Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] акціонерного товариства «БрокбізнесБанк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу. У своєму позові, з урахуванням уточнень до позовних вимог, позивач просить суд стягнути з [PERSON] акціонерного товариства «БрокбізнесБанк» на користь [PERSON] суму строкового банківського вкладу (депозиту) за договором D_020538326 від 29 липня 2013 року в розмірі 75 000 грн., стягнути з [PERSON] акціонерного товариства «БрокбізнесБанк» нараховані відсотки річних на суму строкового банківського вкладу за договором в розмірі 810 грн. Своїм вимоги обґрунтовувала тим, що 15 лютого 2013 року між нею та відповідачем укладено договір банківського строкового вкладу D_020338639 «золотий рік», відповідно до якого банк прийняв від неї на депозитний рахунок на зберігання грошові кошти в розмірі 75 000 грн. строком на 93 дні з 15.02.2013 року по 19.05.2013 року при цьому банк зобовязався нарахувати та сплатити проценти з розрахунку 21 проценти річних. Відповідно до п.1.7 договору по закінченню строку вкладу банк повертає вклад вкладнику у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок № 2625020001134 відкритий в ПАТ «Брокбізнесбанк». Днем повернення вкладу з 19.05.2013 року, після якого вона виявила, що грошові кошти на рахунок зазначений в договорі перераховані не були. На її прохання повернути гроші, їй було запропоновано не отримувати кошти укласти новий договір на що вона погодилася, при цьому їй пояснили, що кошти не будуть їй надані а перераховані на депозитний рахунок самим банком. 20 травня 2013 року між нею та відповідачем укладено договір банківського строкового вкладу D_020432886 «Скарбничка», відповідно до якого банк прийняв від неї на депозитний рахунок на зберігання грошові кошти в розмірі 75 000 грн. строком на 33 дні, при цьому банк зобовязався нарахувати та сплати їй проценти з розрахунку 14 процентів річних. Так, грошові кошти на відповідний рахунок не були перераховані. Вона звернулася до представників банку з питанням повернення суми вкладу по договору D_020486628 від 25 червня 2013 року, але було відмовлено з посилання на складне матеріальне становище в банку та зазначили, що виплати по договорам будуть здійснені в найближчі місяці та домовилися переукласти депозитний договір на новий термін, а за цей час банківська установа налагодить виплати депозитних вкладів. Після чого вона уклала договір банківського вкладу D_020538326 від 29 липня 2013 року та неотримані грошові кошти будуть виплачені по останньому договору після закінчення строку його дії 31 серпня 2013 року, виходячи зі змісту виписки по рахунку за період з 01.01.2011 року по 05.11.2014 року грошові кошти 31 серпня 2013 року були перераховані з депозитного рахунку, а потім з різним періодом часу знімалися з карткового рахунку. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилався на обставини викладені в позові та прохав суд задовольнити вимоги позивача, стягнути з [PERSON] акціонерного товариства «БрокбізнесБанк» на користь [PERSON] суму строкового банківського вкладу (депозиту) за договором D_020538326 від 29 липня 2013 року в розмірі 75 000 грн., стягнути з [PERSON] акціонерного товариства «БрокбізнесБанк» нараховані відсотки річних на суму строкового банківського вкладу за договором в розмірі 810 грн. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «БрокбізнесБанк» [PERSON] в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову, посилався на обставини викладені в позову та просив відмовити позивачу. Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона(банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму(вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В судовому засіданні встановлено, що 15 лютого 2013 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] акціонерним товариством «БрокбізнесБанк» укладено договір банківського строкового вкладу D_020338639 «золотий рік», відповідно до якого банк прийняв від неї на депозитний рахунок на зберігання грошові кошти в розмірі 75 000 грн. строком на 93 дні з 15.02.2013 року по 19.05.2013 року при цьому банк зобовязався нарахувати та сплатити проценти з розрахунку 21 проценти річних. Відповідно до п.1.7 договору по закінченню строку вкладу банк повертає вклад вкладнику у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок № 2625020001134 відкритий в ПАТ «Брокбізнесбанк». Днем повернення вкладу з 19.05.2013 року. 20 травня 2013 року між сторони укладено договір банківського строкового вкладу D_020432886 «Скарбничка», відповідно до якого банк прийняв від неї на депозитний рахунок на зберігання грошові кошти в розмірі 75 000 грн. строком на 33 дні, при цьому банк зобовязався нарахувати та сплати їй проценти з розрахунку 14 процентів річних. 25 червня 2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем було укладено договір банківського строкового вкладу «Скарбничка», відповідно до якого банк прийняв від неї на депозитний рахунок на зберігання грошові кошти в розмірі 75 000 грн., строком на 33 дні, при цьому банк зобовязався нарахувати та сплатити проценти із розрахунку 13 відсотків річних. Відповідно до умов договору п.1.7 банк зобовязався забезпечити повне збереження та повернення вкладу, сплату процентів, шляхом перерахування коштів на рахунок вкладника № 2625020001134 відкритий в ПАТ «Брокбізнесбанк». 29 липня 2013 року сторони був укладений договір банківського вкладу D_020538326 та не отримані грошові кошти за попередніми договорами будуть виплачені по останньому договору після закінчення строку його дії 31 серпня 2013 року. Як вбачається з виписки по рахунку банківського вкладу за період з 01.01.2011 року по 05.11.2014 року грошові кошти 31 серпня 2013 року були перераховані з депозитного рахунку, а потім з різним періодом часу знімалися з карткового рахунку. Відповідно до ст.ст.319, 321 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно до ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ст.1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Посилання представника відповідача на те, що зобовязання до договором банківського вкладу банком виконані в повному обсязі та сума депозиту та нараховані відсотки повернуті вкладнику на його картковий рахунок № 26250200011034, є необґрунтовані. Так, на підтвердження своїх заперечень представником відповідача не надано суду докази про укладання між сторонами договору про відкриття карткового рахунку, заяв про виготовлення платіжної картки, розписки про отримання позивачем картки та коду. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Отже, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язання за договором банківського вкладу № D_020538326 від 29 липня 2013 року належним чином не виконав та не повернув позивачу суму банківського вкладу. Відповідно до ст.ст. 629, 638 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ст.611 цього кодексу встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.5 статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню із рахунка вкладника з інших підстав. Згідно до ч.1 ст. 1070 ЦК України, за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Виходячи з того, що відповідач в односторонньому порядку ухилився від виконання укладеного з позивачем договору банківського вкладу, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення коштів за договором банківського вкладу та наявність законних підстав для їх задоволення, вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню коштів за договором № D_020538326 від 29 липня 2013 року в розмірі 75 000 грн. та нараховані відсотки річних на суму строкового банківського вкладу за договором в розмірі 810 грн. Оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 758,10 гривень, то суд, враховуючи вимоги ст.88 ЦПК України, вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved