Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 18 листопада 2010 року та зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №119. Вказує, що їх шлюб виявився невдалим. Тривалий час між ними були непорозуміння та суперечки, з вини відповідача спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. Відповідач не відчуває жодних обов'язків перед сім'єю, зневажливо ставиться до її дітей від першого шлюбу, немає поваги до неї, як до дружини та до її матері, вчиняє в сім'ї скандали. Її вмовляння змінити таке його відношення, ніякого результату не принесло. Під час чергового скандалу відповідач побив її, після чого забрав свої речі та пішов жити у свій будинок. Така поведінка відповідача принижує її як жінку. На даний час вони припинили подружні стосунки. Їх шлюб існує лише формально. На її пропозицію розірвати шлюб в органах РАЦС відповідач відмовився, тому вона вимушена звертатися до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить шлюб розірвати з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] після надання судом строку для примирення в зал судового засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 18 листопада 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, сторони зареєстрували шлюб 18 листопада 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 119. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачені довіра та взаєморозуміння. Відповідач веде себе агресивно, наносить позивачці побої, матеріально не забезпечує сім'ю, зневажливо ставиться до інших членів сім'ї. Така поведінка відповідача призвела до припинення між ними шлюбних відносин. Шлюб існує лише формально. Ухвалою Борщівського районного суду від 08 вересня 2017 року, сторонам надавався строк на примирення терміном 3 місяці, однак до позитивного результату це не привело. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Позивач просить не стягувати з відповідача судові витрати, а тому їх слід покласти на сторони в межах ними понесених. На підставі ст.ст.24,55,56,105,110,112 СК України,

Outcome: approved