Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON]звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 18.10.2008 року виконкомом Халаїдівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, актовий запис за № 01.Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що сумісне життя не склалося, між ними відсутні порозуміння та повага, втрачені почуття поваги один до одного. На протязі останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями,матеріально родину не утримує, не приділяє уваги доньки та не займається її вихованням. На даний момент не ведуть спільного господарства, шлюбні - сімейні стосунки не підтримують і подальше спільне проживання з відповідачем вважає неможливим, збереження шлюбу недоречним. Стосунки, які склалися між нею та відповідачем, перешкоджають їх подальшому спільному проживанню, тому примирення неможливо. Подальша наявність юридичного факту реєстрації шлюбу суперечить її інтересам, тому позивач просить суд розірвати шлюб. Сумісне проживання припинили з грудня 2014р. Спору про розподіл майна немає, дитина залишається мешкати з нею. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі та пояснила суду про обставини викладених вище, а також доповіла що до теперішнього часу примирення не відбулося, відповідач до родини не приходив і не цікався дитиною Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не з'явився, сповіщався про день і час слухання справи за останнім відомим місцем проживання. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18.10.2008 року у виконкомі Халаїдівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської обл., актовий запис за № 01.( свідоцтво серія [NUMBER]).Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Як встановлено у судовому засіданні причиною розірвання шлюбу сталі різні погляди на життя. Позивач втратила до відповідача почуття поваги та кохання та не має наміру в подальшому проживати з ним однією сім'єю. На сьогоднішній час сторони мешкають окремо з грудня 2014р. не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе і тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, але наполягає на том, щоб їй була залишена дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу, тому після шлюбне прізвище позивача визначити як - «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved