overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 січня 1988 року в Банюнинській сільській раді народних депутатів Кам'янка-Бузького району Львівської області, актовий запис №1. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що подружні стосунки між ними не склались через різні характер та погляди на життя. Від шлюбу народились діти: донька - [PERSON], 1988 року народження, та син - [PERSON], [INFO]. На даний час проживають разом, проте протягом останніх трьох років не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків, а тому, позивач переконана, що сім'я розпалась остаточно. У судовому засіданні позивач позовну заяву підтримала, надала пояснення, аналогічні змісту такої, просила позов задовольнити. Додатково пояснила, що термін, наданий судом для примирення, позитивних результатів не дав, переконана, що сім'я розпалась остаточно та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, наполягала на розірванні такого. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, вказав, що їх сім'я розпалась остаточно, не заперечив проти розірвання шлюбу. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 30 січня 1988 року у Банюнинській сільській раді народних депутатів Кам'янка-Бузького району Львівської області, актовий запис №1, проте, міцної сім'ї не створили. Від шлюбу народились діти: донька - [PERSON], 1988 року народження, та син - [PERSON], [INFO]. Хоча сторони і проживають разом, проте, протягом трьох років не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків, неодноразові спроби зберегти сім'ю результатів не дали. Крім цього, сторонам надавався строк для примирення тривалістю три місяці, проте, подружжя не примирилось, сім'ю зберегти не вдалось. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач визнав позовні вимоги, а тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, відтак, шлюб слід розірвати. На підставі статей 110, 111, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31.12.1999 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Хортицького району м. Запоріжжя, Україна, актовий запис № 847. Позивач [PERSON] до початку судового засідання надала заяву, просить розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги задовольнити, розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] до початку судового засідання надав заяву, просить розглядати справу за його відсутністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, чи разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.12.1999 р. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде проживати з матірю [PERSON] Шлюбні відносини між сторонами, на теперішній час, фактично припинені, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть Спільне життя подружжя не склалося, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння у рішенні життєво-важливих питань, почуття любові, поваги втрачене, відповідач зловживає алкогольними напоями, подальше збереження шлюбу та примирення не можливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, немає. Сторони створити міцної сімї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Вивчивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законі, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31 січня 1999 року в управлінні реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради, актовий запис № 104. В шлюбі у них народилась донька, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, на виховання дітей та на ведення спільного господарства. Причиною розірвання шлюбу стали постійні суперечки. Не ведуть спільного господарства, шлюб з відповідачем існує формально. Просила шлюб, з відповідачем [PERSON] зареєстрований 31 січня 1999 року в управлінні реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради, актовий запис № 104, розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31 січня 1999 року в управлінні реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради, актовий запис № 104, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 5). Під час перебування сторін у шлюбі у них народилась донька, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с. 9). Сімейне життя у сторін не склалось через різні погляди на життя, на виховання дітей та на ведення спільного господарства. Причиною розірвання шлюбу стали постійні суперечки. Не ведуть спільного господарства, шлюб існує формально. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб між позивачем [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 31 січня 1999 року в управлінні реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради, актовий запис № 104, необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 5 березня 1988 року Залізничним районним відділом ЗАГС м.Львова, актовий запис №120. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що сімейне життя не склалось через різницю характерів, поглядів на життя та сім'ю, втрату почуття любові. Внаслідок вживання відповідачем спиртних напоїв часто виникали сварки. На протязі тривалого часу не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, а тому, переконана, що сім'я розпалась остаточно. У судове засідання позивач не з'явилась, представник позивача, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу у його відсутності, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 5 березня 1988 року у Залізничному районному відділі ЗАГС м.Львова, актовий запис №120, проте, міцної сім'ї не створили. На протязі тривалого часу сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, відтак, шлюб необхідно розірвати. На підставі статей 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 7 червня 2001 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №790. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що подружні стосунки між ними не склались з вини відповідача, оскільки останній у зв'язку із своєю роботою, рідко був вдома. Його періодична поява в сім'ї не змогла забезпечити між ними морального, душевного взаємозв'язку та сімейного благополуччя. Від шлюбу народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач приховував доходи та матеріально не забезпечував сім'ю. З вересня 2014 року у нього з'явилася інша жінка, що і призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин. З 24 березня 2015 року вони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, а тому, переконана, що сім'я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально. В судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні змісту такої, просив позов задовольнити, не заперечив проти заочного розгляду справи. Додатково пояснив, що термін на примирення позитивних результатів не дав, подружжя не примирилось. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст. 224 ЦПК України, суд вирішив здійснювати заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. В поданих письмових запереченнях від 12 червня 2015 року, позовні вимоги заперечив, вказав, що робив усе, щоб зберегти шлюб та сім'ю, займався вихованням дітей. