Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.11.2010 року державним нотаріусом Пятої Львівської державної нотаріальної контори на імя відповідача [PERSON] про прийняття спадщини, після смерті 05.05.2010 року брата [PERSON] та визнання права власності, в порядку спадкування за заповітом, після смерті 05.05.2012 року [PERSON], на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Д.Галицького, 39, в м. Збараж Тернопільської області, земельну ділянку, площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, земельну ділянку, площею 0,02 га для ведення особистого селянського господарства. Посилається на те, що на день смерті спадкодавцю [PERSON] належало будинковолодіння, земельні ділянки, і 25.06.2012 року нотаріусом Збаразької державної нотаріальної контори за її заявою відкрито спадкову справу, однак відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, по причині, що спадкодавець [PERSON] у встановленому законом порядку не оформила спадщину після смерті сина та не зареєструвала своє право власності у бюро технічної інвентаризації, що і стало підставою для звернення із даним позовом до суду. До розгляду справи по суті позивач подала заяву про збільшення позовних вимог і просить визнати за нею право власності, в порядку спадкування за заповітом, після смерті 05.05.2012 року [PERSON], грошові заощадження відкриті на імя [PERSON] у Збаразькому відділення Тернопільської філії ПАТ КБ «Приватбанк» на рахунках: №26354600961179 в сумі 559,12 доларів США та №26354600969256 в сумі 559,12 Євро. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в частині визнання за позивачем права власності, в порядку спадкування за заповітом, після померлої 05.05.2012 року [PERSON], на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Д.Галицького, 39, в м. Збараж Тернопільської області, земельну ділянку, площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, земельну ділянку, площею 0,02 га для ведення особистого селянського господарства, грошові заощадження у Збаразькому відділення Тернопільської філії ПАТ КБ «Приватбанк» на рахунках: №26354600961179 в сумі 559.12 доларів США та №26354600969256 в сумі 559.12 Євро. Позовні вимоги в частині визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.11.2010 року державним нотаріусом Пятої Львівської державної нотаріальної контори на імя відповідача [PERSON] про прийняття спадщини після смерті 05.05.2010 року брата [PERSON], позивач залишила без розгляду, про що судом постановлено ухвалу від 02.02.2015 року. В судовому засіданні позивач та її представник пояснили, що [PERSON] доглядала за спадкодавцем [PERSON], тому остання ще за життя склала на неї заповіт. На протязі двох років [PERSON] утримувала будинок, обробляла земельні ділянки, що належали [PERSON], однак із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась. Померлій [PERSON] не було відомо про те, що її син [PERSON] прийняв спадщину після смерті сина [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч належним чином, шляхом оголошення в пресі, повідомлений, про час і місце розгляду справи, не повідомив суд про причини неявки, не направив заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення щодо позовних вимог, а тому суд вважає за необхідне проводити розгляд справи в порядку заочного провадження. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав: Згідно ст.ст. 3,10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Як слідує із змісту ст.ст.1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи і місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як слідує із норми ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON], який проживав в м. Львові, помер 05.05.2010 року, що міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 18.05.2010 року зроблений актовий запис про смерть №2511 та видано свідоцтво про смерть серії 1-СГ №216168. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із: - квартири [ADDRESS], що на підставі свідоцтва про право власності від 23.07.1999 року належала [PERSON]; - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Д.Галицького, 39, в м. Збараж Тернопільської області, що згідно змісту позовної заяви і показань позивача та її представника, 27.09.2004 року був подарований [PERSON] його батьком [PERSON]; - земельну ділянку, площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд та земельну ділянку, площею 0,02 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться по вул. Д.Галицького, 39, в м. Збараж Тернопільської області, власником яких, згідно договорів дарування від 27.09.2004 року №2037, №2038, є [PERSON], про що зазначено у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки; - грошові заощадження у Збаразькому відділення Тернопільської філії ПАТ КБ «Приватбанк» на рахунках: №26354600961179 в сумі 559.12 доларів США та №26354600969256 в сумі 559.12 Євро, на які, в день укладення договору, складено заповідальне розпорядження на імя [PERSON]. 29.11.2010 року державним нотаріусом Пятої Львівської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про прийняття спадщини [PERSON] після смерті 05.05.2010 його брата [PERSON], зокрема квартиру [ADDRESS]. Спадкодавець [PERSON], яка проживала в м. Збараж, померла 05.05.2012 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Збаразького районного управління юстиції 05.05.2012 року зроблений актовий запис про смерть №48 та видано свідоцтво про смерть серії 1-ИД №135528. Як вбачається із змісту постанови державного нотаріуса Збаразької державної нотаріальної контори № 699/02-31 від 05.08.2013 року позивачу [PERSON] відмовлено у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після померлої [PERSON], оскільки спадкоємцем [PERSON] не предявлено документів, які встановлюють факт приналежності майна спадкодавцю. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні дали показання, що їм відомо, що позивач [PERSON] доглядала [PERSON], в якої був син [PERSON], який проживав у м. Львові і приїжджав до матері. Проаналізувавши докази представлені позивачем, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставні, оскільки позивач не надала суду жодних доказів про приналежність спадкодавцю майна, що спадкодавець [PERSON] прийняла спадщину після смерті 05.05.2010 року сина [PERSON], а також те, що [PERSON], після смерті сина на протязі двох років не вчиняла будь-яких дій, які б свідчили про її намір прийняти спадщину після смерті сина.

Outcome: dismissed