Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за аліментами та неустойки ( пені ) за прострочення сплати аліментів станом на 01 травня 2013 року у сумі 98159 грн. 45 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що з 25 березня 2000 року по 06 жовтня 2010 року позивач знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.02.2002 року по справі № 2-557 з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] у розмірі ? з усіх видів заробітку до досягнення донькою повноліття. Згідно довідки, виданої відділом державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області внаслідок невиконання боржником [PERSON] вищезазначеного рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, утворилась заборгованість станом на 01 травня 2013 року у сумі 26893 грн. 34 коп. Відповідач є працездатним, має постійне місце роботи у Синельниківському РЕМ, що свідчить про його можливість належним чином виконувати свій обов'язок по сплаті аліментів. Інших стягнень за виконавчими листами з [PERSON] не проводиться, інших осіб, які б знаходились на його утриманні він не має. Таким чином, розрахунок неустойки ( пені ) за прострочення сплати [PERSON] аліментів на утримання дитини є наступними: - 26893 грн. 34 коп. ( сума заборгованості ) : 100% = 268 грн. 93 коп. ( сума пені за один день прострочення); - 268 грн. 93 коп. ( сума пені за один день прострочення ) х 365 днів ( кількість днів прострочення - з 01 травня 2012 року по 01 травня 2013 року включно ) = 98159 грн. 45 коп. ( сума пені ). Відповідач подав зустрічну позовну заяву відповідно до якої 25 березня 2000 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON]. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. У вересні - жовтні 2002 року у [PERSON] та [PERSON] був складний період у житті, вони деякий час не проживали разом, тому [PERSON] звернулась до суду з позовом щодо стягнення з [PERSON] аліментів. 31 жовтня 2002 року Синельниківським міськрайонним судом було прийняте рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі ? частини від всіх видів заробітку до повноліття доньки, починаючи з 17.09.2002 року. Але, у кінці листопада 2002 року [PERSON] та [PERSON] поновили шлюбні відносини, проживали однією сім'єю до червня 2010 року. В травні 2010 року сторони посварились і з червня місяця 2010 року стали проживати окремо. У зв'язку з тим, що їхні сімейні відносини не склались, [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. 06 жовтня 2010 року заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду шлюб між сторонами був розірваний. У квітні 2013 року [PERSON] на мобільний телефон поступив дзвінок від державного виконавця Синельниківського відділу ДВС з погрозами щодо притягнення його до кримінальної відповідальності за несплату аліментів. На його питання щодо суми заборгованості державний виконавець повідомила суму понад 25000 грн. [PERSON] зазначив, що з грудня 2002 року по травень 2010 року донька та дружина були на повному його утриманні, виключенням є період проходження військової служби з 13 листопада 2003 року по 14 квітня 2005 року, але за цей період заборгованість виникла також з поважної, не залежної від нього причини. Крім цього [PERSON] зазначає, що [PERSON] добровільно у кінці листопада 2002 року зупинила виконавче провадження, а після розлучення поновила, але не зазначила обставини, що протягом 2002 - 2010 року вони проживали однією сім'єю, вели спільне господарство та що весь свій заробіток [PERSON] віддавав їй. На підставі вищевикладеного [PERSON] просить скасувати заборгованість по аліментам за період з грудня 2002 року по травень 2012 року у сумі 26931 грн. 17 коп. та зобов'язати відділ державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції зробити розрахунок по аліментам за період з червня 2010 року по теперішній час з врахуванням проведених виплат. А також стягнути з нього аліменти за період з червня 2010 року по теперішній час на утримання доньки [PERSON] у розмірі ? частини від всіх видів заробітку до її повноліття. Позивач [PERSON] подала заперечення на зустрічний позов [PERSON] згідно в якому вона зазначила, що відповідач зазначає, що з листопада 2002 року по червень 2010 року вони з [PERSON] проживали однією сім'єю, проте замовчує той факт, що з 2002 року по 2008 рік вони проживали за адресою: [ADDRESS], у квартирі матері позивачки [PERSON], яка допомагала сім'ї матеріально. Також відповідач зазначає, що з грудня 2002 року по травень 2010 року донька та дружина були на повному його матеріальному утриманні, але ніяких доказів на підтвердження цього не наводить тому, що це не відповідає дійсності. Як вже зазначатися вище, з 2002 року по 2008 рік сторони проживати у квартирі матері позивача, яка допомагала сім'ї матеріально. Окрім того, з 2004 року по 2007 рік [PERSON] була офіційно працевлаштована і отримувала заробітну плату, яка витрачалась на нужди дитини. Весь інший період спільного проживання сторін позивач працювала також, але без офіційного оформлення трудових відносин. У 2010 році, вже під час окремого проживання відповідачем був проданий автомобіль ВАЗ, який був спільним майном подружжя. Ніяких коштів з продажу цього автомобіля позивачу сплачено не було. Відповідач стверджує, що в той час, як вони поновили шлюбні відносини, тобто у листопаді 2002 року [PERSON] повідомила йому про те, що відкликала виконавчий лист, у зв'язку з чим аліменти не будуть стягуватись і з 2002 року до лютого 2011 року його нібито не викликали до відділу ДВС. Але це не відповідає дійсності, оскільки окрім того, що [PERSON] нічого подібного відповідачу не повідомляла, існує законодавчо врегульована процедура повернення виконавчого документа стягувану і можливе незнання цієї процедури відповідачем не може бути підставою для пом'якшення, або взагалі звільнення його від відповідальності передбаченої статтею 196 Сімейного кодексу України. Стосовно вимог відповідача скасувати заборгованість по аліментам за період з грудня 2002 року по травень 2012 року у сумі 26391 гривня 17 копійок та стягнути з нього аліменти за період з червня 2010 року по теперішній час на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування даних вимог відповідач посилається на те, що з грудня 2002 року по травень 2010 року донька та дружина перебували на повному його матеріальному утриманні, що вже спростовано вищезазначеними доказами. Крім того відповідач посилається на проходження ним військової служби у період з 13 листопада 2003 року по 14 квітня 2005 року, у зв'язку з чим за цей період виникла заборгованість. Відповідно до ч.2 статті 197 Сімейного кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Разом з тим, приписами пункту 2 частини 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено можливість зупинення виконавчого провадження у разі прохання боржника, який проходить строкову військову службу у складі Збройних Сил України чи інших передбачених Законом військової формувань, якщо рішення неможливо виконати без його участі. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України та ст. 614 Цивільного кодексу України обов'язок доказування того, що несплата аліментів була наслідком наявності поважних причин, покладено на платника аліментів, а суд повинен виходити із презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов'язання. В зв'язку з цим, виходячи із зазначених вимог закону, відповідач зобов'язаний довести проходження ним в період нарахування заборгованості по аліментних платежах строкової військової служби у складі Збройних Сил України, належне повідомлення про це державного виконавця та неможливість виконання рішення суду про стягнення аліментів у його відсутність. Як вбачається з матеріалів справи будь-яких повідомлень від боржника про зупинення виконавчого провадження у зв'язку з призовом для проходження строкової військової служби до ВДВС не надходило. Крім цього, п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» не містись обов'язку боржника особисто з'явитись до державного виконавця і подати прохання про зупинення виконавчого провадження. А відтак відповідач, знаючи про необхідність виконання рішення суду про сплату аліментів своїй доньці, мав реальну можливість подати державному виконавцю прохання про зупинення виконавчого провадження шляхом направлення, зокрема, поштовими засобами зв'язку відповідного повідомлення. Однак, такого свого обов'язку безпідставно не виконав, доказів про сплату аліментів суду не надав. Виходячи з наведеного є підстави вважати, що саме з вини відповідача, який ухиляється від виконання батьківського обов'язку по утриманню своєї дитини до її повноліття, виникла заборгованість по аліментам, а відповідно, він повинен відповідати за прострочення сплати аліментів перед позивачем і сплатити їй пеню. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд вирішив позовні вимоги задовольнити частково, з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Свідки допитані у судовому засіданні не повідомили достовірних обставин по сплаті або невиплаті аліментів відповідачем. Відповідно до довідки № 2144 від 08.05.2013 року [PERSON] працює в ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» на посаді слюсар з ремонту автомобілів 4 розряду. Згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.12.2002 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-572 виданого 07.11.2002 року Синельниківським міськсудом про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку. Пеня нараховується 1% за кожен день просрочки, тобто береться сума несплачених аліментів за місяць і визначається 1% за кожен день просрочки, відповідно за формулою P=s*p*Q. Загальна сума пені за прострочення сплати аліментів з січня 2004 року по квітень 2013 року складає 11091 грн. 93 коп.. Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд приходить до обґрунтованого висновку що позовні вимоги позивачем доведені, обґрунтовані, а тому є всі підстави для їх часткового задоволення .

Outcome: partial