Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду 25.05.2015 року з позовом до [PERSON], третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання [PERSON], особою такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вказуючи на те, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. На сьогоднішній день у зазначеній квартирі зареєстрований відповідач - [PERSON], що підтверджується довідкою з місця проживання за № 2891 від 12.05.2015, відповідно до якої фактично не проживає у квартирі більше ніж 15 років, його особистих речей у квартирі немає, обіцяв знятись з реєстраційного обліку, але так цього так і не зробив по сьогоднішній день, достовірно їй не відоме фактичне місце проживання відповідача, будь яка інформація відсутня, на зв»язок не виходить. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася я надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, щодо заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника Центрально-Міський РВ в м. Кривий Ріг Головного Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області. Суд, дослідивши матеріали справи , вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, позивачу [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за № 65 у буд. 14 по вул. Миколаївське шосе у м. Кривому Розі, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло за № 56 від 15.03.2002 року (а. с. 7). Факт не проживання Відповідача у спірній квартирі підтверджується, письмовими доказами, які містяться у матеріалах справи. А саме, актом від 12.05.2015 року, складений за підписами мешканців будинків № 65. посвідчений ст. майстром [PERSON], відповідно до якого відповідач [PERSON], зареєстрований [INFO] кв. 65 по вул. Миколаївське шосе у м. Кривому Розі, однак ніколи в ньому не проживав та не проживає на теперішній час, особисті речі у будинку відсутні (а. с. 9). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] серії 1 КИ № 213278 він помер 03 березня 2008 року у віці 58 років, п ро що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 368 Центрально Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджується своїм майном за власним бажанням. Також, відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, вказаною спеціальною нормою закону передбачено наявність судового рішення саме про позбавлення права користування житловим приміщенням, що відповідає такому способу захисту цивільних прав як припинення правовідношення, передбаченому ч. 2 п. 7 ст. 16ЦК України. За таких обставин суд вважає можливим позбавити [PERSON], 31.08.1972, року народження, права користування житловим приміщенням (домоволодінням) №14 кв. 65 по вул. Миколаївське шосе у м. Кривому Розі. В звязку з вищевикладеним,

Outcome: approved