Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], треті особи Тернопільська районна нотаріальна контора, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на ? частину земельної ділянки площею 0,14 га, яка розташована по вул. Польовій в смт. В.Березовиця. Тернопільського району. В обгрунтування своїх вимог вказує на те, що з 24.10.1987 року по 05.08.2009 року перебувала у шлюбі з [PERSON], який 08.12.2014 року помер. Спадкоємцем за заповітом на спірну земельну ділянку є [PERSON] Крім того, померлий мав ще двох дітей: [PERSON] та [PERSON], які не є спадкоємцями, Перебуваючи у шлюбі [PERSON] в інтересах сімї подав заяву з проханням виділити земельну ділянку до [PERSON] селищної ради. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 17.05.1996 року [PERSON] передана у власність земельна ділянка площею 0,1485 кв.м. На даній земельній ділянці вони розпочали будівництво житлового будинку. Оскільки, земельна ділянка набута подружжям у період шлюбу для будівництва та обслуговування житлового будинку та на ній розпочато будівництво житлового будинку, тому вона є спільною сумісною власністю подружжя, то відповідно їй належить право власності на ? частина зазначеного майна. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві, просить задовольнити його в повному обсязі. Відповідач та треті особи в судове засідання не зявились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.10.1987 року, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ИД № 460557 від 24.10.1987 року. Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ИД № 028761, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 05.08.2009 року. [PERSON] [INFO] помер 08.12.2014 року у м. Таргунаі, як вбачається з офіційного витягу з реєстру про його смерть. Відповідно до заповіту від 13.05.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] [INFO], все належне йому майно на праві приватної власності, яке є на день складання заповіту та яке буде надбане після його підписання, заповів [PERSON] Згідно заяви від 27.01.2015 року [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON] Також, заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] від 05.02.2015 року подала [PERSON] Згідно заяви про прийняття спадщини від 06.02.2015 року [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] Згідно заяви про прийняття спадщини від 07.04.2015 року [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] [PERSON] на підставі рішення Великоберезовицької селищної ради народних депутатів від 19.05.1995 року передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,1485 га, яка розташована на території смт. В. Березовиця для будівництва і обслуговування житлового будинку та видано державний акт на право приватної власності на землю серії ТР-ІУ № 020210. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.06.2014 року, земельна ділянка, кадастровий номер 6125255200:02:002:1481, що знаходиться по вул. Польова, смт. В.Березовиця, Тернопільського району, Тернопільської області зареєстрована за [PERSON] на праві приватної власності, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1485 га. [PERSON] перебував на реєстраційному обліку в селищі В.Березовиця по вул. Вишнева № 5, Тернопільського району, Тернопільської області один, померлому на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1485 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться по вул. Польова, смт. В.Березовиця. Тернопільського району, Тернопільської області, кадастровий номер земельної ділянки 6125255200:02:002:1481, заборона на вказану земельну ділянку відсутня,як вбачається з довідки № 3008 від 09.06.2015 року, виданої Виконавчим комітетом Великоберезовицької селищної ради. Як слідує зі звіту про експертну грошову оцінку вартості земельної ділянки площею 0,1485 га, кадастровий номер 6125255200:02:002:1481, що знаходиться по вул. Польова, смт. В.Березовиця, Тернопільського району, Тернопільської області, становить 208643 грн. 00 коп. без урахування ПДВ. 01 лютого 2016 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори [PERSON] як спадкоємцю за заповітом майна [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не склалось. Згідно ст. 22 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Зі змісту ч. 1 ст. 28, ст. 29 КпШС України вбачається, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. Таким чином, суд вважає, що сказане спірне майно є спільним майном подружжя та частки майна дружити на чоловіку цьому майні є рівними. Відповідач в судове засідання не подав жодних заперечень з приводу вимог позивача щодо вартості майна та порядку поділу майна подружжя. Беручи до уваги, що спірна земельна ділянка є неподільною річчю та не може бути реально поділена між сторонами відповідно до їх часток, вимоги щодо стягнення компенсації та реальний поділ сторонами не заявлялись, суд вважає, що ідеальна частка кожного із подружжя становить по 1/2, тому слід визнати право кожного з подружжя на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки без її реального поділу та залишити дане майно у їх спільній частковій власності. Згідно з ч.1 ст. 321 і ст. 392 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту, а позов до задоволення шляхом виділення позивачу [PERSON] у власність 1/2 частки земельної ділянки, площею 0,1485 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться по вул. Польова, смт. В.Березовиця. Тернопільського району, Тернопільської області, кадастровий номер земельної ділянки 6125255200:02:002:1481.

Outcome: approved