Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 24.12.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 797, стягнути з відповідача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.12.2015 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 797. Від шлюбу дітей не мають. На даний час вони вже близько двох років як припинили їх подружні відносини через відсутність взаєморозуміння, мають різні життєві погляди, тому спільне проживання в якості подружжя неможливе. Сторони в судові засідання 20.08.2019 року та 27.09.2019 року не з`явились, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивачка 02.07.2019 року звернулась до суду заявою, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судові засідання повторно не з`явився, поважності причин неявки суду не повідомив, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. З 24.12.2015 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що складено актовий запис за № 797, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 797. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене та з`ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. Відповідачка змінювала прізвище при реєстрації шлюбу, заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища не надала, а тому, суд вважає за можливе прізвище відповідачки залишити « [PERSON] ». На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved