Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що на підставі договору міни від 17.11.1994 р. являється власником квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі також зареєстрований чоловік - [PERSON] та онук [PERSON] . [PERSON] народився [INFO] у м.Києві. При народженні він був названий [PERSON] . [PERSON] являється сином покійної доньки [PERSON] . В 1994 році одразу після реєстрації договору міни [PERSON] було прописано у вищевказаній квартирі. В 1996 р. [PERSON] разом з матір`ю виїхав до Об`єднаного Королівства (Великобританія). 20.09.1997 його матір одружилася з підданим Об`єднаного Королівства [PERSON] , після чого взяла прізвище [PERSON] . Після цього [PERSON] прийняв та почав використовувати ім`я [PERSON] . [INFO] було надано Британське підданство. [INFO] [PERSON] отримав паспорт Об`єднаного Королівства. Починаючи з 1996 (тобто вже 23 роки) відповідач [PERSON] в квартирі без поважних причин не проживає. Постійним місцем проживання відповідача є [ADDRESS] [PERSON]. являється підданим Об`єднаного королівства, де весь цей час проживає. Українського громадянства він ніколи не отримував і повертатися в Україну для постійного проживання не планує. Вважає, що відповідач втратив право користування квартирою [ADDRESS] у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місце реєстрації, крім того не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення, а тому, як власник житла вимушена звернутися до суду та посилаючись на ст. 316, 317, 319, 321, 405 ЦК України, ст.7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] . Ухвалою від 31.05.2019 по справі відкрито загальне провадження та призначено справу до підготовчого розгляду на 13 год.45 хв. 07.08.2019. Ухвалою суду від 07.08.2019 року до участі в розгляді справи в якості третьої особи залучено [PERSON] . Розгляд справи призначено на 05.12.2019 на 11 год. та відкладено через неявку відповідача. В судове засідання призначене на 06.02.2020 року сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. 17.12.2020 року на електронну адресу суду надійшла заява [PERSON] про визнання позову та розгляд справи без його участі. Позивач також подала заяву в якій вказує, що позов підтримує та просить провести розгляд справи без її участі. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі сторін за наявними у справі доказами. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. На підставі договору міни від 17.11.1994 р. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . (а.с.6-7) Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади м.Києва у вищевказаній квартирі зареєстрований [PERSON] та [PERSON] (а.с. 50) [PERSON] народився [INFO] у м.Києві. При народженні він був названий [PERSON] . [PERSON] являється сином покійної доньки [PERSON] . Як вказує позивач, в 1996 р. [PERSON] разом з матір`ю виїхав до Об`єднаного Королівства (Великобританія). 20.09.1997 його матір одружилася з підданим Об`єднаного Королівства [PERSON] , після чого взяла прізвище [PERSON] . Після цього [PERSON] прийняв та почав використовувати ім`я [PERSON] . Починаючи з 1996 відповідач в спірній квартирі не проживає, що ним і не оспорюється, а подано заяву про визнання позову. (а.с.63-64) Факт не проживання відповідача у спірній квартирі також підтверджується і його особистою заявою, яку він надав 22.04.2014 нотаріусу Об`єднаного Королівства. Вказану заяву з додатками перекладено на українську мову та завірено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком О.А. (а.с. 21-33) Згідно ст. 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася в 1997 році відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення, будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України, Об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно положень статті 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Приймаючи до уваги, що реєстрація відповідача в спірній квартирі перешкоджає позивачу, як власнику розпоряджатись своїм майном та користуватись квартирою, відповідач не проживає у спірній квартирі більше одного року без поважних причин, а тому вимога про визнання його таким, що втратив право користування житлом, підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved