Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 29.03.2012 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, запис акту №176. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем мають спільну малолітню доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та утримується нею самостійно. Відповідач відбуває покарання в Житомирській ВТК за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 13.08.2012 р. у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. Сімейні відносини не склалися по причині різних характерів та поглядів на життя, шлюб, подружні права та обов»язки. Перебуваючи у місцях позбавлення волі, відповідач жодного разу не надавав матеріальної допомоги на утримання родини, натомість за власні кошти його забезпечувала, з моменту народження дитини не усвідомив, що став батьком, у ті короткі хвилини побачень та телефонних розмовах не хвилювався існуванням доньки. Спору про поділ спільного сумісного майна не існує. На примирення не згодна. Шлюб розриває вперше. Відповідно до ст. 113 СК України бажає відновити своє дошлюбне прізвище - «[PERSON]». Крім того, позивач посилається на то, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, проте подала позов у порядку позовного провадження, просить задовольнити. У судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач заперечень (пояснень) не надіслав, перебуває в Житомирській виправній колонії №4, відбуває покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 13.08.2012 р. у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов про розірвання шлюбу підтверджений і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалась остаточно, по причині різних характерів і поглядів на життя, права і обов»язки подружжя, що призвело до припинення шлюбу. Відповідач відбуває покарання в Житомирській ВТК за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 13.08.2012 р. у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, не бере участі у матеріальному забезпеченні родини, вихованні та утриманні дитини, не зовсім усвідомлює, що став батьком. Суд установив, що спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача та їх малолітньої доньки, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу з відновленням дошлюбного прізвища обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 24, 110, 112 , 113 СК України,

Outcome: approved