Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON], служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації про розірвання договору та виселення посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, розташований в [ADDRESS]. 09 вересня 1987 року, [PERSON] оформила в її користь заповіт, згідно якого заповіла належний їй на праві особистої власності жилий будинок з надвірними будівлями. 28.04.2009 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу спірного будинковолодіння. Проте, [PERSON] умови договору не виконала, кінцевого розрахунку за придбане житло не провела та продовжує користуватись спірним житлом разом із чоловіком та двома неповнолітніми дітьми. Зустрічей із позивачкою [PERSON] уникає та на прохання виселитись не реагує. [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину, однак оформити своїх спадкових прав у держнотконторі не має можливості через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно. Просить розірвати договір купівлі-продажу житлового будинку із надвірними побудовами та спорудами, укладений 28 квітня 2009 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON] та виселити відповідачів із займаного ними без правових підстав жила. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав повністю з мотивів викладених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], повторно в судове засідання не з'явилися з невідомої суду на те причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися вчасно та належним чином, що підтверджується документально. Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся про місце та час розгляду справи. Представник служби у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації в судовому засіданні покладається на думку суду. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив 28 квітня 2009 року [PERSON] (в інтересах якої діяла [PERSON]), продала [PERSON] жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами розташованого в [ADDRESS], який належав їй на підставі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, яке видане виконавчим комітетом Тернопільської районної ради народних депутатів 30 липня 1990 року на підставі рішення виконкому №146 від 25 липня 1990 року «Про оформлення права власності на жилі будинки». Зазначений Договір купівлі-продажу від 28.04.2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в Державному реєстрі за №791. Відповідно до пунктом 3.2 договору, сторони домовилися про такий порядок проведення розрахунків за цим договором: при укладенні цього договору Покупець сплачує представнику Продавця 80 000 (вісімдесят тисяч) грн.. 00 коп., а сплата решти суми, а саме 224 000 (двісті двадцять чотири тисячі) грн.. 00 коп., що є еквівалентом 28 000 (двадцять вісім тисяч) доларів США, відстрочується до першого липня 2009 року. Підписання цього договору представником Продавця є підтвердженням факту одержання ним від Покупця 80 000 грн., як часткової оплати за проданий жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами. Пунктом 6.2 зазначеного Договору передбачено, що право власності на майно, згідно ч.4 ст.334 ЦК України, у Покупця виникає з моменту державної реєстрації цього договору і повного розрахунку, відповідно до п.3.1 Договору. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов»язання по зазначеному правочину належним чином не виконала, решту суми обумовлену даним договром у розмірі 224 000 гривень [PERSON] не сплатила. 09 вересня 1987 року [PERSON] оформила заповіт, посвідчений державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори, [PERSON], відповідно до якого належний їй на праві особистої власності жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Миролюбівка Тернопільського району Тернопільської області заповіла [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла (свідоцтво про смерть [NUMBER], видане Великолуцькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області) . Після її смерті відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок і позивачка являється спадкоємцем за заповітом. Як вбачається із матеріалів спадкової справи, 13 березня 2014 року позивачка звернулась із заявою до Тернопільської районної державної нотаріальної контори про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак постановою державного нотаріуса Осадчук від 07.03.2014 року, їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв»язку із пропуском терміну для прийняття спадщини. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 квітня 2014 року [PERSON] визначено додатковий трьохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. 29 квітня 2014 року позивачка звернулась до Тернопільської районної державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори №1281/ 02-14 від 29.04.2014 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті - [PERSON], померлої [INFO], у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок на ім»я померлої [PERSON] Відповідно до вимог ст.1218 ЦК України. до складу спадщини входять всі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок смерті. Таким чином, до [PERSON], як до спадкоємця майна померлої [PERSON] перейшли всі права та обов»язки продавця за договором купівлі-продажу спірного житлового будинку, а тому вона вправі вимагати розірвання договору у зв»язку з невиконанням умов зазначеного договору купівлі-продажу. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до п.5 договору купівлі-продажу від 28.04.2009 року, [PERSON]передала [PERSON] у день підписання даного договору ключі від будинку, а остання з сім»єю: чоловіком [PERSON] та двома синами [PERSON] та [PERSON] поселилася у ньому, де проживає по даний час, що стверджується довідкою №829, виданою 13.08.2014 р. виконавчим комітетом Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Згідно ч. 2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору В силу ч.3 та ч.4 ст.653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов»язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.695 ЦК України, якщо покупець не здійснив у встановлений договором строк чергову частину платежу за проданий з розстроченням платежу і переданий йому товар, продавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення проданого товару. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] в частині розірвання договору купівлі-продажу житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами розташованого в [ADDRESS] від 28 квітня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON] є підставним та підлягає до задоволення. Проте, задовольняючи позовні вимоги в частині розірвання договору, суд вважає, що позов в частині виселення відповідачів із займаного ним житла не підлягає до задоволення, виходячи із такого. В силу вимог ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, у тому числі шляхом виселення. У відповідності до ч.3 ст.98 ЖК України, тимчасові жильці на вимогу власника або членів сім»ї, які проживають разом з ним, зобов»язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Оскільки позивач, не є власником спірного будинковолодіння, розташованого у [ADDRESS], тому не вправі пред»являти вимоги про виселення відповідачів із даного домоволодіння, відтак у задоволенні позову у цій частині йому слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: partial