Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] , посилаючись на те, що 09.10.2009 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1990. Від даного шлюбу у сторін народились діти: донька - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя між сторонами не склалось, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, у зв`язку з чим в сім`ї відбувалися сварки, які призвели до того, що вони стали чужими людьми. Зазначає, що вона прийшла до висновку про відсутність можливості зберегти сім`ю. Вказує, що з часу, що вони не проживають разом, вони тричі намагалися налагодити спільні відносини та примиритись, однак це не вдалось. Вважає, що примирення між сторонами неможливе. Подружні відносини між сторонами припинились з вересня 2015 року та з цього часу спільне господарство вони не ведуть. На основі викладеного просить суд розірвати шлюб між сторонами. Позивач в судове засідання не з`явилась, проте до початку судового засідання від неї надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Також просить суд не надавати строк на примирення та вказує, що подружні стосунки з відповідачем не підтримує з 2014 року. Відповідач в судове засідання не з`явився, про поважність причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду даної справи в суді, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 09 жовтня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1990, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.23). Від спільного шлюбу у сторін народились діти: донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6) та син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до ст.55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають окремо з 2014 року. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та заявою позивача. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та неповнолітніх дітей, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній.

Outcome: approved