Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.07.2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що 04.07.2014 року складено відповідний актовий запис за №1391. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини, тому позивач вирішила звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 04.07.2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що 04.07.2014 року складено відповідний актовий запис за №1391, згідно свідоцтва про шлюб серії І-АМ №148665, виданого В ДРАЦС РС Вінницького МУЮ Вінницької області 04.07.2014 року (а.с.3). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії І-АМ №320942, виданого В ДРАЦС РС Вінницького МУЮ у Вінницької області 18.09.2015 року (а.с.6). З пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує. А тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу відновити позивачу [PERSON] прізвище, яким вона користувалась до реєстрації цього шлюбу «Кузьменко». Витрати, понесені позивачем щодо сплати судового збору у розмірі 552 грн., згідно квитанції №1777 8185 6501 313 від 20.09.2016 року (а.с.1), підлягають стягненню з відповідача, так як у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved