Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця», третя особа на стороні відповідача - Вагонна дільниця станції Київ-Пас. Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» про поновлення на роботі, стягнення втраченого заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та визнання недійсним контракту від 24.07.2012 р.. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що з 24.07.2012 р. з нею було перезаключено контракт як з провідником пасажирських вагонів з 24.07.2012 р. до 24.07.2015 р. (наказ № 1675/ос від 01.08.2012 р.). 13.11.2013 р. вона працювала у складі поїзної бригади провідників регіонального потягу № 824 сполученням Шепетівка-Київ у вагоні № 7. На ділянці Малин-Святошин службою ДН-4 ПЗЗ було здійснено перевірку вказаного поїзду. Перевіряючі особи візуально оглянули вагон, пасажирів, її зовнішній вигляд, формений одяг та наявність екіпіровки. В вагоні на той час знаходилося 10 пасажирів. Перевіряючі особи сказали, що до неї претензій не мають і передали їй на підпис два примірники акту, в яких вона підписалася. Пізніше, її викликали в штабний вагон до бригадира і пояснили, що в попередньому акті було зроблено помилку, тому їй було запропоновано поставити свої підписи в двох нових екземплярах акта, що вона і зробила. Через деякий час її викликали до бригадира потягу [PERSON], яка повідомила їй та іншим провідникам, що перевіряючи особи заповнили пусті графи акту після проставлених провідниками підписів, де вказали набагато більшу кількість пасажирів, ніж насправді було. Навпроти її підпису було проставлено цифру 19, в той час як у її вагоні їхало 10 пасажирів. 15.11.2013 р. на засіданні оперативної наради при начальникові ВД ст. Київ-пас. факту безквиткового перевезення 117 пасажирів (в загальній кількості) встановлено не було. За те, що провідники вагонів поставили свої підписи в незаповненому акті, з них зняли преміальну надбавку за листопад місяць, а бригадиру [PERSON] оголосили догану. З таким рішенням не погодилося ДТГО ПЗЗ, тому наказом начальника ВД ст. Київ-пас. ПЗЗ № 3141/ос від 06.12.2013 р. за порушення умов контракту вона була звільнена згідно п. 8 ст. 36 КЗпП України. Вважає своє звільнення незаконним, так як керівництво ВД ст. Київ-пас. не довело факту перевезення нею безквиткових пасажирів. Крім того, під час ознайомлення з наказом про звільнення, на її прохання, їй було видано 2-й примірник контракту від 29.07.2011 р., в якому зазначено, що контракт переукладався не роботодавцем (власником), тобто ДТГО ПЗЗ, а його структурним підрозділом ВД ст. Київ-пас., яка не є роботодавцем і не має законного права укладати контракти з працівниками від свого імені, тому, такий контракт є нікчемним. Просила скасувати наказ начальника ВД ст. Київ-пасажирський ДТГО ПЗЗ від 06.12.2013 р. № 3141/ос про розірвання з нею трудового договору; поновити її на посаді провідника пасажирських вагонів в ВД ст. Київ-пас. ДТГО ПЗЗ; визнати таким, що є недійсним контракт від 24.07.2012 р. між нею та ВД ст. Київ-пас. ДТГО ПЗЗ; стягнути з ДТГО ПЗЗ на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.12.2013 р. по день постановлення рішення та стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 10000 гри. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали позов, підтвердили обставини, на які посилаються позовній заяві. Представник позивача додав, що представником відповідача не надано жодного документа, який підтверджує факт перевезення [PERSON] безквиткових пасажирів. Вважає, що перевірка проведена з порушеннями вимог «Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України» та наказу № 1196 від 27.12.2006 р. Міністерства транспорту та зв'язку України. Вважає, що перевіряючи особи по факту перевезення безквиткових пасажирів, повинні були відібрати пояснення від провідника вагону та пасажирів і за наслідком перевірки мали скласти акт про виявлені порушення, заповнивши бланк суворої звітності ЛУ-4. Представник відповідача Андрощук Я.П. позовні вимоги не визнав та пояснив, що 13.11.2013 р. два перевіряючих із Коростенської дирекції залізничних перевезень здійснили перевірку потягу № 824 сполученням Шепетівка-Київ, в зв'язку з незадовільним станом фінансового надходження з приміських електричок. За результатами перевірки перевіряючими особами було складено акт, яким встановлено, що в вагоні № 7, який обслуговувала позивачка, виявлено по факту 19 пасажирів. Як було встановлено на наступний день, згідно довідки АСКППУЗ у вагон № 7 потягу № 824 було продано 6 квитків. Таким чином, у вагоні № 7 їхало 13 безквиткових пасажирів. Тому, за порушення трудового контракту, позивачка правомірно була звільнена з роботи на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України. Вважає, що вимога про визнання недійсним строкового трудового договору - контракту від 24.07.2012 р. № 694 також не підлягає задоволенню, так як згідно п. 3.1 Положення про відокремлений підрозділ Вагонна дільниця ст. Київ-пас. ДТГО ПЗЗ, Вагонна дільниця ст. Київ-пас. є відокремленим підрозділом ДТГО ПЗЗ та не є юридичною особою. Згідно п. 6.3 Положення, начальник ВД приймає на роботу та звільняє з роботи працівника ВД. Таким чином, ДТГО ПЗЗ, затверджуючи вказане Положення, надала повноваження на прийняття та звільнення з роботи працівників начальнику відокремленого підрозділу ВД ст. Київ-пас. В судове засідання представник третьої особи на стороні відповідача - Вагонної дільниці станції Київ-Пас. ДТГО «ПЗЗ» в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать розписки, причини неявки суду невідомі. Суд, вислухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка по справі працювала на посаді провідника пасажирських вагонів за трудовим договором (контрактом) у Вагонній дільниці ст. Київ-пас. ДТГО «ПЗЗ» (а.с.3-6,94-105,119-121). Відповідно до довідки № 96 від 16.01.2014 р., середньомісячна заробітна плата позивача складає 2799,78 грн., середньоденна з/п - 88,82 грн. (а.с.36). 13.11.2013 р. під час перевірки регіонального потяга № 824 сполученням Шепетівка-Київ на дільниці Малин-Святошин представниками ДН-4 було складено акт, що, зокрема, у вагоні № 7 (провідник [PERSON]) перебувало 19 пасажирів. Порушень під час перевірки не встановлено, про що свідчить відсутність запису у відповідній графі (а.с.16). Про проведення вищевказаної перевірки свідчить і запис в рейсовому журналі (а.с.53). З довідки АСКППУЗ від 14.11.2013 р. видно, що у вагон № 7 потягу № 824 було продано 8 квитків (а.с.54-55). Згідно протоколу оперативної наради по розгляду порушень посадових обов'язків та трудової дисципліни працівниками Вагонної дільниці станції Київ-пас. ПЗЗ від 15.11.2013 р. фактів провозу безквиткових пасажирів не було встановлено, провідника [PERSON] позбавлено 100 % преміальної оплати за листопад місяць за підпис акту перевірки з незаповненими відповідними графами (а.с.47-48). Згідно протоколу оперативної наради при першому заступнику начальника галузевої пасажирської служби Підкопалову О.В. від 21.11.2013 р. було вирішено наступне: не погодитись з протокольним рішенням оперативної наради від 15.11.2013 р. щодо позбавлення 100% преміальної оплати за місяць [PERSON] та за неналежне виконання своїх посадових обов'язків, а саме: перевезення безквиткових пасажирів з [PERSON] розірвати контракт за встановленим порядком (а.с.56-59). 22.11.2013 р. позивачка була ознайомлена та підписала попередження № 700 від 21.11.2013 р. про звільнення з роботи за порушення умов контракту (встановлення факту перевезення безквиткових пасажирів) (а.с.9). Наказом (розпорядженням) № 3140/ос від 06.12.2013 р. [PERSON] було звільнено з роботи на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України за порушення умов контракту (а.с.7). Відповідно до вимог «Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України», затверджених наказом Мінтранспорту та зв'язку № 1196 від 27.12.2006 р., в разі виявлення факту перевезення безквиткових пасажирів, перевіряючи особи повинні скласти акт , відібрати пояснення від провідника та бригадира, виписати квитанцію форми ГУ 9 про стягнення штрафу та обілетити безбілетних пасажирів, закрити на останній станції квитанції ГУ 57, які знаходяться у бригадира поїзда. Таким чином, перевіряючими особами не було здійснено належної перевірки щодо факту перевезення безквиткових пасажирів, результати якої не було занесено до акту від 13.11.2013 р. Як вбачається із вказаного вище акту, перевіркою встановлено, що у вагоні № 7 потягу № 824 перебувало дев'ятнадцять пасажирів. Порушень та будь-яких інших зауважень в акті не зазначено. Протоколом оперативної наради від 15.11.2013 р. встановлено факт підпису провідниками вагонів чистих бланків акту перевірки з незаповненими графами, за що останні, в тому числі і позивачка, були позбавлені преміальної оплати за місяць. Фактів провозу безквиткових пасажирів встановлено не було. Вказані обставини підтверджуються як показами самої [PERSON], яка вказала, що не провозила безбілетних пасажирів та підписала чисті аркуші акту, так і показами представника відповідача, який в судовому засіданні пояснив, що на момент перевірки, порушень щодо позивачки виявлено не було. Відповідно до Порядку проведення перевірок пасажирських поїздів в системі залізничного транспорту України, затвердженого Наказом Укрзалізниці від 26.04.2011 р. № 370 Ц, після перевірки поїзда, незалежно від її результатів, особи, які проводили перевірку, зобов'язані зробити відповідний запис у рейсовому журналі. В записі обов'язково відображаються всі недоліки, що були виявлені під час перевірки та пропозиції щодо їх усунення за підписом усіх членів групи. Як видно з матеріалів справи, в рейсовому журналі міститься запис про те, що 13.11.2013 р. було проведено перевірку, результати якої викладені в акті. Однак, в акті перевірки від 13.11.2013 р. запис щодо порушень, виявлених під час перевірки - відсутній. Таким чином, з акту не вбачається порушень позивачем умов контракту щодо перевезення безквиткових пасажирів, а тому наказ начальника ВД ст. Київ-пас. ДТГО ПЗЗ від 06.10.2013 р. № 3141/ос про розірвання із [PERSON] трудового договору підлягає скасуванню. Крім того, позивач має бути поновлена на посаді провідника пасажирських вагонів в Вагонній дільниці станції Київ-пас. ДТГО ПЗЗ. Так як [PERSON] неправомірно була звільнена з посади, на її користь з відповідача необхідно стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.12.2013 р. по 17.06.2014 р. за 6 місяців 11 днів в сумі 17775 (сімнадцять тисяч сімсот сімдесят п'ять) гривень 70 коп. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Таким чином, вимога позивачки про відшкодування моральної шкоди за незаконне звільнення, знайшла своє підтвердження, а тому підлягає частковому задоволенню. Суд вважає за можливе визначити розмір відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 (три тисячі) грн., так як винними діями відповідача [PERSON] була завдана шкода, яка полягала в моральних стражданнях та переживаннях щодо порушень трудових прав останньої. Щодо вимоги позивачки про визнання таким, що є недійсним контракт від 24.07.2012 р. між нею та Вагонною дільницею ст. Київ-пас. ДТГО ПЗЗ, то така вимога задоволенню не підлягає з наступних підстав. ДТГО ПЗЗ має статус юридичної особи. Відповідно до п. 3.1 Положення про відокремлений підрозділ Вагонна дільниця ст. Київ-пас. ДТГО ПЗЗ, затвердженого наказом начальника ДТГО ПЗЗ № 103-Н від 12.03.2011 р., Вагонна дільниця ст. Київ-пас. є відокремленим підрозділом ДТГО ПЗЗ та не є юридичною особою. Згідно п. 6.3 Положення, начальник ВД приймає на роботу та звільняє з роботи працівника ВД. Таким чином, відповідач надав повноваження на прийняття та звільнення з роботи працівників начальнику відокремленого підрозділу ВД ст. Київ-пас. Судовий збір по справі у сумі 917 грн. 60 коп. необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: partial