Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Кролевецького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів на її користь на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, посилаючись на те, що вона та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу між нею та відповідачем син залишився проживати з нею. Згідно з рішенням Кролевецького районного суду Сумської області з відповідача на її користь стягувалися аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. 06 серпня 2019 року сину виповнилось вісімнадцять років, він є студентом денного відділення Індустріально-педагогічного технікуму Конотопського інституту Сумського державного університету. У зв`язку з навчанням повнолітній син потребує матеріальної допомоги. На період навчання син проживає в м.Конотоп в гуртожитку учбового закладу, на вихідні дні приїздить додому. Вартість проживання в гуртожитку складає 2900 грн. на рік. На час навчання місце реєстрації син не змінював. Йому необхідні кошти на оплату проживання, продукти харчування, придбання одягу та взуття, на підручники і канцтовари, засоби особистої гігієни, на придбання проїзних документів для поїздок додому. Вона, позивач, продовжує нести витрати по утриманню сина на період його навчання. Крім того, вона оплатила його проживання за місцем навчання. Вона офіційно не працює, джерелом її доходу є тимчасові підробітки та кошти від реалізації сільськогосподарської продукції, однак її доходів недостатньо для створення сину належних умов для навчання. З метою уникнення непорозумінь щодо форми участі батька в утриманні сина на період його навчання та розміру такої участі вона бажає, щоб дане питання було вирішено в судовому порядку. Відповідач працездатного віку, як їй відомо, він працює за межами України. Вважає, що він має можливість приймати участь в утриманні сина на період його навчання. За таких обставин позивач просить проводити стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу на повнолітнього сина, який продовжує навчання, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років. Позивач в судове засідання не з`явилась, просить справу розглядати без її участі, про що зазначила у позовній заяві, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 4). Відповідач відзив на позовну заяву не подав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.21), до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив. Третя особа в судове засідання не з`явився, надав пояснення на позов, з позовними вимогами згоден, розгляд справи просить проводити за його відсутності (а.с. 23). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивача і третьої особи, суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Вивчивши та дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони є батьками повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про зміну імені (а.с. 9, 10), який продовжує навчання на 2 курсі 702 групи денного відділення Індустріально-педагогічного технікуму Конотопського інституту Сумського державного університету. Навчається з 01.09.2019р., термін закінчення навчання 30.06.2021 р. Навчається на бюджетній основі, проживає в гуртожитку технікуму, оплата за рік складає 2900 грн. (а.с.11, 12). Повнолітній син [PERSON] зареєстрований разом з позивачем за адресою [ADDRESS] (а.с.13) та за змістом позову перебуває на її утриманні у зв`язку з навчанням. Відповідач [PERSON] належної участі у матеріальному утриманні повнолітнього сина не приймає. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з п.2, 3, 4 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] [INFO] досяг повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, повинен влаштовувати своє життя так, щоб забезпечувати себе та надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який навчається та потребує матеріальної допомоги. Суд враховує також і те, що син [PERSON] є повнолітнім і має можливість працевлаштуватися в період канікул. За змістом ст. 199 СК України право на утримання невід`ємно пов`язане з навчанням, таким чином суд вважає, що матеріальна допомога у зв`язку з навчанням повинна бути присуджена щомісячно у частці від заробітку (доходу) відповідача на період навчання сина за денною формою навчання. Суд приймає до уваги можливість надання утримання і з боку матері [PERSON] . Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. Враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Позивач не надала доказів, на які вона посилається як на підставу своїх вимог про те, що розмір аліментів повинен становити 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, та не надала доказів про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу в зазначеному нею розмірі, враховуючи положення частини першої ст. 199 СК України, за змістом якої матеріальна допомога повнолітньому сину зобов`язана надаватися батьками за їх можливостей і лише у зв`язку з продовженням навчання та яка невід`ємно пов`язана з навчанням. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Відповідач взагалі не надав відзиву на позов. Суд визначає розмір аліментів 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до закінчення навчання. За таких обставин, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.198, 199, 200 Сімейного кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Відповідно до ст.ст.198, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial