Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Крюківського районного суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - 1/3 частину домоволодіння за адресою: Полтавська область, м.Кременчук вул.Ростовська №8. Заявлені вимоги мотивував тим, що їй, [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 03.11.1992р. Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою, належить 2/3частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по вул. Ростовська №8 у м.Кременчуці. 1/3 частина цього будинку належить її свекрові [PERSON], що підтверджується довідкою Кременчуцького МБТІ від 01.08.2000р. та даними технічного паспорта, виготовленого 30.11.1988р. Інші документи про право власності на 1/3 ч. будинку відсутні. Згідно довідки житлової організації ТОВ «Добробит» [PERSON] був прописаний в цьому будинку в період з 22.03.1949р. по 19.04.1951р.. Потім виписався з будинку і виїхав в м.Петропавловськ-Камчатський РФ. З тих пір в Кременчук не приїздив, ніяких відомостей про себе не сповіщав, своєю власністю не цікавився. За даними адресного бюро м.Петропавлівськ-Камчатський від 17.07.1968р. місце останнього його перебування та прописки було: селище Мохове вул.Стадіонна, 12, звідки він був виписаний 13.05.1963р. невідомо куди. 11.11.1973р. померла [PERSON] АнтонінаІванівна /її свекруха/, а 09.05.1999р. їх син, а її чоловік [PERSON], з яким вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з 14.07.1958 р. по день його смерті. Ще за життя її чоловіка [PERSON] вони з ним неодноразово (у 1982р.,1985 р.,1995р.) звертались з запитами в різні адресні бюро про місця можливого мешкання його батька [PERSON], та у відділи ЗАГС про надіслання документу про його смерть, якщо він помер, але ніяких позитивних результатів не одержували. Вони вважали, що в результаті його віку та неналежних умов життя (свекор зловживав спиртними напоями) його вже немає в живих, але ніяких документальних підтверджень чи доказів не мали. Років за три до смерті її чоловіка їм від знайомих стало відомо, що нібито [PERSON] давно помер, про що було відомо його друзям в м.Кременчуці, але і друзів його на той час уже не було в живих. Після виїзду в 1951 році [PERSON] із Кременчука пройшло майже 65 років. Враховуючи дату його народження 1910 рік, йому на даний час було б 105років. За таких обставин його явно в живих немає. Де, коли і при яких обставинах він помер та чи була зареєстрована його смерть, їй не відомо. З 1958 року вона проживає в будинку по вул. Ростовській,8 у м.Кременчуці, а з листопада 1992 року являється власницею 2/3 частин цього будинку. Володіє і користується цим будинком безперервно, відкрито по теперішній час. [PERSON] за місцем знаходження своєї власності десятки років не проживав, не дбав про своє майно, не надавав про себе ніяких відомостей. То ж їй з допомогою її сина [PERSON] [INFO], який проживає та зареєстрований разом з нею в цьому будинку, доводилось ремонтувати та підтримувати технічний стан всього будинку. Оскільки частки співвласників у праві спільної часткової власності на домоволодіння реально виділені не були, і з моменту прийняття нею спадщини після померлих, в її користування фактично перейшов весь будинок та господарські будівлі. З моменту набуття нею права власності на 2/3 частини домоволодіння в результаті прийняття нею спадщини по закону після смерті чоловіка батьків, жодних дій, які б свідчили про будь яку зацікавленість в здійсненні свого права на спадкування по закону 1/3 частки спадщини здійснено не було. [PERSON] за адресою по якій розташований їх будинок з господарськими будівлями відповідач не з»являвся, тому вона була впевнена в тому, що на це майно ніхто не претендує, і тому, вона вважає, що має достатньо підстав для набуття права власності на дану 1/3 частину будинку з господарськими будівлями за набувальною давністю. Прохала суд задовольнити позов. Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука від 13.10.2015року залучено в якості співвідповідача Крюківську районну раду м.Кременчука. В судовому засіданні позивач та її адвокат позовні вимоги підтримали, прохали суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] міська рада в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином з дотриманням вимог ст. 76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим слухати справу за відсутності вказаного відповідача згідно ст. 169 ЦПК України. В судовому засіданні представник Крюківської районної ради м.Кременчука проти задоволення позову не заперечує, вважає позов обґрунтованим. Третя особа відділ державної реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ в судове засідання не з*явився, направив клопотання про розгляд справи без їх участі. Суд, вислухавши позивача,представника Крюківської районної ради м.