Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], [PERSON], про усунення перешкод в користуванні власністю та про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що відповідачі є її рідними онуками, які зареєстровані і мешкали в її квартирі [ADDRESS] з 1994 р. У 2004 р. [PERSON], а в 2013 р. [PERSON] поїхали в невідомому напрямку на заробіток, в останній час зв'язок з ними відсутній. Наявність реєстрації онуків у її квартирі вимушує сплачувати комунальні послуги за відповідачів, хоча вони ними не користуються. Вона літня людина, пенсіонерка, інших доходів не має, рахує кожну копійку, вимушена економити. Оскільки відповідачі не мешкають у її власності більше року вони можуть бути позбавлені судом права користування житлом, а вона зможе оформити субсидію на сплату комунальних послуг. Просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачі до судового засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку через оголошення у газеті Урядовий кур'єр, що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 31). Причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи без їх участі до суду не надходило. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні вказали, що [PERSON] 10 років тому, а [PERSON] 3 роки тому виїхали до м. Москва, ні с ким не спілкуються, їх теперішнє місцезнаходження не відоме. Представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, у звязку із чим судом на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщеним протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Якщо тимчасова відсутність особи перевищує шість місяців, члени сім'ї, в тому числі і колишні, а також наймодавець вправі пред'явити позов про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення. Порядок збереження житлового приміщення за тимчасово відсутніми громадянами та визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, передбачений відповідно ст.ст.71, 72, 107 ЖК України, стосується житлових приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Крім того у постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши водночас одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Закон № 1382-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані зі зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. У відповідності до Узагальнення практики розгляду судами цивільних справ про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом та виселення «Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України. Суд захищаючи права власності громадян, усуває перешкоди у користуванні цією власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Судом встановлено: Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 10.01.1995 р. власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON],[PERSON] [PERSON] (а.с. 4) . Право власності на зазначену квартиру зареєстровано в КП «Сєвєродонецькому БТІ» за [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 17.03.1995 р., про що свідчить реєстраційний запис на свідоцтві про право власності (а.с. 4). Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с. 5). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.10.2001 р. спадкоємицею майна - (1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS]) [PERSON], померлої [INFO] є її донька [PERSON] (а.с. 6). З копії домової книги вбачається, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] значаться зареєстрованими в квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-9). Оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх достовірними, а вимоги позивачки такими, що підлягають задоволенню, оскільки встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають в квартирі [ADDRESS] без поважних причин понад передбачені законодавством строки, втратили інтерес до житла та можуть бути визнані такими, що втратили право на користування вказаним житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved