Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , Острівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, садівницького товариства «Поділля», третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Перша Тернопільська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, а саме, просить визнати за нею право власності на садовий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Однак, постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на даний житловий будинок, який необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] та представники відповідачів Острівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області та садівницького товариства «Поділля» у судове засідання не з`явилися, однак подали заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнали та не заперечили проти його задоволення. Представник третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Першої Тернопільської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, однак про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 27.09.1999 р. відділом РАГС Тернопільської міської ради Тернопільської області України, актовий запис № 1182. 04 квітня 2000 року Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 182/2000, після померлого [PERSON] . Відповідно до матеріалів спадкової справи спадкоємцем за законом після померлого батька є його дочка [PERSON] , яка спадщину прийняла, оскільки, постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (довідка №1903 від 20.05.2019 року) та дружина померлого [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 23.11.1975 року), яка у встановлений законом строк, відмовилась від прийняття спадщини за законом, про що подала відповідну заяву. В порядку спадкування за законом після померлого батька позивачем було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №5-682 від 15.06.2019 року, на земельну ділянку, площею 0.0610 га., переданої тля садівництва, що розташована на території Острівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер 6125286400:01:001:1038. Однак, при зверненні до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме, на садовий будинок [ADDRESS] , позивачу було відмовлено у його видачі, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нього (Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2634/02-31 від 15.06.2019 р. Згідно довідки, виданій головою СТ «Поділля» зазначено, що [PERSON] є членом СТ «Поділля» в с. Острів Тернопільського району Тернопільської області і є власником земельної ділянки, площею 0,0610 га, переданої для садівництва, розташованої на території Острівської сільської ради Тернопільського району, кадастровий номер - 6125286400:01:001:0138. На даній земельній ділянці побудований в 1991 році садовий будинок [ADDRESS] . Згідно технічного паспорта від 04.07.2019 р. садовий будинок [ADDRESS] , загальною площею 85,2 кв. м., збудований у 1991 році. Відповідно до інформаційної довідки Тернопільського районного бюро технічної інвентаризації за № 665 від 16.05.2019 р., право власності на вказаний вище садовий будинок не зареєстровано. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» було вперше встановлено порядок прийняття в експлуатацію об`єктів недержавного замовлення, який визначався Урядом Автономної Республіки Крим, обласними. Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за погодженням з Державним комітетом у справах містобудування і архітектури. У відповідності до цієї постанови місцевими органами влади у свій час були розроблені та затверджені, за погодженням Держбудом, Положення при прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів недержавної власності (по всіх регіонах України), державними технічними комісіями (Лист Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №12/5-126, від 23.03.1999 p.) Тобто, до 5 серпня 1992 року не було передбачено процедури ведення садових будинків в експлуатацію при оформленні права власності, а тому зазначений вище садовий будинок збудований в 1991 році не підлягає введенню в експлуатацію. Відповідно до Листа Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №12/5-126, від 23.03.1999 року по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації. Відповідно до п.3.2. витягу із узагальнення про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування №24-753/0/4-13, від 16.05.2013 року суди можуть визнавати право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкоємцем не було належним чином оформлені правовстановлюючі документи. Згідно частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України: «У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України». Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї (ст.1268 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавець не отримав за життя правовстановлюючих документів на належне майно та не здійснив державної реєстрації свого права власності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за [PERSON] права власності на садовий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] .

Outcome: approved