Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просила визнати останнього таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28 квітня 1982 року, зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації за реєтровим №2306. У зазначеному будинку окрім неї зареєстровані також її сини [PERSON] та [PERSON] який є відповідачем по справі. Разом із тим, відповідач [PERSON] з 1995 року в житловому будинку не проживає, добровільно забрав речі та пішов з будинку, місцезнаходження [PERSON] позивачу невідоме, сторони не спілкуються, відносини між ними напружені. Позивач зазначає, що реєстрація відповідача за вказаною адресою порушує її права як власника житлового будинку, крім того, позивач є пенсіонером, на даний час знаходиться в скрутному матеріальному становищі та не має можливості отримати субсидію. З метою захисту свого права власності на житловий будинок позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 квітня 2020 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 вересня 2020 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити, у разі неявки відповідача просила ухвалити рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ч. 10 ст. 187 ЦПК України шляхом виклику через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відзиву, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надійшло. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Як вбачається зі змісту довідки директора Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» Бондаренко Г.І. за вих.№772 від 16 грудня 2019 року, згідно архівних матеріалів правової реєстрації (до 01 січня 2013 року) право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстровано в цілому за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Харківського району державною нотаріальною конторою 28 квітня 1982 року за реєстровим №1-1062, про що 07 січня 1988 року внесено відповідний запис до реєстрової книги №17 за реєстровим №2306. У будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , а також відповідач по справі - [PERSON] , що підтверджується довідкою №334, виданою адміністратором відділу надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Карпенко Ю.В. Зі змісту акту, складеного 15 листопада 2019 року депутатом Мереф`янської міської ради Рижковою Т.С., за участю свідків [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що син [PERSON] - [PERSON] у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , не проживає з 1995 року, місце проживання останнього невідоме, речей [PERSON] у вищевказаному домоволодінні немає. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності, якщо він не порушує норм закону, моральних засад суспільства, екологічної ситуації та інтересів інших осіб. Статтею 41 Конституцією України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Тобто, за змістом ст. 319 ЦК власник сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved