Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому прохає припинити належне їй право спільної часткової власності у будинку та виділити у її власність окремий об`єкт нерухомого майна квартиру яка складається із житлових та не житлових приміщень житлового будинку [ADDRESS] , які набуті у власність та які становлять 40/100 житлового будинку. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що кожен із співвласників будинку, зокрема, вона та відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] володіють окремими квартирами з окремими входами до них. Земельна ділянка будинковолодіння поділена між співвласниками та квартири кожного знаходяться на індивідуальних земельних ділянках, які перебувають у приватній власності кожного із співвласників житлового будинку. Незважаючи на те, що та частки співвласників фактично виділені в натурі та у власності кожного із співвласників перебувають визначені житлові та не житлові приміщення, право спільної часткової власності на нього не припинено, що перешкоджає її в повній мірі реалізовувати своє право власності на нього.Відтак, прохає суд позово задовольнити повністю. У ході судового розгляду позивач [PERSON] позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві і прохає його задовольнити. Пояснила, що відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] безпідставно та не обґрунтовано не бажають припинити право спільної часткової власності на будинок , хоча кожен із співвласників володіє індивідуально визначеним майном - квартирою. У відповідності до технічного паспорта на будинок на частку кожного із співвласника виділені відповідні приміщення, які зазначено у ньому та відображено як квартира № 1,2,3. Так, [PERSON] володіє приміщеннями, які відображено як квартира №1, вона володіє приміщеннями, які відображено як квартира №2, а [PERSON] володіє приміщеннями, які відображено як квартира [ADDRESS] . Судові витрати прохає залишити за нею. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , в силу вимог ст. 128 ЦПК України, були належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання; в судове засідання не з`явилися без повідомлення причин; відзиву не подали. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Сектор реєстраційної роботи Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ковельської міської ради будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду даної справи, в судове засідання не з`явилась, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала, про причини неявки суд не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України і проти чого не заперечила позивач в судовому засіданні . Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Статтею 364 Цивільного кодексу України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності за умови можливості виокремлення виділеної частки в окремий об`єкт. Частиною третьою статті 364 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. У відповідності до договору дарування від 22.10.2013 року, який посвідчено приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Мартинюком Е.В. [PERSON] набула права власності на 40 /100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Із договору дарування земельної ділянки від 22.10.2013 року вбачається, що належна позову частка в будинку із господарськими будівлями та спорудами розташовується на індивідуально відведений земельній ділянці площею 0,0300 га з кадастровим номером [NUMBER] та земельній ділянці площею 0,0062 га з кадастровим номером [NUMBER] по [ADDRESS] З технічного паспорта на будинок [ADDRESS] вбачається, що у будинку технічно існуючими є три окремих об`єкта - квартири, які відокремлені одна від одної та мають окремі входи . Належна на праві власності позивачу частка в розмірі 40/100 у праві спільної часткової власності виділена у натурі та у відповідності до експлікації приміщень до плану одноквартирного ( садибного житлового будинку ) , яка міститься у технічному паспорті є квартирою [ADDRESS] та складається із коридору 2-1 площею 4,7 кв.м. , кімнати 2 - 2 площею 10,5 кв.м. , кімнати 2-3 площею 8,5 кв.м., кухні 2-4 площею 6,3 кв.м. , ванної кімнати 2-5 площею 3,1 кв.м. Площа належної [PERSON] квартири становить 33,1 кв.м , житлова - 19,0 кв.м. Технічні характеристики належних відповідачам часток та їх склад також відображено у технічному паспорті. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин відповідачі не подали. Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позивач [PERSON] довела існування обставин, за яких припинення права спільної часткової власності може та має місце, а відтак , позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved