Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON] , посилаючись на те, що 15 лютого 2004 року було зареєстровано шлюб між нею, [PERSON] , та [PERSON] . В період шлюбу [INFO] у сторін народився син - [PERSON] . Вказує, що рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівців від 19 серпня 2019 року в справі №727/8077/19 шлюб між сторонами було розірвано. Зазначає, що до припинення шлюбних відносин вони з відповідачем та сином проживали за адресою: [ADDRESS] . Проте з 28 липня 2019 року позивачка разом із сином вимушено переїхала проживати окремо від відповідача за адресою: [ADDRESS] . Позивач стверджує, що на даний час вона особисто утримує та опікується розвитком сина [PERSON] , оскільки він проживає із нею. Також, саме позивачка займається його розвитком, водила його до дитячого садочка, що підтверджується довідкою вихователя, а також на секцію карате. Звертає увагу суду на те. що відповідач не допомагає їй матеріально утримувати спільну дитину і добровільно сплачувати аліменти відмовляється, без пояснення причин. Вказує, що утримання дитини потребує значних витрат. При цьому син знаходяться лише на її утриманні, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Також, позивач зазначає, що крім сина, на її частковому утриманні також перебувають її непрацездатні батьки-пенсіонери: [PERSON] та [PERSON] . Мати позивачки - [PERSON] зараз знаходиться на стаціонарному лікуванні та позивач витрачає значну кількість коштів на ліки для матері, що підтверджується, зокрема квитанціями за 02.09.2019 року на суму 1418,79 грн. Вказує, що батько дитини фізично здоровий та працездатний. Наскільки їй відомо, відповідач не має офіційного постійного місця роботи. Має мінливий дохід. При цьому, вказує на те, що батько дитини має фінансові можливості відпочивати закордоном. Зокрема, у серпні 2019 року відповідач їздив на відпочинок в м.Кемер, Туреччина. Непрацездатні батьки, дружина, інші неповнолітні діти у відповідача відсутні. Вважає, що оскільки між сторонами не було досягнуто домовленості щодо добровільної сплати батьком аліментів на утримання сина, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Звертає увагу суду на те, що оскільки зараз син сторін - [PERSON] пішов в перший клас, то необхідні значні витрати на покупку одягу, підручників та необхідного шкільного приладдя, а також харчування, додаткове продовжене навчання та інші пов`язані з цим витрати. Вказує, що син Максим потребує регулярних витрат для його гармонійного розвитку та розвитку його здібностей, тому, як зазначалося раніше, він відвідує секцію карате та групу продовженого дня, а це також потребує витрат. Так, зазначає, що відповідач [PERSON] здоровий та не має інших осіб на утриманні. Інші обставини, які б перешкоджали відповідачу брати участь в утриманні сина, відсутні. Крім того, позивач вказує на те, що після розірвання шлюбу з відповідачем, вона змушена орендувати іншу квартиру, де проживає зараз із спільним сином сторін, що також потребує додаткових витрат. Враховуючи мінливий дохід відповідача та поїздки на відпочинок за кордон, а також потреби дитини та інші обставини, що зазначені вище, позивачка вважає, що з відповідача підлягають стягненню на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 3000 грн., але не менше розміру одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На основі викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт серія [NUMBER] , зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] ) аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень щомісячно, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення [PERSON] повноліття, починаючи від дня подання цієї позовної заяви, з подальшою індексацією відповідною до вимог закону; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу адвоката. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Позивачка вказала суду, що з кінця липня 2019 року вона живе разом з дитиною. На харчування, одяг та секції витрачає кошти в сумі біля 3000 гривень щомісяця. Зокрема на відвідування дитиною секції карате витрачає 550 гривень в місяць, на харчування лише в школі 600 гривень на місяць. При цьому, відповідач більше року працює торговим представником деяких фірм та отримує відповідний дохід. На 1 вересня у зв`язку з початком навчання дитини вона витратила кошти в сумі 4500 грн., на одяг 2500 грн. На харчування позивачка щомісяця витрачає приблизно 2500 гривень. Вказала, що відповідач зробив одноразову місячну проплату за карате. За квартиру вона платить 6200 гривень на місяць. Не заперечувала того, що сторони разом їздили на відпочинок у Туреччину. Також, позивач та її представник вказали суду. що відповідач користується двома автомобілями, один з яких бус, інших дітей на утриманні не має, батько відповідача є заможною людиною, співвласником підприємств. При цьому, відповідач проживає у власній квартирі. Підтримали позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Вказав, що згідний сплачувати на утримання дитини кошти в сумі 1200 гривень щомісяця. При цьому, син два дні на тиждень перебуває у нього, а живе він у квартирі матері. Одяг дитині він