Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], треті особи: ПАТ «Дельта Банк», в особі Одеського відділення №5, ПАТ «Імексбанк», в особі філії у м. Одесі, про стягнення грошових коштів за договором позики, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на такі обставини. 22 травня 2013 року в ПАТ «Дельта Банк» по договору №9001-15557-220513 на ім'я позивача був оформлений готівковий кредит у сумі 100000,0 грн. строком на 36 місяців до 21 травня 2016 року, який вона отримала та повинна була його погашати щомісячною сумою у 4500,0 грн. 23 травня 2013 року в ПАТ «ІМЕКСБАНКу» на ім'я позивача за договором №999-00033712/3 був оформлений та наданий кредит у сумі 50000,0 грн. та встановлена дата його повернення - до 22 травня 2015 року, тобто через 24 місяці. Розмір щомісячних внесків у рахунок погашення кредиту становить 3240,0 грн. Кожного разу кредити були оформлені на позивачку та отримані нею для відповідачки [PERSON], за її проханням, а також з видачею позивачу нею боргової розписки. Відповідачка обіцяла сплатити суми кредиту по зазначеним вище договорам, але на протязі 7-8 останніх місяці припинила ці сплати. Так, заборгованість ПАТ «Дельта Банку» існує з березня по вересень 2014 року включно, тобто за 7 місяців, а АТ «Імексбанку» з лютого по вересень 2014 року включно - за 8 місяців. Відповідно це суми: - ПАТ «Дельта Банку» - 87560,0 грн.; - АТ «Імексбанку» - 41299,02 грн., а усього 128859,02 грн. Між позивачкою та відповідачкою було укладено договір позики. 22 травня 2013 року та 24 травня 2013 року відповідачка [PERSON] отримала від позивача 100000,0 грн. та 50000,0 грн., оскільки вона оформила кредити, та зобов'язалась щомісячно їх погашати. Але щомісячно суми боргу відповідачка перестала з лютого та березня 2014 року сплачувати позивачу. Тому, позивач вимушена звернутися з цим позовом за захистом своїх законних прав та інтересів шляхом стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованість у сумі 128859,02 грн., а також судовий збір у сумі 1288,59 грн., а усього 130147,02 грн. Представник ПАТ «Дельта Банк» надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що 22 травня 2013 року дійсно між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено Договір № 001-15557-220513, за умовами якого Банк встановив позичальнику кредитну лінію з лімітом 100000,00 грн.Позичальник отримав кредит у сумі 100000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку.Стороною за зазначеним кредитним договором є саме [PERSON], зобов'язання щодо погашення кредиту лежить саме на ній. Тобто, саме Позивачка зобов язана виконувати умови договору та здійснювати погашення кредиту.На сьогоднішній день кредит за зазначеним договором в повному обсязі не погашено. Однак, твердження позивачки про те, що вона отримала кредит для відповідача та остання «обіцяла сплатити суму кредиту» жодним чином не впливає на виконання [PERSON] своїх обовязків перед АТ «Дельта Банк» за Кредитним договором, оскільки саме вона є позичальником за договором. Тобто, якщо судом буде встановлено, що між Позивачем та Відповідачем дійсно було укладено договір позики, умови якого порушуються, і позов підлягає задоволенню, просимо суд врахувати той факт, що відносини між Позивачем та Відповідачем жодним чином не впливають на правовідносини, що встановилися між Позивачем та АТ «Дельта Банк» на підставі Кредитного договору і обовязок щодо повернення кредитних коштів лежить саме на Позивачеві [PERSON], та не допустити порушення прав та інтересів АТ «Дельта Банк» як кредитодавця. В судовому засіданні представник підтримав свою позицію. 20 січня 2015 року Малиновським районним судом м. Одеси по цій справі ухвалено заочне рішення, яким позов [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON], [INFO], [NUMBER], виданий Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 29.09.2000, код платника податків [NUMBER], зареєстрована за адресою: [INFO], на користь [PERSON] суму боргу за договором позики в розмірі 128859,02 грн. (сто двадцять всім тисяч вісімсот пятдесят девять грн. 02 коп.). Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 1288,59 грн. Відповідач [PERSON] звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що відповідач не була своєчасно повідомлена про дату, час та місце судового засідання, жодної судової повістки не отримувала, про заочне рішення вона дізналась 01 жовтня 2015 року. Відсутність у судових засіданнях не надало їй можливості довести свою правову позицію в суді, зазначивши, що ніякої угоди між [PERSON] не укладалось, [PERSON] гроші не отримувала, розписка, яка була надана до суду, написана не її почерком і вона не підписувала цієї розписки. