Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 04.06.2016 року вони зареєстрували свій шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причин розбіжності характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного, а тому їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні сімейні відносини між ними припинені восени 2017 року. Спорів про розподіл майна, що є їх спільною власністю, і про утримання та виховання дитини, немає. Неповнолітня дитина залишається проживати разом з позивачем. Позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 04.06.2016 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 206. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Додатково суду пояснила, що вона бажає розірвати шлюб з відповідачем, оскільки з вересня 2017 року між ними припинене ведення спільного господарства. Наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Додатково суду пояснив, що він бажає розірвати шлюб з позивачем. Строк для примирення з позивачем не потрібен. Вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Згідно із ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 04.06.2016 року сторони зареєстрували свій шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданого Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 206. Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 04.10.2016 року, [PERSON] народилася [INFO], батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Позивач, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причин розбіжності характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного, подальше спільне життя неможливе, просила розірвати шлюб між ними. Судом встановлено, що примирення подружжя неможливе, сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки збереження сім'ї та шлюбу суперечить їх інтересам. Таким чином, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалася, спільне господарство не ведеться з вересня 2017 року, примирення між сторонами не можливе, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141, п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 704,80 грн., у зв'язку з їх документальним підтвердженням.

Outcome: approved