overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов вмотивований тим, що з відповідачем вона уклала шлюб, який був зареєстрований 21.07.2018 року у Хустському РВ ДРАЦС ГТУ у Закарпатській області за актовим записом № 112. Від даного шлюбу у них дітей не народилося. Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами немає порозуміння, разом не проживають вже близько півроку, шлюбні відносини припинилися через надмірне вживання алкогольних напоїв відповідачем. В позовній заяві позивач просить суд шлюб, який укладений з відповідачем 21 липня 2018 року у Хустському РВ ДРАЦС ГТУ у Закарпатській області за а/з №112 розірвати . В судове засідання позивач [PERSON] . не з`явилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надіславши суду заяву про розгляд справи у його відсутності не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 21.07.2018 року у Хустському РВ ДРАЦС ГТУ у Закарпатській області за актовим записом № 112. Від даного шлюбу у них дітей не народилося. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 року зі змінами та доповненнями «шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається…». Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] до [PERSON] слід розірвати Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 768,40 грн., сплаченого позивачем судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов вмотивований тим, що з відповідачем уклали шлюб 01.06.1996 року. Від даного шлюбу у них народилося донька [PERSON] [INFO] Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем люди різних характерів та поглядів на життя, втратили почуття та повагу одне до одного. Через постійні конфлікти та суперечки спільне життя стало неможливим. З жовтня 2016 р. сторони не проживають разом і відповідач поживає у громадянському шлюбі з іншою жінкою. Просить суд шлюб, укладений з відповідачем 01 червня 1996 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Хустської районної державної адміністрації за актовим записом №85 розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задоволити та стягнути з відповідача сплачений нею при подачі позову судовий збір. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про дату проведення судового засідання повідомлений належним чином через оголошення про виклик на сайті Хустського районного суду. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. З оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про шлюб вбачається, що позивачка з відповідачем уклали шлюб 01.06.1996 року. Від даного шлюбу у них народилося одна дитина донька [PERSON] [INFO] Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони є людьми різних характерів та поглядів на життя, втратили почуття та повагу одне до одного. Через постійні конфлікти та суперечки спільне життя стало неможливим. З жовтня 2016 р. сторони не проживають разом, відповідач поживає у громадянському шлюбі з іншою жінкою. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 року зі змінами та доповненнями «шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається…». Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов вмотивований тим, що з відповідачем уклали шлюб 07.11.2016 року. Причиною розірвання шлюбу є те, що в сторін останнім часом повністю змінилися відносини, припинилося взаємопорозуміння, відповідач постійно ображає позивача грає в азартні ігри. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально.\~ Просить суд шлюб, укладений з відповідачем 07.11.2016 року у виконкомі Ізянської сільської ради Хустського району Закарпатської області\~ під актовим записом №27 розірвати. В судове засідання позивач\~ не зявилася, на адресу суду позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про розгляд справи без їх участі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. З оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони\~ уклали шлюб 07.11.2016 року. Причиною розірвання шлюбу є те, що в сторін останнім часом повністю змінилися відносини, припинилося взаємопорозуміння, відповідач ображає позивача та грає в азартні ігри. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально.\~ Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 року зі змінами та доповненнями «шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається…». Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання,\~ а тому\~ суд приходить до висновку, що шлюб між\~ [PERSON] до [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги вмотивовані тим, що з відповідачем уклали шлюб 05.08.2017 року, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатської області за актовим записом №141. За час перебування у шлюбі дітей у них не народилося. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони є люди різних характерів, мають різні погляди на життя та сімю, між ними відсутнє взаємопорозуміння. Разом не проживають більше шести місяців, шлюб носить формальний характер. Просить шлюб, укладений з відповідачем 05.08.2017 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатської області за актовим записом №141- розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в позовній заяві просить суд\~ розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, про дату проведення судового засідання повідомлений належним чином через оголошення на сайті Хустського районного суду, причини неявки суд не повідомив. На підставі наведеного суд

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги вмотивовані тим, що з відповідачем уклали шлюб 28.04.1990 року, який був зареєстрований у відділі ЗАГСу Хустського райвиконкому Закарпатської області за актовим записом №73. За час перебування у шлюбі у них народилася одна дитина син [PERSON] [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, погрожує позивачу не поважає як жінку, зловживає алкогольними напоями та зраджує в подружній вірності, зникає з дому. На прохання позивача змінити свою поведінку не реагує, подальше сумісне життя є неможливим. Просить шлюб, укладений з відповідачем 28.04.1990 року який був зареєстрований у відділі ЗАГСу Хустського райвиконкому Закарпатської області за актовим записом №73- розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, на адресу суду надіслала заяву в якій просить суд розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про дату проведення судового засідання повідомлений належним чином через оголошення на сайті Хустського районного суду, причини неявки суд не повідомив. На підставі наведеного суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивачем вмотивовано тим, що з відповідачем вона уклала шлюб 18.09.2004 року. Від даного шлюбу у них народилося четверо дітей сини: Василь -[INFO], Антон- [INFO], Юрій -[INFO] та донька Марина-14.11.2008 р.н.. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін змінилися відносини, припинилося взаємопорозуміння, між ними часто виникають сварки в ході яких відповідач ображає позивача. Сторони тривалий час не спілкуються, шлюбні відносини фактично припинені. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON], позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять задоволити позов. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], позовні вимоги визнали, проти розірвання шлюбу не заперечили. В письмовому відзиві відповідач ствердив , що він з позивачем близько року разом не проживають, шлюбні відносини між ними існують формально, примирення вважає за неможливе . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. З оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони уклали шлюб 18.09.2004 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Золотарівської сільської ради Хустського району Закарпатської області за а/з №18. Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами відсутнє взаємопорозуміння та повага один до одного. Сторони протягом року разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Шлюб між сторонами носить формальний характер та примирення між ними неможливе. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 року зі змінами та доповненнями «шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається…». Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем уклали шлюб 14.06.2008 року. Від шлюбу у сторін народилася одна дитина донька [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні характери, погляди на життя. В стані алкогольного спяніння відповідач застосовував до позивача фізичне насильство, у звязку з чим вона змушена була двічі звертатися за наданням медичної допомоги та в поліцію. Збереження шлюбу є неможливим, оскільки сімя фактично розпалася. Просить строку на примирення не надавати та розірвати між ними шлюб. Стягнути з відповідача понесені судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Подала суду заяву, в якій просить провести розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Подав суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи у його відсутності. Позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та інтересам інших осіб. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. З оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про шлюб та копії свідоцтва про народження дитини вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.06.2008 року, який зареєстровано у відділі РАЦС Хустського РУЮ Закарпатської області за актовим записом № 122. Від даного шлюбу у сторін народилася одна дитина донька [PERSON], [INFO]. Через відносини, які склалися між сторонами, їхній шлюб носить формальний характер, вони є людьми різних характерів та поглядів на життя, в стані алкогольного спяніння відповідач спричиняє позивачу фізичне насильство, фактично їхня сімя розпалася, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Майнового спору позивачем не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 09 вересня 1999 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану міста Красний Луч Луганської області, актовий запис № 405. Від даного шлюбу у сторін народився двоє дітей дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, через повну відсутність взаєморозуміння один з одним, періодичні сварки, вважає, що шлюб існує лише формально. Просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, за наявними матеріалами справи, позов визнав. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 вересня 1999 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану міста Красний Луч Луганської області, актовий запис № 405 (а.с. 4). Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. Як встановлено судом, сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сімї, та їх обєктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сімї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 12 серпня 2015 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 1158. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, через повну відсутність взаєморозуміння один з одним, періодичні сварки, вважає, що шлюб існує лише формально. Просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, за наявними матеріалами справи, позов визнав. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 серпня 2015 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 1158 (а.с. 4). Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. Як встановлено судом, сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сімї, та їх обєктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сімї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved