Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

Позивач[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 04.10.2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції. Від даного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Позивач вказує, що через постійні скандали, брехню з боку відповідача, конфлікти та суперечки спільне життя стало неможливим та нестерпним. Регулярні скандали та сварки в сім'ї негативно позначаються на психологічному стані позивачки. Кожен зі сторін має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв'язку з наведеним шлюбні стосунки між сторонами були фактично припинені. Позивач переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. Стверджує, що вона неодноразово говорила з відповідачем з приводу розірвання шлюбу в добровільному порядку, однак він ігнорував її звернення. Позивач звертає увагу суду на те, що за наведених обставин спільний з відповідачем шлюб носить формальний характер, примирення з відповідачем неможливе, сім'я фактично розпалась, збереження сім'ї фактично неможливе. На основі викладеного просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте до початку судового засідання від неї надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить не надавати повторний термін на примирення. Крім того, позивач вказує, що з відповідачем не перебуває в подружніх відносинах з лютого 2018 року. Відповідач в судове засідання, призначене після наданого судом терміну на примирення 08.08.2018 року не з'явився, про поважність причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду даної справи в суді, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача. Будучи присутнім в ході розгляду справи відповідач вказав суду, що не втратив почуття любові до позивачки, хоче зберегти сім'ю. Зауважив на тому, що допомагав дружині. Уточнив, що вони не проживають подружнім життям тільки з квітня 2018 року. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 04 жовтня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1740, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10). Від спільного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили взаєморозуміння. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та більше чотирьох місяців проживають окремо. При цьому, позивачка ствердила, що втратила почуття любові та поваги до відповідача, наполягає на розлученні. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально. Задовольняючи позовні вимоги, суд враховує також і той факт, що сторонам судом надавався термін на примирення, під час якого вони не примирилися (а.с.23). Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній.

Outcome: approved