Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований виконкомом Надержинщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 26 грудня 2018 року, актовий запис №08. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 26.12.2018 року вони з відповідачем уклали шлюб. Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки на момент укладання шлюбу відповідач відбував покарання в ДУ «Крюковська виправна колонія № 29» та в даний час продовжує відбувати тривалий строк покарання. Сторони вважають, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам, оскільки між ними фактично сімейних стосунків не було. Вони ніколи не проживали разом, не вели спільне господарство, не мають спільно нажитого майна, не мають спільних дітей. На підставі викладеного, позивач просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 04.10.2021 року було відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву, у якій прохала проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явивсь, надіслав до суду заяву, у якій прохав проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за такими підставами. Із свідоцтва про шлюб, що було видане виконкомом Надержинщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області, вбачається, що сторони 26 грудня 2018 року зареєстрували шлюб, актовий запис №08 (а.с.8). В судовому засіданні було встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують. Судом, також, встановлено, що спір про майно між сторонами відсутній. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд, вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,та

Outcome: approved