Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання за ними права власності на нерухоме майно. Свої позовні вимоги, які позивач підтримала в судовому засіданні, мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті залишилося наступне спадкове майно: 1/2 житловий будинок [ADDRESS] . На випадок своєї смерті [PERSON] [INFO] склала заповіт згідно якого все майно заповів їй. Стверджує, що вона зверталася до реєстратора з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності на частку в майні колгоспного двору, але їй було відмовлено про що свідчить рішення реєстратора від 08.01.2020. Також їй роз`яснено, що відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус їй роз`яснено процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Просить задоволити позов. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просять їх задовольнити. Представники відповідача та третьої особи в підготовче судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були належно повідомлені. Однак, відповідачем Річківською сільською радою та третьою особою Рава -Руською ДНК надіслано до суду листи про відсутність заперечень проти позовних вимог позивачів та розгляд справи у відсутності їх представників. Оскільки сторони в підготовче засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація підготовчого засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Із копії повторного свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 07.10.2016 р. вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис №01. Після смерті [PERSON] залишилося наступне спадкове майно:1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишився один спадкоємець [PERSON] . [PERSON] склала в користь позивача заповіт, який посвідчено секретарем Річківської сільської ради 05.10.2000р. Зі змісту даного заповіту вбачається, що [PERSON] все майно заповіла [PERSON] . Із свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим 07.10.2016р. вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , актовий запис №44. Із витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб вбачається, що [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , у зв`язку із чим змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Із довідки Річківської сільської ради від 10.10.19р. № 1657 вбачається, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] до дати його смерті і вели спільне господарство. Із виписки Річківської сільської ради від 16.07.2019р. № 1175 з погосподарської книги ПГО 256 відкритий на [PERSON] вбачається, що дане будинковолодіння належить до суспільної групи колгоспний двір, голова двору - [PERSON] , член двору - [PERSON] . Із рішенням виконавчого комітету Річківської сільської ради від 29.10.2019р. № 31 вбачається, що розділено колишній колгоспний двір [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах по 1\\2. Відповідно до ст.120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Таким чином всі вище перелічені особи, являються співвласниками даного будинковолодіння в рівних частинах тобто по 1\\2 частині. Відповідно п.6 до постанови Пленуми Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р. до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір частки члени двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та не працездатних. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01.07.2004р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрації, передбаченої цим Законом, за таким умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Позивач звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус в письмовій формі мені відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, оскільки моя мати такого права належним чином не зареєструвала, що підтверджується довідкою КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» від 24.06.2019 року № 3496. Позивач зверталася до реєстратора з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності на частку в майні колгоспного двору, але мені було відмовлено про що свідчить рішення реєстратора від 08.01.2020. Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Оскільки, [PERSON] проживала зі своїм родичами на час їх смерті, фактично прийняла у користування спадкове майно, яке було зареєстроване в погосподарській книзі, суд приходить до висновку що належним способом захисту порушеного права є визнання права власності на вказане у позові нерухоме майно. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] .

Outcome: approved