Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 27.09.2017 до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням, а саме квартирою 98 у буд. 78-В по просп. Перемоги у м. Харкові, зняти [PERSON] з реєстрації місця проживання у вказаній квартирі. Зобов`язати відділ реєстрації місця проживання у Шевченківському районі міста Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради зняти [PERSON] з реєстрації місця проживання в [INFO]. 21.03.2018 позовні вимоги позивач уточнила, просила виключити відділ реєстрації місця проживання з числа відповідачів та залучити його в якості третьої особи. Також позивач зменшила позовні вимоги, просячи позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням, а саме, квартирою № 98 у буд. № 78-В по просп. Перемоги у м. Харкові та зняти [PERSON] з реєстрації місця проживання в [INFO]. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона є єдиною власницею двокімнатної квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі вона зареєстрована та фактично проживає з 22.10.2013. Разом із позивачкою в квартирі зареєстровані її син, [PERSON], [INFO] та відповідач [PERSON] Відповідач був зареєстрований у квартирі 25.10.2016, оскільки позивач з відповідачем у той період почали жити спільно та мали плани з часом утворити сімю. До реєстрації у квартирі позивача відповідач був зареєстрований за адресою вул. Володимирська (Леніна), у буд. 114, село Благовіщенка, Камянсько-Дніпровського району Запорізької області. Фактично він проживав у своїй бабусі [PERSON] по вул. Рози Люксембург, 7 у цьому ж силі. Сумісне життя не склалося і 28.12.2016 відповідач з квартири виїхав, почавши жити окремо. Шлюб позивач і відповідач не реєстрували. За домовленістю сторін відповідач мав добровільно знятися з реєстрації у квартирі позивача і зареєструватися за місцем фактичного проживання. Однак свою обіцянку відповідач не виконав. Спочатку він посилався на необхідність мати харківську реєстрацію, щоб працевлаштуватися. Потім він взагалі відмовився зніматися з реєстрації без будь-яких пояснень. Спроби вирішити спір миром позивачки не вдалися. Своє місця перебування відповідач приховує. Постійного місця роботи не має, перебивається випадковими заробітками у Харківській області. У телефонних розмовах каже, що йому байдуже, нехай позивачка виписує його по суду. На час звернення до суду позивач, як і раніше, продовжує проживати у квартирі разом із сином. Відповідач в квартирі зареєстрований, але квартирою не користується. Речей його в квартирі немає. Реєстрація відповідача порушує права і законні інтереси відповідачки. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Третя сторона в судове засідання не зявилась, про час та дату судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила. суд вважає, що можливо справу розглядати за її відсутсності. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, що відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~дає можливість суду винести заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та приходить до наступних висновків. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.10.2013 № 10316472 позивач є єдиною власницею двокімнатної квартири 98, яка знаходиться за адресою просп. Перемоги, буд. 78-В у м. Харкові. Відповідно до Довідки з місця проживання про склад сімї та прописку від 12.09.2017 № 1105 у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON], [INFO], дата прописки 22.10.2013, [PERSON], [INFO], дата прописки 22.10.2013 та [PERSON], [INFO], дата прописки 25.10.2016. Факт реєстрації підтверджено також ксерокопіями паспортів позивача і відповідача. До реєстрації у квартирі позивача, згідно довідки Виконавчого комітету Благовіщенської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізькій області від 12.09.2014 № 677, відповідач був зареєстрований [INFO]. Фактично він проживав із своєю бабусею [PERSON] по вул. Рози Люксембург, буд. 7 у цьому ж силі. Позивач і відповідач в шлюбних відносинах не знаходилися, про ще свідчать копії паспортів сторін. 28.12.2016 відповідач з квартири виїхав, почавши жити окремо. Будь-яких стосунків із позивачкою він не підтримує, власних речей в квартирі не зберігає. З реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS] відповідач не знявся. Згідно ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.2 ст. 321 ЦК України). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-ІV (далі - Закон) громадяни України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. У разі якщо нове місце проживання особи знаходиться в іншій адміністративно-територіальній одиниці, орган реєстрації після реєстрації такого місця проживання надсилає повідомлення про зняття особи з реєстрації відповідному органу реєстрації за попереднім місцем проживання особи в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Абзацом 3 п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Невиконання відповідачем приписів законодавства щодо зняття з реєстрації за місцем, у якому він не проживає обмежує законні права позивача як власника квартири. На підставі викладеного і

Outcome: approved