Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач по справі є її колишнім чоловіком, шлюб з яким був розірваний рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 07 жовтня 2013 року. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина - - [PERSON] , [INFO] . Вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Білгород - дністровського міського нотаріального округу 12 лютого 2010 року. За вказаною адресою вона проживає разом з сином. Відповідач за вказаною адресою лише зареєстрований, однак не проживає з часу розірвання шлюбу. В теперішній час він проживає з іншою жінкою в іншому місці. Реєстрація відповідача порушує її право власності, на підставі вищевикладеного вона і вимушена звернутися до суду з вказаною позовною заявою. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та наполягає на їх задоволені. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України належним чином, про причину неявки суду не сповістив. Так, у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Крім того, відповідач викликався до суду і через оголошення на сайті судової влади. Зі згоди позивача, про що свідчить зава позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи,\~\~\~ вислухавши позивача, допитавши в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] , дослідивши докази по справі, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно на підставі договору купівлі - продажу квартири від 12 лютого 2010 року, позивач є власником квартири [ADDRESS] . /л.с. 8/ Відповідач по справі є колишнім чоловіком позивача, шлюб з яким був розірваний рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 07 жовтня 2013 року. /л.с. 12/ Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що у спірній квартирі вона проживає разом з сином. Відповідач за вказаною адресою лише зареєстрований, однак не проживає з часу розірвання шлюбу. В теперішній час він проживає з іншою жінкою в іншому місці. У відповідності до акту від 20.10.2017 року, за участю свідків [PERSON] , [PERSON] , відповідач дійсно не мешкає за адресою: [ADDRESS] з вересня 2014 року. /л.с. 13/ Вказане також підтверджує допитана в якості свідка у судовому засіданні [PERSON] , яка пояснила, що вона знала подружжя, знаходилася з ними в подружніх відносинах, потім їх відносини погіршилися та відповідач виїхав з квартири, в теперішній час він не проживає\~ за адресою: [ADDRESS] , належних йому речей в квартирі не має. У відповідності до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їхніх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до\~ ст. 405 ЦК України , члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У ч.2 ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зазначено, що зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. Положеннями ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні закріплено, що судове рішення, що набрало законної сили, є самостійною підставою для зняття з реєстрації. Враховуючи вищевикладене, а саме зареєстроване у встановленому порядку право приватної власності [PERSON] на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , ту обставину, що відповідач не проживає у вказаному приміщені з 2014 року, що станом на день винесення рішення перевищує встановлені чинним законодавством строки відсутності проживання наймача, втратив інтерес до вказаного житлового приміщення, враховуючи також, що реєстрація відповідача у спірному житловому приміщенні порушує право власності позивача,\~ суд приходить до висновку про те, що є усі законні підстави для визнання позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved