Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 42; після розірвання шлюбу прізвище позивачу присвоїти « [PERSON] »; визначити місце проживання малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] біля матері - [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що 19 липня 2014 року між сторонами зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 42. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] на даний час разом не проживають. Причиною розірвання шлюбу є те, що за час спільного життя, відповідач не дбав про сім`ю, не надавав матеріальної допомоги на утримання дочки, жив виключно своїми інтересами. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе, оскільки змінити свою поведінку відповідач не бажає, у них різні погляди на життя. Відновлювати відносини позивач не бажає. Спору відносно спільно придбаного майна між сторонами немає, оскільки вони проживали у батьків позивача, відповідач сім`ю не утримував. Сторони в підготовче засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить задоволити. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.198 ЦПК України підстав для відкладення підготовчого засідання судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частина 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач визнає позов, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано 19 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 42, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 19 липня 2014 року. У шлюбі в сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , відповідний актовий запис № 14 від 11 лютого 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст. 36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивача, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Що стосується вимоги позову щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, то судом встановлено наступне. У відповідності до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Довідками № 368, 369 про реєстрацію місця проживання особи, виданими 16.10.2020 Городенківською міською радою стверджується, що місце проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч.1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Враховуючи всі обставини справи в сукупності, діючи винятково в інтересах дитини, приймаючи до уваги згоду батьків, суд вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує вимоги ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», ч.1 ст. 142 ЦПК України, якими передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду з позовом з двома вимогами: про розірвання шлюбу та про визначення місця проживання малолітньої дитини позивач [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 1681,60 грн. (840,80 грн. *2), що стверджується квитанціями № 0.0.1824155172.1, № 0.0.1824156676.1 від 04.09.2020. Враховуючи, що заява відповідача [PERSON] про визнання позову поступила до суду до початку розгляду справи по суті, тому є підстави для повернення позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а саме в розмірі 840,80 грн. (1681,60:2=840,80). На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 104, 112-114, 160 Сімейного Кодексу України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved