Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 04 серпня 1996 року у Вінницькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану між сторонами зареєстровано шлюб, про що 04 серпня 1996 року зроблено відповідний актовий запис №1443. Під час перебування у шлюбі у сторін народились спільні діти, а саме [PERSON] , який на день звернення до суду досяг повноліття, а також неповнолітні донька [PERSON] , яка народилась [INFO] , та син [PERSON] , який народився [INFO] . Спільне життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про визнання позову. А тому суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні достовірно встановлено, що 04 серпня 1996 року сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану, про що 04 серпня 1996 року складено актовий запис №1443 відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04 серпня 1996 року. Дошлюбне прізвище дружини - [PERSON] (а.с.4). Під час перебування у шлюбі у сторін народились спільні діти, а саме [PERSON] , який на день звернення до суду досяг повноліття, а також неповнолітні донька [PERSON] , яка народилась [INFO] , та син [PERSON] , який народився [INFO] . Зі змісту позову вбачається, що спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, сім`я сторін розпалася і зберегти її неможливо. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, що підтверджується матеріалами справи, а подальше спільне проживання у шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено і збереження шлюбу буле суперечити їхнім інтересам, а також положенню ст. 51 Конституції України, відповідно до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Судові витрати залишити за позивачем, як на тому наполягала остання у своїй позовній заяві. На підставі викладеного,

Outcome: approved