Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус [PERSON] міського нотаріального округу про встановлення юридичного факту та визнання право власності в порядку спадкування за законом. У своєму позові позивач просив суд з урахування уточнень до позову, встановити факт постійного проживання однією сімєю її з [PERSON], яка померла 04 квітня 2004 року, в період з 1998 року до часу відкриття спадщини; встановити факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON], яка померла 06 квітня 2004 року. В обґрунтуванні позову позивач зазначила, що вона проживає за адресою: [INFO] з 1998 року без реєстрації. Власником квартири є [PERSON]П, яка померла 06 квітня 2004 року. У 1998 році [PERSON] їй запропонувала проживати разом, оскільки вони знаходились в дружніх стосунків, в 1998 році вона переїхала до квартири і вони почали проживати без реєстрації однією сімєю. У 2004 році [PERSON] померла, але не залишила після себе заповіту. Після смерті [PERSON] вона продовжила проживати в квартирі по сьогоднішній день. В судовому засіданні представник позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилалась на обставини зазначені в позові. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за відсутністю відповідача. В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору приватний нотаріус [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивачці та підтвердила факт того, що дійсно [PERSON] проживала разом з померлою [PERSON] з 1998 року по час смерті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивачці та підтвердила факт того, що дійсно [PERSON] проживала разом з померлою [PERSON] з 1998 року по час смерті. Вивчивши матеріали цивільної справи, вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, видане 28 лютого 1994 року відділом обліку та розподілу житлової площі міськвиконкому (а.с.6). Згідно до акту № 1047 від 14.06.2017 р., який виданий начальником юридичного відділу КП КМР «УКОЖФ» [PERSON], позивач [PERSON] проживала однією сімєю з [PERSON] з 1998 року по даний час, що також підтверджується свідками (а.с.8). Так, як вбачається з відповіді Заводського районного у місті [PERSON] відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 25 липня 2017 року № 4051/14.18-31 [PERSON], 06 квітня 2004 року померла у с. Степанівка Томаківського району Дніпропетровської області (а.с.24). Постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій від 14 червня 2017 року № 210/02-31 позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що відсутнє свідоцтво про смерть та правовстановлюючий документ на майно померлої [PERSON]П (а.с.7). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування згідно ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або законом. Згідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Ст. 1264 ЦК України, передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, як підтверджено в судовому засіданні позивач [PERSON] разом з [PERSON] проживали однією сімєю більше пяти років. Згідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи викладене, а також те, що позивач фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON], однак не може реалізувати свої права спадкоємця, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] Враховуючи викладене та

Outcome: approved