Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 березня 2016 року сталося залиття квартири за адресою її мешкання [ADDRESS]. Причиною залиття став проржавілий бак для стравлення повітря з системи опалення, який знаходиться на горищі будинку на квартирою позивача, який не має аварійного піддона для відкачування води назовні. Внаслідок цього стеля знаходиться в аварійному стані і проживання у квартирі стало неможливим, оскільки замкнула електропроводка, замокла та деформувалася стіна, відпали шпалери, утворився грибок, зверху відпали куски гіпсокартону, брудною гарячою водою замок диван, пошкодило меблі та підлогу. В зв'язку з цим позивач посилається на спричинене їй матеріальну та моральну шкоду, оскільки після залиття вона пережила нервове потрясіння, була дуже пригнічена, позбавлена сну та спокою, порушені її плани на майбутнє, їй необхідно прикласти додаткових зусиль для організації життя, порушено звичайний уклад її життя, створено ряд незручностей, в тому числі пов'язаних зі стійким запахом сирості. Остаточно уточнивши свої позовні вимоги, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], в розмірі 12830 грн., моральну шкоду в розмірі 2000 грн., а також 950 грн. витрат на проведення будівельно-технічного дослідження. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Пояснила що послуги відповідача не здійснювала, оскільки у квартирі не мешкає та відповідач не надає ніяких послуг. Під бачком не було піддону та трубок відведення, а вданий час вказаний бачок взагалі демонтований. Представник відповідача позов заперечив та зазначив, що позивач не уклала з ними договір та не проводить оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Позовна заява подана від імені одного співвласника житлового приміщення та відсутнє доручення від інших співвласників квартири. Крім того підприємство своєчасно відреагувало на звернення мешканців квартири, а тому з його боку відсутні неправомірні дії або бездіяльність, які стали наслідком завдання матеріальної та моральної шкоди позивачу. Також зазначив, що за час опалювального сезону 2016-2017 років на системі опалення вказаного будинку аварійних ситуацій не відбувалося, трубопроводи системи знаходяться у технічно справному стані, витоків теплоносія немає. До того ж співвласники зобов'язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, а отже відповідальність за збереження спільного майна лежить на співвласниках. 3-я особи [PERSON], якій є також представником 3-ї особи [PERSON] підтримав позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши фактичні обставини справи в межах заявлених позовних вимог та перевіривши їх доказами наданими сторонами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 46). Відповідно до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 23 липня 2015 року № 363 «Про погодження комунальному підприємству «Сумижитло» Сумської міської ради залучення на договірних засадах суб'єктів господарювання - виконавців послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» (а.с. 41) з метою забезпечення кваліфікованого, якісного, гарантованого обслуговування та ремонту житлових будинків, його технічного обладнання, надання житлово-комунальних послуг, дотримання санітарного стану прибудинкових територій, 01 вересня 2015 року між КП «Сумижитло» СМР та КП «Сумитеплоенергоцентраль» СМР укладено договір № 01092015-У «На утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с. 36-39). Предметом вказаного договору є передача замовником виконавцю функцій з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій, при цьому замовник покладає, а виконавець приймає на себе зобов'язання по наданню послуг з утримання житлових будинків, споруд і прибудинкових територій, надання житлово-комунальних послуг власникам та користувачам житлових та/або нежитлових приміщень, згідно переліків будинку, зазначених в додатку № 1 до договору, та проведення з ними розрахунків. За актом приймання-передачі житлових будинків і споруд згідно вказаного договору від 01 вересня 2015 року будинок, в якому розташована квартира позивача передана на утримання КП «Сумитеплоенергоцентраль» СМР (а.с. 40). 11 березня 2016 року сталося залиття квартири [ADDRESS] та згідно акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 15 березня 2016 року причиною залиття став порив розширювального бачка на технічному поверсі (а.с. 10). Вказаним актом встановлено сліди залиття: спальна кімната: стеля натяжна деформація S ? 6 кв.м., стіни - шпалери деформація S ? 3,2 кв.м.; кімната: стіни - шпалери здуття S ?3 кв.м., стеля наотіжна - деформація S ? 1 кв.м., зруйновані потолочні багети S ? 2 м.п. Відповідно до договору про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, укладеного 01 вересня 2015 року між КП «Сумитеплоенергоцентраль» СМР та [PERSON] відповідач є виконавцем послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території (а.с. 67). Згідно п. 13 цього договору виконавець зобов'язаний забезпечувати своєчасне надання послуг належної якості згідно із законодавством, утримувати внутрішньо будинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати вчасних заходів до запобігання аварійним ситуаціям та їх ліквідації, усунення порушень щодо надання послуг в установлені законодавством строки, відшкодовувати споживачеві збитки, завдані його майну та/або приміщенню, шкоду, заподіяну життю чи здоров'ю споживача внаслідок ненадання послуг або надання послуг неналежної якості. За п. 15 цього договору виконавець несе відповідальність за неналежне надання або ненадання послуги, що призвело до заподіяння збитків майну або приміщенню споживача, шкоди його життю чи здоров'ю - шляхом відшкодування збитків. Згідно з ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.190 ЖК України підприємства, установи, організації, а також громадяни, які заподіяли шкоду жилим будинкам, жилим приміщенням, інженерному обладнанню, зобов'язані відшкодувати заподіяну шкоду. Частиною 2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавець зобов'язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством. У зв'язку з винними діями відповідача щодо неналежного утримання опалювальної мережі у будинку №165/9 по вулю Г.Кондратьєва в м. Суми було допущено залиття квартири та заподіяно майнову шкоду позивачу. Згідно з ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В спорах про відшкодування шкоди на позивача покладається обов'язок довести розмір заподіяної шкоди. В обґрунтування заявлених вимог позивач надала суду експертний висновок будівельно-технічного дослідження № 969 від 10 квітня 2017 року, згідно якого величина матеріального збитку, заподіяного в результаті залиття квартири [ADDRESS], за станом на квітень 2017 року складає 12830 грн. (а.с. 71-94). Вказаний розмір завданої матеріальної шкоди відповідачем не спростований. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року, з внесеними змінами та доповненнями, внесеними Постановами Пленуму ВСУ №7 від 08.07.1994 року №11 від 30.09.94, № 15 від 25.05.98, № 9 від 24.10.2003 шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Як передбачено ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами або зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності (ст. 361 ЦК України). Суд прийшов до висновку про доведеність належними та допустимими доказами факт спричинення матеріальних збитків позивачу, проте, враховуючи, що позивач [PERSON] є однією з чотирьох співвласників квартири [ADDRESS], за відсутності доказів спільного волевиявлення інших співвласників на звернення до суду з зазначеним позовом, відшкодуванню на користь позивача підлягає ? частина завданих збитків у сумі 3207 грн. 50 коп. та 950 грн. понесених позивачем витрат за проведення оцінки завданої шкоди, а всього 4157 грн. 50 коп. Статтею 1 Закону України «Про захист прав споживачів» надане визначення термінів, що вживаються в цьому законі та зазначено, що: продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (п. 19); недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем) (п. 15) За положеннями ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» с поживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. За положеннями ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Як встановлено судом, з вини відповідача було пошкоджено належне позивачу майно, внаслідок чого позивач вимушена була змінити звичайний для неї уклад життя, а отже факт заподіяння моральної шкоди для суду є очевидним. З огляду на характер порушення прав позивача та їх наслідки, виходячи з засад розумності та справедливості, ступені вини відповідача, істотності вимушених змін у її життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили, на думку суду з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у сумі 2000 грн. Крім того, згідно приписів ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог судові витрати в сумі 281 грн. 60 коп., понесені позивачем на сплату судового збору

Outcome: partial