Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. З позовної заяви вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно Витягу про державну реєстрацію прав № 29279700, виданого Кременецьким РК БТІ 13 березня 2011 року. В даному житловому будинку, крім позивача ще зареєстрована її внучка - [PERSON] , однак, вона не проживає в даному житловому будинку з 2012 року. \~ \~ \~ \~В позовній заяві позивач просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме - житловим будинком з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, а саме - на сайті Кременецького районного суду Тернопільської області. Оскільки, відповідач [PERSON] не з`явилася в судове засідання без поважних причин, хоча належним чином повідомлялася про день слухання справи в суді, у відповідності до статті 281 ЦПК України, суд ухвалив винести заочне рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань. З Витягу про державну реєстрацію прав № 29279700 від 13 березня 2011 року, виданого Кременецьким районним комунальним бюро технічної інвентаризації слідує, що [PERSON] належить на праві приватної власності домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2010 року. З акту від 20 травня 2020 року, складеного депутатом Почаївської міської ради Кульчинським А.М. та представниками громадськості [PERSON] та [PERSON] слідує, що в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані такі особи: власник будинку [PERSON] , 1949 року народження; дочка [PERSON] , 1981 року народження; внук [PERSON] , 2009 року народження; внучка [PERSON] , 2010 року народження; внук [PERSON] , 2014 року народження; внук [PERSON] , 2005 року народження; внучка [PERSON] , 2009 року народження; внучка - [PERSON] , 1999 року народження; син [PERSON] , 1984 року народження. В ході обстеження було виявлено, що [PERSON] зареєстрована в даному будинку з 2011 року, але зі слів власника будинку і сусідів, вона не проживає за даною адресою з 2012 року по даний час. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог\~статті 72 Житлового Кодексу України\~- визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно\~статті 150 ЖК України, статей 319,\~321,\~391 ЦК України\~- власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що реєстрація відповідача [PERSON] в належному позивачу житловому будинку, яка не проживає за місцем реєстрації з 2012 року, порушує її права, як власника житлового будинку, в можливості розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. \~ \~ \~ \~На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved