Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . На обґрунтування своїх вимог у позовній заяві позивач [PERSON] вказала, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрований також її син [PERSON] , [INFO] , який вже понад 20 років не проживає за вказаною адресою. Фактично у 1998 році він був призваний на строкову службу у Збройні сили України та проходив службу в Криму, після проходження якої залишився там проживати. Проте, приїхати та знятися з реєстрації за місцем реєстрації він не має можливості, але проти зняття його з реєстрації в судовому порядку не заперечує. Відповідач не проживає в належному їй будинку, його речей у будинку не має, покинув його добровільно. Не проживаючи за даною адресою, відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає. Реєстрація відповідача в будинку створює їй перешкоди в користуванні житловою площею, оскільки вона проводить плату за комунальні послуги з урахуванням реєстрації відповідача та повноцінно скористатись субсидією не може. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився. Надіслав на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України). Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України). Згідно ст. 206 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ст. 206 ч.4 ЦПК України). Відповідно до ст. 383 ч.1 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно приписів ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. В підготовчому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується правовстановлюючими документами на будинок (а.с. 9-10). В даному будинку зареєстрований, але не проживає відповідач в даній справі [PERSON] . Відповідач в даній справі проживав у вищевказаному будинку як член сім`ї власника - позивача [PERSON] . Проте, фактично з 2000 року не проживає за вищевказаною адресою (а.с. 12). Між ними не укладалися жодні цивільно-правові угоди про користування житловим приміщенням, витрати на утримання будинку відповідач не несе. Отже власником будинку (позивачем) обґрунтовано заявлено вимогу про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved