Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа на стороні відповідачів - Служба у справах дітей Ківерцівської районної державної адміністрації, про визнання осіб такими що втратили право користування жилим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що вона є власником житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] Волинської області. У вказаному будинку також зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які на протязі багатьох років за вищевказаною адресою не проживають та на даний час місце знаходження відповідачів невідоме, тому просить суд визнати їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, згідно з заявою просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, щодо постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи у їх відсутності до суду не надходило. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] Волинської області, що договором дарування, посвідченим 16.12.2016 року приватним нотаріусом Ківерцівського районного нотаріального округу Кузьміч Н.В., за реєстровим № 1576, договором дарування, посвідченим 25.12.2000 року приватним нотаріусом Ківерцівського районного нотаріального округу Кузьміч Н.В., за реєстровим № 2596, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 76426429 від 21.12.2016 року (а.с.8-11). З довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у жилому приміщенні (будинку) осіб № 3495 від 04.07.2018 року, виданої Ківерцівською міською радою, вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.22) Відповідно до акту № м-312 від 03.08.2018 року, складеного комісією Ківерцівської міської ради Волинської області та повідомлення Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області № 5625/54/01-2018 від 07.08.2018 року [PERSON] та його дружина [PERSON] не проживають за адресою: [ADDRESS] більше одного року (а.с.19-20). Згідно зі ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до положень ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК Української РСР визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно до висновку Ківерцівської районної державної адміністрації № 44/02-18 від 05.10.2018 року «Про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням», визнання дітей [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою [ADDRESS], є доцільним лише після приведення у відповідність документації на будинки по [ADDRESS] та їх реєстрації за цією адресою. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], а тому позов підлягає до часткового задоволення. Судові витрати залишити за позивачем за її заявою.

Outcome: partial