Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

\~Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 25 лютого 2016 року перебуває з відповідачем [PERSON] у шлюбі зареєстрованому Герцаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 07. Від спільного шлюбу спільних дітей не мають, однак відповідач не бажає розірвати шлюб через органи РАЦСу. Причиною припинення між сторонами подружніх відносин стали несумісність характерів, різниця у поглядах на сімейне життя, втрата любові та поваги один до одного, виникнення сімейних конфліктів та небажання відповідача знаходити порозуміння та злагоди в сім`ї. Вважає, що сім`я розпалась остаточно оскільки шлюбних відносин не підтримують та спільного господарства не ведуть, тому просила суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні не з`явилась проте подала до суду заяву, якою позов підтримала посилаючись на обставини викладенні в позові та просила не надавати їм строк для примирення, розірвати між ними шлюб, оскільки на її думку шлюб існує формально, спільних дітей не мають, ніяких відносин між сторонами не існує, на примирення не згідна. В підготовчому судовому засіданні відповідач [PERSON] не з`явився, але подав до суду заяву ,якою позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Вважає, що дійсно шлюб існує формально, ніяких відносин з позивачем не підтримує. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим виходячи з наступного. Так із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 25 лютого 2016 року уклали шлюб, який зареєстрували у Герцаївському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 07.\~Від спільного шлюбу дітей не мають. Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують й спільне господарство як подружжям не ведуть, на примирення позивач категорично не згідна, відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання між ними шлюбу. Статтею 24 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК України) передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що сторони по справі не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, втратили один до одного почуття любові і поваги, спільних дітей не мають, а тому сім`я розпалась остаточно i шлюб необхідно розірвати, оскільки його збереження суперечить інтересам сторін. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст.ст. 56, 105, 112 СК України,

Outcome: approved