Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Позовні вимоги вмотивовані тим, що з відповідачем [PERSON] вона зареєструвала шлюб 08 лютого 2019 року у виконкомі Рокосівської сільської ради Хустського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 03. Під час шлюбу у них народилася одна дитина - син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. На сьогоднішній день вона та відповідач разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Неповнолітнй син знаходяться на її повному утриманні та вихованні, оскільки відповідач у добровільному порядку кошти на утримання дитини не надає. Вона знаходиться у відпустці по догляду за неповнолітньою дитиною, і тому позбавлена можливості одержувати будь-які інші доходи, крім державної допомоги на дитину. Відповідач [PERSON] є працездатною людиною, інших утриманців немає, тому в змозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 2500 грн. щомісячно до досягнення ним повнолітнього віку, а також на її утримання в розмірі 2500 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 19 травня 2020 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково, а саме згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1100 грн. щомісячно, а в частині позовних вимог про стягнення коштів на утримання дружини до досягнення їхнім сином [PERSON] , [INFO] трирічного віку в розмірі 1000 гривень щомісячно, посилаючись на наведені у відзиві обставини. Крім того 15 червня 2021 року подав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності. За таких обставин, суд вважає за можливе вирішити спір у відсутності відповідача [PERSON] . Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] , дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони 8 лютого 2019 року уклали шлюб, який було зареєстровано у виконкомі Рокосівської сільської ради Хустського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 03. (а.с. 4). За час спільного проживання з відповідачем у них народилася одна дитина - син [PERSON] , [INFO] . (а.с. 4). Відповідач [PERSON] свої зобов`язання по утриманню дитини належно не виконує. Неповнолітній син сторін проживає разом з позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з вимог ч. 4 ст. 84 СК України, слід зазначити, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина до досягнення трьох років, має за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач ухиляється від матеріального утримання своєї дитини, враховуючи матеріальне становище самої дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним та молодим за віком, суд приходить висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, та на утримання дружини у розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: partial