Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. У позові вказала, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання їх\~ дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 18.06.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Старший син [PERSON], [INFO] досяг повноліття і стягнення аліментів на нього припинено. Втім з часу винесення рішення відбулися значні зміни у сімейному та цивільно-процесуальному законодавстві України. До того ж 500 грн., що стягуються з відповідача знецінились і дана сума є явно недостатньою для утримання дітей та забезпечення їх потреб. На підставі викладеного, позивач прохає суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь згідно рішення суду\~ та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3\~ частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, звернулася до суду з заявою в якій прохала справу розглядати без її участі, на задоваоленні своїх вимог наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча відповідно до ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які\~ беруть участь\~ у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою\~ звукозаписувального\~ технічного засобу. Зясувавши обставини справи дослідивши докази в порядку заочного провадження суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.\~ Стаття 181 СК України встановлює способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину, зокрема за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з ким проживає дитина.\~\~\~ Судом встановлено, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання їх\~ дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 18.06.2014 року і до досягнення дітьми повноліття.(а.с.10) Старший син [PERSON], [INFO] досяг повноліття і стягнення аліментів на нього припинено. Двоє інших неповнолітніх\~ дітей продовжують перебувати на утриманні позивача. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи, що на час розгляду справи розмір аліментів на утримання дитини не може бути меншим 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за необхідне збільшити розмір одержуваних позивачем від відповідача аліментів на утримання неповнолітніх сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], згідно рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08.09.2014 року з 500 грн. щомісячно на кожну дитину до 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. 08.07.2017 року набули чинності зміни до СК України, згідно яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України) та за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч.3 ст. 181 СК України). Згідно ч.3 ст. 181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач має право на зміну розміру аліментів та стягнення аліментів у частці від заробітку /доходу/ відповідача. Разом із тим, не підлягають до задоволення вимоги позивача щодо стягнення аліментів з дня предявлення позову до суду, тобто з 09.07.2018 року, оскільки, з огляду на те, що попередній розмір аліментів було встановлено судовим рішенням, аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню від дня набрання даним рішенням законної сили, що передбачено п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, понесених сторонами, суд враховує положення постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10. Так згідно п. 36 даного Пленуму вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову\~ застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Таким чином, враховуючи, частковість задоволення позовних вимог [PERSON], особливості їх формулювання, у звязку\~ з чим\~ вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо, у звязку\~ з неможливістю складення чіткої математичної пропорції, те, що позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні із даним позовом до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави половину розміру судового збору, який підлягав сплаті при зверненні із даним позовом до суду та від сплати якого був звільнений позивач, а саме 352,40 грн. (704,80 грн : 2).

Outcome: partial