Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору оренди. Відповідач [PERSON] звернулася до Дніпропетровського районного суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права власності. [PERSON] у судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, причину неявки у судове засідання суду не повідомила. [PERSON] у судове засідання не зявилася, відповідно до письмової заяви просила суд слухати справу за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] не визнає, підтримує зустрічну позовну заяву та просить суд визнати за нею право власності на домоволодіння розташоване за адресою: місто Дніпропетровськ, вул. Андреєва Митрофана, 6 яке складається з: житлового будинку літ. А-1 з прибудовами літ. а-1, а1-1, загальною площею 94,7 кв.м., житловою площею 59,2 кв.м., тераси літ. а2-1, а3-1, ґанку літ. а, сараю (тимчасовий) літ. Б, гаражу літ. В, літньої кухні літ. Г, альтанки літ. Д, споруди № 1-6,І. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 26 вересня 2014р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]М, зареєстрованого у реєстрі за №592 - [PERSON] є власником квартири №1, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Андреєва Митрофана, буд.6. Згідно технічного паспорту на домоволодіння №6 по вул. Андреєва Митрофана у місті Дніпропетровську, домоволодіння складається з: житлового будинку літ. А-1 з прибудовами літ. а-1, а1-1, загальною площею 94,7 кв.м., житловою площею 59,2 кв.м., тераси літ. а2-1, а3-1, ґанку літ. а, сараю (тимчасовий) літ. Б, гаражу літ. В, літньої кухні літ. Г, альтанки літ. Д, споруди № 1-6,1. Згідно ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1ст.317 ЦК України). Ч.2 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ч.1ст.321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 15-16 ЦК України). За таких обставин позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути сплачений останньою при подачі позову судовий збір у сумі 5\~000 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В порушення вимог ст. 60 ЦПК України [PERSON] не надано суду належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, не надано жодного доказу та підтвердження оплати позивачем орендної плати, не надано Акта-приймання передачі обєкта, адже відповідно до п. 3.1. Договору оренди на житлове приміщення №01/2015 від 05 червня 2015 року, строк оренди становить з дати приймання обєкту за Актом приймання-передачі. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а тому суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі. Оскільки суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір відноситься за рахунок позивачки.

Outcome: approved