Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Троїцького районного суду Луганської області із вищевказаним позовом, в якому просила стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення до суду. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Відповідач є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти на даний час проживають разом з нею, відповідач добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не сплачує. Оскільки діти потребують постійної матеріальної підтримки, вона змушена звернутись до суду із даним позовом. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач також надав письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч.3 ст.211, ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-ЕД №179038, виданого виконавчим комітетом Розпасіївської сільської ради Троїцького району Луганської області 27 червня 2014 року, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.16). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії І-ЕД №307754 та серії І-ЕД №307751, виданих повторно від 15 липня 2014 року (а.с.17,18). Згідно Розпорядження Голови районної державної адміністрації від 30 січня 2017 року №33, місце проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] було визначене з матірю [PERSON] за місцем її проживання за адресою: вул.Чкалова, б. 138, смт Троїцьке (а.с.19). Відповідно до статті 180\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі Постанова) за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як вбачається зі змісту ст.182 СК України та п.17 Постанови при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. За таких обставин, оскільки відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], які проживають разом з позивачем [PERSON], так як він добровільно не надає кошти на утримання дітей, визнав позовні вимоги в понвому обсязі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з [PERSON] підлягають задоволенню. У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про стягнення судового збору суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~п.1\~ч.\~2\~ст.\~4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, за подання даної позовної заяви судовий збір становить 704,80 грн. Враховуючи той факт, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved