Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Заставнівського районного суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Посилається на те, що вона до 17.10.2017 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, аліментів не сплачує та не бере участі у витратах, повязаних з її вихованням. В звязку із тим, що неповнолітня [PERSON], [INFO], перебуває на її утриманні, вона не спроможна в повній мірі забезпечити її усім необхідним: продуктами харчування, предметами вжитку, одягом тощо. З цих підстав просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1944 гривні щомісячно, починаючи стягнення із дня звернення до суду із до досягнення сином повноліття. Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, від останнього до суду надійшла заява, згідно якої він просив справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримують просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, з підстав вказаних у відзиві (а.с. 58-59). Суду пояснив, що він як батько [PERSON], [INFO], розуміє що в нього є обовязок по її утриманню, проте вказав, що такий обовязок покладений на обох батьків. Додав, що він офіційно не працює, як приватний підприємець не зареєстрований, є особою з інвалідністю з ІІІ групи, його єдиним доходом є пенсія. Також вказав, що він по мірі можливості, періодично надає допомогу, в тому числі і матеріальну на утримання доньки Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи відповідача, врахувавши заяву представника позивача, суд вважає, що позовна заява обґрунтована, проте підлягає частковому задоволенню з огляду наступного. Відповідно до п.17 ч.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до норм глави 15 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі.\~ Розмір\~аліментів,\~визначений судом\~або за\~домовленістю між\~батьками у\~твердій грошовій\~сумі,\~підлягає індексації\~відповідно до\~закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі із 14.02.2009 року по 17.10.2017 року, що вбачається із копії рішення суду (а.с. 8-9). В шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO] Наведене вбачається з копії свідоцтва про її народження (а.с. 10). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Утримання дитини є рівним обовязком як матері, так і батька. Судом встановлено, що після розірвання між сторонами шлюбу, їх спільна донька проживає з позивачем та перебуває на утриманні останньої, відповідач частково займається її вихованням та утриманням, періодично надає їй допомогу, в тому числі матеріальну. Також вставлено, що відповідач офіційно не працює, є особою з інвалідністю ІІІ групи, отримує пенсію, розмір якої становить 1497 грн. Наведене вбачається з копій довідки про доходи та пенсійного посвідчення (а.с. 61-62). Згідно ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Крім того, розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» № 2629-VIII від 23.11.2018 року станом на 09.04.2019 року становить 2027 гривень, забезпечення якого є в рівній мірі обовязком, як матері так і батька. З огляду на наведене, при призначенні аліментів, суд враховує, матеріальне становище, стан здоровя дитини та платника аліментів. Таким чином суд, врахувавши вимоги статті 182 СК України та інші обставини, що мають істотне значення вважає, що без погіршення матеріального становища відповідача, на користь позивача з відповідача необхідно стягувати аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1014 гривень щомісячно до її повноліття Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За таких обставин, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору в розмірі 704,80 грн., а позов задоволено частково, а саме в розмірі 52%, то суд вважає, що з відповідача на користь держави, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, належить стягнути судовий збір в розмірі 367,20 грн. На підставі викладеного, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, главою 15 СК України,

Outcome: partial