overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося, вони стали чужими один одному, втратили почуття взаємоповаги та любові один до одного, їх шлюб носить формальний характер і збереження сімї є неможливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак попередньо подала суду письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала з мотивів викладених у позовній заяві та просить позов задовольнити. Також просить залишити за нею після розірвання шлюбу належне її до реєстрації шлюбу прізвище «Головата». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову не подав. Тому, суд в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів і постановляє заочне рішення. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 травня 2012 року, що стверджується Свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД №086169, виданого 17.05.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №.437. Від даного шлюбу у сторін дітей немає. Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. При вирішені позову, суд задовольняє клопотання позивача та після розірвання шлюбу присвоює її прізвище «Головата». На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося, вони стали чужими один одному, втратили почуття взаємоповаги та любові один до одного, їх шлюб носить формальний характер і збереження сім'ї є неможливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак попередньо подала суду письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову не подав. Тому, суд в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів і постановляє заочне рішення. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 листопада 2004 року, що стверджується Свідоцтвом про шлюб (повторне) серії [NUMBER] виданого 10.04.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1637. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося, вони стали чужими один одному, втратили почуття взаємоповаги та любові один до одного, їх шлюб носить формальний характер і збереження сім'ї є неможливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак попередньо подала суду письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити, щодо надання судом терміну на примирення заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Тому, суд в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів і постановляє заочне рішення. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 березня 1991 року, що стверджується Свідоцтвом про шлюб (повторно) серії [NUMBER], виданого 16.06.2015 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №257. Від даного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося, вони стали чужими один одному, втратили почуття взаємоповаги та любові один до одного, їх шлюб носить формальний характер і збереження сім'ї є неможливим. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів викладених у позовній заяві та просить позов задовольнити, відносно примирення категорично заперечила. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та не заперечує щодо його задоволення. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 2006 року, що стверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 21.09.2006 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №1714. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося, вони стали чужими один одному, втратили почуття взаємоповаги та любові один до одного, їх шлюб носить формальний характер і збереження сім'ї є неможливим. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів викладених у позовній заяві та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову не подав. Тому, суд в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів і постановляє заочне рішення. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 2003 року, що стверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого 09.10.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №1678. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося, вони стали чужими один одному, втратили почуття взаємоповаги та любові один до одного, їх шлюб носить формальний характер і збереження сім'ї є неможливим. Спільних дітей від даного шлюбу в них немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак попередньо подала суду письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі, відносно надання судом терміну на примирення категорично заперечує, позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Тому, суд в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів і постановляє заочне рішення. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 лютого 2011 року, що стверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 24.02.2011 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №199. Від даного шлюбу у сторін спільних дітей немає. Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося, вони стали чужими один одному, втратили почуття взаємоповаги та любові один до одного, їх шлюб носить формальний характер, не проживають разом понад двадцять років, і збереження сім'ї є неможливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак попередньо подала суду письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує з мотивів викладених у позовній заяві та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову не подавав. Тому, суд в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів і постановляє заочне рішення. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 червня 1991 року, що стверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 29.06.1991 року відділом ЗАГСу Фрунзенського району міста Душанбе, актовий запис №338. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою. Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних стосунків, не проживають разом понад двадцять років. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося, вони стали чужими один одному, втратили почуття взаємоповаги та любові один до одного, протягом останніх трьох років проживають окремо, їх шлюб носить формальний характер і збереження сім'ї є неможливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак попередньо подала суду письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Тому, суд в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів і постановляє заочне рішення. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. Сторони зареєстрували шлюб 30 січня 1999 року в Миролюбівській сільській раді Тернопільського району Тернопільської області, що стверджується Свідоцтвом про шлюб (повторне) серії [NUMBER], виданого 13.07.2006 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №01. Від даного шлюбу у сторін народилася син [PERSON], [INFO]. Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] в розмірі 3000 гривень на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Позивач подав клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково на сплату щомісячної суми - три тисячі гривень на обидвох дітей. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. 14 липня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований у Зборівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено відповідний актовий запис №34, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13 жовтня 2020 року. Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє неповнолітніх дітей [PERSON] - [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] та [PERSON] - [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Відповідач у вихованні дітей участі не приймає, матеріальної допомоги не надає. Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача, відповідача - платника аліментів, матеріальне становище дитини, на яку призначаються аліменти. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення із відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі три тисячі гривень, зокрема, одна тисяча п`ятсот гривень на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 15.10.2020 року. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулася в\~суд із\~позовом до\~ [PERSON] про стягнення\~аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] ; [PERSON] [INFO] ; [PERSON] [INFO] ; [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000грн. на кожну дитину, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. \~ Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. 07 березня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований відділом РАГСу Артемівського МУЮ Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 75. У сторін народилося четверо дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] ; [PERSON] [INFO] . Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області, що набрало законної сили та оригінал якого зберігається в архіві суду при матеріалах цивільної справи №2-403/2011 від 28 лютого 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідач у вихованні дітей участі не приймає, матеріальної допомоги не надає. Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України. \~ При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача, платника аліментів, матеріальне становище дитини, на яку призначаються аліменти. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, шляхом стягнення із відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] ; [PERSON] [INFO] ; [PERSON] [INFO] ; [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн на кожну дитину, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 19.11.2021 року. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин, суд вважає, що рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 908 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved