Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їй на праві приватної власності належить 1/2 частина квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.01.2007 р. за реєстр. №3-1523-П. Інша 1/2 частина квартири [NUMBER] за вказаною вище адресою належить її сину [PERSON], [INFO] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.01.2007 р. за реєстр. №3-1523-П. Згідно довідки КП «Солоницівське ЖЕГ» Солоницівської селищної ради від 11.10.2018 року за №3571 у квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS], з 27.10.2013 року до теперішнього часу значиться зареєстрованим її співмешканець [PERSON], [INFO]. Фактично в квартирі проживає дві особи: вона та її син [PERSON] [PERSON] у вищевказаній квартирі не проживає з 19 вересня 2017 року. Їй невідомо, де на даний час відповідач проживає. В добровільному порядку він відмовився знятися з реєстрації, хоча не з'являється за адресою вже більше одного року. Відповідно до акта депутата Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області Смирнова О.С. від 09.10.2018 відповідач [PERSON], [INFO], що зареєстрований за адресою:[ADDRESS], за вказаною адресою не проживає з 19.09.2017 року і до теперішнього часу. Просить відповідача визнати таким, що втратив право користування квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримала позов, надала пояснення аналогічні тим, що містить позов. Уточнила, що відповідач після того, як покинув її квартиру, деколи з'являвся, остаточно перестав проживати з 06.07.2018, оскільки почав проживати з іншою жінкою в с. Васіщево Харківського р-ну Харківської обл. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] він не проживає з 2018 року. Не згоден з- позовом, оскільки позивач не ввідає йому речі, тому він не згоден знятись з реєстрації. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, згідно заяви просить справу розглядати без його участі, що суд вважає з0а можливе. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. Як встановлено судом, позивачу на праві приватної власності належить 1/2 частина квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.01.2007 р. за реєстр. №3-1523-П. Інша 1/2 частина квартири [NUMBER] за вказаною вище адресою належить сину позивача [PERSON], [INFO], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.01.2007 р. за реєстр. №3-1523-П. Згідно довідки КП «Солоницівське ЖЕГ» Солоницівської селищної ради від 16.10.2018 року за №3597 у квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS], зареєстровані позивач, [PERSON], [PERSON] Згідно з актом депутата Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області Смирнова О.С. від 09.10.2018 відповідач [PERSON], [INFO], що зареєстрований за адресою:[ADDRESS], за вказаною адресою не проживає з 19.09.2017 року і до теперішнього часу, будь-які належні йому речі у квартирі відсутні. Проте, в судовому засіданні встановлено, що остаточно відповідач не проживає з 06.07.2018, оскільки почав проживати з іншою жінкою в с. Васіщево Харківського р-ну Харківської обл. Згідно ст. 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ч.1 ст. 317 та ч.1 ст.319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.33 своєї Постанови №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року дав судам роз'яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповідно до ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад 6 місяців.. Встановлено, що відповідач без поважних причин не проживає за місцем реєстрації понад 6 місяців. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved