Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свій позов обгрунтовує тим, що 24 квітня 2014 року близько 11.30 год. її чоловік - [PERSON], який згідно техпаспорта від 23.04.2009 року має право керування автомобілем [NUMBER], залишив вищевказаний автомобіль поблизу приміщення школи №15 м.Дрогобича, так як вони були на святі «Прощання з буквариком» в цій же школі, оскільки в ній навчається їхня малолітня дочка. Через деякий час працівники школи повідомили, що наш автомобіль розписаний нецензурними словами. Її автомобіль [NUMBER] розписали учні школи №15 м.Дрогобича, а саме [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується висновком від 15 травня 2014 року, затвердженого начальником Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області [PERSON] та листом №7073 від 23.05.2014 року. З метою відшкодування збитків їй вищевказаним листом рекомендовано звернутися до суду. Стаття 22 ЦК України встановляє, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч.1). Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (ч.2). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якшо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Згідно ч.1 ст. 1181 ЦК України шкода, завдана спільними діями кількох малолітніх осіб, відшкодовується їхніми батьками (усиновлювачами), опікунами в частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду. [PERSON] являється матірю [PERSON], [PERSON] являється матірю [PERSON], [PERSON] являється матірю [PERSON], [PERSON] являється матірю [PERSON]. Щодо кожного із відповідачів було складено по протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 184 (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обовязків щодо виховання дітей) КУпАП. Це підтверджує те, що завдана шкода є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітніми особами. А тому саме вони повинні відшкодувати їй заподіяну їхніми малолітніми дітьми матеріальну та моральну шкоду, просить стягнути в її користь 3\~369,25грн. матеріальної шкоди та 1000грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] збільшила заявлені позовні вимоги, оскільки у зв»язку із економічною ситуацією в Україні, інфляцією та падінням курсу гривні, вартість відновлювальних робіт (наданих послуг) автомобіля зросла, просить стягнути в її користь матеріальну шкоду в розмірі 21688 грн. та завдану їй моральну шкоду в розмірі 2000 грн. В судовому засіданні відповідач [PERSON] визнала заявлені позовні вимоги частково та суду пояснила, що вона не заперечує проти відшкодування завданої її сином матеріальної шкоди, оскільки вона неодноразово пропонувала спільно з іншими відповідачами по справі оглянути автомобіль та визначити реально завданий збиток та надати докази цільового використання переданих позивачу коштів, однак їм не вдалося врегулювати спір мирним шляхом, просить зменшити матеріальну шкоду, а в частині відшкодування моральної шкоди просить відмовити у зв»язку із безпідставністю та недоведеністю. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з»явилися, не повідомивши причин своєї неявки, а тому суд розглянув справу к відсутності відповідачів на підставі наявних доказів по справі. Представник відповідачів [PERSON] в судове засідання не з»явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про день і час слухання справи, а тому суд розглянув справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних доказів по справі. Заслухавши думку позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково з таких міркувань. Як вбачається із копії висновку, затвердженого начальником Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області від 15.05.2014р., в ході перевірки опитані по факту пошкодження автомобіля [NUMBER], учні [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зізналися, що 24.04.2014р., близько 11.30 год., під час перерви, вони крейдою розмалювали вищевказаний автомобіль. Як вбачається із копії рахунку №1315 від 12.02.2015р., виданого ФОП [PERSON], вартість відновлювальних робіт (наданих послуг) становить 21688,00 грн. А тому судом не оспорюється той факт, що внаслідок протиправних дій учнів ЗОШ №15 м.Дрогобича, а саме [PERSON], [INFO], [PERSON], 2001р.н., [PERSON], [INFO] та [PERSON], 2001р.н., позивачу [PERSON] було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 21688,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якшо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Згідно ч.1 ст. 1181 ЦК України шкода, завдана спільними діями кількох малолітніх осіб, відшкодовується їхніми батьками (усиновлювачами), опікунами в частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду. А тому, із врахуванням всіх обставин справи, суд вважає доведеною вину відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], прямим результатом якого стало заподіяння позивачу [PERSON] моральної шкоди, оскільки людина, яка потерпіла від посягання на своє життя, здоров'я, честь і гідність, а також на належне їй майно, потребує правового й соціального захисту, матеріальної та моральної підтримки. Встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян. Відповідно до вимог ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. А відтак, із врахуванням всіх вищенаведених обставин та визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер неправомірних дій відповідачів, тривалість порушення прав позивача, протягом якого часу позивач була позбавлена можливості повноцінно жити та працювати, що порушило її нормальний ритм життя, нормальних життєвих зв»язків, тяжкість вимушених змін, моральних переживаннях. При визначенні розміру відшкодування враховуються також вимоги розумності і справедливості. Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності та

Outcome: approved