Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом та, уточнивши позовні вимоги та просять стягнути компенсацію вартості ? частини автомобіля [NUMBER], 1992 року випуску, у сумі 17200 грн.; грошову компенсацію вартості ? частини автомобіля [NUMBER], 1999 року випуску у сумі 61 545 грн., та грошову компенсацію вартості ? частини причіпа ПМЗ 81011, д/н [NUMBER], 1993 року випуску у сумі 3414 грн., а всього 82159 грн. згідно висновку експерта від 30.10.2017 року, а також понесені судові витрати у розмірі 821 грн. 59 коп. та 1100 грн. витрат за проведення автотоварознавчої експертизи. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 04.01.1980 року, але шлюбні стосунки не склалися і рішенням Конотопського міськрайонного суду від 20.05.2016 року шлюб між ними розірваний. Під час шлюбу ними було придбано автомобіль [NUMBER], 1992 року випуску, вартістю 32 000 грн., причіп ПМЗ 81011, д/н [NUMBER], 1993 року випуску, вартістю 8 000 грн. та автомобіль [NUMBER], 1999 року випуску, вартістю 135 000 грн. Наприкінці 2017 року їй стало відомо, що відповідач без її згоди продав автомобіль [NUMBER], 1999 року випуску і коштами розпорядився на власний розсуд, а компенсацію 1/2 вартості вказаного автомобіля вона не отримала. Крім того відповідач самостійно розпоряджається автомобілем [NUMBER], 1992 року випуску та причіпом ПМЗ 81011, д/н [NUMBER], 1993 року випуску і тому вона бажає отримати грошову компенсацію за 1/2 частину їх вартості. Оскільки досягнути згоди щодо розподілу вказаного майна їм не вдалося, тому і звернулася до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON], кожен окремо, в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] пред'явив зустрічний позов до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя та просить виділити [PERSON] у власність насосну станцію для водопостачання, електрогенератор марки Бригадир, електричний конвектор, електричний обігрівач води (бойлер), пральну машину, котел твердопаливний Данко, котел газовий, обігрівач УФО, газову плиту, два холодильники, морозильну камеру, три супутникові антени, телевізор Самсунг, телевізор LG, швейну машину, ноутбук, мікрохвильову піч, три шафи, три столи журнальні, стіл розкладний, ліжко двоспальне, меблеву стінку, два ліжка (дивани), два крісла, комп'ютерний стіл, тумбу для телевізора та стягнути на його користь 1/2 компенсації за вказане майно в розмірі 40 750 грн. Також просить стягнути з [PERSON] компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля ВАЗ 2121, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] у сумі 30 000 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 04.01.1980 року перебував у зареєстроваму шлюбі з [PERSON], який було розірвано рішенням Конотопського міськрайонного суду від 20.05.2016 року. При розірванні шлюбу спору про розподіл майна у них не виникло. В період шлюбу 06.12.2011 року ними було придбано автомобіль ВАЗ 2121, державний реєстраційний знак [NUMBER], вартістю 60 000 грн. Однак, відповідач самовільно, за відсутності його згоди продала вказаний автомобіль 22.11.2014 року. Крім того, за час шлюбу ними було придбано майно, яке на даний час перебуває у користуванні та володінні відповідача [PERSON], а саме: насосна станція для водопостачання вартістю 1000 грн., електрогенератор марки Бригадир вартістю 5 000 грн., електричний конвектор вартістю 1000 грн., електричний обігрівач води (бойлер) вартістю 3000 грн., пральна машина вартістю 4000 грн., котел твердопаливний Данко вартістю 6000 грн., котел газовий вартістю 3000 грн., обігрівач УФО вартістю 1000 грн., газова плита вартістю 3000, два холодильники вартістю 10000 грн., морозильна камера вартістю 4000 грн., три супутникові антени вартістю 3000 грн., телевізор Самсунг вартістю 5000 грн., телевізор LG вартістю 4000 грн., швейна машина вартістю 2000 грн., ноутбук вартістю 2000 грн., мікрохвильова піч вартістю 1000 грн., три шафи загальною вартістю 6000 грн., три столи журнальні загальною вартістю 1500 грн., стіл розкладний вартістю 1000 грн., ліжко двоспальне вартістю 3000 грн., меблева стінка вартістю 5000 грн., два ліжка (дивани) загальною вартістю 4000 грн., два крісла загальною вартістю 1000 грн., комп'ютерний стіл вартістю 1000 грн., тумба для телевізора вартістю 1000 грн. Вказане майно просить виділити у власність відповідача, а на його користь стягнути 1/2 компенсації за вказане майно в розмірі 40 750 грн. На підставі вищевикладеного, він звернувся з вказаним зустрічним позовом. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], кожен окремо, в судовому засіданні проти позовних вимог заперечують, при ухваленні рішення просять врахувати письмові заперечення та відмовити в їх задоволенні. Заявлені зустрічні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити, наполягають на отриманні компенсації вартості спільного майна. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON], кожен окремо, в судовому засіданні проти зустрічних позовних вимог заперечують частково. [PERSON] не заперечує, що в період шлюбу з [PERSON] ними 06.12.2011 року було придбано автомобіль ВАЗ 2121, державний реєстраційний знак [NUMBER], але вказаний автомобіль за взаємною домовленістю був проданий 25.11.2014 року, до розірвання шлюбу. За вилучені кошти та за кошти, які 28.11.2014 року надіслав їх син [PERSON], було придбано у спільну власність автомобіль [NUMBER], тому вказаний автомобіль на даний час на є майном, яке підлягає поділу, як спільне майно подружжя. Щодо розподілу іншого майна [PERSON] не заперечує, але в наступному порядку. Вказане майно знаходиться у будинку № 81 по вул. 1-го Травня в м. Конотопі, який належить на праві спільної часткової власності їй, [PERSON] та їх сину [PERSON] Позивач зареєстрований у вказаному будинку, має ключі від вказаного житла і періодично приїздить та користуватися майном. Просить виділити їй у власність: електричний конвектор вартістю 1000 грн., електричний обігрівач води (бойлер) вартістю 3000 грн., пральна машина вартістю 4000 грн., газова плита вартістю 3000 грн., морозильна камера вартістю 4000 грн., одну супутникову антену вартістю 1000 грн., телевізор LG вартістю 4000 грн., швейну машину вартістю 2000 грн., ноутбук вартістю 2000 грн., один стіл журнальний вартістю 500 грн., ліжко двоспальне вартістю 3000 грн., меблеву стінку вартістю 5000 грн., одне ліжко (диван) вартістю 2000 грн., комп'ютерний стіл вартістю 1000 грн., всього на суму 35 500 грн. Насосну станцію для водопостачання вартістю 1000 грн., котел твердопаливний Данко вартістю 6000 грн. та котел газовий вартістю 3000 грн. просить вилучити з майна, що підлягає поділу так як воно є частиною їх спільного житлового будинку, що забезпечує його функціонування. Все інше майно просить залишити у власності [PERSON], щодо сплати останньому грошової компенсації категорично заперечує. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а в задоволенні зустрічних позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. [PERSON] рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20.05.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 04.01.1980 року у відділі ЗАГС Конотопського міськвиконкому Сумської області, розірвано ( а.с. 4). З відповіді ТСЦ 5942 РСЦ МВС в Сумській області № 31/18/5942-89 від 31.01.2017 року вбачається, що за [PERSON], [INFO], мешканцем м. Конотоп, вул. 1-го Травня, 81/1 станом на 31.01.2017 року зареєстровані наступні транспортні засоби: автомобіль [NUMBER], 1992 року випуску, причіп марки ПМЗ 81011, д/н 1081 ОТ, 1993 року випуску. В період з 01.01.2014 року були придбані та продані [PERSON] серед інших транспортних засобів автомобіль [NUMBER], 1999 року випуску 21.01.2017 року даний автомобіль перереєстровано на нового власника в ТСЦ 6341 за договором купівлі-продажу СГ (субєкта господарювання) № 5676/17/000539 від 21.01.2017 року виданого ТОВ «ТБ СЛОБОЖАНЩИНА». За [PERSON], [INFO], мешканкою м. Конотоп, вул. 1-го Травня, 81/1, значився автомобіль [NUMBER], 1989 року випуску, 25.11.2014 року даний автомобіль перереєстровано на нового власника на підставі довідки-рахунку ВІА736779 від 22.11.2014 року, виданої ТОВ «Сумський обласний діагностичний центр БДР» ( а.с. 7). [PERSON] договору комісії 5676/17/000539 від 21.01.2017 року ТОВ «БТ СЛОБОЖАНЩИНА» (КОМІСІОНЕР) зобовязалося за дорученням [PERSON], який діє від імені [PERSON] по довіреності НАР 995414 від 24.201.2015 року (КОМІТЕНТ) за винагороду здійснити від свого імені одну або кілька угод з продажу транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ VITO 110 CDІ, 1999 року випуску, № куз. VSA63809413211684; ціна за одиницю 25 000 грн. ( а.с. 57). 21.01.2017 року ТОВ «ТБ СЛОБОЖАНЩИНА» на підставі договору комісії № 5676/17/000539 від 21.01.2017 року продало, а [PERSON] купив автомобіль марки MERCEDES-BENZ VITO 110 CDІ, 1999 року випуску, № куз. VSA63809413211684 (а.с. 55-56). При цьому згідно акту огляду реалізованого транспортного засобу від 21.01.2017 року та акту ідентифікаційні номери складових частин транспортного засобу відповідають номерам, зазначеним в товарно-супровідній документації на транспортний засіб ( а.с. 58). А [PERSON] технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер № 5676/17/000539 від 21.01.2017 року відсоток зносу становить 30 %; ціна продажу - 25 000,00 грн.; розмір комісійної винагороди - 50,00 грн.; сума коштів для виплати комітенту 24 950,00 грн. ( а.с. 59). Таким чином, суд не бере до уваги заперечення відповідача [PERSON] щодо продажу зазначених автотранспортних засобів в період шлюбу з позивачем, оскільки вони не знайшли підтвердження в судовому засіданні та спростовуються наданими позивачем доказами. З висновку № 5/2017 автотоварознавчого дослідження від 30.10.2017 року вбачається, що середня ринкова вартість автомобіля у середньостатистичному, нормальному експлуатаційному та укомплектованому стані, без урахувань аварійних пошкоджень, автомобіля [NUMBER], 1992 року випуску, станом на 30.10.2017 року становить: 34 400 грн. 00 коп.; причіпа марки ПМЗ 81011, д/н [NUMBER], 1993 року випуску станом на 30.01.2017 року становить 6 828 грн. 00 коп.; автомобіля [NUMBER], 1999 року випуску станом на 30.10.2017 року становить 123 090 грн. 00 коп. ( а.с. 64-75). [PERSON] квитанції до прибуткового касового ордера № 18 від 07.11.2017 року [PERSON] сплатила 1100 грн. за проведення вказаного автотоварознавчого дослідження ( а.с. 124). Відповідно до ч.1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку ( доходу), а відповідно до ч.1 ст. 70 цього Кодексу у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя таке майно: автомобіля [NUMBER], 1992 року випуску; причіп марки ПМЗ 81011, д/н [NUMBER], 1993 року випуску та автомобіль [NUMBER], 1999 року випуску та вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 821 грн. 59 коп. судового збору та 1100 грн. витрат за проведення автотоварознавчої експертизи, а загалом 1921 грн. 59 коп. Позивач не ставить питання про повернення йому надміру сплаченого судового збору. Щодо предявленого [PERSON] зустрічного позову суд зазначає наступне. На підтвердження зустрічних позовних вимог позивачем надано фотознімки майна, яке знаходиться за адресою: м. Конотоп, вул. 1-го Травня, 81/1 ( а.с. 99-111). Відповідач [PERSON] не заперечує щодо наявності та вартості зазначеного в позові майна, яке знаходиться за адресою: м. Конотоп, вул. 1-го Травня, 81/1. Разом з тим, категорично заперечує щодо грошової компенсації його вартості, оскільки позивач є співвласником житла, в якому знаходиться спільне майно, має вільний доступ до нього та періодично користується вказаним майном та зареєстрований за даною адресою. Суд погоджується з позицією відповідача, оскільки її пояснення підтверджуються зібраними у справі доказами. Відповідно до довідки відділу організаційної та кадрової роботи міської ради від 08.12.2016 року по вул. 1-го Травня, 81/1 в м. Конотопі зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 5). Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.03.2011 року визнано за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право власності на 3/5 частин житлового будинку по вул. 1 Травня, 81 в м. Конотопі в рівних частках за кожним ( а.с.117). Відомості про право власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (по 3/15 ч. житлового будинку по вул. 1 Травня, 81 в м. Конотопі) внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно ( а.с. 118-121). Як зазначалося вище, автомобіль [NUMBER], 1989 року випуску, 25.11.2014 року з [PERSON] перереєстровано на нового власника на підставі довідки-рахунку ВІА736779 від 22.11.2014 року, виданої ТОВ «Сумський обласний діагностичний центр БДР» ( а.с. 7). Крім того, 28.11.2014 року [PERSON] отримала від [PERSON] 180 000 рублів РФ, що є еквівалентом 56 532 грн. 60 коп. ( а.с. 115-, 116). Таким чином, вказаний автомобіль було продано до розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Водночас, [PERSON] не надано доказів, що автомобіль [NUMBER], 1989 року випуску продано без його згоди, або договір купівлі-продажу вказаного автомобіля визнаний недійсним. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що відповідач [PERSON] наполягає лише на стягненні грошової компенсації, не заявляв позовних вимог про розподіл майна в натурі, а позивач [PERSON] категорично заперечує проти стягнення грошової компенсації, суд вважає, що в задоволенні зустрічних позовних вимог слід відмовити.

Outcome: approved