Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 02.11.2016 року до суду з вищезгаданим позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що проживала з відповідачем однією сімєю без шлюбу з листопада 2014 року, 10 червня 2016 р. у них народився син [PERSON] . Відповідач є батьком дитини, однак добровільно матеріальну допомогу не надає , тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/ 4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання також не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дитини, пояснив, що на утриманні має сина [PERSON] [INFO], на користь матері якого сплачує аліменти в розмірі 1/4 частки заробітка (дохода). Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з урахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони проживали однією сімєю без шлюбу з листопада 2014 року, що не заперечується відповідачем. Як вбачається з матеріалів справи, що сторони мають малолітнього сина [PERSON] 10 червня 2016 р. н. свідоцтво про народження серія 1-КИ № 593387 , видане 25.06.2016 року Дзержинським ранним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №182 /а.с.5/ . Батьком дитини записано відповідача у справі. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Неповнолітній [PERSON] мешкає разом з позивачем, що підтверджується довідкою№292 від 20.07.2016 року (а.с.6). Згідно\~ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України , мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, на утриманні має одну дитину на утримання якої сплачує аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), однак не заперечує проти стягнення аліментів на утриманя сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), тому суд задовольняє позовні вимоги позивача. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181 СК України та

Outcome: approved