Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] в період часу з 06.03.2006р. і по даний час перебуває у шлюбних відносинах. Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . З 19 серпня 2020р. фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені, позивач проживає з дітьми. Боржник ухиляється від утримання своїх дітей, матеріальної допомоги не надає, хоча має постійні та гарантовані джерела доходу. Відповідач має постійну роботу, має постійне та систематичне джерело отримання доходу у вигляді заробітної плати, а тому може сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, інших утриманців не має. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі Ѕ частини доходу /заробітку/ платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.01.2021 року і до досягнення дочкою [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] . Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про визначення порядку позовного провадження від 29 січня 2021 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено, що у п`ятиденний строк з дня вручення ухвали має право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Відповідач [PERSON] на адресу суду відзив на позовну заяву не надав, з заявами та клопотаннями не звертався. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 січня 2007р., виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, [PERSON] народилася [INFO] та її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.02.2010р., виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції м. Києва, Аль- [PERSON] народився [INFO] та його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.161 ЦПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір. Відповідач порушив вимоги ст. 180 СК України усунувся від свого обов`язку по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, тому з нього належить стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів у частці від доходу боржника в розмірі Ѕ частини доходу/заробітку/. Відповідно положень ч. 1,2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач наполягає, що відповідач є працездатним та матеріально забезпеченим, адже працевлаштований та отримує достатній дохід, тому може і зобов`язаний надавати допомогу на утримання дітей у розмірі, який заявлений позивачем. Відповідно до змісту ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Однак суд при вирішенні вказаної категорії спорів має враховувати матеріальне становище як позивача, так і відповідача, а також розмір його доходів, які мають бути достатніми для виконання заявлених позовних вимог. Належних доказів отримання відповідачем достатньої суми доходів для виконання всіх зобов`язань та можливості повної сплати заявленої суми аліментів позивачем надано не було. Із норм СК України вбачається, що утримання дітей, надання їм необхідного матеріального забезпечення не менше встановленого прожиткового мінімуму покладається на обох батьків та не може бути покладено на одного із них. За таких обставин вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку є, на думку суду, завищеними та враховуючи недоведення позивачем достатності розміру доходів відповідача для виконання вказаних зобов`язань та забезпечення особистого нормального проживання, підлягають зменшенню. Суд вважає, що аліменти на утримання дітей підлягають стягненню з відповідача у частці від заробітку та виходячи з принципів розумності та справедливості, стягує аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що буде відповідати вимогам чинного законодавства, справедливому та об`єктивному вирішенню справи на підставі саме тих доказів, які подані позивачем. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що позивач не повідомила суд про наявність обставин, що мають істотне значення при вирішенні судом питання щодо розміру аліментів та не довела суду належними та допустимими доказами достатність заробітку платника аліментів для стягнення з нього аліментів в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів щомісячно. Щодо періоду стягнення аліментів суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Позивач наполягає на стягненні аліментів починаючи з 22.01.2021 року і до досягнення дочкою [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] . Однак, як вбачається з позовної заяви, вина надійшла до суду 25.01.2021р. та зареєстрована за вх. № 250/21-Вх. Таким чином, аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати та до досягнення обома дітьми повноліття, а не лише найстаршою дитиною. Враховуючи вимоги ст. 430 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн., від якого при подачі позову була звільнена позивач.

Outcome: partial