Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду із позовною заявою, якою просила суд стягнути з відповідача, [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини доходів відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог позивачем вказано про те, що рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 25.11.2011 розірвано шлюб між сторонами. У шлюбі у сторін [INFO] народилась дитина, [PERSON], яка проживає із матір'ю та знаходиться на її утриманні. У судове засідання сторони не з'явились, позивачем подано заяву про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Належним чином сповіщений через оголошення у засобах масової інформації відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. За таких обставин, зі згоди позивача, суд розглядає справу заочно, в порядку ст.ст. 224-226 ЦПК України. За ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог статей 180, 182, 183, 184, 191 СК України, батьки зобов'язанні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки і сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст.10 ЦПК, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач надав суду належні та допустимі докази, довів суду їх переконливість, а також довів обставини, на які посилався як на підставу своїх вимог. Відповідачем доводів позивача не спростовано. Вiдповiдно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуєтъся на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослiдженнi наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність i взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, зокрема те, що відповідач не виконує покладеного на нього законом обов'язку щодо утримання неповнолітньої дитини, а також враховуючи передбачені законом обставини, суд вважає правильним позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення позивача до суду, 15.03.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. У відповідності до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Долю судових витрат суд вирішує в порядку ст. 80 ЦПК України на підставі закону та документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved