Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому з урахуванням прийнятих судом уточнень просила визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.03.1994 року по 15.10.2013 рік позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 15.10.2013 року. 01.09.2013 року відповідач добровільно, без поважних причин, покинув житлове приміщення - квартиру [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності позивачу, та не користується нею, не платить комунальні послуги, квартирою не цікавиться. У зв'язку з тим що відповідач добровільно не знімається з реєстрації, позивач був вимушений звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд задовольнити позов та не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією, які повернулись на адресу суду з відміткою поштової установи: «за закінченням терміну зберігання». У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, суд вважає необхідним зазначити наступне. Сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 15.10.2013 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, на підтвердження чого позивачем надана копія Свідоцтва про розірвання шлюбу Серії [NUMBER]. 14.03.2014 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], та змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER]. З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] загальною площею 29,2 кв.м., житловою площею 15.2 кв.м. належить на праві власності [PERSON] (нині - [PERSON]) на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 23.12.1998 року Харківським міським Центром приватизації державного житлового фонду, реєстраційний номер 8-98-146871Х1. Право власності зареєстроване 23.12.1998 року в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим номером П-8-17489 (а.с. 5-7). Згідно довідки Дільниці № 54 КП «Жилкомсервіс» № 8880 від 22.09.2014 року та відомостей відділу адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України в Харківській області від 11.11.2014 року за адресою: [ADDRESS], зареєстровано місце проживання [PERSON], [INFO], з 06.03.2002 року (а.с. 8, 26). Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилаються на те, що [PERSON] з 01.09.2013 року за адресою: [ADDRESS], не проживає та не з'являється, комунальні послуги не сплачує, кватирою не цікавиться. Згідно довідки Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області № 59/15251 від 13.10.2014 року [PERSON] за період з 01.09.2013 року до 10.10.2014 року не звертався до Фрунзенського РВ із завами та скаргами щодо перешкод у користуванні жилою площею за адресою: [ADDRESS]. Згідно відповіді КЗОЗ «Харківська міська поліклініка №3» № 257 від 10.10.2014 року [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] за період з 01.09.2013 року по теперішній час за медичною допомогою до поліклініки не звертався, викликів лікаря додому за цей період не було. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивача, повідомили суду, що [PERSON] у вересні 2013 року зібрав усі свої речі та виїхав з квартири [ADDRESS]. При цьому, свідки наголосили, що позивач жодним чином не перешкоджав відповідачеві у проживанні у вказаній квартирі. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування й розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартою [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в загальній сумі 243,60 грн.

Outcome: approved