Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та просить визнати за нею право власності на земельну ділянку [NUMBER] загальною площею 2,2092 га, що складається із трьох ділянок площею 0,3151 га, площею 1,4497 га та площею 0,4444 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON], якій ділянки належали на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 грудня 2004 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті [PERSON] вона звернулася із заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, але відсутність витягу з автоматизованої системи даних Державного земельного кадастру, позбавила її можливості оформити спадщину на своє ім'я. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просить задовольнити їх. Від відповідача - Великокаратульської сільської ради, Переяслав-Хмельницького району, Київської області, до суду надійшла заява про визнання позову та слухання справи у відсутності представника. За правилами ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. [PERSON] при житті володіла земельною ділянкою [NUMBER], загальною площею 2,2092 га (0,3151га+1,4497га+0,4444га), що розташована на території Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, яку вона успадкувала після смерті [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітомвиданим державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори в 28 грудня 2004 року на її ім'я, тазареєстрованим в реєстрі за №3169 (а.с.15). Вказані земельні ділянки за життя були передані у власність [PERSON], згідно розпорядження Переяслав-Хмельницької райдержадміністрації від 24 грудня 2003 року за №839. 12 березня 2004 року на ім'я померлої [PERSON] був виданий державний акт серія [NUMBER] який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №807. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER]. Після смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно в тому числі і на вказані земельні ділянки. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] є племінницею померлої [PERSON]. Відповідно до заповіту посвідченого секретарем Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області 04 вересня 1996 року зареєстрованого в реєстрі за №72, [PERSON] за життя, заповіла позивачу [PERSON] та [PERSON] все своє майно (спадкова справа а.с.6). Позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину, після смерті [PERSON] шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви. Інші спадкоємці - внука спадкодавця [PERSON] відмовилась від належної їй частини спадкового майна на користь позивача, що підтверджується заявою в спадковій справі №137 за 2014 рік(а.с.11). Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину судом не встановлено. Постановою від 06 липня 2016 року за №2196/02-31, державний нотаріус Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області, відмовив позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки відсутній витяг з автоматизованої системи даних Державного земельного кадастру(а.с.17). Відповідно до п.п.9-10 ст.28-1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року №3613-VІ), із змінами та доповненнями, до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. За правилами ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонено законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п. п. в, г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки зокрема на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За правилами до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За таких обставин, суд приходить до висновку, що земельна ділянка [NUMBER] загальною площею 2,2092 га (0,3151га+1,4497га+0,4444га), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Великокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, за життя належала [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] та підлягає спадкуванню позивачем [PERSON], як спадкоємцем за заповітом. На підставі ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1225, 1233, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст. 81 Земельного Кодексу України,

Outcome: approved