overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у них не склалося, у них різні характери та погляди на життя, через що між ними виникали непорозуміння, вони втратили почуття взаємоповаги та любові один до одного, відповідач тривалий час проживає за межами України, їх шлюб носить формальний характер, а тому вважає, його збереження таким, що буде суперечити їх інтересам. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві та просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечує відносно розірвання шлюбу з позивачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 травня 1990 року, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER], видане відділом РАГС міськвиконкому м. Тернопіль, актовий запис № 580. Від даного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не змогли створити міцної сім'ї, вони люди різних характерів та поглядів на життя, вони втратили почуття поваги та любові один до одного. Примирення і збереження сім'ї не можливе. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що подальше збереження сім'ї суперечитиме інтересам сторін спору, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у них не склалося, у них різні характери та погляди на життя, через що між ними виникали непорозуміння, вони втратили почуття взаємоповаги та любові один до одного, їх шлюб носить формальний характер, а тому вважає, його збереження таким, що буде суперечити їх інтересам. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві та просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позову не визнав та суду пояснив, що бажає зберегти сім'ю з позивачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 червня 2002 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане відділом РАГС реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №586. Від даного шлюбу у сторін є дві неповнолітні дочки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не змогли створити міцної сім'ї, вони люди різних характерів та поглядів на життя, вони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків, наданий термін на примирення бажаних результатів не дав. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що подальше збереження сім'ї суперечитиме інтересам сторін спору, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося внаслідок того, що кожен має різні погляди на сімю , характери та переконання. Сторони не проживають разом, вони припинили вести спільне господарства, підтримувати подружні стосунки. Вважає, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, просить його розірвати. Проти примирення категорично заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, по невідомій суду причині, хоча про час та день слухання справи був повідомлений належним чином. Суд вважає, оскільки відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином та про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін\~без фіксації судового процесу технічними засобами. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно свідоцтва про шлюб (повторно) серії І-ИД №113823 від 27 січня 2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, сторони зареєстрували шлюб 19 жовтня 2006 року, про що складено відповідний актовий запис за №1984. Від даного шлюбу в подружжя є двоє дітей дочка [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження (повторне) серії І-ИД №209178 від 27 січня 2015 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) серії І-ИД №209182 від 27 січня 2015 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Встановлено, що позивач та відповідач проживають окремо, припинили подружні стосунки та не ведуть спільного господарства. Спільне життя у них не склалося, оскільки вони люди з різними поглядами на сімю. Шлюб носить формальний характер, збереження його неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сім'ю та обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинились у 2008 році, з того часу подружжя проживає окремо. Причиною розпаду сім'ї вважає постійні сварки, втрату почуття любові один до одного, а тому просить розірвати шлюб, оскільки подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] підтримує заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу, просить їх задовольнити, про що свідчить подана нею в адресу суду письмова заява. Відповідач [PERSON] визнав заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу з [PERSON], проти примирення категорично заперечував. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне: Сторони зареєстрували шлюб 12 липня 2006 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб (потворно) від 30 жовтня 2014 року, серія [NUMBER], видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №3. Від даного шлюбу в подружжя дітей немає. Встановлено, що позивач та відповідач проживають окремо, припинили подружні стосунки та не ведуть спільного господарства протягом останнійх п'яти років. Спільне життя у них не склалося, оскільки вони люди з різними поглядами на сімейне життя та обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюб носить формальний характер, збереження його неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя у них склалося через різні характери та погляди на сім'ю, що призводило до сварок і непорозумінь. Більше року сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, вони стали зовсім чужими людьми, втративши почуття взаємоповаги та любові один до одного. За вказаних обставин вважає, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, просить його розірвати. Відносно надання терміну на примирення позивач категорично заперечує. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що з відповідачем в шлюбі вона перебуває з 01 червня 2005 року. Від даного шлюбу в них є одна неповнолітня дитина, дочка [PERSON], 2006 року народження. Причиною звернення позивача до суду стало те, що вони з відповідачем мають різні характери та погляди на життя, через що постійно виникали сварки та непорозуміння. Більше року сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не живуть подружнім життям. Вважає, що шлюб існує лише формально, збереження його неможливе, примирення не принесе бажаного результату, а тому просить розірвати шлюб. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та суду пояснив, що примирення не збереже їхню сім'ю, а тому проти розірвання шлюбу він не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 01 червня 2005 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 01 червня 2005 року, серія [NUMBER], видане Великобірківською селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №10. Від даного шлюбу в подружжя є одна неповнолітня дитина, дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18 жовтня 2006 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Встановлено, що позивач та відповідач проживають окремо, припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть. Подружнє життя у них не склалося, оскільки вони люди з різними характерами та поглядами на сімейне життя. Шлюб носить формальний характер, збереження його неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне сімейне життя у них склалося невдало, останнім часом між ними постійно виникають сварки та непорозуміння внаслідок того, що кожен має різні погляди на сім'ю та ведення спільного господарства. З серпня 2013 року подружжя проживає окремо. За вказаних обставин вважає, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому просить його розірвати, проти примирення категорично заперечує. В судове засідання позивач не з'явилася, однак подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, оскільки виїжджає на навчання до Німеччини. На розірванні шлюбу наполягає. Присутня в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підтримала, просила їх задовольнити та розірвати укладений між сторонами шлюб. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він визнає заявлений до нього позов про розірвання шлюбу. При цьому пояснив, що протягом року вони з дружиною проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не живуть подружнім життям. Причиною їх окремого проживання стало те, що в них різні погляди на сім'ю, відносини в побуті, що ставало причиною непорозумінь. Вважає, що примирення не збереже їхній шлюб та просить його розірвати. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне: Сторони зареєстрували шлюб 17 квітня 2010 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 17 квітня 2010 року, серія [NUMBER], видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №326. Від даного шлюбу в подружжя дітей немає. Встановлено, що позивач та відповідач проживають окремо, припинили подружні стосунки та не ведуть спільного господарства. Подружнє життя у них не склалося, оскільки вони люди з різними характерами та поглядами на життя. Шлюб носить формальний характер, збереження його неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне сімейне життя у них склалося невдало, протягом останнього року між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, внаслідок чого сімя фактично розпалася. На даний час подружні відносини між сторонами припинено, вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. За вказаних обставин вважає, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що з відповідачем в шлюбі вона перебуває з 21 січня 2012 року. Від даного шлюбу в них є одна неповнолітня дитина, син [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду стало те, що вони з відповідачем люди різних характерів та поглядів на життя, через що постійно виникали сварки та непорозуміння. Близько трьох місяців сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не живуть подружнім життям. Вважає, що шлюб існує лише формально, збереження його неможливе, примирення не принесе бажаного результату, а тому просить розірвати шлюб. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та суду пояснив, що примирення не збереже їхню сім'ю, а тому проти розірвання шлюбу він не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне: Сторони зареєстрували шлюб 21 січня 2012 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 21 січня 2012 року, серія [NUMBER], видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №41. Від даного шлюбу в сторін є одна неповнолітня дитина, син [PERSON], [INFO]. Встановлено, що сторони проживають окремо, припинили подружні стосунки та не ведуть спільного господарства. Подружнє життя у них не склалося, оскільки вони люди з різними характерами та поглядами на життя. Шлюб носить формальний характер, збереження його неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне сімейне життя у них склалося невдало, через те, що вони люди різних характерів та поглядів на життя, що призводить до суперечок та непорозумінь. Відповідач зловживає спиртними напоями і в нетверезому стані затіває безпричинні сварки. З квітня 2014 року вони проживають окремо, не живуть подружнім життям та не ведуть спільного господарства. За вказаних обставин вважає, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, просить розірвати шлюб. Проти примирення заперечує. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що з відповідачем в шлюбі вона перебуває з 23 травня 1992 року. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей, які є повнолітніми. Причиною звернення до суду стало те, що вони з відповідачем люди різних характерів та поглядів на життя, через що постійно виникали сварки та непорозуміння. Близько чотирьох місяців сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не живуть подружнім життям. Вважає, що шлюб існує лише формально, збереження його неможливе, примирення не принесе бажаного результату, а тому просить розірвати шлюб. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та суду пояснив, що примирення не збереже їхню сім'ю, а тому проти розірвання шлюбу він не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне: Сторони уклали шлюб 23 травня 1992 року, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу від 23 травня 1992 року, серія [NUMBER], видане Гримайлівською селищною радою народних депутатів Гусятинського району Тернопільської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №15 (Гусятинський ЗАГС). Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей, які є повнолітніми. Встановлено, що позивач та відповідач проживають окремо, припинили подружні стосунки та не ведуть спільного господарства. Подружнє життя у них не склалося, оскільки вони люди з різними характерами та поглядами на життя. Шлюб носить формальний характер, збереження його неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне сімейне життя у них склалося невдало, шлюбні стосунки між ними практично припинилися. Більше двох років сторони не живуть подружнім життям та не ведуть спільного господарства, на підставі психологічної несумісності вони стали зовсім чужими людьми. За вказаних обставин вважає, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що з відповідачем в шлюбі вона перебуває з 11 серпня 2005 року. Від даного шлюбу в них є одна неповнолітня дитина, син [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду стало те, що вони з відповідачем люди різних характерів та поглядів на життя, через що постійно виникали сварки та непорозуміння. Близько двох років сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не живуть подружнім життям. Вважає, що шлюб існує лише формально, збереження його неможливе, примирення не принесе бажаного результату, а тому просить розірвати шлюб. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та суду пояснив, що примирення не збереже їхню сім'ю, а тому проти розірвання шлюбу він не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне: Сторони зареєстрували шлюб 11 серпня 2005 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 11 серпня 2005 року, серія [NUMBER], видане Мишковицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №11. Від даного шлюбу в сторін є одна неповнолітня дитина, син [PERSON], [INFO]. Встановлено, що сторони проживають окремо, припинили подружні стосунки та не ведуть спільного господарства. Подружнє життя у них не склалося, оскільки вони люди з різними характерами та поглядами на життя. Шлюб носить формальний характер, збереження його неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне сімейне життя у них склалося через відсутність взаєморозуміння. Декілька років сторони проживають окремо, припинили подружні стосунки та не ведуть спільного господарства, оскільки відповідач з їх спільною дочкою проживає в США. За вказаних обставин вважає, що примирення не збереже їхню сім'ю, шлюб носить формальний характер, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що з відповідачем в шлюбі він перебуває з 21 травня 1983 року. Від даного шлюбу в них неповнолітніх дітей немає. Причиною звернення до суду стало те, що вони з відповідачем стали чужими людьми, між ними втрачено почуття взаємоповаги та любові один до одного, оскільки дружина близько десяти років проживає за межами України, в США. Протягом десяти років подружжя проживає окремо та не веде спільного господарства. Вважає, що шлюб існує лише формально, збереження його неможливе, примирення не принесе бажаного результату, а тому просить розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала суду апостильовану заяву в якій вказує, що не заперечує щодо розірвання шлюбу з [PERSON], з позовною заявою вона ознайомлена та заявляє, що неповнолітніх дітей в них немає. Просить розглядати справу у її відсутності, оскільки не зможе з'явитися в суд. Суд, заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне: Сторони зареєстрували шлюб у Вишнівецькій селищній раді Збаразького району 21 травня 1983 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 02 вересня 2014 року (повторне), серія [NUMBER], видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Збаразького районного управління юстиції у Тернопільлській області, про що складено відповідний актовий запис №13. Від даного шлюбу в подружжя неповнолітніх дітей немає. Встановлено, що сторони проживають окремо, припинили подружні стосунки та не ведуть спільного господарства. Подружнє життя у них не склалося через те, що відповідач протягом десяти років перебуває за кордоном, а тому між подружжям втрачено почуття взаємоповаги та любові один до одного. Шлюб носить формальний характер, збереження його неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного та

Outcome: approved