Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що їй, на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , в якій, крім неї, є також зареєстрованими її донька - [PERSON] , онука - [PERSON] , а також, колишній чоловік її доньки - відповідач [PERSON] . Тривалий час, а саме з 2017 року відповідач у вищевказаній квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, житлом не цікавиться, але, при цьому, відмовляється добровільно знятись з реєстраційного обліку за вказаною адресою, що змушує її звернутись до суду для вирішення даного питання у судовому порядку. В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду письмову заяву, у якій зазначила, що підтримує позов у повному обсязі; просить суд провести розгляд справи за її відсутності, та, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому ЦПК України порядку, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не надав. В судовому засіданні, призначеному 25.06.2019р., суду зазначив про те що, позов не визнає. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради в судове засідання не з`явився; надав суду письмову заяву, у якій просив суд провести розгляд справи за його відсутності та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] - в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву, у якій зазначила про те, що позов вважає обґрунтованим, і, водночас, просить суд здійснити розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом в ході розгляду справи, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, наданої 17.07.2019р., позивач [PERSON] є власником квартири, розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки № 3/29513, наданої 17.10.2018р. ТОВ «ЄРЦ КП», за адресою: [ADDRESS], є зареєстрованими: квартиронаймач - [PERSON] , [INFO] ; онука квартиронаймача - [PERSON] , [INFO] ; донька квартиронаймача - [PERSON] , [INFO] та зять квартиронаймача - відповідач [PERSON] , [INFO] . Згідно Акту №1070 від 19.10.2018р., складеного працівниками КП КМР «УКОЖФ», комісія в складі працівників вказаного підприємства встановила, що, відповідач [PERSON] , [INFO] , з 2017 року, тобто понад один рік за місцем реєстрації не проживає. Поважних причин непроживання відповідача у спірній квартирі - судом не встановлено. Вказані обставини, встановлені судом, свідчать про те, що, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються наступними нормами права. Частиною 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Частиною 1 ст. 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також ст. 405 ЦК України, згідно якої,члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Як встановлено судом в ході розгляду справи, відповідач, як член сім`ї власника житла, більше одного року за місцем своєї реєстрації - в квартирі за адресою: [ADDRESS] - не проживає без поважних причин. При цьому, домовленості між сторонами щодо проживання відповідача в квартирі позивача на час розгляду справи між сторонами не досягнуто. Вищевикладені обставини, підтверджені належними та допустимими доказами, дають підстави суду дійти висновку про те, що, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, задовольняючи позов, суд, при розподілі судових витрат вважає необхідним, на підставі ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім, та, документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 704,80 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved