Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення права користування житлом. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS], Зборівського району, Тернопільської області, належить їй на праві приватної власності. Із її дозволу, як власника, у даному будинку прописалася відповідач по справі, який більше п'яти років не проживає за місцем реєстрації та не навідується, відповідач в утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг участі не приймає. А тому позивач просить суд визнати [PERSON], особою такою, що втратила право на користування житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, в [ADDRESS], Зборівського району, Тернопільської області. Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила, хоча про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, що згідно ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Приймаючи до уваги вимоги ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати дану справу без особистих пояснень відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо даних про взаємовідносини сторін, з приводу яких виник спір. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. Позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS], Зборівського району, Тернопільської області, що стверджується реєстраційним посвідченням виданим Зборівським районним бюро технічної інвентаризації, записаним в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 78 від 12.03.2003року. У даному житловому будинку зареєстрована [PERSON], яка більше п'яти років не проживає крім того позивач жодних перешкод у користуванні вказаним житловим приміщенням відповідачу не чинить. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності з положеннями ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом, при незаконному позбавленні права користування жилим приміщенням порушене право підлягає відновленню. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені, тому [PERSON] слід визнати такою, що втратила право на користування житловим будинком з надвірними будівлями [ADDRESS], Зборівського району, Тернопільської області.

Outcome: approved