Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій формі в розмірі 3000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що з 18 вересня 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають дитину - малолітнього сина [PERSON], на утримання якого відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити, зазначила, що відповідач не має постійного місця роботи та не є суб`єктом підприємницької діяльності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, згідно вимог діючого законодавства шляхом направлення судового сповіщення, причину неявки суду не повідомив. Вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 184 Сімейного кодексу України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України також встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Стаття 182 Сімейного кодексу України містить перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед них: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Севастополі 10 липня 2012 року. Згідно наданої до суду довідки № 3520 від 02 грудня 2013 року, виданої Нахімовською районною державною адміністрацією, малолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS], та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч.1 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.4 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення, або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Позивачу судом було запропоновано надати докази того, що відповідач [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, але в судовому засіданні позивач вказала на те, що у справі достатньо доказів для задоволення заявлених нею позовних вимог. Таким чином, виходячи з обставин справи та приймаючи до уваги докази надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, відсутність відомостей, що документально підтверджують здатність відповідача [PERSON] сплачувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 3000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, суд приходить до висновку, про можливість визначення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки доводи позивача щодо того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, є безпідставними і не підтвердженими ніякими доказами. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру відповідно до пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 184, ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial