Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просила: - шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 13 січня 1989 року, розірвати. В обґрунтування своїх вимог вказала, що 13 січня 1989 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя не склалось внаслідок різних поглядів на спільне проживання та ведення спільного господарства. Шлюбні відносини між ними припинені з січня 2016 року, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. На примирення не згодна. В позасудовому порядку вирішити питання про розірвання шлюбу не вдалося. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.09.2019 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 10 жовтня 2019 р. Ухвалою суду від 10 жовтня 2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 12 листопада 2019 року о 11 год. 15 хв. Позивач у судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток поштовим повідомленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Заяв про поважність пропуску судового засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надав. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 січня 1989 року сторони уклали шлюб, про що відділом РАЦС м. Лубни, Полтавської області в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 13 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Мета подальшого спільного життя подружжя та збереження родини відсутня. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. На вимогу ст. 111 Сімейного Кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач та відповідач однією сімєю не проживають з 2016 року, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя. Таким чином, заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у вигляді сплаченого позивачем судового збору під час звернення з позовною заявою до суду, суд виходить з положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України та, у зв`язку з тим, що позов задоволено, покладає його сплату на відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved