Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль», в якому просить зобовязати відповідача внести зміни до договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № 1203 від 07.10.2015 року відповідно до реального споживання теплової енергії Q = 0,330 Гкал/рік, а також зобовязати відповідача зробити перерахунок плати за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води з 10.04.2015 року по час винесення рішення по справі. В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що вона є власником квартири, яка розташована за адресою: м.Сєвєродонецьк, пр.Гвардійський, 53/3. У 2001 році для здійснення господарської діяльності квартира була реконструйована та переведена з житлового фонду у нежитловий на підставі рішень Сєвєродонецької міської ради від 29.05.2001 року № 1188, від 28.08.2001 року № 1854 та акту прийняття в експлуатацію належного їй приміщення від 21.08.2001 року. У 2015 року в своєму приміщені Позивачем було здійснено ремонт, при цьому були відєднанні прибори централізованого опалення від мереж централізованого опалення відповідача та встановлено електричне опалення. Ремонтно-будівельні роботи здійснені з дотриманням норм ДБН В.2.2-15-2005, що в свою чергу не порушують прав інших власників квартир даного будинку, поліпшились функціонально-експлуатаційні якості приміщення позивача. У квітні 2015 року Позивач звернувся до ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» з проханням зробити обстеження приміщення для фіксування факту відєднання приборів централізованого опалення від мереж централізованого опалення, відносно чого було складено акт від 10.04.2015 року з якого вбачається, що прибори опалення демонтовані, через приміщення проходять транзитні стояки централізованого опалення. 07.10.2015 року позивач уклав із ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № 1203 на невигідних умовах, а саме плата за спожиту теплову енергію нараховується шляхом помноження опалюваної площі на діючий тариф. Позивач вважає, що сплачувати вона повинна за реальний обсяг спожитої теплової енергії, а не за квадратні метри опалюваної площі, у звязку із чим необхідно внести зміни до вищевказаного договору відповідно до реального споживання теплової енергії Q = 0,330 Гкал/рік, а також необхідно зобовязати відповідача зробити перерахунок плати за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води з 10.04.2015 року по час винесення рішення по справі. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, проте надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі у звязку з відрядженням. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із договору дарування квартири від 06.03.2001 року (серія АВР № 667237) посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] (реєстр № 1697) [PERSON] є власником квартири розташованої за адресою м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, б. 53, кв. 3. На підставі рішень Сєвєродонецької міської ради від 29.05.2001 року № 1188, від 28.08.2001 року № 1854 та акту прийняття в експлуатацію від 21.08.2001 року, квартира [ADDRESS] була реконструйована та переведена з житлового фонду у нежитловий. Згідно із актом обстеження технічного стану та режиму роботи від 10.04.2015 року Відділу збуту теплової енергії ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ», підписаним начальником відділу збуту [PERSON], інженером з НіВ [PERSON], контролером теплового господарства [PERSON] в приміщенні розташованому за адресою: м.Сєвєродонецьк, пр.Гвардійський, б. 53, кв. 3 з підвального (технічного) поверху, через приміщення лікувального центру на вище розташовані поверхи проходять транзитні стояки ЦО; в приміщенні опалювальні прилади демонтовані. З наданого розрахунку тепловіддачі ізольованих транзитних стояків, зробленим та затвердженим головним інженером ТОВ «Укрінженеринг» [PERSON] у 2015 році вбачається, що при середній температурі носія центрального опалення Т=70 градусів Цельсію та внутрішній температурі опалювальних приміщень t=18 градусів Цельсію, тепловіддача магістральних стояків опалення складає Q=0,330 Гкал/рік З копії договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № 1203 від 07.10.2015 року вбачається, що ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» в якості виконавця та [PERSON] в якості споживача уклали договір про те, що виконавець зобовязується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Обєктом надання послуг згідно Договору № 1203 є квартира за адресою: [ADDRESS], опалювальна площа обєкту 63,5 кв.м., засіб обліку тепловий лічильник, лічильник г/води. Тарифи за послуги на момент укладення договору становлять: - для потреб бюджетних установ 1707,73 гривень за 1 Гкал (без ПДВ). Згідно із п. 9.1 Договору № 1203 вказаний договір укладений на три роки. