Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 25 червня 2013 року Інгулецьким відділом ДРАЦС РС Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 99, посилаючись на те, що від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Спір про місце проживання сина та його утримання відсутній. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає різні погляди на життя, через що між ними постійно виникали сварки і непорозуміння. Шлюбні відносини остаточно було припинено у травні 2020 року. Вважає, що шлюб розпався остаточно, його збереження неможливе, тому надання часу для примирення не потребує. Ухвалою від 17.07.2020 відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 17.08.2020 та надалі продовжено. Сторони про день, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно, в установленому законом порядку, але в судове засідання не з`явилися. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити /а.с. 13/. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує /а.с. 19/. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.06.2013 Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 99 /а.с.4/, від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] /а.с.5/. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу до суду. Відповідно до ст.112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що неповнолітня дитина сторін проживає з позивачем, на час розгляду справи спір про її утримання і майновий спір між сторонами відсутній. При цьому суд враховує, що шлюбні стосунки подружжя не підтримує, спільно господарство не веде, відповідач позовні вимоги визнав, про що надав письмову заяву. За таких обставин суд вважає, що продовження шлюбних стосунків порушує права сторін. Разом з тим, згідно з положеннями ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Суд враховує, що відповідач позовні вимоги визнав, про що надав письмову заяву. Відповідно до ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, позовні вимоги задовольняються. Отже, суд вважає, що позов підлягає задоволенню За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не бажає відновлювати своє дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Вирішуючи писанні про розподіл судових витрат, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач не просить стягнути з відповідача на її корись судовий збір. Водночас, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved