Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до Куп`янського міськрайонного суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку. Мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] , який позивач успадкувала після смерті сина [PERSON] , померлого [INFO] . Зазначений будинок був придбаний сином 10.07.2018 року у відповідача [PERSON] .. Пунктом 3.2 договору купівлі продажу будинку відповідач [PERSON] зобов`язався знятися з реєстраційного обліку до 10.08.2018 року, однак на теперішній час цього не зробив. Відповідач фактично не проживає в будинку з 10.07.2018 року, не сплачує комунальні послуги за користування житловим приміщенням, не несе інших витрат по утриманню будинку. В добровільному порядку відповідач не знімається з реєстраційного обліку, у зв`язку з чим порушує права позивача на користування та розпорядженням своїм майном, тому позивач звернулася до суду з даним позовом та просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням ї зняття його з реєстраційного обліку. Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 17 вересня 2020 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 20 листопада 2020 року позовні вимоги до [PERSON] були залишені без розгляду. Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 20 листопада 2020 року було вирішено питання про проведення заочного розгляду справи. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримує та просить суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача просить винести заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання також не з`явився. Направлені на його адресу судові повідомлення повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній». У відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця знаходження. Відповідно до ч.10 ст. 130 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідомо, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. З`ясувавши думку позивача, судом встановлені такі факти та відповідні до них правовідносини. Так, договором купівлі - продажу житлового будинку від 10.07.2018 року підтверджується, що [PERSON] продав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] . Пунктом 3.2 зазначеного договору передбачено, що [PERSON] зобов`язався знятия з реєстраційного обліку до 10.08.2018 року. Витягом з Держаного реєтру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 130280011 від 10.07.2018 року підтверджується, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] зареєстрований на праві власності за [PERSON] . Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Купянським міськрайонним ВДРАЦС ГТУЮ у Харківській області від 30.07.2019 року підтверджується, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] . Свідоцтвом про право на спадщину виданого приватним нотаріусом Купянського міського нотаріального округу Харківської області від 13.01.2020 року підтверджується, що [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Витягом з Держаного реєтру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 19828309 від 30.01.2020 року підтверджується, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] зареєстрований на праві власності за [PERSON] . В будинку [ADDRESS] , з 04.09.1998 року зареєстрований [PERSON] , що підтверджується довідкою за № 1218/02-21 від 31.07.202 року виданою Курилівською сільською радою Куп`янського району Харківської області. Факт не проживання відповідача будинку [ADDRESS] також підтверджується комісійним актом не проживання громадянина за місцем його реєстрації від 31.07.2020 року, в якому зазначено, що відповідач [PERSON] не мешкає в будинку за місцем реєстрації з 10 липня 2018 року. (а.с. 5-14). Зазначені цивільно-правові відносини регулюються наступними законодавчими актами. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до вимог ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону та за рішенням суду. Частиною 2 статті 64 ЖК України передбачено, що до членів сім`ї наймача належать дружина, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. За правилами ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов позивача в частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Приходячи до такого висновку судом враховується, що відповідач не знаходиться в родинних відносинах з позивачем, однак тривалий час без поважної причини не проживає в будинку [ADDRESS] , не сплачує комунальних послуг, не несе інших витрат на утримання будинку, договору найму або оренди між сторонами не укладалося, будучи зареєстрованими в будинку відповідач порушує права та інтереси позивача в користуванні власним житловим приміщенням. Що стосується позовних вимог в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку за спірною адресою, то в даному випадку ці вимоги є передчасними, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом вже є підставою для зняття такої особи з реєстраційного обліку, у зв`язку з чим вимоги позову в зазначеній частині не підлягають задоволенню.

Outcome: partial