Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги вмотивовані тим, що з відповідачем уклали шлюб 25.09.2010 року, який був зареєстрований виконкомом Стеблівської сільської ради Хустського району за актовим записом №14. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина син [PERSON] \~ [INFO] . Розходження в поглядах на подружнє життя, відсутність взаємопорозуміння в кінцевому результаті призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. Між сторонами відсутні почуття любові та поваги, на протязі останніх пів року проживають окремо. Просить шлюб, укладений з відповідачем 25.09.2010 року виконкомом Стеблівської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом №14 - розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Визначити місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] разом з нею. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник згідно довіреності [PERSON] не з`явилися, надіславши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіславши\~ суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. З оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони уклали шлюб 25.09.2010 року, який був зареєстрований виконкомом Стеблівської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом №14. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина син [PERSON] [INFO] Сторони втратили почуття любові один до одного, між ними відсутнє взаємопорозуміння та повага один до одного. У них різні погляди на шлюбне життя,\~ що в кінцевому результаті призвело до погіршення взаємовідносин та фактичного припинення шлюбних стосунків. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 року зі змінами та доповненнями «шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається…». Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Також в позові [PERSON] просила суд сина [PERSON] [INFO] залишити на виховання та проживання біля неї. Відповідно достатті 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Статтею 161 СК України передбачено, що спір між матір`ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини, які проживають окремо, та не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з вказаної статті, судом вирішується спір між матір`ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини, а оскільки, як встановлено судом, спору щодо місця проживання малолітнього [PERSON] \~ між сторонами не існувало та не існує на даний час, суд вважає, що у позивача відсутні правові підстави для звернення до суду з вказаною вимогою, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Outcome: dismissed