Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В позовній заяві зазначила, що вона є власником будинку,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~В даному\~будинку зареєстровано\~місце проживання\~відповідача,\~який протягом\~тривалого часу\~ більше\~року в ньому не проживає, з дня придбання позивачем будинку в ньому жодного разу не з`являвся. В добровільному порядку з реєстраційного обліку за адресою належного позивачу будинку відповідач не знявся. Збереження реєстрації відповідача за адресою належного їй будинку порушує права позивача як власника на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю. Тому позивач просила суд усунути їй перешкоди в користуванні будинком за адресою: [ADDRESS] , визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 24 грудня 2020 року відкрито провадження в даній справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач відзиву на позов не подав. Інші заяви та клопотання від учасників справи суду не надходили. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, звернувшись до суду з письмовою заявою, у якій просила справу розглянути за її відсутності. Просила суд задовольнити її позов, рішення допустити до негайного виконання. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, з клопотаннями до суду не звертався. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що будинок за адресою: [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] . Вказана обставина підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим 28 березня 2020 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Цвітохою Ю.М. (а.с.12-15). 28 березня 2020 року зареєстровано право власності [PERSON] на будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12 лютого 2021 року №244098946. Також у будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіюб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради від 15 грудня 2020 року №01-12-03.1-09/19165 (а.с.26). Судом також встановлено, що відповідач залишив будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , більше року у вказаному житлі не проживає. Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, в тому числі актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 24 листопада 2020 року, складеним комісією (сусідами) будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Як вбачається з вказаного акту, [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , не проживає за місцем реєстрації більше року по даний час (а.с.11) Будь-які докази чинення власником або іншими особами відповідачу перешкод у користуванні спірним будинком сторонами до матеріалів справи не додані. Поважність причин відсутності відповідача у належному позивачу будинку наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується. Тому збереження реєстрації місця проживання відповідача за адресою належного позивачу будинку в той час, як він фактично залишив вказаний будинок, порушує право позивача на вільне володіння, користування та розпорядження належним їй майном, та суперечить вимогам ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», згідно якої громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. [PERSON] відсутній у належному позивачу [PERSON] житлі за адресою: [ADDRESS] більше одного року без поважних причин. Домовленість між ним та позивачем щодо збереження за ним права користування спірним житлом відсутня. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням як власнику [PERSON] , визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку за адресою: [ADDRESS] . Позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом позов задоволено повністю, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути 840 грн. 80 коп. на відшкодування понесених нею судових витрат. Вирішуючи клопотання позивача про встановлення негайного виконання рішення, суд виходить з наступного. Частиною 1 ст. 430 ЦПК України передбачений виключний перелік судових рішень, негайне виконання яких допускається судом. Зокрема, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць; 2) присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; 3) відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, - у межах суми стягнення за один місяць; 4) поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника; 5) відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала; 6) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб; 7) примусову госпіталізацію чи продовження строку примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу; 8) встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України; 9) надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку; 10) видачу або продовження обмежувального припису. З наведеного вбачається, що законом не передбачено негайне виконання рішень у справах про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Тому підстави для допуску рішення у даній справі до негайного виконання відсутні.

Outcome: approved