Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON]звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу. В якому прохала: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] за договором позики грошові кошти в розмірі 96 000 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначила, що 04 липня 2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики, за якими позивач передав у власність відповідачу, а відповідач особисто отримав у борг грошові кошти у розмірі 96 000 грн. у строк до 04 липня 2014 року. На підтвердження цього факту сторони написали та власноручно підписали договір позики грошових коштів від 04 липня 2013 року. Оскільки сторони написали та власноручно підписали договір позики грошових коштів від 04 липня 2013 року, у відповідача виник обовязок повернути грошові кошти в розмірі 96 000 грн., у строк до 04 липня 2014 року. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути суму боргу відповідно до умов укладеного вище договору позики грошових коштів, але в обумовлений термін сума боргу не була повернута, тому звертається до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача [PERSON] за ордером [PERSON] не з'явився, надавши суду клопотання про розгляд справи без участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.33-35). Відповідач [PERSON] до суду 22 липня 2016 року та 15 вересня 2016 року не з»явився, будучи повідомлений на останню відому судові адресу, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст.77 ЦПК України) (а.с.22-23, 28-29). Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що 04 липня 2013 року [PERSON] позичив [PERSON] кошти у розмірі 96 000 гривень, зобовязувався повернути вказану суму до 04 липня 2014 року, про що укладено договір позики грошових коштів 04 липня 2013 року (а.с.8, 37). Відповідно до п.1 договору, позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти у сумі 96 000 грн., а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів на умовах, визначених цим договором. Згідно п.2 договору, грошові кошти, які є предметом договору, передані позикодавцем та одержані позичальником до підписання договору. До п.3 договору, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк до 04 липня 2014 року. Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, між [PERSON] та [PERSON] укладено 04 липня 2013 року договір позики, що підтверджується оригіналом договору позики грошових коштів, котрий наданий суду [PERSON] Взяті на себе зобов'язання [PERSON] виконала передавши кошти [PERSON], що що підтверджується наявністю у позивача зазначеної розписки за підписами сторін (а.с.8, 37). Взяті на себе зобов'язання [PERSON] не виконав не повернувши 04 липня 2014 року кошти на вимогу [PERSON] з різних причин, що підтверджується наявністю у позивача зазначеної розписки (а.с.8, 37). Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строки та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи із ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Таким чином борг за договором позики становить 96 000 грн. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 960 грн. (а.с.1). Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також стягнути з [PERSON]судові витрати сплачені позивачем.

Outcome: approved