Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеними вимогами, мотивуючи їх тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 11 січня 2002 року вона є власником квартири\~ [ADDRESS] (Куйбишева) в м. Шостка. В належній позивачу квартирі залишилась зареєстрованою її онука [PERSON], яка фактично в квартирі не проживає та жодної участі в її утриманні не приймає. Декілька років тому відповідач виїхала до Російської Федерації, де фактично й проживає разом з іншими членами своєї сімї. Позивач має доброзичливі відносини з онукою і між ними відсутні будь-які протиріччя, втім [PERSON] з особистих міркувань не має наміру та бажання повертатись до м. Шостка і планує в подальшому залишатися на території Російської Федерації. Реєстрація відповідача створює перешкоди позивачу у реалізації його права власності, оскільки вона надмірно сплачує кошти за комунальні послуги. Тому позивач просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування вищезазначеним житлом. Позивач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 20 квітня 2018 року до суду надійшла нотаріально засвідчена заява відповідача, в якій [PERSON] просить розглядати справу без її участі і зазначила, що проти задоволення позовних вимог вона не заперечує, вважає їх обґрунтованими та визнає їх у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. \~У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Згідно розяснень, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке ;find=1&a c;text=????????&aщо;x=4&aвизнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права\~ власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод\~ у здійсненні ним права користування та розпорядження\~ своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] (Куйбишева) в м. Шостка Сумської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 11 січня 2002 року, зареєстрованому 10 травня 2002 року у Шосткинському Державному комунальному підприємстві МБТІ (а.с. 5). В даній квартирі згідно довідки від 28 листопада 2017 року ЖКВ «ШКЗ «Імпульс», зареєстрована [PERSON], яка є онукою позивача (а.с. 6). Згідно акту від 28 листопада 2017 року,\~ складеного сусідами позивача, підписи яких засвідчені начальником ЖКВ КП «ШКЗ «Імпульс», [PERSON] з грудня 2016 року в квартирі №53 буд.№ 31 по вул. Заводська в м. Шостка Сумської області не проживає (а.с. 8). З огляду на вищенаведене, а також на визнання відповідачем позову, позов про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житлом, підлягає задоволенню. Підстав, які б свідчили про те, що визнання позову суперечить закону й порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси, судом не встановлено.

Outcome: approved