Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів про встановлення адреси проживання та зобов'язання здійснити реєстрацію місця проживання із зазначенням кімнати. В позовній заяві посилалась на те, що проживає в гуртожитку по [ADDRESS] з 25.12.1984 року, але зареєстрована без зазначення номера кімнати. Реєстрація місця проживання без зазначення номера кімнати порушує її право на житло. Позивач не зверталась до відповідачів з питання реєстрації її в кімнаті гуртожитку або з ж будь-яким іншим питанням щодо реалізації її житлових прав. Позивач просила суд становити факт її проживання з 25.12.1984 року на законних підставах в гуртожитку по [ADDRESS], а саме в кімнаті [NUMBER]. Також просила зобов'язати УДМС України в Полтавській області здійснити її реєстрацію у вказаній кімнаті. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, а її представник позов підтримала, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Просила позов задовольнити. Представник відповідача Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області в судове засідання не з'явився, надавши письмові заперечення проти позову. Представник відповідача виконавчого комітету Полтавської міської ради в судовому засідані заперечувала проти позову та пояснила, що позивач не зверталася до них з жодними заявами, а отже ними не порушувались її житлові права. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з'явились. Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі ордера №18 від 22 грудня 2006 року надано право на зайняття жилої площі в кімнаті [NUMBER] (а.с.7). Як вбачається з довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї та прописку) №88 [PERSON] постійно проживає в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] зареєстрована в даному будинку з 25.12.1984 року (а.с.5). Таким чином судом встановлено, що в правомірному користуванні позивача перебуває житлова площа в гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. З доданих до справи доказів не вбачається, що відповідачі порушують, не визнають або оспорюють право позивача користуватися вказаним жилим приміщенням. Суд керується положеннями ч.1 ст.3 ЦПК України, згідно якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Жодним із досліджених в судовому засіданні доказів не встановлено факту порушення, невизнання чи оспорення відповідачами права позивача на користування житловим приміщенням в гуртожитку. Згідно вимог ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. При цьому встановлено перелік документів, який має бути подано для реєстрації особи. На час розгляду справи місце проживання позивача зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» у разі зміни адреси житла в межах адміністративно-територіальної одиниці особа або її законний представник повинні письмово повідомити про це орган реєстрації протягом десяти днів. Статтею 10 наведеного Закону передбачено, що у разі внесення під час реєстрації помилкових відомостей про особу орган реєстрації зобов'язаний на підставі поданих особою або її законним представником достовірних відомостей внести необхідні зміни до реєстраційного обліку протягом семи днів. Оскільки позивач продовжує проживати за вищевказаною адресою, місця свого проживання не змінила, помилки при реєстрації місця проживання позивача органом реєстрації допущені не були, підстави для реєстрації або перереєстрації місця проживання позивача відсутні. Судом не встановлено жодного порушення права позивача відповідачем УДМС України в Полтавській області. Відповідно, не підлягає до задоволення і вимога позивача зобов'язати УДМС України в Полтавській області зареєструвати її місце проживання в кімнаті [NUMBER]. Відповідно до Постанови пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Посилання позивача на той факт, що через відсутність у паспорті вказівки на кімнату вона не може скористатись своїм правом на приватизацію житла судом не взяті до уваги, оскільки суду не надано доказів того, що відповідним органом приймались рішення про приватизацію кімнат в даному гуртожитку. Крім того позивач не зверталась до виконавчого комітету Полтавської міської ради із заявою про приватизацію кімнати в гуртожитку. На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. У зв'язку з відмовою в задоволенні позову, не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.

Outcome: dismissed