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2015 року заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 січня 2015 року задоволено.Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 січня 2015 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики скасувано і призначено справу до розгляду в загальному порядку. Представник ПАТ «ІМЕКСБАНК» надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що 23 травня 2013 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та [PERSON], укладений договір №999-00033712/1 про надання кредиту, згідно з яким Банк зобовязується надати для власних потреб Позичальника за допомогою платіжної картки VISА у готівковій чи безготівковій формі шляхом сплати з поточного рахунку №999-00033712 (Картковий рахунок) коштів понад кредитовий залишок коштів на рахунку (Овердрафт) в межах встановленого строку та ліміту овердрафту, а Позичальник зобовязується своєчасно погашати овердрафт, сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку 19% річних від суми заборгованості та виконувати інші зобовязання згідно договору. Отримання кредиту проводиться Позичальником самостійно за допомогою платіжної картки у готівковій чи безготівковій формі, максимальна сума заборгованості за кредитом на умовах овердрафту становить 50000,0 грн., дата остаточного повернення овердрафту - до 22 травня 2015 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит )позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свої зобовязання за кредитним договором щодо видачі кредиту виконав у повному обсязі, що підтверджується випискою по контракту №999-00033712. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязання встановлений строк (термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно п.3.3.5 кредитного договору, Позичальник зобовязаний повернути в повному обсязі овердрафт з нарахованими процентами за фактичний час його використання, штрафними санкціями у терміні, визначені договором. Позичальник свої обовязки виконував не належним чином, у звязку з чим виникла заборгованість. За зазначеним кредитним договором стороною є [PERSON], зобовязання щодо погашення кредиту лежить саме на неї. Тобто позивачка зобовязана виконувати умови договору та здійснювати погашення кредиту. Однак, умови кредитного договору Позичальником не виконуються, у звязку з чим на даний час кредит не погашений. Твердження позивачки про те, що вона отримала кредит для відповідача жодним чином не і впливає на виконання [PERSON] своїх обовязків перед АТ «ІМЕКСБАНК» за кредитним договором, оскільки саме вона є позичальником за договором. Відносини між Позивачем та Відповідачем жодним чином не впливають не правовідносини між Позивачем та АТ «ІМЕКСБАНК», що виникли на підставі кредитного договору і обовязок щодо повернення кредитних коштів лежить саме на Позивачці [PERSON]. За умовами ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася. Враховуючи, що цивільна справа перебуває в провадженні суду тривалий час (провадження відкрито 03 листопада 2014 року), по справі сторони надавали пояснення, досліджувалися докази, неодноразово призначалися судові експертизи: ухвали суду від 02 лютого 2016 року, 04 жовтня 2016 року, 22 червня 2017 року, суд вирішив розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами з метою вирішення спору по суті. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторін, представлених письмових доказів. 22 травня 2013 року в ПАТ «Дельта Банк» по договору №9001-15557-220513 на ім'я [PERSON], позивач по справі, був оформлений готівковий кредит у сумі 100000,0 грн. строком на 36 місяців до 21 травня 2016 року, який вона отримала та повинна була його погашати щомісячною сумою у 4500,0 грн. 23 травня 2013 року в ПАТ «ІМЕКСБАНК» на ім'я [PERSON] за договором №999-00033712/3 був оформлений та наданий кредит у сумі 50000,0 грн. та встановлена дата його повернення - до 22 травня 2015 року, тобто через 24 місяці. Розмір щомісячних внесків у рахунок погашення кредиту становить 3240,0 грн. Вищезазначені кредити були оформлені на [PERSON] та отримані нею для відповідачки [PERSON], про що свідчить надана до суду розписка. Відповідачка обіцяла сплатити суми кредиту по зазначеним вище договорам, але на протязі 7-8 останніх місяці припинила ці оплати. Заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк» існує з березня по вересень 2014 року включно, тобто за 7 місяців, а ПАТ «Імексбанк» з лютого по вересень 2014 року включно - за 8 місяців. Відповідно це суми: - ПАТ «Дельта Банк» - 87560,0 грн.; - ПАТ «Імексбанк» - 41299,02 грн., а усього 128859,02 грн. Таким чином, відповідач [PERSON] суми боргу в повному обсязі не повернула. Відповідач [PERSON] звернулась до суду із клопотанням про призначення судової почеркознавчої експертизи для встановлення відповідності її підпису та складання рукописного тексту розписок, датованих 22.05.2013 року та 25.05.2013 року, оскільки ніколи у [PERSON] коштів не брала і ніяких розписок не писала та не підписувала. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2016 року по справі була призначена судова експертиза. 19 липня 2016 року до суду надійшла справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошової суми за договором позики з повідомленням експертної установи про неможливість проведення експертизи. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2016 року по справі була призначена судова експертиза із зупиненням провадження по справі. 23 лютого 2017 року до суду надійшла справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошової суми за договором позики з повідомленням експертної установи про неможливість проведення експертизи, оскільки не виконано клопотання експерта про надання порівняльного матеріалу, а саме: - вільних зразків почерку та підписів [PERSON] в оригіналах різних документів, які не відносяться до даної справи, за 2013 рік або наближених за часом виконання до досліджуваного документу (не менше 10-15 документів); - квитанції про здійснення оплати. В судовому засіданні було розглянуто клопотання про повторне призначення експертизи за заявою представника відповідача за наявними документами у матеріалах справи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що не може надати вільні зразки свого почерку та підписів в оригіналах різних документів, які не відносяться до даної справи, за 2013 рік або наближених за часом виконання до досліджуваного документу (не менше 10-15 документів) через відсутність в неї таких документів. Де такі документи можуть перебувати відповідач не знає. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22 червня 2017 року призначено у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошової суми за договором позики судову почеркознавчу експертизу, виконання якої доручити експертам Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України(65005, м. Одеса, вул. Прохорівська, 35), на вирішення експертів поставити питання: 1) Чи виконано рукописний текст розписки (а. с. 117), датованій 22.05.2013 року та 25.05.2013 року, саме [PERSON] чи виконано іншою особою ? 2) Чи виконано підписи у розписці ( а. с. 117), датованій 22.05.2013 року та 25.05.2013 року, саме [PERSON] чи виконано іншою особою ? Для проведення судової почеркознавчої експертизи надати матеріали цивільної справи, оригінал розписки (а. с. 117) та відібрані експериментальні зразки почерку та підписів [PERSON] ( а. с. 118 121). 22 листопада 2017 року до суду надійшла справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошової суми за договором позики з повідомленням експертної установи про неможливість проведення експертизи. За правилом ч. ч. 2 та 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Таким чином наявність боргового документа у кредитора без відповідної помітки про виконання зобовязання свідчить про невиконання останнього. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлено договором. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно вимог ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане в гривнях. Якщо у зобов'язані визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. За викладених обставин суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти за договором позики в сумі 128859,02 грн., а також підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат в сумі 1288,59 грн. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору й вимог ЦК України. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи повязані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Outcome: approved