Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON], таким, що втратив право користування жилим приміщенням та зняття його з реєстраційного обліку в належній йому на праві власності квартири. В суді уточнила позовні вимоги, замінивши по справі третю особу з Покровського районного відділу у місті [PERSON] Ріг\~\~Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області на Відділ реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Покровської районної у місті [PERSON] Ріг. В обґрунтування вимог вказала, що в квартирі №32 будинку №19 на м-ні 5 Зарічний в м. Кривому Розі, вона мешкає з 1998 року, зареєстрована з 2014 року, реєстрація приватної власності з 31.05.2017 року. В зазначеній квартирі крім неї зареєстровані її батько [PERSON], та мати [PERSON]. Квартира належить їй на праві приватної власності, як вказано вище, згідно договору купівліпродажу від 21.04.2017 року. Після розірвання шлюбі між батьками 10.10.2011 року, її батько, відповідач по справі, забрав свої речі, пішов жити на квартиру своєї сестри, перестав сплачувати комунальні послуги. Згодом, вона дізналась, що він проживає з іншою жінкою. За цей час відповідач не виявив бажання проживати в спірній квартирі. Своїми діями відповідач порушує її права, як власника в користуванні, розпорядженні власністю. Знятись з реєстраційного обліку в добровільному порядку відповідач, не бажає, тому за захистом порушених прав власника вона змушена звернутися до суду. Позивач до суду не зявилась, заявила клопотання про розгляд справи без її участі. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, справу просить розглядати за її відсутністю. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, надав суду заяву, про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги відповідач визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч.2\~ ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи, до суду не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не відомо, суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності. Відповідно ч.2\~ст.197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, згідно договору купівліпродажу ? частки квартири від 23.09.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] є власником ? частини квартири №32 в житловому будинку №19 розташованому на м-ні 5-й Зарічний в місті Кривому Розі Дніпропетровської області. Договір зареєстровано в Комунальному підприємстві Дніпропетровської обласної Ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 30.09.2010р. під номером 289 в книзі 285П-289, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Відповідно договору купівліпродажу ? частки квартири від 31.05.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] є власником ? частини квартири №32 в житловому будинку №19 розташованому на м-ні 5-й Зарічний в місті Кривому Розі Дніпропетровської області. Тобто на сьогоднішній день [PERSON] є єдиним власником трьохкімнатної квартири, розташованої на восьмому поверсі девятиповерхового житлового будинку за адресо: м. Кривий Ріг, м-н 5-й Зарічний, будинок №19, квартира№32. Відповідно акту, затвердженого представником ТОВ «УЮТ-2011» [PERSON] з 10 жовтня 2011 року по теперішній час в вищезазначеній квартирі не проживає, вказаний акт підтверджений свідками: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст.317 Цивільного Кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1,2 ст.319 ЦК\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.\~Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, відповідач не тільки перешкоджає володіти та розпоряджатися будинком, але позивач ще повинен сплачувати за неї комунальні платежі. Ніякого права на дану квартиру [PERSON] не має, тому що він не є власником квартири або її частки. Згідно\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом при відсутності члена сім'ї без поважної причини більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. За таких обставин позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою, підлягають задоволенню. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Відповідно до змісту зазначеної норми права, поняття «зняття з реєстрації» нерозривно пов`язане з поняттям «житлові права» (право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення із займаного приміщення та інше). Із вказаної норми випливає, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, спеціально судом не вирішується, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. На підставі викладеного і

Outcome: partial