Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 23.03.2017 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації актів шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що був складений відповідний актовий запис № 380. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Також вказує, що з часом сімейне життя між ними поступово погіршувалося, стали виникати часті сварки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, а з червня 2019 року відповідач перестав проживати разом з нею. З цього часу спільне господарство не ведуть, майновий спір на момент звернення до суду між ними відсутній. Вважає подальше збереження шлюбу та сім`ї не можливим, строк на примирення просить не надавати. На підставі\~викладеного,\~просить шлюб,\~укладений між\~нею та\~відповідачем,\~-\~розірвати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.02.2020 позовну заяву [PERSON] про розірвання шлюбу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Після усунення недоліків поданої позовної заяви, ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 25.03.2020 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Пояснила, що вони не проживають разом вже майже рік, відповідач виїхав з їхньої квартири, матеріальної допомоги та підтримки відповідач не надає, підстав для збереження шлюбу не вбачає. Строк на примирення просить не надавати. Судові витрати залишає за собою. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Строк на примирення просив не надавати. Заслухавши думку позивачки та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до такого: встановлено, що 23.03.2017 між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації актів шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що був складений відповідний актовий запис № 380 (свідоцтво серії [NUMBER] від 23.03.2017). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] , про місце проживання якого досягнуто між сторонами згоди. Спір про поділ спільного майна між ними відсутній. Крім того, при прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача [PERSON] , який повністю погодився із заявленими позовними вимогами щодо розірвання шлюбу та не заперечував проти їх задоволення. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають\~право обґрунтовувати\~належність конкретного\~доказу для\~підтвердження їхніх\~вимог або\~заперечень.\~Суд не\~бере до\~розгляду докази,\~що не\~стосуються предмета\~доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи,\~які за\~законом мають\~бути підтверджені\~певними засобами\~доказування,\~не можуть\~підтверджуватися іншими\~засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують протягом тривалого часу, проживають окремо, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Судові витрати слід залишити за позивачем, враховуючи її заяву. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved