Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON], Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання дій неправомірними та визнання права власності. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що являється власником ? частки будинковолодіння № 16 що по вул. Юнаківа (колишня вул. Артилерійська) в м. Львові, однак в правовстановлюючих документах в неї частка помилково зазначена більша. Зокрема, зазначає, що [PERSON] належало на праві приватної власності ? частина будинковолодіння № 16 що по вул. Юнаківа (колишня вул. Артилерійська) в м. Львові, яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності виданого Львівським міським житловим управлінням 18.07.1950 року та свідоцтва про право на спадщину виданого Пятою Львівською державною нотаріальною конторою 30.01.1958 року за реєстровим № 781 та Сьомою Львівською державною нотаріальною конторою 13.06.1959 року за № 7598, зареєстрованих в Львівському МБТІ під № 1104. [PERSON] належало на праві приватної власності ? частина будинковолодіння № 16 що по вул. Юнаківа (колишня вул. Артилерійська) в м. Львові, яка належала останній на підставі свідоцтва про право власності виданого Львівським міським житловим управлінням 18.07.1950 року зареєстрованого в Львівському МБТІ під № 1104. Також співвласником ? частини зазначеного будинковолодіння являвся [PERSON] на підставі договору дарування посвідченого Сьомою Львівською державною нотаріальною конторою 13.06.1959 року за № 7598, зареєстрованих в Львівському МБТІ під № 1104. В подальшому між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про встановлення порядку користування будинковолодінням згідно якого [PERSON] було виділено в користування житлову кімнату позначену в технічному паспорті літ. «2-2» площею 11,4 м.кв., житлову кімнату позначену в технічному паспорті літ. «2-5» площею 18,2 м.кв., житлову кімнату позначену в технічному паспорті літ. «6-1» площею 15,4 м.кв., житлову кімнату позначену в технічному паспорті літ. «6-2» площею 15,9 м.кв., житлову кімнату позначену в технічному паспорті літ. «5-1» площею 15,7 м.кв., кухню позначену в технічному паспорті літ. «2-3» площею 11,8 м.кв., коридор позначений в технічному паспорті літ. «2-1» площею 8,7 м.кв., санвузол позначений в технічному паспорті літ. «2-4» площею 3,0 м.кв.. В спільному користуванні [PERSON], [PERSON] залишились наступні приміщення: сходова клітка позначена в технічному паспорті літ. «І» площею 9,7 м.кв., коридор позначений в технічному паспорті літ. «ІІ» площею 12,8 м.кв., вбиральна позначена в технічному паспорті літ. «ІІІ» площею 1,0 м.кв.. В спільному користуванні всіх співвласників залишились наступні приміщення: сходова клітка позначена в технічному паспорті літ. «VIII» площею 9,0 м.кв., сходова клітка позначена в технічному паспорті літ. «IX» площею 9,0 м.кв., металева огорожа позначена в технічному паспорті літ. «2», ворота позначені в технічному паспорті літ. «І», відмостка позначена в технічному паспорті літ. «І», відмостка позначена в технічному паспорті літ. «ІІ», веранда. В подальшому [PERSON] на підставі договору довічного утримання укладеного між ним та [PERSON] відчужив 1/3 частку від належної йому частки, а саме частку 1/6 частку спірного будинковолодіння. Проте, під час посвідчення вказаного договору в його тексті було допущено помилку та зазначено про те, що [PERSON] на підставі договору довічного утримання укладеного між ним та [PERSON] відчужив в користь останньої 1/3 частку спірного будинковолодіння. Після смерті [PERSON] належну йому 2/6 або 1/3 частку спірного будинковолодіння успадкувала його дружина [PERSON] про що отримала свідоцтво про право на спадщину за законом виданого Другою Львівською державною нотаріальною конторою 18.01.1993 року за реєстровим № 312. В подальшому [PERSON] належні їй 2/6 або 1/3 частину спірного будинковолодіння які вона успадкувала після смерті [PERSON] відчужила на користь [PERSON]. А отже, [PERSON] на підставі договору довічного утримання укладеного між нею та [PERSON] та договору купівлі-продажу укладеного між нею та [PERSON] набула у власність всю частку яка належала [PERSON] та фактично стала власником ? частки спірного будинковолодіння. Проте, в звязку з тим, що при посвідчені договорів було допущено арифметичні помилки, її частка в будинку по вказаних документах становить 7/12 що є більше ніж її фактична частка. [PERSON] померла 21.09.2014 року, та вона являється спадкоємцем останньої, однак через помилки в частках не може оформити своїх спадкових прав. Просить позов задоволити. Позивач в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась направила суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності. Представник Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» в судове засідання не зявився, не повідомивши суду причину неявки, хоча належним чином про час і місце розгляду справи був повідомлений. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши представлені суду документи та докази, суд вважає, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] являвся власником ? частки в будинковолодінні № 16 що по вул. Юнаківа (колишня вул. Артилерійська) в м. Львові. Вказана частка належала останньому на підставі Свідоцтва про право власності виданого Львівським міським житловим управлінням 18.07.1950 року та Свідоцтва про право на спадщину виданого Пятою Львівською державною нотаріальною конторою 30.01.1958 року за реєстровим № 781 та Сьомою Львівською державною нотаріальною конторою 13.06.1959 року за № 7598, зареєстрованих в Львівському МБТІ під № 1104. Іншим співвласником ? частки будинковолодіння № 16 що по вул. Юнаківа (колишня вул. Артилерійська) в м. Львові являлась [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності виданого Львівським міським житловим управлінням 18.07.1950 року зареєстрованого в Львівському МБТІ під № 1104. Також, співвласником ще ? частки зазначеного будинковолодіння являвся [PERSON] на підставі договору дарування посвідченого Сьомою Львівською державною нотаріальною конторою 13.06.1959 року за № 7598, зареєстрованих в Львівському МБТІ під № 1104. З договору про встановлення порядку користування будинковолодінням укладеного між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] який було посвідчено Другою Львівською державною нотаріальною конторою 17.04.1987 року за № 1275 вбачається, що [PERSON] було виділено житлову кімнату позначену в технічному паспорті літ. «2-2» площею 11,4 м.кв., житлову кімнату позначену в технічному паспорті літ. «2-5» площею 18,2 м.кв., житлову кімнату позначену в технічному паспорті літ. «6-1» площею 15,4 м.кв., житлову кімнату позначену в технічному паспорті літ. «6-2» площею 15,9 м.кв., житлову кімнату позначену в технічному паспорті літ. «5-1» площею 15,7 м.кв., кухню позначену в технічному паспорті літ. «2-3» площею 11,8 м.кв., коридор позначений в технічному паспорті літ. «2-1» площею 8,7 м.кв., санвузол позначений в технічному паспорті літ. «2-4» площею 3,0 м.кв.. В спільному користуванні [PERSON], [PERSON] залишились наступні приміщення: сходова клітка позначена в технічному паспорті літ. «І» площею 9,7 м.кв., коридор позначений в технічному паспорті літ. «ІІ» площею 12,8 м.кв., вбиральна позначена в технічному паспорті літ. «ІІІ» площею 1,0 м.кв.. В спільному користуванні всіх співвласників залишились наступні приміщення: сходова клітка позначена в технічному паспорті літ. «VIII» площею 9,0 м.кв., сходова клітка позначена в технічному паспорті літ. «IX» площею 9,0 м.кв., металева огорожа позначена в технічному паспорті літ. «2», ворота позначені в технічному паспорті літ. «І», відмостка позначена в технічному паспорті літ. «І», відмостка позначена в технічному паспорті літ. «ІІ», веранда. З договору довічного утримання укладеного між [PERSON] та [PERSON], вбачається, що [PERSON] відчужив в користь [PERSON] 1/3 частину від належної йому частки, а саме частку 1/6 частку спірного будинковолодіння. Вказаний договір було посвідчено Другою Львівською державною нотаріальною конторою 15.05.1987 року за № 1-2727. Також, як встановлено судом після смерті [PERSON] все належне йому майно, а саме 2/6 або 1/3 частку спірного будинковолодіння успадкувала його дружина [PERSON] про що отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом яке було видане Другою Львівською державною нотаріальною конторою 18.01.1993 року за реєстровим № 312. З договору купівлі-продажу який було посвідчено Другою Львівською державною нотаріальною конторою 02.03.1993 року за реєстровим № 1735 вбачається, що [PERSON] належні їй 2/6 або 1/3 частину спірного будинковолодіння які остання успадкувала після смерті [PERSON] та які належали їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Другою Львівською державною нотаріальною конторою 18.01.1993 року за реєстровим № 312 відчужила на користь [PERSON]. Як вбачається з наведеного, [PERSON] набула у власність всю частку спірного будинковолодіння котра належала [PERSON], проте шляхом складання вказаних частин її частка становить 7/12, а не ? (6/12). З довідки виданої ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 01.07.2015 року № 2581 вбачається, що станом на 29.12.2012 року за [PERSON] було зареєстровано на праві власності 1/6 частка спірного будинковолодіння на підставі договору довічного утримання укладеного між [PERSON] та [PERSON] який посвідчено Другою Львівською державною нотаріальною конторою 15.05.1987 року за № 1-2727 та 2/6 частки на підставі договору купівлі-продажу який було посвідчено Другою Львівською державною нотаріальною конторою 02.03.1993 року за реєстровим № 1735. Отже, [PERSON] належало на праві власності ? часка спірного будинковолодіння. З врахуванням наведеного судом встановлено, що під час посвідчення договору довічного утримання в його тексті було допущено арифметичну помилку при зазначенні частки яка відчужувалась. Судом встановлено, що [PERSON] померла 21.09.2014 року та приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON] заведено спадкову справу. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 статті 1273 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Ч. 5 статті 1268 ЦК України визначає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З Свідоцтва про право на спадщину за заповітом вбачається, що [PERSON] померла 21.09.2014 року та спадкоємцем після її смерті є [PERSON] яка звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво на частину спадкового майна, а отже є такою що прийняла спадщину та набула право власності на таку. Згідно підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністесртва юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Підпунктом 4.12 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністесртва юстиції України № 296/5 (далі Порядок) від 22.02.2012 року визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. П.п. 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку визначає, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п.п. 4.18 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку - якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ч. 2 статті 256 ЦПК України визначає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відтак, з урахуванням наведеного, суд вважає, що оскільки в позивача відсутні оригінал договору довічного отримання, який є необхідним для отримання свідоцтва про право на спадщину,- позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/6 частку спірного будинковолодіння Тому, позовні вимоги в частині визнання права власності на спірне майно підлягають задоволенню. Ч. 3 статті 10 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, в силу вимог вказаної статті, позивачем не надано суду доказів неправомірності дій ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», позов у цій частині необгрунтований та не підтверджений. а тому позовні вимоги в частині визнання дій неправомірними задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed