Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що вона з 29 вересня 2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого 23 квітня 2017 року у них народилася донька - [PERSON], яка на цей час проживає з нею та знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач проживає окремо, не бере участі у матеріальному утриманні доньки в тій мірі, в якій вона її потребує, зокрема на придбання продуктів харчування, взуття, одягу, ліків, предметів гігієни тощо. Зазначила, що відповідач є працездатною особою, має регулярні доходи, оскільки є приватним підприємцем. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Сторони про день, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно, в установленому законом порядку, але в судове засідання не зявились. Позивач надала заяву про зменшення позовних вимог та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розгляд справи просить провести за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити /а.с.24/. Відповідач відзиву на позов не надав, натомість надав заяву про визнання уточнених позовних вимог в повному обсязі. Розгляд справи просить провести без його участі /а.с.25/. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, та відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі /а.с.7/, мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.8/, яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Встановлено, що коштів на утримання дитини у позивача не вистачає, дитина потребує матеріальної допомоги. Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з аліментних обовязків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. Згідно приписів ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, згідно ст.183 СК України визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідач має постійні доходи, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. При цьому суд враховує, що уточнені позовні вимоги відповідач визнав Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач погодився на стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частки доходу, а позивач уточнила вимоги в частині розміру аліментів до 1/4 частки, тому вважає, що саме у такому розмірі буде справедливим стягнути з відповідача аліменти. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, позовні вимоги задовольняються. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України оскільки задоволено вимоги позивача, який звільнений від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved