Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 30 відсотків його заробітку (доходу), посилаючись на ухилення відповідача від обов'язку щодо утримання дітей. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримала, уточнивши, що просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу). Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечили, пославшись на те, що відповідач не ухиляється від свого обов'язку по утриманню дітей, по мірі можливості надає матеріальну допомогу на їх утримання, а також здійснив відчуження квартири на користь дітей. Крім того, просять суд взяти до уваги, що [PERSON] має боргові зобов'язання перед Банками «Траст» та «ПриватБанк», перед фізичною особою [PERSON]. Також має на утриманні непрацездатну матір. Ці та інші обставини просили взяти до уваги та відмовити позивачу в задоволенні позову. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 15 червня 2002 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Полтавського районного суду від 18 листопада 2011 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Між сторонами виник спір стосовно розміру аліментів, що підлягають сплаті відповідачем на користь позивача. Дану обставину визнав позивач у своїх запереченнях на позовну заяву. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти. При винесенні рішення та визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме стан здоров'я дітей та платника аліментів, матеріальний стан сторін по справі, наявність у відповідача боргових зобов'язань, тощо. Посилання відповідача про перебування непрацездатної матері на його повному утриманні суд до уваги не бере. При цьому суд виходить з того, що мати відповідача - [PERSON] є пенсіонером, одержує пенсію за віком, відповідно має власні джерела фінансування. Будь-яких доказів того, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги, відповідачем суду надано не було. Пояснення відповідача про те, що з метою забезпечення житлом дітей ним подаровано належну йому квартиру синам в рівних частках, заслуговують на увагу, але не є підставою для звільнення його від обов'язку утримувати дітей. Відповідно до ч.1 ст.190 Сімейного кодексу України той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Але договір дарування, посвідчений 05 березня 2014 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєвою В.І., за яким [PERSON] подарував, а [PERSON] та [PERSON] прийняли в дар квартиру [ADDRESS], укладений не в порядку ст.190 СК України, тому на аліментні обов'язки сторін не впливає. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу). Саме такий розмір аліментів має забезпечити право малолітніх [PERSON] та [PERSON] на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 01 червня 2016 року - дня звернення позивача до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., від сплати якого звільнений позивач.

Outcome: approved