Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про виділ частки в натурі та визнання права власності на окремий об`єкт нерухомого майна. В обгрунтування позовних вимог вказала, що на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 17.12.1987 р. ( реєстр № 2383, Коростишівська державна нотаріальна контора) позивач є власником 52/100 частин домоволодіння [ADDRESS] . Відповідно до умов вказаного договору придбані позивачем 52/100 частин житлового будинку складаються з: веранди ІІ, коридору ІІІ, веранди ІV, кухні І-І площею 12,8 кв.м., житлової кімнати площею 14,10 кв.м. Всього житлової площі 14.10 кв. м. Дане домоволодіння взагалом складається із житлового будинку загальною площею 93,4 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м., Іншою частиною домоволодіння в розмірі 48/100 частин на підставі договору дарування володіє відповідач у справі. Після купівлі даного нерухомого майна , позивач разом із іншим співвласником ним користувалась та розпоряджалась, також у 2011 році кожен приватизував свою частину земельної ділянки для можливості утримання, обслуговування та користування своєї частини нерухомого майна. Проте наразі з відповідачем не можуть дійти згоди щодо розпорядження, користування та утримання нерухомого майна, частин домоволодіння, якими користуються, відповідно до цивільно-правових угод, що позбавляє законного права позивача визначеного ст. 317 ЦК України на володіння, користування й розпорядження своїм майном. Так як вирішити дане питання мирним шляхом у позивача не має можливості, у зв`язку з чим вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 19.11.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 11.03.2020 у даній справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 04.09.2020 провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання. Позивачем [PERSON] подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої, позивач просила: поділити житловий будинок загальною площею 93,4 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] між співвласниками: [PERSON] та [PERSON] та припинити право спільної часткової власності на цей будинок. Виділити позивачу в натурі, в окремий об`єкт нерухомого майна 51/100 часток у житловому будинку [ADDRESS] за Варіантом № 1 висновку експерта № 211/08-2020 від 31.08.2020, а саме приміщення: коридор І-І площею 4,6 кв.м., кухню 1-2 площею 9,9 кв.м., передпокій 1-3 площею 12,8 кв.м., житлову кімнату 1-4 площею 14,1 кв.м., веранду 1-5. Стягнути з [PERSON] на користь позивача грошову компенсацію у зв`язку з відступом від ідеальних часток у житловому будинку у розмірі 3341 грн. Стягнути з [PERSON] на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн та у вигляді витрат на проведення судової експертизи, що становить 5074,20 грн. Ухвалою суду від 26.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги з врахуванням уточнень в частині виділу частки згідно варіанту № 1 висновку експерта № 211/08-2020 від 31.08.2020, стягнення грошової компенсації за відступ від ідеальних часток підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, щодо понесених судових витрат просила стягнути судові витрати, що складаються з судового збору та половини витрат за проведення судової експертизи. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги в частині поділу житлового будинку, припинення права спільної часткової власності та виділу частки позивача [PERSON] в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна 51/100 часток у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] згідно варіанту № 1 запропонованого у висновку експерта № 211/08-2020 від 31.08.2020 визнали та не заперечили щодо їх задоволення в цій частині. Відповідач [PERSON] не заперечив щодо стягнення грошової компенсації за відступ від рівності часток на користь [PERSON] в розмірі 3341 грн., а також просив залишити йому на праві власності 49/100 частин домоволодіння, згідно висновку експерта. В задоволенні позовних вимог щодо стягнення понесених судових витрат, в тому числі витрат позивача за проведення судової будівельно-технічної експертизи просили відмовити, оскільки позивач є ініціатором оформлення поділу житлового будинку в натурі у судовому порядку, а тому має і нести всі судові витрати, зазначив, що проживає з сім`єю в будинку, яка є багатодітною, є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, іншого житла не має. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наступне. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється ( ч.3 ст. 364 ЦК України). Як вбачається з постанови ВС України у справі № 6-12цс13, виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 6, 7 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 17.12.1987 року, що посвідчений державним нотаріусом Коростишівської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 2383 позивач [PERSON] є власником 52/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] , що складається з веранди ІІ, коридору ІІІ, веранди ІV, кухні І-І площею 12,8 кв.м., жилої кімнати І-2 площею 14,10 кв.м., всього жилої площі14,10 кв.м. ( а.с. 15-16). Вказана обставина також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 189155429 ( а.с.17). [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0428 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , і вказана обставина підтверджується копією державного акту серії ЯЛ № 870553 ( а.с.14). Відповідачу [PERSON] належить 48/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , загальною площею 93,4 кв. та земельна ділянка площею 0,0615 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Вказані обставини підтверджуються договором дарування частки житлового будинку від 16.12.2010 р. та договором дарування земельної ділянки від 16.12.2010 р., що посвідчені державним нотаріусом Коростишівської державної нотаріальної контори, зареєстровані в реєстрі № 1-2656 та відповідно № 12658 ( а.с33-35), копією державного акту № серії ЯБ № 849974 ( а.с. 32). Технічним паспортом на домоволодіння [ADDRESS] станом на 12.11.2019 підтверджуються технічні дані та площі будинку та відсутність самочинно збудованих приміщень ( а.с. 10-13). Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 194226329 від 21.12.2019 житловий будинок за адресою : [ADDRESS] загальною площею: 93,4 кв.м., житлова площа - 28,1 кв.м., до складових частин об`єкта нерухомого майна відносяться: сарай «Д», навіс «Е», огорожа 1,2 ( а.с. 44). Судом досліджено висновок експерта № 211/08-2020 за результатами проведення судової комісійної оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи, відповідно до якого майно, що підлягало дослідженню за адресою: [ADDRESS] складається з житлового будинку ( літ «А») площею 93,4 кв.м. Відповідно Варіанту № 1, на який посилається при уточненні позовних вимог позивач, є можливим провести виділ частки позивача у праві спільної часткової власності на будинок [ADDRESS] . При цьому передбачено відступ від ідеальних часток. В даному варіанті, приміщення що виділяються співвласникам є ізольованими та не потребують виконанню додаткових будівельних робіт для їх ізольованого користування, в тому числі втручання в несучі конструктивні елементи житлового будинку та інженерні системи загального користування. Враховуючи, що позивач не заперечила щодо сплати відповідачем компенсації за відступ від ідеальних часток, а відповідач підтримав запропонований варіант виділу будинку та сплату компенсації, суд дійшов до висновку про можливість виділу частки позивачу за вказаним варіантом. Таким чином, аналіз досліджених в судовому засіданні об`єктивних доказів дає суду підстави зробити висновок про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, наведених судом вище. Щодо питання стягнення судових витрат, суд дійшов такого висновку. Відповідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи. Частиною 1,2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на :1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, на підставі ст. 141 ЦПК підлягають перерахунку судові витрати по справі. Оскільки вартість виділеної позивачу частини будинку оцінена в 343291 грн., а при зверненні позивачем сплачено 768, 40 грн. судового збору, то з позивача за рішенням суду підлягає стягненню на користь держави недоплачений судовий збір в розмірі: 343291* 1% = 3432,91 грн. - 768,40 = 2664,51 грн. Водночас, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 768,40 грн. судового збору та 1/2 витрат на проведення експертизи № 211/08-2020, що становить 2512,00, а всього 3280 грн. 40 коп. Враховуючи викладене, на підставі ст.358, 364 ЦК України,

Outcome: approved