Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що 07.02.2015р. вона уклала шлюб з відповідачем, від якого сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Позивач зазначає, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з грудня 2017 року, сімейне життя між сторонами не склалося через різницю характерів, відсутність порозуміння та довіри, у зв'язку із чим вважає збереження сім'ї неможливим та просить розірвати шлюб. В підготовче судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Від позивача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, строк на примирення просить не надавати, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Від відповідача через канцелярію суду також надійшла заява, в якій він просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити, строк на примирення просить не надавати. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про прийняття заяви відповідача про визнання відповідачем позовних вимог та можливість ухвалення судового рішення про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] в підготовчому судовому засіданні, з огляду на наступне: Судом встановлено, що 07.02.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, про що Виконкомом Світлівської сільської ради Добропільського району Донецької області було зроблено відповідний актовий запис № 5 від 07.02.2015 року та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). В судовому засіданні також встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 01 квітня 2015 року Виконкомом Світлівської сільської ради Добропільського району Донецької області, відповідний актовий запис № 8 від 01 квітня 2015 року (а.с. 9). Позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини в межах даної позовної заяви не заявлено. Майновий спір в межах даної позовної заяви також відсутній. Стаття 21 Сімейного кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Статтею 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно статті 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони в своїх заявах, поданих через канцелярію суду, строк на примирення просили не надавати. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно частини другої ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 704,80 грн., сплата якого підтверджується квитанцією (а.с. 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved