Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати між нею та відповідачем шлюб і стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. На підтвердження своїх вимог позивач посилається на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 14.07.2010 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] [INFO]. Спільне проживання з відповідачем не склалося, сторонни проживають окремо, спільне господарство не ведеться, подружні відносини не підтримуються, між ними склалися неприязні відносини, тому подальше спільне життя та збереження сім'ї вважає неможливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а заявлені в судовому засіданні вимоги відповідача і його представника про необхідність розгляду в данному судовому засіданні питання визначеня місця проживання дитини вважає такими, що не підлягають розгляду в данному судовому засіданні, посилаючись на те, що дана вимога не може бути предметом розгляду в данному судовому засіданні, оскільки відповідач не пред'являв зустрічний позов і не сплачував судовий збір, а тому суд повинен розглянути справу в межах заявлених позовних вимог. Відповідач [PERSON] і його представник [PERSON] не заперечуючи проти в задоволенні позову щодо розірвання шлюбу, просили суд вирішити питання що викладене в запереченні з посиланням на п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11, щодо визначення місця проживання дитини, оскільки згоди щодо вирішення питання з ким із подружжя буде проживати малолітня донька [PERSON] між позивачем і відповідачем не визначено. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.07.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.3) виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 128 від 14.07.2010 року. Спір про розподіл майна в суді не заявлений. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. З огляду на вище викладене, враховуючи що спільне життя у сторін не склалося, між сторонами існують неприязні відносини, вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, до примирення сторони не прагнуть, відповідач вважає що позивач проживає з іншим чоловіком, що є підставою для розірвання шлюбу, тому суд вважає позов обґрунтований та таким, що підлягає задоволенню. Щодо вимоги про визначення місця проживання дитини суд приходить до висновку про те, що дійсно відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11, суд має право вирішити питання щодо визначення місця проживання дитини, поділу майна подружжя, однак відповідач не скористався можливістю розгляду цих питань в даному судовому засіданні, оскільки зустрічного позову не заявляв. Крім того суд бере до уваги, що такий розгляд у відповідності до вимог вище зазначених роз'яснень Верховного Суду України проводиться з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини. Тобто вирішуючи питання про визначення місця проживання дитини у відповідності до вимог ст. 19 СК України при розгляді судом таких спорів, обов'язковою є участь органу опіки і піклування, який подає письмовий висновок, щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Виходячи з викладеного суд вважає, що вимоги про визначення місця проживання дитини заявлені в судовому засіданні відповідачем і його представником і викладені в запереченні не є предметом даного судового розгляду, тому рішення по даному питанню суд не приймає, роз'яснивши їм право вирішити дане питання в окремому розгляді за участю органу опіки і піклування. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь понесених нею судових витрат при подачі позовної заяви до суду, суд приходить до висновку про задоволення даної вимоги позивача, оскільки позивачем було надано суду підтверджуючі документи про оплату даних коштів (а.с. 1). На підставі ст.ст. 110,112 СК України,

Outcome: approved