Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом (в подальшому його уточненій редакції від 22.01.2021 року (а.с.26-30)), в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОСТ АРТ ЛТД» (код ЄДРПОУ 39949191) (Товариства з обмеженою відповідальністю «Автолюкс Експрес пошта») на її користь заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в сумі 23116 грн. 11 коп. Свої вимоги мотивує тим, що 18.05.2016 року працювала у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Автолюкс Експрес пошта» (код ЄДРПОУ 39949191), де обіймала посаду представника підприємства у м. Черкаси, що підтверджується Трудовою книжкою серії [NUMBER] , індивідуальними відомостями про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ПФУ (Форма ОК-5) від 13.01.2021 року та відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-підприємців, про суми виплачених доходів та утриманих податків наданий ДПІ м.Черкаси 15.01.2021 року. Зазначає, що згідно наказу від 17.07.2020 року № 312-к/тр її було звільнено із займаної посади 17.07.2020 року за угодою сторін, відповідно до п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України. Станом на день звільнення [PERSON] не виплатили нараховану заробітну плату в сумі - 23116 грн. 11 коп., що підтверджується Індивідуальними відомостями про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ПФУ (Форма ОК-5). Таким чином, позивачем було проведено не повний розрахунок при звільненні та належні їй кошти не були виплачені і на день звернення до суду з даним позовом. Між тим, вказує, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованих за запитом від 20.01.2021 року, за юридичною особою з ідентифікаційним кодом 39949191, 10.12.2020 року приватним нотаріусом Михайленко О.В. було проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, в т.ч. зміна місцезнаходження юридичної особи та її найменування (повного та скороченого), запис № 1004151070021051539. Таким чином, з 10.12.2020 року відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Автолюкс Експрес пошта» змінено найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОСТ АРТ ЛТД», з місцезнаходженням за адресою: 89300, Закарпатська область, Свалявський район, м. Свалява, вул. Менделеєва, будинок 1, корпус 6. На звернення позивача (в телефонному режимі) до відповідача з вимогою виплатити їй заборгованість по заробітній платі, останній відмовляв, посилаючись на скрутне матеріальне становище на підприємстві. Тож, позивач [PERSON] змушена була звернутися до суду за захистом своїх прав. Зважаючи на викладене вище, позивач просить суд, - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОСТ АРТ ЛТД», код ЄДРПОУ 39949191 на її користь заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в сумі 23116 грн. 11 коп. Ухвалою суду від 19.02.2021 прийнято позовну заяву, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду. Дана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін.(а.с.92). Відзив на позов не подано. Відповідно до заяви позивача від 22.01.2021 року, отриманої судом 25.01.2021 року (а.с.24-25), ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.04.2021 року, позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОСТ АРТ ЛТД» (колишня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю «Автолюкс Експрес пошта») про стягнення заборгованості по заробітній платі,- в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,- залишено без розгляду на підставі ст. 257 ч.1 п.5 ЦПК України. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала. Пояснила суду, що 17.05.2016 року влаштувалася на роботу у Товариство з обмеженою відповідальністю «Автолюкс Експрес пошта» (колишня назва відповідача), що підтверджується відомостями з її трудової книжки. Зауважила, що 01.03.2020 року почалися періодичні затримки виплати відповідачем заробітної плати. У зв`язку з чим, 17.07.2020 року, за заявою позивача - її було звільнено на підставі п. 1 ч.1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін. Трудову книжку нею отримано - 19.07.2020 року. При звільненні, вона не отримувала заробітну плату, починаючи з березня 2020 року і по 17.07.2020 року включно. Довідку про заборгованість по заробітній платі підприємство-відповідач [PERSON] не надало. Крім того, вказала, що працювала у відповідача 5-ти денний робочий тиждень, розмір боргу по заробітній платі становить в сумі - 23116 грн. 11 коп., обрахувавши його з Форми ОК-5 з ПФУ, додавши всі суми за період утворення заборгованості). Додала, що нею направлялися письмові звернення до різних органів з питання виплати заробітної плати, в т.ч. і до Державної служби України з питань праці (м.Київ). Проте, їй стало відомо лише те, що підприємство (відповідач) за місцем своєї реєстрації - відсутнє, про що складено відповідний акт. До 05.03.2021 року позивач не зверталася із вимогою, як кредитор, до ліквідаційної комісії підприємства. В судове засідання представник відповідача не з`явився, судом повідомлявся про місце, день та час розгляду справи у встановленому законом порядку. Відзив на позов не подано. Суд ухвалив про заочний розгляд справи, враховуючи наявність підстав, що передбачені у статті 280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до відомостей з трудової книжки серії [NUMBER] , [PERSON] з 18.05.2016 працювала у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Автолюкс Експрес пошта» на посаді представника підприємства у м. Черкаси (наказ № 112к від 17.05.2016 року). Згідно з наказом № 312-к/тр від 17.07.2020 [PERSON] була звільнена, на підставі п.1 ч.1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін, що також підтверджується наявністю відповідного запису в трудовій книжці [PERSON] . В порушення вимог ст. 116 КЗпП України, в день звільнення позивача, відповідачем не здійснено виплату нарахованої їй заробітної плати. Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Реєстр) від 20.01.2021 року, за результатами пошуку інформації за кодом ЄДРПОУ - 39949191, встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОСТ АРТ ЛТД» (скорочена назва - ТОВ «ПОСТ АРТ ЛТД» (місцезнаходження юридичної особи:89300, Закарпатська область, Свалявський район, м. Свалява, вул. Менделеєва, будинок 1, корпус 6) - перебуває у стані припинення (а.с.39). 05.01.2021 року за № 100318110022001184 до Реєстру внесено відомості про прийняття рішення засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації (а.с.40). Разом з тим, із цього ж самого офіційного документального джерела, вбачається, що 10.12.2020 року за №1004151070021051539 до Реєстру приватним нотаріусом Михайменко О.П., внесено відомості про зміну найменування юридичної особи (повного та скороченого), а саме: з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автолюкс Експрес пошта» (ТОВ«Автолюкс Експрес пошта») на Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОСТ АРТ ЛТД» (ТОВ «ПОСТ АРТ ЛТД»).(а.с.44). При цьому, код ЄДРПОУ - 39949191 залишився незмінним, в силу вимог п.6 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України (Ідентифікаційний код зберігається за суб`єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним). Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ПФУ) від 13.01.2021, загальна сума заборгованості по заробітній платі перед позивачем - [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період: березень 2020 року - 5684,79 грн.; квітень 2020 року - 4787,18 грн.; травень 2020 року - 6283,18 грн.; червень 2020 року - 6360,96 грн., становить - 23116,11 грн.(а.с.49). На вимогу позивача здійснити виплату заробітної плати відповідач повідомляв, що для проведення розрахунку бракує коштів. На час розгляду справи відповідач не спростував доводи позивача, в т.ч. і щодо нарахованого розміру заборгованості по заробітній платі. Тож, станом на час розгляду справи, встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОСТ АРТ ЛТД» (код ЄДРПОУ: 39949191) перебуває у стані припинення. Конституційне право громадян на оплату праці розглядається як одне з найбільш важливих та пріоритетних засад становлення і розвитку суспільства, ефективний засіб стимулювання працівників та службовців до належного та якісного виконання службових обов`язків. Згідно із ст.ст. 21, 43 Конституції України, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до ч.1 ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.(ч.1 ст. 115 КЗпП України). Відповідно до ст.ст. 21, 24 Закону України «Про оплату праці», кожна людина має право на заробітну плату за виконану роботу та її своєчасне одержання в повному обсязі. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України та КЗпП України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Відносини, які виникають між працівником і роботодавцем із приводу оплати праці, у тому числі й у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати, регулюються трудовим законодавством, а саме: КЗпП України; Законами України: «Про оплату праці», та інш. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами (ст. 94 КЗпП України). Згідно з ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Статтею 47 КЗпП України передбачено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Як визначено ст. 116 згаданого Кодексу, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівнику при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Частиною другою ст. 233 КЗпП України визначено, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позивачем не порушені строки звернення до суду, передбачені ст. 233 КЗпП України. При розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком (ст. 238 КЗпП України). Таким чином, під час судового розгляду справи, знайшли своє підтвердження доводи позивача щодо заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в сумі 23116 грн. 11 коп. До того ж, під час розгляду справи судом не встановлено вини [PERSON] , як працівника підприємства, у виникненні становища, яке призвело до затримки розрахунку по заробітній платі. За таких обставин, до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОСТ АРТ ЛТД» на користь [PERSON] підлягає заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в сумі 23116 грн. 11 коп. Такий розмір заборгованості не спростований відповідачем. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення уточнених позовних вимог. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення заборгованості із заробітної плати за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та,

Outcome: approved