Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 05 серпня 2011 року у Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї за актовим записом № 1288. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 05 серпня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає з позивачем. Спільне життя подружжя не склалося через те, що вони мають різні характери, а їх погляди на життя суттєво відрізняються, у зв`язку з чим вони є чужими людьми. Протягом тривалого часу сімейне життя поступово погіршувалось. Наразі сторони не проживають як подружжя, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме як інтересам позивача, так і їх дитини. Спори про визначення місця проживання дитини, щодо поділу спільного майна та інші відсутні. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 листопада 2020 року відкрито провадження у цій справі та постановлено про її розгляд за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Позивач подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити, справу розглянути за її відсутності. З відповідачем не проживає з 27.09.2020 року, спільне господарство не ведуть з цього ж періоду, спільного бюджету не мають. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON] . Відповідач подав до суду заяву, у якій позов визнає та не заперечує проти його задоволення, просить розглянути справу у його відсутність. З позивачем не проживають з 27.09.2020 року, спільне господарство не ведуть з цього ж періоду, спільного бюджету не мають. Сторони у судове засідання не з`явилися. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За нормою п. 1 ч. 2 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05 серпня 2011 року у Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, про що складено відповідний актовий запис № 1288. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] . Сторони від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно з положеннями ч. 2 ст. 36 та ст. 51 Сімейного кодексу України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із положеннями ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що примирення з відповідачем не відбудеться. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved