Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення станом на 30.11.2014року в розмірі 17681грн.83коп. та починаючи з 01.12.2014року і до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені - по 87грн.06коп. за кожен день прострочення. В ході розгляду справи, представник позивача [PERSON] - [PERSON] подав розрахунок помісячного і загального розміру стягнення пені за період з 01.04.2014року по 19.03.2015року від сум несплачених відповідачем аліментів. Загальна сума нарахувань пені, що підлягає стягненню з відповідача, складає 27191грн.41коп. При цьому позивач [PERSON] у позові посилалась на те, що рішенням Московського районного суду м.Харкова від 16.07.2007року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 22.05.2007року та до повноліття дитини. 17.08.2007року Московським районним судом м.Харкова видано виконавчий лист №2-7364/07, за яким 04.09.2007року державною виконавчою службою ХМУЮ було відкрито виконавче провадження. Проте відповідач [PERSON] ухиляється від участі в утриманні сина та належного виконання рішення суду, сплачує аліменти несвоєчасно та не в повному обсязі. В результаті цього утворилась заборгованість з виплати аліментів, яка постійно зростає. 25.11.2014року державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Було зроблено розрахунок заборгованості по аліментам [PERSON] №10-31 за період з 01.04.2014року по 30.09.2014року, який відповідає нормам права і реальній дійсності. Вина відповідача у виникненні заборгованості по аліментам була встановлена рішенням Московського районного суду м.Харкова від 13.11.2014року в справі № 643/6760/14-ц, що набрало законної сили. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Крім того надав суду розрахунок заборгованості по аліментам [PERSON] станом на 01.01.2015року. Представник залученої до участі в розгляді даної справи третьої особи - Московськиого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Самойлова К.Г. посилаючись на той факт, що до компетенції ВДВС не входить нарахування і стягнення пені за прострочку заборгованості з виплати аліментів, вирішення даного спору між сторонами залишила на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено та сторонами не заперечено, що рішенням Московського районного суду м.Харкова від 16.07.2007року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 22.05.2007року та до повноліття дитини. 17.08.2007року Московським районним судом м.Харкова видано виконавчий лист №2-7364/07, за яким 04.09.2007року державною виконавчою службою ХМУЮ було відкрито виконавче провадження. Позивачем було подано два розрахунки заборгованості по аліментам. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам Московського ВДВС ХМУЮ від 15.05.2014року, заборгованість по аліментам відповідача станом на 01.03.2014року складає 8297,64грн./а.с.7/. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виконаного державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 25.11.2014року, за відповідачем рахується заборгованість по аліментам станом на 30.09.2014року в сумі 11462,14грн./ а.с.6/. Позивачкою поставлено питання про стягнення з відповідача неустойки (пеня) виходячи з вказаної заборгованості по аліментам. Згідно наданого представником відповідача останнього розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виконаного державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, за відповідачем рахується заборгованість по аліментам станом на 01.01.2015року в сумі 2863грн.04коп./ а.с.35/. Наявність заборгованості в сумі 2863грн.04коп. на даний час оспорюється позивачем, що підтверджується поясненнями її представника, скаргою [PERSON] до начальника Московського ВДВС ХМУЮ, щодо оскарження розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виконаного державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Самойловою К.Г. Відповідно до вимог ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів Суд зазначає, що рішення суду про встановлення розміру заборгованості зі сплати аліментів не приймалось, оскільки такий позов позивачем не подавався. Відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем надано до суду розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.01.2015року, який на даний час оскаржується позивачем. Згідно ч.4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив факт спору щодо розміру заборгованості за аліментами. Представник позивача зі свого боку підтвердив факт оскарження наданого відповідачем розрахунку заборгованості. Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні докази наявної заборгованості зі сплати аліментів у відповідача - рішення суду (оскільки існує спір), так як розрахунок державного виконавця оскаржується позивачем. Так, в разі зміни суми заборгованості або встановлення її відсутності змінюється обсяг розрахунку пені. Таким чином, суд вважає, що позивач не виконав вимоги ст.10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторонам повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, у зв'язку з чим позовна заява задоволенню не підлягає. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed