Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до Першотравневої сільської ради Лиманського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] . помер її чоловік [PERSON] . За життя чоловікові належало право на земельну частку (пай), розміром 3, 78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Комінтернівська птахофабрика» в с.Першотравневе Лиманського району Одеської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER] від 10.03.1998 року, виданого на підставі розпорядження Комінтернівської РДА від 29.08.1997 року №795. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина, однак нотаріусом відмовлено в оформленні спадщини, оскільки в неї немає можливості надати до нотаріальної контори сертифікат на право на земельну частку (пай). Крім того, рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 11.06.2013р. по цивільній справі №504/395/13-ц визнано за [PERSON] право на отримання у власність земельної ділянки колишнього КСП «Комінтернівська птахофабрика» на території Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області, яке належало йому на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 10.03.1998р. і зареєстровано за [NUMBER]. Тому вказане право підлягає успадкуванню. В судове засідання представник позивача [PERSON]. - адвокат Поночовна Т.Б. не з`явилася, про дату, час та місце проведення якого була сповіщена своєчасно, належним чином, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.52). В судове засідання, представник відповідача Першотравневої сільської ради Лиманського району Одеської області не з`явився, про дату, час та місце проведення якого був сповіщений своєчасно, належним чином, однак від сільського голови Стоілакі В.В. надійшла заява, згідно якої сільська рада не заперечує проти задоволення вимог і просить розглянути справу за відсутності представника (а.с.51). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши зібрані у справі докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] . помер [PERSON] , [INFO] , про що 13.10.2017р. складено відповідний актовий запис №886, копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , позивач [PERSON] була дружиною [PERSON] (а.с.11). 14.02.2018р. позивач [PERSON] звернулася до Лиманської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини (а.с.26). Позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом щодо житлового будинку та земельної ділянки площею 0,2068 га., розташованих за адресою: [ADDRESS] , права на земельну частку (пай), розміром 3,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективні власності КСП «Комінтернівська птахофабрика», місце знаходження: с.Першотравневе Комінтернівського району Одеської області, належного спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого [PERSON] . Комінтернівською РДА 03.03.1998р., зареєстрованого 10.03.1998 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER] (а.с.36, 39 - зворот, 45). Однак, згідно відповіді нотаріуса №3597/02-14 від 19.12.2018р., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину направо на земельну частку (пай), розміром 3, 78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Комінтернівська птахофабрика» в с.Першотравневе Лиманського району Одеської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER] від 10.03.1998 року, виданого на підставі розпорядження Комінтернівської РДА від 29.08.1997 року №795, за відсутності оригіналу сертифікату (а.с.47). Як вбачається із листа відділу у Лиманському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області №29-15-0.220-1188/110-18 від 31.07.2018р., відповідно до запису в Книзі реєстрації сертифікатів за [PERSON] значиться запис щодо отримання сертифікату на право на земельну частку (пай), розміром 3, 78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Комінтернівська птахофабрика» в с.Першотравневе Лиманського району Одеської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER] від 10.03.1998 року, виданого на підставі розпорядження Комінтернівської РДА від 29.08.1997 року №795. У звязку з набранням чинності з 01.01.2013р. ЗУ «Про Державний земельний кадастр», постанови КМУ від 17.10.2012 №1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» та відповідно до ст.126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З 01.01.21013р. органи Держгеокадастру позбавлені повноважень щодо реєстрації прав власності та користування земельною ділянкою (а.с.41-42). З відповіді відділу у Лиманському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області №29-15-0.220-1076/110-18 від 20.06.2018р. вбачається, що згідно наявних у Відділі Книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та других примірників державних актів станом на 31.12.2012р. за [PERSON] відсутні відомості щодо реєстрації правовстановлюючого документу, що посвідчують право власності або користування землею на території Лиманського району Одеської області (а.с.42 - зворот). Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 11.06.2013р. по справі №504/395/13-ц, визнано за [PERSON] право на отримання у власність земельної ділянки, колишнього КСП «Комінтернівська птахофабрика» на території Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області, яке належало йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 10.03.1998 року і зареєстровано за [NUMBER]. (а.с.12-13). У відповідності зі ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України, передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тому у даному випадку, враховуючи матеріали наданої спадкової справи має відбутись перехід права на земельну частку (пай) від спадкодавця до позивача. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті Відповідно до ст. 1225 ЦК України визначено, що спадкування права на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.3 ЦК України, у якості засад цивільного законодавства визнано неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права здійснюється шляхом звернення до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Статтею 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). У відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Глави 10 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки) нотаріус вимагає, крім правовстановлюючих документів, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Таким чином, позивач не може реалізувати своє право на спадкування майна спадкодавця та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вище вказану земельну частку (пай), але, суд може, на підставі ст. 16 ЦК України, захистити цивільне право особи шляхом винесення рішення про визнання за нею права на земельну частку (пай), тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved