Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з батьком доньки не перебувала у зареєстрованому шлюбі, за спільною заявою, поданої до органів реєстрації актів цивільного стану, відповідач визнав себе батьком доньки. На даний час донька [PERSON] є повнолітньою, в 2015 році була зарахована до Навчально-наукового інституту харчових технологій Національного університету харчових технологій, на даний час є студенткою 4 курсу денної форми навчання, потребує матеріальної допомоги, яка безпосередньо пов'язана з оплатою проїзду до місця навчання, для придбання одягу, підручників, харчування та інших потреб. Яна можливості працевлаштуватися та отримувати заробітну плату немає, оскільки постійно перебуває в навчальному заладі з метою отримання освіти. Позивач працює швачкою і отримує заробітну плату біля 4000 гривень, однак вона не взмозі самостійно забезпечити всі потреби доньки, що й зумовило необхідність звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилась, була належним чином повідомлена про час та місце проведення судового засідання, однак до початку судового засідання від її представника надійшла до суду заява про розгляд справи без її участ та участі позивача, в якій зазначено, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Даний факт також підтверджується копією свідоцтва про встановленння батьківства від 03.11.1995 року. Згіно довідки № 26/2-0206 від 21.11.2016 року, [PERSON] дійно є студентом ІV курсу денної форми навчання Навчально-наукового інституту харчових технологій Національного університету харчових технологій, закінчує навчання в червні 2017 року. Позивач працює на посаді швачки в СП «Віад Сейл-Мукачево» та за період з травня 2016 року по жовтень 2016 року отримала заробітну плату в тому числі у натуральній формі в розмірі 24013,09 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 75 від 30 листопада 2016 року. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 зазначено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з врахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до заявлених позовних вимог, відповідач є працевлаштованою особою, а саме працює в ПАТ «Мукачівський завод залізобетонних виробів і конструкцій», суд вважає, що аліменти слід стягнути в розміри частки від заробітку (доходу). З урахуванням того, що донька позивача та відповідача навчається в Навчально-наукового інституті харчових технологій Національного університету харчових технологій на денній формі навчання, перебуваючи при цьому на повному утриманні позивача, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання доньки до закінчення нею навчання або до досягнення 23 річного віку у відповідності до ст. 183 Сімейного кодексу України, тобто у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує відсутність у відповідача інших дітей чи непрацездатних батьків, стан його здоров'я, його матеріальне становище. Крім того відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, від оплати яких було звільнено позивача. Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], яка продовжує навчанння в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання або досягнення нею 23-річного віку. Пунктом 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Правовідносини між сторонами регулюються Сімейним кодексом України. На підставі наведеного,

Outcome: approved