Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] третя особа без самостійних вимог на предмет спору Володимирівська селищна рада Волноваського району Донецької області про визнання заповіту нікчемним та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від [INFO]. Після смерті матері відкрилась спадщина на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , яка належала на праві власності спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло №8/95 п від 01.02.1995 року. Спадкоємцями першої черги після смерті матері є її діти - позивач та її рідна сестра [PERSON] . За життя, 27.07.2009 року, мати, на випадок своєї смерті, заповідала все належне їй майно [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу від 04.09.2020 року за № 574/02-31, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, внаслідок ненадання оригіналу правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на квартиру, а також через існування заповіту на іншого спадкоємця, який посвідчено Володимирівською селищною радою. Вивченням змісту заповіту, позивачу стало відомо, що він був посвідчений секретарем Володимирівської селищної ради Бікасовою Т.М., підписаний [PERSON] за [PERSON] у зв`язку з хворобою останньої та на її особисте прохання. Заповіт уголос прочитаний [PERSON] до його підписання у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] , які це засвідчили своїми підписами. Позивач вважає вказаний заповіт нікчемним внаслідок недотримання його форми та посвідчення, оскільки він був оголошений вголос [PERSON] , а не самою заповідачкою чи двома свідками. Також позивач вважає, що перенесений матір`ю напередодні складання заповіту - ішемічний інсульт- міг вплинути на рівень її свідомості, також на це могли вплинути лікарські препарати, які вона вживала. Однак, незважаючи на хворобу, матір могла користуватись правою рукою та здійснити підпис у заповіті самостійно, тому позивач ставить під сумнів рішення секретаря ради щодо запрошення [PERSON] для підписання заповіту замість матері. Враховуючи наведене, просить суд визнати нікчемним заповіт, складений від імені [PERSON] та посвідчений секретарем Володимирівської селищної ради Волноваського району 27.07.2009 року, зареєстрований в реєстрі за №151, а також просить суд визнати за позивачем [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , належну [PERSON] , померлій [INFO]. Ухвалою Волноваського районного суду від 13.11.2020 року було відкрито загальне позовне провадження у вищевказаній цивільній справі. Присутні у судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали оголошені позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні з викладених у позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON] до зали суду не з`явилась, була сповіщена про час та дату розгляду справи належним чином. Представник Володимирівської селищної ради Волноваського району Донецької області в судове засіданні не з`явився, просив справу слухати за відсутності представника. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від [INFO] серії [NUMBER] . Спорідненість позивача та померлої як матері та дочки підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 27.03.1979 року та копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 06.06.2003 року, прізвище [PERSON] після одруження - [PERSON] . Спірна квартира [ADDRESS] , належала на праві власності спадкодавцю та позивачу [PERSON] у рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло №8/95 п від 01.02.1995 року, по Ѕ частині кожній, що підтверджується копією вищевказаного свідоцтва. Постановою приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу від 04.09.2020 року за № 574/02-31, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, внаслідок ненадання оригіналу правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на квартиру, а також через існування заповіту на іншого спадкоємця, який посвідчено Володимирівською селищною радою. Відповідно до заповіту від 27.07.2009 року, його було складено о 14 год. 52 хвилини у зв`язку із хворобою заповідача на дому за адресою: квартира [ADDRESS] . Заповіт був посвідчений секретарем Володимирівської селищної ради Бікасовою Т.М., реєстр № 151 та встановлює, що на випадок своєї смерті, [PERSON] заповіла усе належне їй майно [PERSON] . При цьому у заповіті зазначено, що він складений та підписаний у двох примірниках, один з яких залишається на зберіганні в Володимирівській селищній раді, а інший видається заповідачу. Також у заповіті зазначено, що у зв`язку із хворобою заповідача [PERSON] , та на її особисте прохання, і у присутності секретаря [PERSON] , заповіт було підписано [PERSON] замість заповідача [PERSON] . Поряд з цим, у заповіті зазначено, що він був прочитаний уголос заповідачем до його підписання у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] . При цьому, у заповіті міститься рукописний допис у верхньому куті, за змістом якого, [PERSON] , нібито, прочитала заповіт вголос та власноруч підписала його за [PERSON] . Долучені до матеріалів провадження копії медичних документів щодо стану здоров`я [PERSON] у різний період часу, свідчать про перебіг хвороби спадкодавця з 24.06.2009 року по [INFO] та причини її смерті у 2019 році. Допитані у судовому засіданні у якості свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зазначили