Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Сонцівської сільської ради, третя особа: КСП «Новоселидівська птахофабрика» про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки (пай) сільськогосподарського призначення, що розташована на території КСП «Новоселидівська ПФ» Покровського району Донецької області, площею 2,13 умовних кадастрових га . Зазначену спадщину фактично прийняв її батько [PERSON] , який на день смерті спадкодавиці проживав разом з нею . [INFO] помер її батько [PERSON] . Вона як спадкоємиця першої черги звернулась до нотаріальної контори за консультацією про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] , та їй нотаріусом було повідомлено , що Сертифікат виписано на ім`я її матері [PERSON] та до спадкового майна її батька [PERSON] не входить. Позивачка просить визнати за нею право приватної власності на спадкове майно, що залишилось після смерті померлого [PERSON] , а саме на земельну частку ( пай) сільськогосподарського призначення, що розташована на території КСП «Новоселидівська ПФ» Покровського району Донецької області площею 2,13 умовних га згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0148000. В судовому засіданні представник позивача адвокат Васильчук Г.В. підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні , в подальшому просила закінчити справу слуханням без її участі ( а. с. 99). Представник відповідача Сонцівської сільської ради в судовому засіданні просили справу слухати без участі представника ( а. с. 85). Представник третьої особи КСП «Новоселидівська птахофабрика» в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.( а. с. 34, 45-46, 54, 104). Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] ( а. с. 4, 8-9). Згідно Сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії ДН № 0148000 [PERSON] на підставі розпорядження Красноармійської райдержадміністрації від 24.06.1997 р. за № 249 належить право на земельну частку ( пай) у КСП «Новоселидівська ПФ» розміром 213 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді вищезазначеної частки ( паю). Згідно листа Першої Покровської нотаріальної контори від 01.07.2020 року за № 235/3882/20/10410/2020 на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 60763684 відкрита спадкова справа Другою Селидвіською нотаріальною конторою. На майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 60763715 від 02.07.2020 року спадкова справа не відкривалась ( а.с. 19). Після смерті [PERSON] із заявами про відкриття спадщини звернулись [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 60,61). [PERSON] пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] і не бажає його відновлювати, що підтверджено відповідною заявою. ( а.с. 61). Згідно Свідоцтва про право на спадщину від 10.09.2015 року [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] у вигляді грошових вкладів в АТ Ощадбанк України ( а.с. 77), а згідно свідоцтва про право на спадщину [PERSON] є власником грошових вкладів у АТ КБ «Приватбанк» після смерті [PERSON] ( а.с. 82). [INFO] помер батько позивачки [PERSON] ( а.с. 7-10). Згідно листа Другої Селидівської державної нотаріальної контори за № 1279/01-16 від 09.11.2020 року із заявою про прийняття спадщини або відмови у прийнятті спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався, свідоцтва про права на спадщину не видавались ( а. с. 96). Відповідно до п.п. 16-17 Перехідних положень ЗК України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з ч. 1 та 2 ст. 2 Закону України « Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок ( паїв), основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) ,є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною ( міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку ( пай). Пунктом 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок на видачу їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ст. 1268 ч. 3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 67 Закону України « Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обгрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Статтею 16 ЦК України встановлено,що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК визнання права є одним із способів цивільних прав та інтересів. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як встановлено в судовому засіданні, після смерті [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини, у тому числі земельного паю, звернувся [PERSON] , оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем та подав заяву про прийняття спадщини, проте свідоцтво про право на спадщину у вигляді права на пай не отримав. Після смерті [PERSON] позивачка по справі [PERSON] спадщину не прийняла, оскільки до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась ( а. с. 96), разом зі спадкодавцем на момент смерті останнього не проживала. За таких підстав, звернення позивачки до суду з позовом про визнання права на земельний пай є передчасним, оскільки матеріали справи не містять обґрунтованої постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва на спадщину у вигляді права на пай після смерті спадкодавця [PERSON] , позивачкою не доведено факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] . Окрім того, суд зауважує, що не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про визнання за ним саме права власності на земельну частку (пай), оскільки на час звернення до суду спадкодавець набув лише право на земельну частку (пай), а право власності на цю земельну ділянку набувається в порядку, визначеному законом. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed