Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - а саме квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона є власником вказаної вище квартири. 29 жовтня 2011 року у житлі за цією адресою був зареєстрований [PERSON] . Протягом останнього року відповідач не проживає у даній квартирі, його речі та майно там відсутні, оплату за комунальні та інші послуги не вносить. За вказаних обставин, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Поставлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд задовольнити. З приводу ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справ повідомлявся завчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона є сусідкою позивача, так як з 1975 року проживає за адресою: [ADDRESS] , на одному поверсі з позивачем. [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS] цього ж будинку разом із сестрою та її дітьми. [PERSON] свідок пам`ятає, але давно його не бачила, більше року. Чи є його особисті речі у квартирі позивача свідок не знає. Також свідок не знає, чи чиняться перешкоди зі сторони позивача відповідачеві у проживанні в квартирі. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що він є сусідом позивача, так як з 1967 року проживає за адресою: [ADDRESS] . З позивачем він живе на одному поверсі. [PERSON] не бачив він більше року. У квартирі позивача проживає ще її сестра з синами. [PERSON] не чинить відповідачеві перешкоди у користуванні житлом, свідку про такі обставини невідомо. Суд, заслухавши позивача, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , про що свідчать договір купівлі-продажу квартири від 08 вересня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Кашанською М.І., Витяг з Державного реєстру правочинів, сформований 08 вересня 2011 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Кашанською М.І., та Витяг про державну реєстрацію прав, сформований 07 жовтня 2011 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» (м. Тернопіль). Згідно довідки № 3283 від 16 жовтня 2019 року, виданої ДП «Дружба-сервіс-житло 2», у квартирі за адресою: [ADDRESS] з 15 грудня 2011 року зареєстрований чоловік сестри власника квартири [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . Про факт реєстрації відповідача у квартирі позивача свідчить також запис у будинковій книзі для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у будинку [ADDRESS] . З акту перевірки паспортного режиму по квартирі [ADDRESS] , складеного 15 жовтня 2019 року комісією в складі представників ДП «Дружба сервіс - житло 2», слідує, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: квартира [ADDRESS] , але не проживає, про що засвідчують свідчення сусідів [PERSON] з квартири [ADDRESS] , та [PERSON] з квартири [ADDRESS] . Відтак, в судовому засіданні були підтверджені доводи позивача про те, що відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає більше року, оплату комунальних послуг та інших обов`язкових платежів не проводить. Будь-яких перешкод, які б чинилися відповідачу у користуванні цим майном в судовому засіданні не встановлено. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Статтею 41 Конституції України закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , оскільки останній не проживав у вказаному житлі більше року.

Outcome: approved