також купує, дитина прописана разом з ним. В місяць на дитину витрачає приблизно 7000 гривень, однак доказів цього надати суду не може. На поїздку в Туреччину позичав кошти у своїх батьків. На тиждень давав позивачці кошти в сумі 1000 гривень, також він особисто купував продукти. Вказав, що позивачка майже щороку їздила у Німеччину, оскільки у неї там живе сестра. Фірми його батька на даний час доходу не приносять, уже півтора року податкова фіксує нульові обороти. Бус йому в користування надає хресна мати. Зараз він добровільно витрачає на дитину кошти в сумі приблизно 3000 гривень на місяць. Нещодавно дитині придбав зимові штани і кофту, а також термобілизну, на що витратив 3500 гривень. Не заперечував того, що працює неофіційно на декількох фірмах. Позов в частині стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу також не визнав. Підтримав подані ним відзив та заперечення на відповідь на відзив. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст.11, 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Судом встановлено, що 15 лютого 2004 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] , та [PERSON] , який рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівців від 19 серпня 2019 року в справі №727/8077/19 було розірвано (а.с.7-8). Від спільного шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно довідки КЖРЕП 17 за №2456 від 30.07.2019 року (а.с.9), про реєстрацію місця проживання, на даний час сторони по справі та неповнолітній [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії договору оренди житлового приміщення від 28.07.2019 року (а.с.10-12), позивач по справі [PERSON] орендує квартиру, розташованою за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Чернівецької обласної федерації карате-до «Сін-Сьобу» від 09.09.2019 року (а.с.14), [PERSON] відвідує секцію карате більше року і весь період щомісячно вносила оплату в розмірі 500 грн. його мати [PERSON] . Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України відповідач [PERSON] , як батько неповнолітнього [PERSON] ,\~ зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення ним повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Окрім того, статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік»\~установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 грудня - 2218 гривень. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 2000 гривень щомісячно. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дитини, при цьому не порушить права відповідача. При цьому, суд враховує те, що батьки сторін є особами пенсійного віку, зокрема мати позивачки перебуває на стаціонарному лікуванні, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.17), в свою чергу з представлених відповідачем доказів не вбачається того, що батьки відповідача є заможними людьми. Окрім того, суд враховує і ту обставину, що у власності відповідача будь-якого нерухомого майна або автомобілів немає, що також підтверджується представленими ним витягом з реєстру прав власності та довідкою з органів внутрішніх справ, що у відповідності до вимог ст.182 СК України враховується судом при визначенні розміру аліментів. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів частково, в зазначеному розмірі, суд також виходить з того, що відповідач на даний час є працездатною особою, інших утриманців не має, чого в судовому засіданні не заперечували сторони, а сам відповідач вказав, що працює неофіційно. На\~ підставі\~вищевикладеного,\~суд вважає,\~що відповідач [PERSON] , як батько неповнолітнього [PERSON] , зобов`язаний сплачувати на користь [PERSON] на утримання дитини аліменти в розмірі в розмірі 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення повноліття дитини, починаючи з 11.09.2019 року. Також згідно вимог статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн. у зв`язку з частковим задоволенням двох позовних вимог про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч.3\~ст.137 ЦПК України\~для визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з наданої позивачем копії договору №05/09-2019 від 05.09.2019 року, укладеної позивачем з адвокатом Решетовим В.В., сторони уклали договір про наданання правової допомоги (а.с.22-24). Згідно акту приймання передачі послуг по договору №05/09-2019 від 05.09.2019 року від 06.09.2019 року (а.с.25), адвокат Решетов В.В. наддав позивачці послуги у вигляді усної консультації тривалістю 1 година та вартістю 600 гривень та послуги у вигляді підготовки та написання позовної заяви про стягнення аліментів тривалістю 2 години та вартістю 1600 гривень, що в загальному становить 2200,00 грвиень та які згідно наданих суду оригіналів квитанцій були сплачені позивачем по справі. Крім цього, з надланих суду оригіналів квитанцій вбачається, що позивачем по справі бло сплачено адвокату наступні суми коштів: 800 гривень за складання відповіді на відзив; 2400 гривень за участь в судових засіданнях. Зважаючи на вимоги діючого законодавства, оцінюючи наявні у справі докази, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати на правничу допомогу у розмірі 5400,00 гривень.

Outcome: partial