про обізнаність наявного у [PERSON] ішемічного інсульту, який з нею трапився у червні 2009 року та підтвердили її хворобливий стан у цей період. Не були обізнані про факт складання заповіту [PERSON] . За ст. 1247 ЦК «Загальні вимоги до форми заповіту» заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом. Заповіти, посвідчені нотаріусами, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі. Відповідно до ст. 1248 ЦК нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. При цьому згідно із ч. 1 ст. 1257 ЦК заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За ч. 4 ст. 1257 ЦК у разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. Вимоги щодо форми та змісту заповіту встановлені ст. 1247 ЦК України. Так, цією нормою Кодексу визначено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4. ст. 207 цього Кодексу. Стаття 207 ЦК України визначає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Порядок посвідчення заповітів посадовими особами органів місцевого самоврядування визначений Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 року №3306/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.11.2011 року за №1298/20036. Відповідно до положень пункту 1.4. розділу III Порядку якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншим громадянином за правилами, викладеними у пункті 2.6 розділу II цього Порядку. Відповідно до п. 7 Порядку посвідчення заповітів і довіреностей, що, прирівнюються до нотаріально посвідчених, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994р. № 419 з послідуючими змінами, що діяв на час посвідчення заповіту, заповіти і довіреності підписуються заповідачем або довірителем у присутності посадової, службової особи. У разі коли фізична особа внаслідок фізичної вади або хвороби не може власноручно підписати заповіт чи довіреність, за її дорученням в її присутності та в присутності посадової, службової особи такий документ може підписати інша фізична особа. Про причини, з яких особа, від імені якої посвідчується заповіт чи довіреність, не підписала документ, зазначається у посвідчувальному написі. Згідно з пунктом 16 зазначеного Порядку якщо заповідач внаслідок фізичної вади або хвороби не може власноручно підписати заповіт, за його дорученням у його присутності та у присутності запрошених ним двох свідків заповіт може підписати інша фізична особа згідно з пунктом 7 цього Порядку. Згідно з пунктом 18 присутність не менш як двох свідків є обов`язковою умовою при посвідченні заповітів. Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що секретарем Володимирівської селищної ради Бікасовою Т.М. було дотримано вимог Порядку посвідчення заповітів і довіреностей належним чином. У її присутності, вдома у спадкодавця, було складено заповіт, записаний нею зі слів заповідача [PERSON] . У зв`язку із хворобою останньої - факт наявності якої знайшов своє підтвердження у судовому засіданні - на її особисте прохання, і у присутності секретаря Бікасової Т.М., цей заповіт було підписано не особисто [PERSON] , а запрошеною особою - [PERSON] . У момент його підписання, також були присутні два свідка - [PERSON] та [PERSON] . Суд звертає увагу, що у змісті заповіту зазначено, що його було уголос прочитано заповідачем до його підписання у присутності двох вищевказаних свідків. Та, окрім цього, зі змісту рукописного допису у верхньому куті, зазначено про його прочитання уголос також [PERSON] та підписано за [PERSON] . Доводи позивача щодо відсутності підстав у секретаря [PERSON] для запрошення [PERSON] та наявної фізичної можливості здійснити підпис у заповіті самою [PERSON] - суд не бере до уваги, оскільки у судовому засіданні самою позивачкою та запрошеними з її боку свідками, а також письмовими доказами було підтверджено факт ішемічного інсульту, що стався з [PERSON] напередодні складання заповіту, що й було обумовлено у заповіті як хвороба заповідача, та стала підставою запрошення іншої особи для його підпису. Посилання позивача на недотримання порядку укладання заповіту, а саме - оголошення його уголос [PERSON] замість спадкодавця [PERSON] або двох свідків, вказаних у заповіті - суд не вважає слушними, оскільки у тексті самого заповіту є вказівка, що він був уголос прочитаний заповідачем до його підписання у присутності свідків. Здійснений допис у верхньому куті про оголошення заповіту уголос [PERSON] та його підписання замість [PERSON] носить додатковий характер та не може свідчити про недотримання секретарем Бікасовою Т.М. Порядку посвідчення заповітів. При цьому, суд зауважує, що клопотань про допит осіб, які брали участь у складанні заповіту, у судовому засіданні у якості свідків, для підтвердження своїх доводів та позиції, до суду не надходило. Відповідно до положень ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. За приписами ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доводи позивача щодо наявних підстав для визнання нікчемним заповіту від 27.07.2009 року - носять характер припущень та не підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку із чим, суд не находить підстав для їх задоволення. Вимоги позивача щодо визнання за нею права власності на Ѕ частину спірної квартири - є похідними від основних тому також задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed