Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] ,посилаючись на те, що 02.03.2002 року сторони зареєстрували шлюб у Перковецькій сільській раді, актовий запис №1. Від даного шлюбу у сторін народились діти: донька - [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є повнолітньою, та син - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільна сім`я розпалась через відсутність розуміння між ними, вони не могли дійти згоди щодо вирішення звичайних побутових питань. Між сторонами часто виникали різного роду конфлікти через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Все це призвело до втрати почуття любові, поваги та довіри між сторонами, без чого сімейне життя неможливе. Вказує, що з липня 2020 року вони остаточно припинили подружні стосунки, проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Спроби примиритись результату не дали. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, поновлювати сімейні відносини з відповідачем вона не бажає. На основі викладеного просить суд розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явилась, проте до початку судового засідання від неї надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, на примирення не погоджується та наміру поновлювати сімейні відносини з відповідачем не має. Відповідач в судове засідання не з`явився, про поважність причини неявки суд не повідомив, хоча неодноразово повідомлявся судом про день, час та місце розгляду даної справи в суді, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 02 березня 2002 року сторони зареєстрували шлюб у Перковецькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від спільного шлюбу у сторін народились діти: донька - [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є повнолітньою, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7) та син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Відповідно до ст.55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають окремо з липня 2020 року. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та заявою позивача. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та неповнолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Також, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивачки судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved