Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Заставнівського районного суду Чернівецької області з вказаним вище позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Посилалася на те, що відповідач [PERSON] 13.01.2013 року в м. Кіцмань, Чернівецької області по вул. Незалежності, керуючи транспортним засобом марки «Чері Кімо» державний реєстраційний номер [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки та безпечної швидкості руху, допустив зіткнення із транспортним засобом марки «ВАЗ-21099» державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить позивачу на праві власності. В результаті зіткнення автомобілі частково пошкоджені. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, що підтверджується постановою Кіцманського районного суду від 02.04.2013 року, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності. Позивач вважає, що їй, як власнику транспортного засобу марки «ВАЗ-21099», протиправними діями відповідача, внаслідок яких пошкоджено автомобіль, завдано матеріальну шкоду, яка згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження №234/2/05/13 від 16.05.2013 року складає 28413,05 грн. Позивачу також заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює в 5000 грн., оскільки пошкодження автомобіля стало причиною її душевних страждань, вона втратила спокій, багато часу витрачала на виготовлення різних документів, проведення автотоварознавчого дослідження. Проте, відповідач та його близькі байдуже віднеслися до її проблем, не зробили ніяких спроб відшкодувати їй завдану шкоду. Просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 28863,05 грн. (в тому числі витрати за проведення автотоварознавчого дослідження), моральну шкоду у розмірі 5000 грн. та понесені судові витрати, повязані із сплатою судового збору у розмірі 338,64 грн. Справа слухалась у відсутність сторін, які в судове засідання не з'явилися, незважаючи на те, що належним чином повідомлялися про час і місце розгляду справи. Позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, розглянувши справу у її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не зявився, вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищенаведене згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд за згодою позивача допустив заочний розгляд справи та ухвалив заочне рішення. У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] з огляду на наступне. Судом встановлено, що 13.01.2013 року о 18 год. 00 хв. в м.Кіцмань Чернівецької області по вулиці Незалежності, [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], в порушення вимог п.п.12.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожньої обстановки та безпечної швидкості руху, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем [NUMBER], що спричинило часткове пошкодження автомобілів. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди належний [PERSON] на праві власності автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02.04.2013 року, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 340 грн. Наведені обставини підтверджуються копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО101178 (а.с.48), а також дослідженими в судовому засіданні протоколом про адміністративне правопорушення серії СЕ1 №36586 від 16.03.2013 року, постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02.04.2013 року (а.с.9). Таким чином, судом з достовірністю встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 13.01.2013 року в м.Кіцмань Чернівецької області, сталася саме внаслідок зазначених вище неправомірних дій відповідача [PERSON], що виразились у порушенні останнім Правил дорожнього руху України. Як вбачається із висновку №234/2/05/13 від 16.05.2013 року матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП складає 28413,05 грн.(а.с.16-41). Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. Збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Враховуючи наведені вище встановлені обставини та вимоги закону, а також із урахуванням того, що відповідач [PERSON] в добровільному порядку не відшкодував позивачу [PERSON] завдану матеріальну шкоду, суд вважає, що заявлені останньою позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 28413,05 грн. матеріальної шкоди є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань та інших обставин, які мають суттєве значення з врахуванням вимог розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню і не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд вважає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача позивачу спричинена і моральна шкода, яка полягає в порушенні права власності внаслідок пошкодження майна та у моральних переживаннях у виді втрати спокою у звязку із спричиненням шкоди та необхідністю відновлення попереднього стану пошкодженого автомобіля. Разом з тим, суд вважає, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди позивачем значно завищений. Виходячи із характеру і обсягу моральних страждань, їх тривалості, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1000 грн. Саме така сума грошових коштів на погляд суду є розумною та достатньою для компенсації позивачу спричиненої внаслідок ДТП моральної шкоди. За таких обставин, позовна вимога про стягнення моральної коди підлягає частковому задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суд визначає виходячи з пропорційності задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 294,13 гривень судового збору. Крім цього, суд вважає, що з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені останнім та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 450 гривень.

Outcome: partial