Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Старобільської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування свого позову [PERSON] посилається на те, що 14 червня 2014 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на повному утриманні позивача. На даний час відповідач відбуває покарання за вироком Старобільського районного суду Луганської області від 30 квітня 2015 року. З моменту народження дитини та по теперішній час відповідач мешкав окремо від них. Дитина весь час проживає разом з позивачем. У відділі державної виконавчої служби Старобільського районного управління юстиції на виконанні знаходиться виконавчий лист № 2/431/330/15 Старобільського районного суду від 24 лютого 2015 року про стягнення з відповідача на її користь аліментів у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. Рішення суду про стягнення аліментів відповідач не виконував, аліменти не сплачував. З моменту народження дитини та до теперішнього часу відповідач не проявляв бажання виховувати свою дитину та піклуватися нею, ніколи не цікавився розвитком сина, не надавав йому необхідної уваги, якої потребує дитина, не проявляв необхідної турботи по відношенню до своєї дитини в повсякденному житті і до теперішнього часу не приймає участі в утриманні дитини, вихованні та догляді, не цікавиться станом її здоров'я, не вживає жодних заходів по створенню дитині належних умов розвитку, тобто повністю усунувся від своїх батьківських обовязків. Дитина увесь час проживає з позивачем, яка піклується про неї та виховує. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала в повному обсязі свої позовні вимоги та просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], 13 листопада 2014 року. Також пояснила, що судимість та перебування відповідача [PERSON] буде негативно впливати на майбутнє дитини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] повністю підтримала вимоги позивача та просила їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача не визнав та пояснив, що він готувався разом зі своєю матірю зустрічати дитину з пологового будинку. Купляли для дитини речі, перераховували кошти на картку. Позивач весь час йому казала, що позбавить його батьківських прав, якщо він не дасть дозвіл на виїзд дитини за кордон. Він дав свій дозвіл, бо думав, що у них відносини покращаться. Зараз він знаходиться в місцях позбавлення волі і не має можливості спілкуватися з дитиною. Відповідач не бажає, щоб його позбавили батьківських прав і просить відмовити позивачу в задоволенні її позовних вимог. В судовому засіданні представник третьої особи служби у справах дітей Старобільської районної державної адміністрації [PERSON] вважав позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона знайома з позивачем та відповідачем. Їй відомо, що вони разом не проживають, а з яких причин, невідомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є матірю позивача, а відповідач являється їй зятем, з яким у неї неприязні відносини. Також пояснила, що відповідач не займається вихованням свого сина. Бачив сина лише один раз і то випадково. Лише його мати приходила декілька разів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона була свідком того, що при виписці позивача з пологового будинку, відповідача вона не бачила. І після цього, вона бачила з дитиною тільки позивача. Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши докази по справі, вважає що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, серії І-ЕД № 180532 від 14 червня 2014 року, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2014 року. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-ВЛ № 372878 від 19 листопада 2014 року. Відповідно до вироку Старобільського районного суду Луганської області від 30 квітня 2015 року [PERSON] був засуджений та йому призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Характеристика [PERSON] при винесенні судом вироку, була позитивною. Відповідно до довідки Чмирівської сільської ради № 150 від 25 травня 2015 року, вбачається, що позивач [PERSON] проживає разом з сином в будинку свого батька [PERSON], де крім них та проживають мати та молодша сестра. Зі слів [PERSON], батько дитини [PERSON] участі у вихованні сина та його догляді не приймає. Зі слів відповідача [PERSON], він не відмовляється від участі у спілкуванні та вихованні дитині. При можливості він буде надавати допомогу дитині та сплачувати аліменти. Він лютить свого сина і не бажає, щоб його позбавили батьківських прав. Прокурор та представник третьої особи також заперечували проти позбавлення [PERSON] батьківських прав. Згідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Посилання позивача на те, що судимість та перебування відповідача [PERSON] буде негативно впливати на майбутнє дитини, не є обґрунтованими. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст. 150, 164 СК України, та

Outcome: dismissed