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 7 червня 2001 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №790, проте, міцної сім'ї не створили. Від шлюбу народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З 24 березня 2015 року вони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Крім цього, сторонам надавався строк для примирення тривалістю один місяць, проте, подружжя не примирилось, сім'ю зберегти не вдалось. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. За наведених обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, відтак, шлюб необхідно розірвати. На підставі статей 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області 4 вересня 2004 року, актовий запис № 165. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], народження [INFO]. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що сумісне життя між ними не склалося, почуття кохання та поваги втрачено, відсутнє взаємопорозуміння, сімейні відносини припинились, тому вона наполягає на розірванні шлюбу. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила шлюб розірвати, зазначила, що збереження сім'ї неможливе. Відповідач, допитаний за судовим дорученням Сєвєродонецьким міським судом, надав до суду заяву, в якій погодився на розірвання шлюбу, зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за місцем проживання позивача, просив шлюб розірвати. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних обставин. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області 4 вересня 2004 року, актовий запис № 165, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, почуття кохання та поваги втрачене, все це спричинило розпад сім'ї. Сумісне життя не склалося, вони на примирення не згодні. У зв'язку з тим, що сімейні відносини припинились, сумісне життя вони не вбачають, їх сім'я розпалась та зберегти її не є можливим. Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а позивач зберегти сім'ю не бажає, суд з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті і майнові права сторін, а також права їх дитини, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених ч.2 ст.110 Сімейного кодексу України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. Згідно ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок, розмір якого визначений Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, сплату якого підтверджено матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції 02 листопада 2007 року, про що зроблено актовий запис № 2276. Свої вимоги мотивує тим, що 02.11.2007 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, кожен має протилежні погляди на шлюб та сімейне життя, вони з чоловіком втратили почуття любові один до одного. На даний час сім`я розпалась остаточно, сторони не прожавають разом, як зазначає позивач подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе, та суперечить інтересам кожного, посилаючись на ст.ст. 105, 110, 112, 180, 182, 183 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, відносно розірвання шлюбу не заперечує. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міськвиконкому 06 листопада 1999 року, про що зроблено актовий запис № 1155. Свої вимоги мотивує тим, що 06.11.1999 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, кожен має протилежні погляди на шлюб та сімейне життя, вони з чоловіком втратили почуття любові один до одного. На даний час сім'я розпалась остаточно, однак сторони проживають разом в одній квартирі, як зазначає позивач подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе, та суперечить інтересам кожного, посилаючись на ст.ст. 105, 110, 112, 180, 182, 183 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді від 18 травня 2018 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Відповідно до ухвали від 09 серпня 2018 року за клопотання відповідача, судом надано сторонам строк на примирення терміном два місяці. Ухвалою судді від 09.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, позивач вказувала, що з жовтня 2017 року сімейне життя не складається, у зв'язку з чим вирішила звернутись з вказаним позовом до суду, крім того, після розірвання шлюбу виявила бажання залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечували. Судом на письмове клопотання відповідача 09 серпня 2018 року надано сторонам строк на примирення два місяці. Після надання судом сторонам строку на примирення, сторони дійшли згоди на те, що примирення не можливе. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого Совєтським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 330. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], народження [INFO]. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що сумісне життя між ними не склалося, почуття кохання та поваги втрачено, відсутнє взаємопорозуміння, сімейні відносини припинились, тому вона наполягає на розірванні шлюбу. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила шлюб розірвати, зазначила, що збереження сім'ї неможливе. Відповідач, допитаний за судовим дорученням Совєтським районним судом міста Макіївка, надав до суду заяву, в якій погодився на розірвання шлюбу, зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за місцем проживання позивача, просив шлюб розірвати. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних обставин. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Совєтським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 330, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, почуття кохання та поваги втрачене, все це спричинило розпад сім'ї. Сумісне життя не склалося, вони на примирення не згодні. У зв'язку з тим, що, сімейні відносини припинились, сумісне життя вони не вбачають, їх сім'я розпалась та зберегти її не є можливим. Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а позивач зберегти сім'ю не бажає, суд з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті і майнові права сторін, а також права їх дитини, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених ч.2 ст.110 Сімейного кодексу України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. Згідно ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок, розмір якого визначений Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, сплату якого підтверджено матеріалами справи. Позовні вимоги, щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 200 гривень не підлягають задоволенню, як такі, що не підтверджені документально, тому не засновані на законі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва 27 вересня 2008 року, про що зроблено актовий запис № 2685. Свої вимоги мотивує тим, що 27.09.2008 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, кожен має протилежні погляди на шлюб та сімейне життя, вони з чоловіком втратили почуття любові один до одного. На даний час сім'я розпалась остаточно, сторони проживають окремо, як зазначає позивач подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе, та суперечить інтересам кожного, посилаючись на ст.ст. 105, 110, 112, 180, 182, 183 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив задовольнити посилаючись на обставини викладені в матеріалах справи. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved