Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду Дергачівського району Харківської області з позовом, в якому просить визнати [PERSON], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком №28, по вулиці Козацька, смт. Пересічне, Дергачівського району, Харківської області шляхом примусового зняття її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог позивач\~посилається на\~те,\~що їй\~на праві\~власності належить\~житловий будинок\~№28\~по вул.\~Козацька (Крупської)\~в смт.\~Пересічна,\~Дергачівського району,\~Харківської області.21.07.2016\~за вищезазначеною\~адресою була\~зареєстрована [PERSON],\~яка фактично\~жодного дня\~не проживала\~у вказаному\~будинку.Станом на вересень 2018 року [PERSON] з реєстрації добровільно не зналася, місце її фактичного проживання позивачу невідоме, засоби звязку із відповідачкою відсутні, позивач сама сплачує усі комунальні витрати. Позивач вказує, що [PERSON] не мешкає в житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, про що надав суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву про відсутність заперечень, щодо зняття її з реєстрації за адресою: будинок №28, по вулиці Козацька, смт. Пересічне, Дергачівського району, Харківської області. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~а саме\~позивачу,\~[PERSON]\~на праві\~власності належить\~житловий будинок\~№28\~по вул.\~Козацька (Крупської)\~в смт.\~Пересічна,\~Дергачівського району,\~Харківської області,\~що підтверджується\~витягом про\~реєстрацію права\~власності на\~нерухоме майно\~КП «Дергачівське\~районне бюро\~технічної інвентаризації»,\~номер витягу\~5362735\~від 09.11.2004.\~ Як вказує позивач, 21.07.2016 за вищезазначеною адресою була зареєстрована [PERSON], яка фактично жодного дня не проживала у вказаному будинку, що підтверджується актом депутата [PERSON] від 04.11.2016. Станом на дату звернення [PERSON] з позовною заявою до суду [PERSON] з реєстрації добровільно не зналася, місце її фактичного проживання позивачу невідоме, засоби звязку із відповідачкою відсутні, позивач сама сплачує усі комунальні витрати. Таким чином суд вважає, що відсутність відповідача понад рік свідчить про те, що вона добровільно залишила спірне житлове приміщення. Згідно зі\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суб'єктами права приватної власності, згідно\~ст.325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи. Відповідно до ч.1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Конституцією України\~та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Так, відповідно до\~ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст.383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Так, відповідно до вимог Цивільного кодексу України право на проживання відповідача в належному позивачу житловому приміщенні залежить від права самого власника і є похідним від нього. Згідно зі ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що вказаний позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved