Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовними вимогами до відповідача [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 7\~000 грн., щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від батьківського обовязку утримувати дітей та не надає матеріальну допомогу на їх утримання. [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про причини неявки та відзиву щодо позову суду не подав, тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав: Позивач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД № 103789 виданим Відділом реєстрації актів цивільно стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції 27 лютого 2014 року, відповідний актовий запис №206. В шлюбі у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження І-ИД № 206563, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції 28 жовтня 2014 року, актовий запис №2638. Також, до моменту офіційного укладення шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №105270, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції 21 жовтня 2009 року, актовий запис №2531. Як встановлено судом, позивач [PERSON] проживає разом із неповнолітніми дітьми за адресою по вул. Галицька, 58/61, м. Тернопіль. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно ст.181 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи ту обставину, що відповідач [PERSON] має можливість виконувати батьківські обовязки по утриманню неповнолітніх дітей, суд вважає, що в даному випадку мають місце порушення прав неповнолітніх дітей, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів. Згідно ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років станом на 12.07.2018 року визначено в сумі 1559 гривень, а на дитину віком від 06 до 18 років 1944 гривень, а отже математично можливо обрахувати 50% від означених сум 779, 5 гривень, та 972 гривні, відповідно. Загалом 1751, 5 гривень. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, виходить з рівності обовязку батьків щодо утримання дітей, та обовязку кожної із сторін спору доводити обставини, на котрі вона посилається на обґрунтування вимог (в тому числі майнове становище протилежної сторони, до котрої заявлено вимогу). А тому\~Суд вважає,\~що за\~недоведеністю належними,\~допустимим та\~достатніми доказами\~належного майнового\~становища відповідача,\~достатнього для\~визначення розміру\~стягуваних аліментів\~у запитуваній\~позивачем сумі\~(7000\~гривень щомісячно),\~вимоги позивача\~підлягають до\~часткового задоволення\~шляхом стягнення\~з відповідача\~аліментів на\~ утримання\~дітей у\~твердій грошовій\~сумі в\~розмірі,\~наближеного до\~законодавчого визначеного\~мінімального розміру\~. Таким чином, з урахуванням викладеного та вимог ст.180, 182 СК України, приймаючи до уваги прожитковий мінімум для дитини відповідно віку, матеріальне становище позивача та покладений на нього законом обовязок доказування обставин, на котрі він посилається на обґрунтування позовних вимог, Суд виходить з рівності обовязку батьків щодо утримання дітей і вважає, що відповідач [PERSON] має можливість виконувати батьківські обовязки по утриманню неповнолітніх сина [PERSON] та доньки [PERSON], тому в даному випадку мають місце порушення прав неповнолітніх дітей, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів в твердій грошовій в розмірі 2000 гривень, щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дати звернення до суду 05 березня 2018 року, і до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: partial