Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до ВАТ «Содовий завод», про стягнення індексації заборгованості по заробітній платі, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона працювала у ВАТ «Содовий завод» укладальником-пакувальником в цеху кальцинованої соди та очищеного бікарбонату з 10 листопада 1969 року по 11 грудня 2001 року. З 1997 року відповідач припинив виплачувати заробітну плату. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогою виплати заборгованості, але кожний раз отримувала відмову через відсутність нібито коштів. На час звільнення позивача з товариства заборгованість з заробітної плати складала 852 грн. 43 коп., але до часу звернення до суду з даним позовом вказана заборгованість відповідачем позивачу не була виплачена. В зв'язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені у сумі 19 657 грн. 55 коп. та індексацію по заробітній платі з 01 січня 2002 року по 16 травня 2017 року у сумі 4 109 грн. 26 коп. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час та дату слухання справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача ВАТ «Содовий завод» у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, в задоволенні позову просили відмовити. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] працювала у ВАТ «Содовий завод» укладальником-пакувальником в цеху кальцинованої соди та очищеного бікарбонату з 10 листопада 1969 року по 11 грудня 2001 року. З 1997 року відповідач припинив виплачувати заробітну плату, та на неодноразові звернення позивача до відповідача з вимогою виплати заборгованості, [PERSON] отримувала відмову через відсутність нібито коштів. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 04 вересня 2003 року ВАТ «Содовий завод» визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура. Відповідно до вимог статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, що передбачає, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначеній у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно з вимог ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. З роз'яснень, викладених в пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24 грудня 1999 року слідує, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. З довідки ВАТ «Содовий завод» № 01-23/379 від 25 липня 2017 року слідує, що середня заробітна плата за останні 2 місяці перед звільненням становить 11 грн. 28 коп. Відповідно до вимог ст. 10, 60 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, суд погоджується з розрахунком суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, наданим позивачем, в розмірі 19 657 грн. 55 коп., та не приймає до уваги доводи відповідача про те, що рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області вже стягнуто з ВАТ «Содовий завод» на користь [PERSON] середній заробіток в розмірі 852 грн. 43 коп., в зв'язку з чим відповідач не визнає вимогу позивача щодо стягнення з ВАТ «Содовий завод» суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки на підтвердження факту відсутності у відповідача заборгованості перед позивачем з заробітної плати відповідачем не надано суду жодного документу. Що стосується вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача індексації заробітної плати у сумі 4 109 грн. 26 коп., то суд виходить з наступного. Згідно положення ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Відповідно до Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Держкомстату України 13.01.2004 року № 5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року за № 114/8713, до фонду оплати праці входить фонд основної заробітної плати та фонд додаткової заробітної плати, який включає у тому числі суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників та суми компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати. Приріст індексу споживчих цін за період з 01 січня 2002 року по 16 травня 2017 року (згідно меж заявлених та підтриманих позовних вимог) складає 482,22 %, тому розмір індексації за цей період складає 4 109,26 гривень (852,43 гривень заборгованість по заробітній платі х 482,22 %:100% = 4 109,26 гривень). У зв'язку з викладеним суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути індексацію по заробітній платі з 01 січня 2002 року по 16 травня 2017 року у сумі 4 109 грн. 26 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved