Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що 20.05.2014 року позичила відповідачу [PERSON] гроші в сумі 7 600 доларів США., які він зобов'язувався повернути до 1 серпня 2014 року, що підтверджується його власноручно написаною розпискою. 14.06.2014 року [PERSON] повернув її частину боргу в сумі 3000 доларів США. Однак надалі [PERSON] почав уникати з нею зустрічей та спілкування і до вказаної дати, а саме до 1 серпня 2014 року борг її так і не повернув. Таким чином відповідач не повернув її 4600 доларів США, що по курсу Національного банку України на сьогодні становить 25.9004 грн. за 1 долар США, тобто 119141,84 грн., які вона просить стягнути з відповідача. Крім того просить стягнути з відповідача три відсотки річних, що становить 10722,77 грн. (розрахунок: 119141,84 грн. сума боргу х 3% річних = 3574,26 грн. : 12 місяців = 297.85 грн. х 36 місяців заборгованості = 10722,77 грн.), а також сплачені судові витрати в сумі 1298,65 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в зал судового засідання не прибув повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду. Причини неявки суду не повідомив. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Згідно доданої позивачем до матеріалів справи письмової розписки від 20.05.2014 року [PERSON] позичив у [PERSON] 7600 (сім тисяч шістсот) доларів США, або 91200 (дев'яносто одну тисячу двісті) грн., які зобов'язався повернути до 01.08.2014 року. Згідно ст.ст.1046-1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Ст.629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковий до виконання сторонами. Позивач [PERSON] свої зобов'язання за договором позики виконала, надавши відповідачу [PERSON] позику в розмірі 7600 доларів США. Згідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Як вбачається з розписки від 14.06.2014 року [PERSON] 14.06.2014 року отримала від [PERSON] частину боргу 3000 (три тисячі) доларів США по розписці від 20.05.2014 року. Залишок боргу складає 4600 (чотири тисячі шістсот) доларів США. Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконав в повному обсязі, і в строк, який зазначений у письмовій розписці, частину борг в сумі 4600 доларів США позивачу [PERSON] не повернув. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача щодо повернення позики, та вважає, що позов підлягає до задоволення та стягнення з відповідача на користь позивача боргу в розмірі 119141, 84 грн. та три відсотки річних в сумі 10722,77 грн., а також понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 1298,65 грн. На підставі ст.ст.525, 526, 530,549, 625, 629, 1046, 1047, 1049 ЦК України та

Outcome: approved