Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 07 травня 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причин розбіжності характерів та втрати почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання їхньої дитини не надає і в добровільному порядку надавати відмовляється. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідач подав до суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких просив суд взяти до уваги те, що він ніколи не відмовлявся і не відмовляється від своєї дитини, навпаки любить її, хвилюється за неї і готовий надавати дитині, як матеріальну так і духовну підтримку. Його матеріальне становище не дозволяє йому сплачувати аліменти в тому розмірі, в якому просить позивач. В 2014 році в нього погіршився стан здоров'я і тому йому необхідні додаткові витрати на своє лікування. На підставі цього він просить задовольнити позовні вимоги позивача в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, обставини, викладені у позові, підтвердила, просила позов задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково, проти доводів позивача та проти задоволення позову у повному обсязі заперечував. Суду пояснив, що він допомагав і буде в добровільному порядку допомагати своєму сину, коли в нього буде така можливість. Він не заперечує проти стягнення з нього аліментів, але в іншому розмірі. Зазначив, що переніс операцію і потрібно зробити ще дві, тому йому потрібні кошти на своє лікування і він не взмозі платити 1/4 частку від його доходу. Інших дітей, а також літніх батьків у нього на утриманні немає. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно з копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 130844, виданого 07 травня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, сторони 07 травня 2011 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 159. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 20 травня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народився [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 413 від 20 травня 2011 року. Батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно з довідкою № 778, виданою 14.10.2014 року Борівською селищною радою, [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та разом з нею за вказаною адресою проживає її син [PERSON], [INFO]. Згідно з епікрізом № 24746 [PERSON] перебував у відділенні гнійної хірургії Центру з надання хірургічної допомоги КУ СГМБ з 22.12.2014 року по 27.12.2014 року з діагнозом: гострий нагноівшийся епітеліальний куприковий хід. 22.12.2014 року була проведена операція по розтину гнійника. Був виписаний в задовільному стані. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що доводи відповідача про те, що його матеріальне становище не дозволяє йому сплачувати зазначений позивачем розмір аліментів, у зв'язку з погіршенням його здоров'я, не заслуговують на увагу, оскільки з огляду на копію медичної картки та епікризу хвороби [PERSON], які були надані в судовому засіданні, відповідач має задовільний стан здоров'я і не потребує постійного профілактичного лікування. Суд вважає, що справедливим буде стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 29 жовтня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття - [INFO]. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved