Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з даним позовом, посилаючись на те, що є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO], який проживав в [ADDRESS]. Після смерті останнього відкрилась спадщина у виді права на земельну частку (пай), розташовану на території Бучайської сільської ради. 05 січня 2005 року на ім'я померлого на підставі розпорядження Новоушицької районної державної адміністрації № 560/04-р від 14 грудня 2004 року видано державний акт на право власності на вищезгадану земельну ділянку серії ХМ № 037302. Спадщину позивач прийняла, оскільки фактично вступила в управління та розпорядження спадковим майном. Нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, оскільки державний акт виданий після смерті [PERSON], тому вимушена звернутися до суду. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач - Територіальна громада Бучайської сільської ради подала до суду заяву, у якій просить справу розглянути без участі їх представника, проти позову не заперечила. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 25 липня 2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина за законом у виді права на земельну частку (пай), площею 2,51 га., розташовану на території Бучайської сільської ради. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме спадщина відкрилася 21 листопада 2003 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК Української РСР, в редакції 1963р. чинній на час виникнення даних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла дружина [PERSON], яка вступила в управління та розпорядження спадковим майном, про що свідчить довідка Бучайської сільської ради № 166 від 27 серпня 2014 року. Згідно свідоцтва про одруження від 02 червня 2004 року виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24 лютого 1981 року, про що зроблено актовий запис № 31. Відповідно до довідки відділу Держземагенства у Новоушицькому районі Хмельницької області про грошову оцінку земельної ділянки, на ім»я [PERSON] виготовлений державний акт серії ХМ № 037302 від 05 січня 2005 року, кадастровий номер земельної ділянки 6823381200:02:001:0069, площею 1,51 га., вартістю 50315,02 грн., яка розташована на території Бучайської сільської ради. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу [PERSON] від 29 серпня 2014 року № 345/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка залишилася після смерті [PERSON] у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на ім'я померлого. Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру наданої від 17 вересня 2014 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. У списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 009, виданого 02 червня 1995 року КСП ім. «Калініна» с. Бучая, прізвище [PERSON] за № 176. Згідно списку громадян, яким видаються державні акти на право власності на землю взамін сертифікатів бувшого КСП ім. «Калініна» с. Бучая, що є додатком до розпорядження Новоушицької районної державної адміністрації № 560/04-р від 14 грудня 2004 року, прізвище [PERSON] прописано за № 54. 05 січня 2005 року на ім»я [PERSON] виготовлений державний акт серії ХМ № 037302 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,51 га. на території Бучайської сільської ради взамін сертифікату ХМ 033141. Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Стаття 25 ЦК України передбачає, що цивільна правоздатність (здатність мати цивільні права та обов'язки) фізичної особи виникає в момент її народження і припиняється в момент її смерті. Суд вважає, що неодержання за життя [PERSON] державного акту про право власності на земельну ділянку не є підставою для обмеження права спадкоємця на спадкування права на земельну частку (пай), оскільки спадкодавця було включено до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю та він набув права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, тому позивач має право на успадкування права на земельну частку /пай/ після смерті [PERSON]

Outcome: approved