Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. В позовній заяві позивач вказала, що на підставі рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 05 жовтня 2016 року вона отримує аліменти в розмірі 550 гривень щомісячно на утримання дитини: [PERSON], [INFO]. З відповідачем вона розлучена з 2012 року. Просить збільшити розмір, сплачуваних відповідачем аліментів до 1200 гривень щомісячно, в звязку з тим, що у відповідача змінився майновий стан, а саме, вони як бувше подружжя продали спільно нажите майно (квартиру, гараж). Тому відповідач має сплачувати більше коштів на утримання сина. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов своєї довірительки підтримує, просить задоволити, а також стягнути з відповідача понесені витрати по сплаті судового збору. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнає з тих підстав, що продаж нерухомого майна, яке було поділено по ? частині між ним та позивачкою, не є підставою для збільшення розміру аліментів. Крім того, він не має постійної роботи, а тому не зможе в подальшому сплачувати кошти, які вимагає позивачка. Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно рішення Чорктівського районного суду №1916/3530/2012 від 25 грудня 2012 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Чортківського районного суду № 608/1417/16-ц від 05 жовтня 2016 року стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [INFO], не працюючого, ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 550 гривень щомісячно, починаючи з 26 серпня 2016 року - дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи свої вимоги щодо збільшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що у відповідача змінився майновий стан, а саме: вони, як бувше подружжя, продали спільно нажите майно (квартиру, гараж). Тому відповідач має сплачувати більше коштів на утримання сина. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Звертаючись до суду, позивач обґрунтовує свій позов, зокрема тим, що у відповідача змінився майновий стан, а саме, вони як бувше подружжя продали спільно нажите майно (квартиру, гараж). Тому відповідач зі своєї частини коштів має сплачувати більший розмір аліментів на утримання сина. Разом з тим, вирішуючи питання про спосіб та розмір аліментів з урахуванням вимог ст.ст. 182, 183, 184 Сімейного кодексу України, суд враховує відсутність у позивача постійної роботи та регулярного заробітку. З врахуванням прожиткового мінімуму, розмір якого визначений у статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» від 21.12.2016\~№ 1801-VIII, для дітей віком від 6 до 18 років і складає в період з 01 травня по 30 листопада 2017 року - 1 777 гривень, а також обовязку обох батьків утримувати свою дитину, суд вважає можливим змінити розмір аліментів, які стягнуті за рішенням суду, визначивши аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 900 гривень щомісячно. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку щодо збільшення розміру, сплачуваних [PERSON] аліментів, з 550 гривень до 900 гривень щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, в даному випадку судові витрати суд покладає на сторони порівну.

Outcome: partial