Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Фастівського міськрайонного суду з позовом до Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту з майна, мотивуючи свої вимоги тим, що при зверненні в 2019 році до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини після померлого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , їй стало відомо, що на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, без номера від 24 грудня 2010 року обтяжувачем: відділ державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції, код: 34446916 та постанови 24497116 від 10.02.2911 р. виконавця Богачук Т.М. підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, код: 34481907. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна виданої 16.05.2019, [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3 частина квартири [ADDRESS] . При зверненні до відповідача, позивачу було надано відповідь, що станом на 23.05.2019 виконавчі провадження, де боржником [PERSON] на виконанні не перебуває. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2019 року дана справа призначена до підготовчого судового засідання. 21 червня 2019 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача - адвокат Васильєв В.М. в судове засідання не з`явився, про день слухання справи повідомлявся судом належним чином, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача - Фастівський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не з`явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, вирішити справу на розгляд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до Договору міни від 22.06.2009, посвідченого приватним нотаріусом Чернишовою О.А.. власником 1/3 частини квартири [ADDRESS] є [PERSON] , а власником 2/3 частин даної квартири є позивач [PERSON] (а.с.5-6). Відповідно до свідоцтва про одруження, виданого 22 квітня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Фастівського міськвиконкому Київської області, [PERSON] та [PERSON] одружились 18 серпня 1962 року (а.с.9). Чоловік позивача [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 01.02.2013 (а.с.10). При зверненні позивача до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини після чоловіка, їй було відмовлено та повідомлено, що на майно чоловіка накладено арешт. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна виданої 16.05.2019 року, [PERSON] належить 1/3 частина квартири [ADDRESS] , У вищевказаній довідці у розділі: Відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вказано: реєстраційний номер обтяження: 10666008, від 27.12.2010, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, б/н, 24.12.2010, ВДВС Фастівського МРУЮ, об`єкт обтяження: все майно, обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції. Також, у розділі: Відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вказано реєстраційний номер обтяження: 11508286 від 16.08.2011, підстава обтяження: постанова, в/п 24497116 від 10.02.2011, Підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, вик. Богачук Т.М. , об`єкт обтяження: все майно, обтяжувач: Підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області (а.с.7-8). При зверненні позивача [PERSON] до Фастівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області з питання зняття арешту з нерухомого майна, листом від 23.05.2019 за №10496-3 представнику [PERSON] - адвокату Васильєву В.М. повідомлено, що перевіркою даних АСВП «Державний виконавець» відкритих виконавчих проваджень щодо боржника [PERSON] , [INFO] на виконанні не перебуває (а.с.4). Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На сьогодні позивач має намір розпоряджатися належним їй майном, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Outcome: approved