Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сватівського районного суду Луганської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] в обґрунтування якої зазначила, що з 08 жовтня 2016 року, перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану адміністрації Кольського району, актовий запис №261. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з 2019 року внаслідок відсутності порозуміння, спільне господарство не ведуть, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим. Строк на примирення просила не надавати. Просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду відповідач не повідомив. Відзив на позов надано не було. Тому суд із згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відділом реєстрації актів адміністрації Кольського району між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 08 жовтня 2016 року, актовий запис № 261. Після одруження відповідачка прізвище не змінювала. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з 2019 року внаслідок відсутності порозуміння, спільне господарство не ведуть, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим. Строк на примирення просила не надавати. Просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст.24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved