Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Літинського районного суду Вінницької області з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 23.02.2010 р. Рішенням Літинського районного суду Вінцикьої області було ухвалено стягувати з відповідача аліментни на утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 250 грн. на кожну дитину, щомісячно. Донька [PERSON] стала повнолітньою, у зв'язку з чим припинено виплату аліментів на її утримання. Із посиланням на ту обставину, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів витрати на утримання сина значно зросли, сума аліментів у розмірі 250 грн. на утримання сина [PERSON] не відповідає мінімальному розміру встановленому Законом, а також реальним витратам, які позивач несе у зв'язку із його вихованням, навчанням та проживанням. Оскільки позивач не може у повній мірі покрити витрати на забезпечення потреб свого сина самостійно, просить стягувати з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилась надавши до канцелярії суду заяву, котрою просить розгляд справи за її позовом провести у її відсутність (а.с. 29). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, проте через канцелярію суду подав заяву у якій просить справу розглядати у його відсутність. Позов визнає та не заперчує проти його задоволення (а.с. 35). Відповідно до ст. 257 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви сторін та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 26.10.2006 року виконавчим комітетом Багриновецької сільської ради Літинського району Вінницької області, батьками [PERSON], зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 23.02.2010 р. було ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 250 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи з 09.02.2010 р. (а.с. 6). У відповідності до довідки виконавчого комітету Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 378 від 14.05.2018 р. до складу сім'ї позивача [PERSON] входять: батько [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Вказана інформація також підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 15.05.2018 р. (а.с. 10). Згідно довідки НВК СЗШ І-ІІ ст. с. Сосни за № 39 від 14.05.2018 р., [PERSON], 2006 р.н. дійсно навчається у 6 класі (а.с. 9). Довідкою про доходи за № 1405/18 від 14.05.2018 р. зазначається місце роботи позивача [PERSON] та зазначено її дохід у період із листопада 2017 р. по квітень 2018 р. (а.с. 20). Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з п. 23 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 р.), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 р.), аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, згоду відповідача на зміну розміру аліментів, відсутність даних про наявність у відповідача інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, тому суд приходить до висновку, що аліменти слід визначити у розмірі 1/4 частки від заробітку(доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку із набранням 08.07.2017 р. чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача.

Outcome: approved