Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з відповідачем уклали шлюб у Рава-Руській міській раді Жовківського району Львівської області. За час перебування у шлюбі у них народилася дочка- [PERSON], [INFO]. Крім того, в неї ще є двоє неповнолітніх дітей від першого шлюбу. Стверджує, що чоловік в стані алкогольного сп'яніння неодноразово вчиняв скандали, бійки, пошкоджував житло. Остання сварка ледве не закінчилася для неї летальним наслідком, оскільки відповідач з ножем під горлом погрожував її вбити, якщо вона не віддасть дитину. Вказує, що 5 жовтня 3 рази за добу викликали поліцію, оскільки відповідач погрожував всіх вбити, він неодноразово судимий, веде себе неадекватно, порушує спокій її та дітей, безпідставно проявляє ревнощі. А тому просить розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем 07.05.2013 року у Рава-Руській міській раді Жовківського району Львівської області. Витрати пов'язані з розірванням шлюбу стягнути з відповідача, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просить задоволити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином за зареєстрованою адресою місця проживання, від нього на адресу суду не надходило жодних клопотань. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Так як відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання , не з'явився в судове засідання повторно без повідомлення причин , крім того не подав відзив , а також враховуючи те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки сторони по справі в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 07.05.2013 року у виконавчому комітеті Рава-Руської міської ради Жовківського району Львівської області про що складено відповідний актовий запис за № 12. За час перебування у шлюбі в сторін народилася одна дитина- [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Жовківського району Львівської області. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач в стані алкогольного сп'яніння неодноразово вчиняв скандали, бійки, пошкоджував житло. Остання сварка ледве не закінчилася для позивача летальним наслідком, він себе поводить неадекватно, порушує спокій позивача та дітей, безпідставно проявляє ревнощі. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім'ї носить стійкий характер, сім'я розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові та поваги, сім'я фактично не існує. Суд враховує, що відповідач проявив байдужість до збереження сім'ї. А тому позов [PERSON] слід задоволити. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Так як позивач при поданні до суду позовної заяви про розірвання шлюбу сплатила 640,00 грн. судового збору, що вбачається з квитанції, яка знаходиться в матеріалах справи, судом задоволено її позовні вимоги, а тому суд приходить до висновку, що судовий збір в розмірі 640,00 грн. потрібно стягнути в користь позивача із відповідача.

Outcome: approved