Кременчука, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню на підставі ст.ст. 344,346 ЦК України, п. 8 Перехідних положень ЦК України. За вимогами останніх, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності припиняється у разі смерті власника. Правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Як убачається з матеріалів справи, позивачу [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 03.11.1992р. Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою, належить 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по вул. Ростовській №8 у м.Кременчуці. 1/3 частина цього будинку належить [PERSON], що підтверджується довідкою Кременчуцького МБТІ від 01.08.2000р. та даними технічного паспорта, виготовленого 30.11.1988р. Інші документи про право власності на 1/3 ч. будинку відсутні. Згідно довідки житлової організації ТОВ «Добробит» [PERSON] був прописаний в цьому будинку в період з 22.03.1949р. по 19.04.1951р.. Потім виписався з будинку і виїхав в м.Петропавловськ-Камчатський РФ. З тих пір в Кременчук не приїздив, ніяких відомостей про себе не сповіщав, своєю власністю не цікавився. За даними адресного бюро м.Петропавлівськ-Камчатський від 17.07.1968р. місце останнього його перебування та прописки було: селище Мохове вул.Стадіонна, 12, звідки він був виписаний 13.05.1963р. невідомо куди. Після виїзду в 1951 році [PERSON] із Кременчука пройшло майже 65 років. Враховуючи дату його народження 1910 рік, йому на даний час було б 105років. За таких обставин його явно в живих немає. Де, коли і при яких обставинах він помер та чи булла зареєстрова найого смерть, мені невідомо. З 1958 року позивач проживає в будинку по вул. Ростовській №8 у м.Кременчуці, а з листопада 1992 року являється власницею 2/3 частин цього будинку. Володіє і користується цим будинком безперервно, відкрито по теперішній час. Оскільки частки співвласників у праві спільної часткової власності на домоволодіння реально виділені не були, і з моменту прийняття нею спадщини після померлих, в її користування фактично перейшов весь будинок та господарські будівлі. З моменту набуття нею права власності на 1/3 частини домоволодіння в результаті прийняття нею спадщини по закону після смерті чоловіка, жодних дій, які б свідчили про будь яку зацікавленість в здійсненні свого права на спадкування по закону 1/3 частки спадщини здійснено не було. [PERSON] за адресою по якій розташований їх будинок з господарськими будівлями відповідач не з»являвся, тому вона була впевнена в тому, що на це майно ніхто не претендує, і тому, вона вважає, що має достатньо підстав для набуття права власності на дану 1/3 частину будинку з господарськими будівлями за набувальною давністю. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що відповідно до\~ч.1 ст.344 ЦК України \~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Позивач ніколи не приховувала факту володіння будинком, про що свідчать всі договори про надання житлово-комунальних послуг, довідок ТОВ «Добробит» . особовий рахунок по даному домоволодінню відкритий на ім»я позивача. - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Строк володіння позивачем даним майном підтверджується витягом з Домової книги за адресою На даний час ринкова вартість 1/3 частини спірного домоволодіння, згідно технічного паспорту становить 20542 грн. виходячи з того, що вартість всього домоволодіння складає 61626 грн. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Ураховуючи, що ЦК\~ України набрав чинності з 1 січня 2004 року (п.1. Прикінцевих та перехідних положень ЦК України) норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. п.13. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначає, що можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень\~ст. 15, 16 ЦК України , а також ч.4 ст.344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. В підтвердження того, що позивач володів та відкрито користувався зазначеним майном як власник і відкрито, добросовісно і безперервно продовжує користуватися зазначеним нерухомим майном по цей час, а саме на протязі більш ніж десяті років, надав суду договори на надання комунальних послуг і квитанції про сплату наданих послуг. За викладених обставин суд виходить з того, що відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Позивач у суді достовірно довів факт набуття ним права власності за набувальною давністю, оскільки він добросовісно і відкрито користується нерухомим майном на протязі більше 10 років. Інших осіб, які б заявляли вимоги щодо повернення вказаного нерухомого майна не має, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і є підстави для визнання права власності за набувальною давністю на 1\\3 частку домоволодіння №8 по вул.Ростовській в м.Кременчуці Полтавської області за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved