Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26.10.2013 року, від якого спільних дітей не мають. Через органи РАЦСу відповідач розірвати шлюб не бажає. Свої вимоги мотивує тим, що через постійні конфлікти та суперечки спільне життя стало неможливим. Кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у звязку з чим шлюбні стосунки були фактично припинені. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки на ґрунті сімейно-побутових питань між сторонами виникла неприязнь один до одного. В позові позивач просила постановити рішення про розірвання їхнього з відповідачем шлюбу, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Терещук». Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також просила справу розглянути без її участі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України,учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. В судове засідання відповідач повторно не зявився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином судовими повістками, причини неявки суду не повідомив та не надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. З-за таких обставин та враховуючи те, що у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити повністю з огляду на наступне. Дослідивши матеріали справи та надані докази, беручи до\~уваги заяви\~сторін,суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, тому шлюб між ними має бути розірваний. Виконавчим комітетом Рясненської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області 26.10.2013 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 107143 від 26.10.2013 року, актовий запис № 3. (а.с. 4). Перебуваючи у шлюбі сторони не змогли створити міцної сімї. Від вказаного шлюбу сторони спільних дітей не мають. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею при подачі позовної заяви судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved