Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа - Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог позивач вказує, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 17 січня 2017 року. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та перебуває повністю на її утриманні. З 2016 року відповідач не цікавиться дочкою, не надає коштів на її матеріальне забезпечення, не приймає участі в її фізичному та духовному розвитку. Посилаючи на наведене просила задовольнити позов. Ухвалою суду від 25 вересня 2018 року доручено начальнику Коломийської виправної колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Івано-Франківській області (№41) вручити [PERSON] копію позовної заяви з додатками, допитати відповідача [PERSON] з наступних підстав: -Чи визнає він позов? -Чи згідний на розгляд справи у його відсутності? -Його пояснення як відповідача з приводу позовних вимог? Як вбачається з письмових пояснень [PERSON] , від 19 жовтня 2018 року, наданих начальнику сектору контролю за виконанням судових рішень Парасюку Р.М., [PERSON]. позовні вимоги не визнає та не згідний на розгляд справи без його участі. Ухвалою суду від 07 березня 2019 року матеріали справи направлено в орган опіки і піклування - Службу у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради для дачі висновку відносно доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач та її представник не з`явились. Попередньо від представника позивача - адвоката Череватого П.М. надійшла заява про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча про час та дату був належним чином повідомленний. Попредньо подав заяву про розгляд справи без його участі. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 січня 2017 року. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 жовтня 2012 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №2437. Як вбачається з довідки про неотримання аліментів за №491 від 13 червня 2018 року, [PERSON] не отримувала від [PERSON] аліментів згідно виконавчого листа №607/1649/13-ц від 17 грудня 2013 року, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно, на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що дочка [PERSON] проживає разом із позивачкою без реєстрації по [ADDRESS] та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідками за №850 від 13 червня 2018 року та за №1214 від 31 серпня 2018 року, виданих ДП «Люкс-Житло» ПП «Люкс». Відповідно до довідки-характеристики за №47 від 08 червня 2018 року, виданої Тернопільським дошкільним навчальним закладом №9 Тернопільської міської ради, [PERSON] , 2012 року народження, з 01 вересня 2015 року відвідує Тернопільський дошкільний навчальний заклад №9. Мати дитини приймає активну участь у житті садочку, вчасно приводить і забирає дитину, оплачує за садок, відвідує батьківські збори. Батько життям дитини не цікавиться, в заклад не з`являється. Вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 27 червня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 ККУ та призначено йому покарання у вигляді 10 років позбавлення волі. Судом встановлено, що відповідач не виявляє до дитини жодного батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Протягом тривалого часу не цікавиться станом здоров`я дочки, не піклується про її фізичний стан та духовний розвиток, жодної матеріальної допомоги не надає. З висновку органу і піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради за №546 від 05 червня 2019 року затверджено висновок органу опіку та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до вимог ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з вимогами п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до вимог ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Положеннями ст.ст. 3 і 5 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1980 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991, передбачено, що усі дії щодо дитини мають виконуватися в інтересах дитини. Якщо рідні, або ті особи, які несуть відповідальність за дитину, недбало виконують свої обов`язки, держава має забезпечити дитині належний догляд і піклування. Держава має поважати відповідальність, права та обов`язки батьків та родини. І, водночас, держава повинна вимагати від батьків ростити та виховувати дітей належним чином. Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суд виходить з того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] протягом тривало часу свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання дочки [PERSON] . При цьому, позивач жодних перешкод відповідачу у вихованні та спілкування з дитиною не чинить. Будь-яких доказів щодо безпідставності позовних вимог та доказів своєї участі у вихованні дитини відповідач суду не надав. Тривалий час відповідач не спілкується із дочкою, не підтримує із нею будь-яких стосунків, ніколи не цікавився її життям та не приймав будь-якої участі у її вихованні. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що відповідача [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] , оскільки саме такий захід впливу на [PERSON] забезпечить захист прав та інтересів дочки [PERSON] . Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років на одну особу в розрахунку на місяць з 1 липня 2019 року становить 2118 гривень. Таким чином, з врахуванням положень ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 1059 грн. (2118*50%/100). Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа №607/1649/13-ц від 17 грудня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 450 грн., що є меншим від встановленого законом мінімального розміру аліментів на дитину. З урахуванням вищезазначених вимог закону, суд, приходить до переконання, що потрібно змінити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 липня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі наведеного,

Outcome: approved