача. Та надіслала відзив, в якому позовні вимоги визнає частково, а саме не визнає вимогу про припинення права власності на ј квартири, оскільки ця квартира зареєстрована на її ім`я, і після визнання права власності на ј частину квартири за позивачем, її частка буде складати ѕ частки, і тому припиняти її право власності на ј частку квартири не потрібно, та заперечує проти відшкодування витрат на правничу допомогу та надала квитанції, розрахунок вартості та опис послуг адвоката, та акт наданих послуг по договору. Третя особа Державний реєстратор Козятинської міської ради - Кукуруза В.М. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 07.12.1982 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в м. Козятині райвідділі ЗАГС Вінницької області, актовий запис № 219, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 12). В період перебування в зареєстрованому шлюбі [PERSON] та його дружина [PERSON] на підставі рішення виконкому Козятинської міської ради за № 153 від 13.07.1990, ордеру № 82 серії 27 від 14.07.1990, виданим на ім`я [PERSON] , як члену кооперативу, отримали трикімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с. 106-110). Згідно технічного паспорту інвентаризаційна справа № 6449 від 24.07.2017 квартира № [ADDRESS] має загальну площу 65,5кв.м, житлову площу 38,3 кв.м (а.с. 13-15). Попередній пайовий внесок за квартиру було внесено за спільні сімейні кошти в 1988році, а остаточний розрахунок за квартиру було внесено в 1992 році. Пай за квартирувиплачувався в шлюбі, квартира є спільною сумісною власністю подружжя.Відповідно до діючого в редакції на час придбання квартири закону України «Провласність», право власності члена житлового кооперативу на квартиру виникало змоменту виплати паю і не вимагало реєстрації. Враховуючи вищезазначене майно придбане або отримане під час шлюбу є спільною власністю подружжя та за загальним принципом належить дружині та чоловіку в рівних частинах по 1/2 частині кожному. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с. 11). На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, доскладу якого входить 1/2 частини квартири [ADDRESS] , загальною площею 65.5 кв.м , житловою площею 38.3 кв. м, (коридор-1, кімната-2, коридор-3, ванна-4, туалет-5,кімната -6, кімната -7 , кухня-8, комора-9, балкон), яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем до майна [PERSON] , окрім дружини [PERSON] , є також його дочка [PERSON] . Той факт, що померлий [PERSON] був батьком [PERSON] , підтверджується свідоцтвом пронародження серія [NUMBER] (а.с. 9) та експертним висновком лінгвістичної експертизи №056/480-2 від28.04.2017 (а.с. 10). В установлений законом строк 27.09.2016 [PERSON] звернулась до Козятинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Крім позивача, спадкоємцем за законом є дружинапокійного - [PERSON] , яка також [INFO] звернулась в установлений законом строк про прийняття спадщини. За заявами позивача та відповідача по справі в Козятинській державній нотаріальні конторі заведено спадкову справу №142/2016 (а.с. 135-137). На підставі довідки № 38 від 16.08.2016, державний реєстратор Кукуруза Віталій Миколайович 23.08.2016 зареєстрував за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира [ADDRESS] 23.08.2016 зареєстрована за [PERSON] , розмір частки: 1. Квартира загальною площею 65.5 кв.м, житловою площею 38.3 кв.м, (коридор-1, кімната-2, коридор-3, ванна-4, туалет-5, кімната -6, кімната -7, кухня-8, комора-9, балкон)(а.с. 16). Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири в порядку спадкування в державній нотаріальній конторі [PERSON] не має можливості, оскільки, квартира зареєстрована за [PERSON] після смерті [PERSON] .. Державний нотаріус видав [PERSON] постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 737/02-31 від 18.07.2018, в якій вказано, що спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , однак свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] не може бути видане, оскільки у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності на вищевказану спадкову квартиру на ім`я [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують скасовують відповідальність особи. Виходячи з того, що спірна квартира була придбана в шлюбі оскільки попередній та остаточний розрахунок за квартиру було внесень 1988-1992 роках, до виниклих правовідносин підлягають застосування Кодекс про шлюб та сім`ю України, в редакції на час придбання спірної квартири. Відповідно до положень ст.22 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном, подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не самостійного заробітку. Враховуючи вище зазначене майно придбане або отримане під час шлюб є спільною власністю подружжя та за загальним принципом належить дружині, чоловіку в рівних частинах по 1\\2 частині кожному. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, в разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Згідно до ст. 368 ЦК України, загальна кількість двох або більше осіб без зазначення частки кожного з них в праві власності, є спільною сумісною власністю. Статтею 370 ЦК України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки майна, що є в спільній сумісній власності частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду та правовідносини, що випливають з права на спадкування. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 п. 12 роз`яснено, що за загальними правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири), частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч.2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Таким чином, оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначені частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст.1216 ЦК України є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб. Отже, вказана вище квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , та померлому 09.05.2016 [PERSON] по 1/2 частки за кожним співвласником квартири. Згідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначено, що зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.ст.1216, 1223, 1261, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом, одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З огляду на зазначене, [PERSON] має право успадкувати та оформити 1\\4 частину квартири, яка належала за життя її батьку [PERSON] , як спадкоємиця за законом першої черги. В частині позовних вимог, щодо припинення права власності за [PERSON] на ј квартири № [ADDRESS] загальною площею 65,5 кв. м, житловою площею 38,3 кв.м, (коридор - 1, кімната - 2, коридор - 3, ванна - 4, туалет - 5, кімната - 6, кімната - 7, кухня - 8, комора - 9, балкон), яка розташована в будинку № [ADDRESS] відмовити, оскільки вищевказана квартира зареєстрована на ім`я [PERSON] , і після визнання права власності на ј частину за [PERSON] , частка [PERSON] буде складати ѕ частки даної квартири, і тому припиняти її право власності на ј частку квартири не потрібно. Як передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права. Згідно ст.81 ч.1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, позивачем та його представником в судовому засіданні доведено факт порушення прав позивача відповідачем шляхом реєстрації спірної квартири після смерті [PERSON] , оскільки встановлені судом обставини справи та наведені норми чинного законодавства свідчать про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.141ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. Із матеріалів справи вбачається, що такі витрати позивача підтвердженодоговіром про надання правової допомоги, квитанцію № 292404 від 13.06.2019, розрахунком вартості та описом послуг адвоката та актом наданих послуг по договору становлять 5000,00грн. Позивач під час уточнення позовних вимог повинен був сплатити судовий збір в розмірі 2305,20 грн., а сплачено ним 1985, 85 грн., тому позивачу необхідно доплатити судовий збір в дохід держави в розмірі 319, 35 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги позивача задоволено частково, тому з відповдача на користь позивача необхідно стягнути 1536,80 грн. сплаченого позивачем судового збору. Суд вважає справедливою та обґрунтованою і пропорційною предмету спору суму витрат на правову допомогу, що має бути стягнута з відповідача на користь позивача в розмірі 3000 грн.

Outcome: partial