Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 09.06.2007 року, який зареєстровано Виконкомом Требухівської сільської ради Броварського району Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 17. Вказує, що від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що з квітня 2019 року подружні стосунки з відповідачем припинені. Протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільне господарство ними не ведеться. Фактичні шлюбні відносини припинені. Подальше збереження шлюбу між сторонами неможливе та буде суперечити інтересам позивача. Спору щодо поділу майна, що є їх спільною власністю та визначення місця проживання дітей на час подання позовної заяви немає. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] . Так, ухвалою суду від 16.01.2020 р. було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у підготовчому судовому засіданні. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні, оскільки відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі. Процесуальне право учасників справи про розгляд справи за їх відсутності унормовано в ч. 3 ст. 211 ЦПК України, водночас, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, взявши до уваги заяви сторін, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.06.2007 року, який зареєстровано Виконкомом Требухівської сільської ради Броварського району Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 17, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу\~позивач з\~відповідачем мають дітей [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) які проживає разом з позивачем. Причиною припинення шлюбних відносин між позивачем та відповідачем стало непорозуміння один одного, різні погляди на життя та на сімейні цінності, сторони втратили почуття любові один до одного, між сторонами спору припинилися шлюбні стосунки, а шлюб існує лише формально. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Спору щодо поділу майна та місця проживання дітей на час подання позовної заяви немає. Так, побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови ПВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Конституцією України проголошена охорона сім`ї державою, що полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні, оскільки відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з`ясувати прізвища подружжя після розірвання шлюбу, залишивши прізвище позивачу [PERSON] , відповідачу [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути сплачений судовий збір на користь позивача [PERSON] у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved