Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований Дубровицьким районним відділом РАГС, про що в книзі реєстрації актів про одруження 28 травня 1999 року зроблено відповідний актовий запис за №20. Свої вимоги мотивує тим, що з 28 травня 1999 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. У шлюбі у них народилося двоє дітей, з них неповнолітнім є один син [PERSON], [INFO]. Протягом останніх декількох років стосунки з чоловіком розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Тривалий час вони живуть окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім'я припинила своє існування вже більше як два роки. На даний час вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе із зазначених підстав. Крім того, перебування у шлюбі суперечить інтересам дітей та її особистим інтересам розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 травня 1999 року між сторонами зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №20, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.3). Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.08.2007 року (а.с.4) сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями п.3 ч.2 ст.18, ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. В ході розгляду справи судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові та поваги один до одного між сторонами втрачено, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, тривалий час проживають окремо, примирення між подружжям та збереження сім'ї не можливо, так як це буде суперечити інтересам та волі обох сторін. При таких обставинах, суд дійшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно і шлюб існує формально. Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім'ю не бажають, суд з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті і майнові права, а також права їх дітей, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених ч.2 ст.110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частина 1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, перелік яких, відповідно, міститься у ч. 3 ст. 133 ЦПК України. Отже, зважаючи на вказані вище норми Закону та наданий попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, на користь позивача [PERSON] слід стягнути сплачений нею судовий збір у розмірі 704,80 грн. (а.с.8). На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved