Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, в якому вказала, що є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 12.02.2019 року. Попередній власник [PERSON] , який зареєстрований за вказаною адресою, але фактично мешкає в РФ і до цього часу не знявся з реєстрації. Позивач вважає, що відповідач порушує її права як власника, а тому просить постановити рішення про визнання [PERSON] таким, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, просила справу розглянути за її відсутності, позов підтримала, просила зняти відповідача з реєстрації. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на викладене суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення рішення. 08 травня 2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 12.02.2019 року та зареєстрована за зазначеною адресою (а.с. 6-8). Крім позивача [PERSON] за вказаною адресою зареєстровані також [PERSON] , [INFO] та колишній власник домоволодіння, з яким позивач немає родинних відносин - [PERSON] . (а.с. 10). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З викладеного суд приходить до висновку, що статтею 16 ЦК України передбачено способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України Відповідач, який правомірно вселився та зареєстрований у вказаному житловому будинку як власник, на даний продав нерухомість позивачу. Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сім`ї. Відповідач втратив право на користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] , як не власник та такий, що не має жодного родинного зв`язку з дійсним власником - [PERSON] . Аналіз законодавства дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Отже, є всі підстави для задоволення позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки відповідач втратив право користування житлом у зв`язку з відчуженням власності та відсутністю родинних зв`язків з позивачем. На підставі викладеного, ст. ст. 16, 386, 391, 405 ЦК України, ст. 3 СК України,

Outcome: approved