Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до суду про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук Оксани Василівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47586829 від 02.07.2019 року о 15:40:49, номер запису про право власності: 32215439 від 26.06.2019 року, щодо реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи (код ЄДРПОУ: 35326253) на квартиру [ADDRESS] . Позивач мотивує свої вимоги тим, що 16.06.2007 року між позивачем [PERSON] , [PERSON] та АКБ «ТАС-Комерцбанк» було укладено іпотечний договір № 2890, який є договором забезпечення виконання зобов`язань за договором споживчого кредиту у іноземній валюті № 2608/0607/88-015 від 16.06.2007 року. 28.11.2012 року на підставі договору факторингу АКТ «ТАС-Комерцбанк» відступив право вимоги за вказаними договорами ТОВ «Вектор Плюс», який, в свою чергу, на підставі договору факторингу від 28.11.2012 року відступив право вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи». У зв`язку із непогашенням кредитної заборгованості рішенням Дніпровського районного суду мс. Києва від 22.07.2014 року у справі № 755/10773/14, було задоволено позов ТОВ «Кредитні ініціативи» та стягнуто заборгованість на загальну суму 1 124 589,11 грн. Також рішенням Апеляційного суду м. Києва від 07.07.2015 року у справі № 755/11038/14 було задоволено позов ТОВ «Кредитні ініціативи» та вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] , шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки у межах процедури виконавчого провадження згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеної на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час його реалізації. 23.04.2019 року [PERSON] було отримано повідомлення ТОВ «Кредитні ініціативи» від 15.04.2019 року по звернення стягнення га предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням. Разом з тим, позивач вважає оспорювані дії ТОВ «Кредитні ініціативи» неправомірними, оскільки Товариством реалізовано один із способів звернення стягнення, а саме: за рішенням суду, та Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» застосовано мораторій на примусове стягнення житлового приміщення, яке вважається предметом застави, тому позивач змушена звернутись з даним позовом до суду. 22 жовтня 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до державного реєстратора прав на нерухоме майно ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук Оксани Василівни, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», [PERSON] , про скасування рішення про державну реєстрацію, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 22 жовтня 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва заборонено державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 02 грудня 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва залучено до участі у справі в якості співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Відповідач державний реєстратор прав на нерухоме майно ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук О.В., представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» не скористались процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а третя особа [PERSON] - правом подачі пояснень щодо предмету спору у встановлений строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16.06.2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] укладено Кредитний Договір № 2608/0607/88-015, згідно умов якого Банк надав кредит на загальну суму 70 000,00 доларів США, терміном до 15.06.2017 року. (а.с. 20-22) Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. 16.06.2007 року в забезпечення виконання грошових зобов`язань [PERSON] між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», [PERSON] та [PERSON] укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., за реєстровим номером 2890, за яким [PERSON] передала, а АКБ «ТАС-Комерцбанк» прийняв в іпотеку двокімнатну квартиру [ADDRESS] , яка належить іпотекодавцеві [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 13.08.2004 року. (а.с. 23-24) Відповідно до п. 12 Договору іпотеки, за вибором Іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя: за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Іншим способом, що буде передбачений законодавством на момент звернення стягнення на предмет іпотеки. Сторони Іпотечного договору погодили, що предмет іпотеки оцінюється в 118 000,00 доларів США, що в еквіваленті становить 595 900,00 грн. (п. 4 Іпотечного Договору) Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22.07.2014 року у справі № 755/10773/14, стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором №2608/0607/88-015 від 16.06.2007 року на загальну суму 1 124 589 (один мільйон сто двадцять чотири тисячі п`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 11 коп. (а.с. 25-28) Рішення суду від 22.07.2014 року у справі № 755/10773/14 встановлено, що 28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», яке виступає правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено Договір факторингу за №15, відповідно до предмету договору, Банк відповідно до умов даного Договору відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитним договорах, укладених з Боржниками, зазначених у Реєстрі заборгованості Боржників, право на вимогу якої належить Банку на підстав Документації, а Фактор шляхом надання фінансової послуги Банку набуває права вимоги такої заборгованості від божників та передає Банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому даним Договором. 28.11.2012 року ТОВ «ФК «Вектор плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» уклали Договір факторингу. Відповідно до п. 2.1., 2.2 Договору, ТОВ «Вектор Плюс» відступив фактору ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банк на підставі документації. З моменту відступлення банком фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржникам щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. 07.07.2015 року рішенням Апеляційного суду м. Києва позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки - задоволено. В рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 2608/0607/88-015 від 16.06.2007, яка станом на 01.03.2014 становить 1 124 589,11 грн. та складається із заборгованості: за кредитом - 602 625,77 грн.; по відсотках - 390 707,00 грн.; пеня - 131 256,34 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] та [PERSON] , шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки у межах процедури виконавчого провадження згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеної на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час його реалізації. Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». (а.с. 29-31) 15.04.2019 року Листом № 7974 ТОВ «Кредитні ініціативи» повідомили [PERSON] та [PERSON] про необхідність погашення кредитної заборгованості, яка станом на 15.04.2019 року складає 142 531,58 доларів США, а також Товариством повідомлено про його намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку».(а.с. 32) 15.05.2019 року [PERSON] на адресу ТОВ «Кредитні ініціативи» надіслано листа, яким зауважено про реалізацію Товариством свого права на звернення стягнення на предмет іпотеки у судовому порядку, тому повторне звернення стягнення на предмет іпотеки є неправомірним. (а.с. 33) Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їхні посадові й службові особи повинні діяти порядком та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Крім того, відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» є три різні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки: рішення суду, виконавчий напис нотаріуса та договір про задоволення вимог іпотекодержателя. Можливість і порядок звернення стягнення на предмет іпотеки передбачені, у тому числі, й статтями 35-37 Закону України «Про іпотеку». Зокрема, частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку» (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. За змістом статті 36 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Частиною третьою статті 37 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Чинним законодавством передбачений порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки, як шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса (у примусовому порядку), так і позасудове (добровільне) врегулювання згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, зокрема й шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки. Якщо у законі і договорі по різному урегульовано питання звернення стягнення на предмет іпотеки, то застосовуються вимоги договору, якщо такі не протирічать закону чи не заборонені законом. У даному випадку однією із умов переходу предмета іпотеки у власність іпотекодержателю була добровільна передача іпотекодавцем предмета іпотеки, однак даний вид звернення стягнення на предмет іпотеки чітко умовами Договору іпотеки не встановлено. Правовідносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV (надалі - Закон №1952-IV). Частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини третьої статті 10 цього Закону визначено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Частиною першої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державним реєстратором є, окрім інших, нотаріус. Згідно з частиною першої статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Частина 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав: 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. За змістом статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Відповідно до пункту 61 цього Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону № 1952-IV та статті 37 Закону № 898-IV порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved