Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням і в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що їй на праві приватної власності належить двокімнатна квартира [ADDRESS]. В квартирі, крім позивача зареєстрований її син - [PERSON], [INFO], який з 10.12.2008 року по грудень 2009 року мешкав разом з нею в зазначеній квартирі. В січні 2010 року [PERSON] пішов з дому та на теперішній час позивачу невідоме місце його перебування. Всі зобов'язання по сплаті комунальних послуг виконуються позивачем. В теперішній час позивачу для оформлення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг необхідно визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою. Просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач пояснила, що відповідач - це її рідний син. Він зрідка приходив до неї - коли йому потрібні гроші. Останній раз був у неї більше року тому. Де відповідач мешкає - не знає, сусіди бачили його, як він лазить по смітникам. Наполягала на задоволенні позовних вимог, просила визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Представник третьої особи Гридіна Т.Ф. позовні вимоги позивача підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, якій не з'явилися до суду. Враховуючи позицію позивача, який не заперечував проти розгляду справи заочно, те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, суд дану справу розглядає у порядку заочного провадження. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17.05.2000 року, позивачу належить квартира розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6, 7). Згідно з довідкою ПП «ПЖФ «Гарант-Сервіс» м.Димитрова, наданою станом на 12.03.2015 року, у квартирі [ADDRESS], зареєстрована позивач [PERSON] та син позивача [PERSON] (а.с. 4). 23 лютого 2015 року комісією у складі працівників ПП «ПЖФ «Гарант-Сервіс» за участі сусідів складений акт, згідно з яким [PERSON], [INFO], не мешкає у квартирі [ADDRESS] з 2010 року (а.с. 5). Вказані обставини та факт непроживання відповідача в квартирі за адресою: [ADDRESS] без поважної причини, був підтверджений в судовому засіданні поясненнями свідків. Свідок [PERSON] пояснив суду, що позивача знає як сусідку, вона мешкає у сусідньому під'їзді. Відповідача також знає як сусіда, який колись мешкав разом з позивачем. Відповідач не мешкає з позивачем близько п'яти років, він його не бачив. Останній раз бачив, що він мешкав з позивачем, приблизно 5 років тому. За останній рік він точно взагалі його не бачив. Свідок [PERSON] пояснив суду, що позивача знає як сусідку, мешкає у сусідньому під'їзді. Відповідача знає також як сусіда, вони разом виросли. Відповідач не мешкає разом з позивачем вже багато років. Мешкає у сусідньому під'їзді з вересня 2014 р., до цього у сусідньому під'їзді не мешкав приблизно 7 років. Він бачив відповідача разом з жінкою на ринку, розмовляв з ним, той відповів, що з матір'ю не мешкає, мешкає з цієї жінкою, додому навіть й не думає йти. Це було приблизно 2 роки тому. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 150 Житлового кодексу України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей, та вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Згідно з частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до статті 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. При з'ясуванні причин відсутності відповідача [PERSON] у квартирі, належній позивачу, понад встановлені законодавством строки, судом не виявлені поважні причини за яких відповідач не користувався спірною квартирою та був відсутнім, як встановлено у судовому засіданні, принаймні з 2010 року, даних про укладення угод між позивачем та відповідачем щодо порядку користування зазначеною квартирою, суду не надано і у судовому засіданні не встановлено, тому суд вважає можливим визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 386, 405 ЦК України, 150 ЖК України,

Outcome: approved