Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини та дружини до відповідача [PERSON] , посилаючись на те, що 09.04.2019 року сторони зареєстрували шлюб у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №380. Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою по [ADDRESS] . Вказує, що на даний час вони з відповідачем проживають окремо, проте шлюб не розірвано. Зазначає, що відповідач не цікавиться проблемами сім`ї, матеріальної допомоги їм із сином не надає. Витрати, які необхідні для становлення дитини як особистості та всебічного розвитку, здорового харчування зростають, проте, такі витрати позивачка несе самостійно. На даний час позивачці відомо що відповідач працює в приватному малому підприємстві «БЛІК» в м.Чернівці. Згідно Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України на даний час підприємство не перебуває в процесі припинення, а тому вважає, що відповідач має постійний заробіток та зобов`язаний брати участь у матеріальному утриманні їх дитини. Крім того, відповідач їй повідомив, що він одержує за виконувану роботу потижнево не менше 2500 грн. чистого доходу, а це 10000 (десять тисяч) гривень в місяць. Враховуючи вищевикладене та той факт, що відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги сину, наявність у нього стабільного заробітку, відсутність інших утриманців, позивачка вважає необхідним стягувати з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі, а саме 3000 грн. щомісячно на утримання дитини. Окрім цього, зазначає, що на даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та [INFO] спільному сину сторін виповнилося 11 місяців. Таким чином, вважає за можливе у відповідності до вимог ст.84 СК України та враховуючи матеріальний стан відповідача по справі, стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно. На основі викладеного, позивач просить суд стягувати з [PERSON] , на її користь, аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту звернення до суду і до досягнення ним повноліття; стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в сумі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. 22.09.2020 року позивачем було змінено, а саме зменшено позовні вимоги, а саме просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту звернення до суду і до досягнення ним повноліття та відмовляється від позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на її утримання. Позивач в судове засідання не з`явилась, проте до початку судового засідання від неї надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність, без застосування технічних засобів, змінені позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте до початку судового засідання від нього надійшла заява про розгляд даної справи у його відсутність, без застосування технічних засобів, позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів в сумі 3000 гривні щомісячно на утримання неповнолітнього сина визнає повністю. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до положень ст.ст.11, 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Судом встановлено, що 09 квітня 2019 року сторони зареєстрували шлюб у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №380, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10). Від спільного шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.11). Як вбачається з довідки ПП «Регіон-Центр» м.Чернівці від 14.07.2020 року № 1667 (а.с.12), на даний час позивач по справі та її неповнолітній син проживають разом за адресою: [ADDRESS] . Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України відповідач - [PERSON] , як батько неповнолітнього [PERSON] , зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення ним повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 ч. 1 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Окрім того, статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню, а саме у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 гривень щомісячно на дитину. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дитини, при цьому не порушить права відповідача. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 3000 гривень щомісяця, суд також виходить з того, що відповідач на даний час є працездатною особою, має у власності нерухоме майно (а.с.16). При цьому, як встановлено судом та не заперечувалось сторонами під час розгляду справи, у відповідача на утриманні інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків немає. При цьому, суд враховує також і ту обставину, що відповідач по справі спрямував до суду заяву, згідно якої визнає змінені позивачем позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини, а саме по 3000 гривень щомісячно на дитину в повному об`ємі. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] , як батько неповнолітнього [PERSON] , зобов`язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі по 3000,00 гривень щомісячно, починаючи з 16.07.2020 року до настання повноліття дитини. Також згідно вимог статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved