Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулась до\~суду із\~позовом до\~ [PERSON] ,\~в якому\~просить суд\~визначити\~місце проживання\~малолітньої дитини\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~за місцем\~проживання позивача. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2014 року, який було розірвано 24 листопада 2017 року. Під час шлюбу народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Дитина майже з моменту народження та по теперішній час постійно проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Місце реєстрації дитини, також разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Мати займається вихованням, навчанням, оздоровленням дитини. Отже, дитина постійно мешкає разом з позивачем. Позивачка самостійно виховує спільну з відповідачем дитину. Відповідач, не бере жодної участі у вихованні, розвитку, оздоровленні та лікуванні дитини, не переймається її духовним та культурним розвитком. Відповідач, жодної участі не брав та не бере у дошкільному розвитку та навчанні доньки. Основні фінансові витрати на утримання дитини несе позивачка. Також, зазначає, що позивач ніколи не чинила та не чинить перепони відповідачу у спілкуванні з дитиною, проте, не зважаючи на це, відповідач не приймав та не приймає жодної участі у вихованні дитини, не цікавиться її станом здоров`я, інтересами та успіхами. Позивачка офіційно працює менеджером в оптовій торгівлі у ТОВ «Торговий будинок «Новаагро» і має стабільний щомісячний прибуток. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Бондарєвої І.В. від 05 січня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 28 січня 2021 року представником відповідача адвокатом Ткаченко Ю.О. надано відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, дитина [PERSON] , у силу свого віку залишилася проживати разом з матір`ю. У своїй позовній заяві позивач неодноразово зазначала, що [PERSON] жодним чином не приймає участі у вихованні, розвитку, оздоровленні та лікуванні дитини, не переймається її духовним та культурним розвитком, вихованням та навчанням дитини ніколи не займався, батьківські обов`язки належним чином не виконував, а тому був повністю відсутній у житті дитини, крім того, що «з моменту розірвання шлюбу та на дійсний час відповідач не бере жодної участі у вихованні, розвитку, оздоровленні та лікуванні дитини, не переймається її духовним та культурним розвитком. Однак, таке посилання позивача є справжнім обманом та введенням суду в оману. Зазначає, що з моменту розірвання шлюбу та до 2019 року, [PERSON] дійсно не створювала перешкод та не заперечувала проти зустрічей відповідача з дитиною. [PERSON] постійно проводив час зі своєю донькою, забезпечував їй належний розвиток та всіляко намагався заінтересувати її різноманітними завданнями. Однак, починаючи з середини 2019 року, позивач систематично почала перешкоджати відповідачу спілкуватися та бачитися з дитиною, зустрічатися особисто, тобто почала перешкоджати виконувати відповідачу його обов`язки щодо виховання їхньої спільної дитини, чим грубо порушує права відповідача та права дитини, зокрема право дитини на особисте спілкування з батьком. Більш того, незважаючи на норми Сімейного кодексу України, позивач самостійно та на власний розсуд, порушуючи права відповідача, як батька, вирішує всі питання з приводу виховання та розвитку їхньої спільної дитини. Крім того, посилання позивача на те, що відповідач ніби не приймає жодної участі у вихованні дитини аж з моменту розірвання шлюбу, є недоречним та таким що не відповідає дійсності, оскільки на момент розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, дитині - [PERSON] було лише 2 роки. У своїй позовній заяві [PERSON] зазначає, що «основні витрати на утримання дитини несе позивачка, відповідач жодних спроб для участі у вихованні, піклуванні або ж забезпеченні доньки не здійснює». Відповідач регулярно перераховує грошові кошти у сумі 5 000,00 грн. та одноразово у сумі 3 000,00 грн., у травні місяці 2020 року, на рахунок [PERSON] на утримання дитини. Таким чином, можна дійти висновку, що [PERSON] виконує свої обов`язки щодо добровільного утримання доньки в повному обсязі. Щодо посилання позивача на те, що вона ніколи не чинила та не чинить перешкод відповідачу у спілкуванні з дитиною. [PERSON] чинить перешкоди відповідачу у спілкуванні з дитиною, він був змушений звернутися до суду для відновлення порушених прав. Саме тому, у жовтні 2020 року відповідач звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовною заявою до [PERSON] про зобов`язання вчинити певні дії та визнання способу участі у вихованні дитини батька. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 03 грудня 2020 року по справі № 638/14879/20 було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Просила відмовити в задоволенні позову. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Бондарєвої І.В. від 23 березня 2021 року закрито підготовче провадження по даній справі. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Ульяніч І.В. від 26 квітня 2021 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради прийнято до провадження та призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явилась, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Представник позивача адвокат Ящук Н.А. підтримала позовну заяву та просила її задовольнити та пояснила, що дитиною займається мати, допомагає бабусі. Відповідач відвідує дитину, але не займається її вихованням. Позивач із дитиною мешкають в орендованій квартирі. Між сторонами виник спір щодо дитини, вони не могли домовитись, відповідач подав позов про визначення порядку участі у вихованні дитини, не надав позивачу згоди не виїзд дитини на відпочинок за кордон. В судовому засіданні відповідач та його представник вважали, що позов подано передчасно, тому просили відмовити в його задоволенні. Також в судовому засіданні відповідач зазначив, що він не оспорює, що дитина мешкає із позивачем, він сплачує на утримання дитини аліменти. Представник третьої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, від директора надійшла заява про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.09.2014 року. Від шлюбу у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] . 24.11.2017 року рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова шлюб було розірвано. Встановлено, що після припинення спільного проживання сторін, дитина залишилась проживати з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , в орендованій квартирі. Відповідно до\~ст. 141 СК України,\~батько і мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини. Частинами 2 та 3\~Закону України «Про охорону дитинства»\~закріплено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. За ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»,\~на кожного\~з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. У відповідності до положень\~ст. 161 СК України,\~якщо мати\~та батько,\~які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 03.08.2020 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Згідно договору оренди квартири від 13.08.2015 року [PERSON] орендує квартиру за адресою: [ADDRESS] , строк дії договору до 13.08.2021 року. За приписами ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Департаментом Служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області, як представником органу опіки та піклування, надано висновок №143 від 17 лютого 2021 року про доцільність визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Згідно повідомлення КЗ «ДНЗ (Ясла-садок) № 279 ХМР [PERSON] була зарахована до комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 279 Харківської міської ради» в групу раннього віку № 3 з 01.09.2017. З 01.09.2019 була переведена до групи дошкільного віку № 2. На даний час дитина не відвідує заклад у зв`язку з карантинними обмеженнями, пов`язаними з поширенням гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом СОУГО-19 (останній день відвідування 03.02.2020); зі слів вихователів, до закладу дошкільної освіти Кармелюк Аріну приводили та забирали завжди тільки мати [PERSON] або бабуся [PERSON] , які завжди цікавилися справами дитини, її здоров`ям, поведінкою тощо. Батько малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , до адміністрації закладу дошкільної освіти № 279 та до вихователів груп [PERSON] та [PERSON] стосовно виховання своєї дитини, не звертався. Як вбачається з повідомлення КНП «Міська дитяча поліклініка № 4» ХМР [PERSON] , [INFO] , мешкає за адресою: [ADDRESS] , перебуває під наглядом лікарів-фахівців комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка № 4» Харківської міської ради. Декларація про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, укладена матір`ю дівчинки. Протягом 2016-2020 рр. лікаря-педіатра, з яким укладена Декларація, дівчинка відвідувала у супроводі бабусі. Надати достовірну інформацію про те, хто відвідував з дитиною інших лікарів закладу неможливо у зв`язку з тим, що Інструкція по заповненню форми первинної облікової документації № 112/0 «Історія розвитку дитини» Затверджена наказом МОЗ України № 527 від 28.07.2014 р. не передбачає внесення зазначеної інформації. Батько дитини - [PERSON] , на прийом до лікаря-педіатра, з яким укладена Декларація про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, не приходив, станом здоров`я доньки ні особисто, ні через засоби зв`язку не цікавився. За ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про практику застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них залишаються діти, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей та турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання. Батько дитини не надав доказів, що визначення місця проживання дитини разом з матір`ю буде суперечити інтересам дитини. Під час судового розгляду справи встановлено, що після розірвання шлюбу, дитина [PERSON] , залишилась мешкати разом з матір`ю, яка забезпечила її всім необхідним для розвитку і відпочинку, займається вихованням дитини, піклувалася про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, створила належні умови для розвитку її природних здібностей, матеріально забезпечує дитину, тому суд вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини за місцем мешкання матері - [PERSON] . З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved