Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 10 серпня 2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя з відповідачем вони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні, у зв»язку з тим, що вони з відповідачем на теперішній час проживають окремо. Вона працює без офіційного працевлаштування і її дохід складається із заробітної плати близько 2500,00 гривень на місяць. Відповідач [PERSON] відмовляється у добровільному порядку надавати будь-яку допомогу на утримання дитини, яка постійно потребує харчування, придбання предметів одягу, канцелярського приладдя, книжок та інших речей, необхідних для його розвитку, а тому вона вимушена звернутися до суду. Також, зазначає, що відповідач практично здоровий, офіційно не працевлаштований, інших утриманців не має. Просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00грн. щомісячно від дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, з індексацією відповідно до закону. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином в установленому законом порядку. Через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує(а.с.6). Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в установленому законом порядку, у звязку з чим суд, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечувала в поданій нею суду заяві. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХII(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З наданого суду свідоцтва про шлюб серії І-ЖС №114216 вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2012 року, актовий запис №169(а.с.4) Згідно свідоцтву про народження серії І-ЖС № 220621 встановлено, що сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Батьками у свідоцтві про народження зазначені: батькоКлоков [PERSON], мати [PERSON](а.с.5). У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже положеннями даної норми передбачений обовязок батьків утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення повноліття. Таким чином, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до довідки від 15.06.2017 року, виданої керівником органу самоорганізації населення № 53, малолітня дитина [PERSON] [INFO] проживає разом із матір»юКолесніковою В.П. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Фінансова, буд.66(а.с.20). Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і(або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.1 ст. 184 СК України передбачено можливість визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] офіційно не працевлаштований, а отже у нього відсутній регулярний та стабільний доход. За наявності вказаних обставин, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, як про те просить позивач. Відповідно до розяснень, що містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров»я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судом встановлено, що відповідач аліменти більш нікому не сплачує, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований та не має постійного щомісячного доходу. При визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі, що підлягають стягненню з відповідача, суд у відповідності зі ст. 182 СК України враховує його матеріальне становище і стан здоров»я , а також матеріальне становище і стан здоров»ядитини, а також виходить з того, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, а саме дітей віком до 6 років встановлений з 1 травня 1426грн. і вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 750грн. щомісяця, починаючи стягнення з 22 травня 2017 року з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття з індексацією відповідно до закону. При цьому суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, а також виходить з того, що відповідно до вимог ст. 180 СК України передбачено саме обовязок, а не право батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При вирішенні спору по суті, суд також враховує положення ст. 10,60 ЦПК України, відповідно до яких, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають істотне значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в судове засідання не зявився, не скористався своїм процесуальним правом сторони у процесі і ним не надано суду жодних доказів, якщо такі у нього малися, що спростовують доводи позивача та надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, а тому суд прийшов до переконання про можливість часткового задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача також належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 640,00грн.

Outcome: partial