Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики від 12.05.2019 р. в розмірі 3000 грн. та неустойки в розмірі 50 000 грн., а всього 53 000 грн. В обґрунтування позову зазначила, що 12.05.2019 р. [PERSON] позичив у неї 3000 грн. строком до 01.06.2019 р., що підтверджується відповідною розпискою. Проте зобов`язання відповідач не виконав, на вимоги про повернення грошових коштів не реагує. За порушення виконання боргового зобов`язання за договором позики погоджена сторонами відповідальність у вигляді пені в розмірі 500 грн. за кожний день прострочення. Оскільки відповідач порушив боргове зобов`язання з 02.06.2019 р. по 31.05.2021 р., тобто на 728 днів. За умовами договору позики від 12.05.2019 р. сума позики 3 000 грн., неустойка складає 500 грн. за добу, 500 грн. х 728 днів = 364 000 грн. Загальна сума заборгованості: 6500 грн. + 63050 грн. = 69550 грн. Враховуючи вимоги ч.3 ст. 551 ЦК України, що розмір штрафної санкції значно перевищує збитків, просила зменшити розмір пені до 50000 грн. та задовольнити в цій частині. Ухвалою суду від 10.06.2021 р. відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст. 178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Позивач в судове засідання не з`явилась, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не подала. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву та (або) клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не подав, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Оскільки, відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до положень ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні фактичні обставини. 12.05.2019 р. сторони уклали договір позики у виді розписки, за умовами якої відповідач [PERSON] отримав в борг від позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 3000 грн., які зобов`язався повернути в строк до 01.06.2019 р. Також у письмовому договорі сторонами погоджено розмір неустойки пені за порушення виконання зобов`язання - 500 грн. за кожний день з дня прострочення (а.с. 7). Відповідач в строк до 01.06.2019 р. свої зобов`язання не виконав, отримані грошові кошти не повернув без поважних причин, направлена на його адресу вимога (а.с.3) залишена без виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку). Частиною 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язання виникають з підстав встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до п.1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як передбачено ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно до ч.2\~ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. За змістом ч. 2 ст.1051 ЦК України при укладенні договору позики в письмовій формі (крім випадків укладення його під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини) безгрошовість такого договору не може ґрунтуватись на свідченнях свідків, а може бути підтверджена лише належними та допустимими доказами. Факт передачі грошей підтверджений розпискою. Таким чином, факт написання розписки про отримання грошей є доказом отримання грошей позичальником від позикодавця. У розписці відповідача встановлений строк виконання зобов`язання за договором позики 01.06.2021 року, у цей строк останній зобов`язаний був повністю повернути позивачу грошові кошти в розмірі 3 000 грн. Оскільки відповідач [PERSON] належним чином не виконав свої зобов`язання то з нього на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути 3000 грн. суму боргу за договором позики. Крім того розпискою передбачено, що у разі несвоєчасного погашення платежів позичальник зобов`язується сплачувати позикодавцю пеню в розмірі 500 грн. за один день. Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (ч. 2 ст. 551 ЦК України). За період з 02.06.2019 р. до 31.05.2021 р. відповідач прострочив виконання зобов`язання на строк - 728 днів, а тому загальна сума неустойки за цей період складає суму 364\~000 грн. (728днів*500 грн.) Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст. 258 ЦК України для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється спеціальна позовна давність в один рік. Cтягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Даний правовий висновок міститься в постанові ВСУ у справі № 6-1138цс15 від 25 травня 2016 року. Оскільки позивач звернулась до суду 04.06.2021 р., тому підлягає застосування спеціального строку позовної давності до вимог про стягнення пені за період з 02.06.2019 р. до 04.06.2020 р., а тому в цій частині суд відмовляє у задоволенні вимог. За період з 04.06.2020 р. до 31.05.2021 р., з урахуванням позовних вимог та розрахунку позивача, відповідач прострочив виконання зобов`язання на строк - 360 днів, а тому розмір неустойки пені за цей період складає суму 180\~000 грн. (360днів*500 грн.) Так, частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Позивач подала до суду уточнену позовну заяву 01.07.2021 р. (а.с.14-15), де просила стягнути зменшений розмір пені, з урахуванням ч.3 ст. 551 ЦК України, в сумі 50000 грн., оскільки її розмір значно перевищує розмір збитків (а.с.14). У даному випадку розмір пені, яку просить стягнути з відповідача на свою користь позивач 50\~000 значно, в шістнадцять разів перевищує розмір суми грошових коштів, переданих за розпискою, збитки в розумінні положень ч. 2 ст. 22 ЦК України у кредитора відсутні. Тобто, штрафні санкції виступають своєрідним механізмом отримання додаткового прибутку для кредитора. Правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 703/1181/16-ц. Враховуючи, що стягнення пені у розмірі\~50000 грн.\~не відповідає принципам розумності та справедливості та значно перевищує розмір збитків, суд, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зменшення пені до 5000\~грн. Згідно із ч. 1\~ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені нею та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн. 00 коп. Також позивач просила стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~до яких\~належать,\~в тому\~числі,\~витрати на професійну правничу допомогу. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача… (ч.2 ст. 141 ЦПК України). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Позивач у позовній заяві зазначила про стягнення на її користь з відповідача понесених нею витрат на правову допомогу в сумі 1000 грн., при цьому не надала укладений між нею та адвокатом договір про надання правничої допомоги, що унеможливлює суд встановити повноваження адвоката в цій справі та погоджений сторонами обсяг витрат на правничу допомогу, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а тому відсутні підстави для їх відшкодування.

Outcome: partial