Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог посилається на те, що у 1983 році між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Діти від даного шлюбу повнолітні. Спільне життя з чоловіком не склалося, більше двадцяти років вони проживають окремо. Сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги. Вважає, що за таких обставин подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, тому просить суд його розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, відповідно до змісту якої, справу просить слухати у її відсутності, позов задовольнити повністю, при цьому заперечила відносно вжиття заходів щодо примирення подружжя, оскільки вважає це неможливим, а подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений судом відповідно до ч.4 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову, клопотань про розгляд справи без його участі чи про відкладення розгляду справи не подав. Відповідно до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вимоги ЦПК України, зясувавши думку позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача, суд вважає за необхідне проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом \~встановлено, що 04 вересня 1983 року було зареєстровано шлюб між сторонами у Варовецькій сільській раді Городоцького району, Хмельницької області, про що зроблено актовий запис за № 8, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 074474, виданим (повторно) відділом реєстрації актів громадського стану Городоцького районного управління юстиції 29.05.2003 року. \~\~ Від даного шлюбу у сторін діти повнолітні. Більше двадцяти років подружжя проживає окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного. Шлюб існує лише формально. За нормами ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що \~має істотне значення. Судом встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 04 вересня 1983 року Варовецькою сільською радою Городоцького району Хмельницької області, актовий запис №8. На підставі наведеного,

Outcome: approved