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно із ч.2 ст.383 Цивільного кодексу України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до ч.1, 2 ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ч.7 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб'єктом господарювання, є договором приєднання. Згідно із ч. 1, 2 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до ст.67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно із ч.1 ст.24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Відповідно до ч.2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Згідно із п. 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 р. № 1198, розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. Відповідно до пунктів 12, 13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 із змінами та доповненнями (далі Правила № 630), у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. У разі коли опалювальні пристрої в квартирі (будинку садибного типу) обладнано приладами-розподілювачами теплової енергії або потужність приладів опалення (радіаторів) не відповідає розрахунковій, споживач оплачує послуги за результатами розрахунків витрат тепла, які здійснюються виконавцем за методикою, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики. Послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води є житлово-комунальними послугами другої групи в розумінні ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а отже тарифи на такі послуги можуть встановлюватися лише відповідною національною комісією. Суд зазначає, що тариф за послуги з централізованого опалення, який вказано у Договорі № 1203 сторонами узгоджено, на момент підписання договору відповідав встановленому Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Суд також звертає увагу на те, що згідно із п. 2.2 Договору № 1203, Додатку № 1 плата за послуги з централізованого опалення в приміщенні позивача здійснюється згідно із показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі займаних приміщень. Враховуючи наявність будинкового засобу обліку теплової енергії, плата за послуги з централізованого опалення на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил користування тепловою енергією, пункту 12 Правил № 630, повинна нараховуватися згідно із показаннями лічильника пропорційно опалювальній площі квартири. При цьому в договорі не враховано, що в квартирі проведено відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, а отже потужність приладів опалення (радіаторів) не відповідає розрахунковій. Отже, згідно із пунктом 13 Правил № 630 існують підстави для оплати позивачем послуг за результатами розрахунків витрат тепла, які проведені в результаті демонтажу засобів опалення квартири позивача, який було зафіксовано в акті від 10.04.2015 року. Разом з тим суд вважає необхідним вказати, що посилання позивача у позовній заяві на ст. 652 Цивільного кодексу України не є належним, адже ним не доведено, що після укладення спірного договору відбулася істотна зміна обставин. Як вказує сам позивач, фактичний демонтаж приладів опалення, з якими він повязує свої позовні вимоги, відбулися до укладення ним спірного договору з ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ», а отже такі обставини не можуть бути враховані в розумінні ст. 652 Цивільного кодексу України. Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми ч. 1, 2 ст. 634 Цивільного кодексу України, адже спірний договір є договором приєднання і позивачем доведено, що він як сторона, яка приєдналася до спірного договору, виходячи зі своїх інтересів та за наявності у нього можливості брати участь у визначенні умов договору, не прийняв би умов договору щодо визначення плати за надані послуги з централізованого опалення виходячи з показань будинкового приладу обліку тепла або виходячи із опалювальної площі квартири, адже його квартира відключена від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Задовольняючи вимоги позивача стосовно здійснення перерахунку суд виходить з того, що факт демонтажу приладів опалення було зафіксовано саме 10.04.2015 року, про що складено відповідний акт, за підписами начальника відділу збуту [PERSON], інженера з НіВ [PERSON], контролером теплового господарства [PERSON] тобто працівників ДП «ТЕЦ», у звязку з чим саме з цього моменту відсутні підстави для нарахування в повному обсязі суми оплати за постачання теплової енергії в приміщення позивача, добровільного корегування з урахуванням виявленого не зроблено, вимоги про зобовязання підключити прилади опалення відповідачем не висунуто. Таким чином, позов [PERSON] до Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» про зобовязання внести зміни до договору та зробити перерахунок підлягає задоволенню. Про необхідність відшкодування судових витрат позивачем не повідомлено. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved