Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася в суд з позовом, в якому просить щомісячно стягувати на її користь з відповідача по 1/4 частині з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання їх сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 24.12.2007 року у Бершадському районному відділі ДРАЦС сторони зареєстрували шлюб, актовий запис №124. [INFO] у сторін народився син, [PERSON] . Батьком дитини є та записаний відділом ДРАЦС відповідач - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Сімейне життя у сторін не склалося та у 2017 році вони фактично припинили стосунки та по даний час разом не проживають. Син проживає з позивачкою та знаходиться на її матеріальному утриманні, що підтверджується довідкою Бершадської міської ради від 18.06.2019 року за №862. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Дана заява надійшла до суду 19.06.2019 року, та відповідно до автоматизованої системи документообігу була передана для розгляду судді Хмель Р.В. Ухвалою суду від 20.06.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 17.07.2019 року. В подальшому через неявку відповідача судове засідання було відкладено до 01.08.2019 року та на 02.09.2019 року. До початку розгляду справи по суті, позивач надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримує. Відповідач, [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку (публікація оголошення на веб -порталі), про причини неявки не повідомив. Згідно ст. 223 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] Дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її матеріальному утриманні. Зі змісту позову вбачається, що сторони у добровільному порядку не можуть дійти згоди щодо утримання їх сина. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1, 2 ст. 182 цього ж кодексу говорить про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України - якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved