Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком №76 по вул. Парковій у м. Токмаку Запорізької області. В обґрунтування позову зазначено, що вона є власником житлового будинку №76 по вул. Парковій у місті Токмаку Запорізької області. У будинку зареєстрований її син [PERSON] Проте, відповідач не проживає у будинку з 2014 року, що чинить їй перешкоди у користуванні майном. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечує. Відповідач в судові засідання 10.09.2018 року, 11.10.2018 року не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. В зв'язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст.223 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником житлового будинку №76 по вул. Парковій у місті Токмаку Запорізької області, що підтверджується договором купівлі-продажу від 22 грудня 2005 року, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.09.2018 року. У належному позивачу житловому будинку зареєстрований її син [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сімї від 26.07.2018 №131, довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 07.09.2018 №10-06/4183. Родинні відносини сторін підтверджуються повторним свідоцтвом про народження відповідача. Відповідач не проживає у житловому будинку за місцем реєстрації з травня 2014 року, що підтверджується довідкою про склад сімї від 26.07.2018 №131. В зв'язку з тим, що відповідач не знявся з реєстрації місця проживання, позивач не може розпоряджатися належним йому майном у повному обсязі. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Конституцією України (ст.41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.16, 386, 391 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до положень ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відсутність члена сімї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що призводить до втрати членом сімї права користування помешканням. Суд встановив,\~що відповідач,\~який є членом сім'ї позивача, відсутній за адресою житлового будинку понад 1 рік, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 704,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved