Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.05.2019 року до досягнення дитиною повноліття. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 19.07.2016 року позивач [PERSON] уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , місце реєстрації Київський районний у м.Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1079. Від шлюбу мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.12.2016 року, яка мешкає з позивачем, дитина знаходяться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області №3113 від 19.12.2018 року. Спільна дитина знаходиться на обліку сімейного лікаря з народження з діагнозом функціонуюче овальне вікно, аномальна хорда в лівому шлуночку НКО. Відповідач в свою чергу на користь позивача достатніх грошових коштів на утримання спільної дитини належним чином не надає. Відповідач являється батьком дитини, а отже зобовязаний забезпечити належний рівень життя дитині, є молодою особою, фізично здоровим та має працездатний вік, інших утриманців не має. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, але такий рівень позивачка одна не може забезпечити. Рух справи у суді Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.09.2019 року по цивільній справі №495/4509/19 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задоволений. 19.11.2019 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.09.2019 року по цивільній справі №495/4509/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Ухвалою Білгород-Дністровського\~міськрайонного суду\~Одеської області від 02.12.2019 року заява [PERSON] про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.09.2019 року по цивільній справі №495/4509/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволена. Заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.09.2019 року по цивільній справі №495/4509/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини скасовано та цивільна справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.02.2020 року підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду по суті. Короткий виклад позицій сторін по справі Позивач в судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином, але надала заяву з якої вбачається, що позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити посилаючись на обставини які зазначені в позові та розглядати справу у її відсутності. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог частково заперечував, вказуючи, що він як батько не відмовляється від сплати аліментів, але на теперішній час перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки не має постійного місця праці, розмір заробітної плати має мінливий характер, на утриманні перебувають батьки та брат, які є непрацездатними та отримують пенсію по інвалідності, визначений позивачем розмір аліментів є неприйнятним до його доходу та просив суд прийняти до уваги при остаточному визначенні суми аліментів. Згідно ст.1 ЦПК України\~завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно вимог ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до приписів\~ст.263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування 19.07.2016 року позивач [PERSON] уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , місце реєстрації Київський районний у м.Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1079. Від шлюбу мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.12.2016 року (а.с. 7). Неповнолітня дитина мешкає з позивачем, дитина знаходяться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області №3113 від 19.12.2018 року (а.с.4). Спільна дитина знаходиться на обліку сімейного лікаря В-Плосківської амбулаторії ЗПСМ з народження з діагнозом функціонуюче овальне вікно, аномальна хорда в лівому шлуночку НКО (а.с.3). Матеріальна допомога відповідача на утримання спільної дитини має періодичний характер та не є достатньою для належного утримання спільної дитини. Згідно\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання окремо не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов`язаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України). Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.17\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів»\~за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.\~ Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Законом України № 2037-VIII«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч.2 ст.182\~СК\~були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів,\~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Як вбачається з матеріалів справи у відповідача на утриманні перебувають батьки [PERSON] року народження, [PERSON] , 1955 року народження та брат [PERSON] , 1979 року народження, які є непрацездатними та отримують пенсію по інвалідності, що підтверджується належними доказами. Крім того, відповідач пояснив, що він як батько не відмовляється від сплати аліментів на утримання спільної дитини, але на теперішній час перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки не має постійного місця праці, розмір заробітної плати має мінливий характер, в звязку з чим визначений позивачем розмір аліментів 2000 грн. є неприйнятним до його доходу. Висновки за результатами розгляду справи Оцінюючи встановлене, подані докази, враховуючи зазначені вимоги закону, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, з врахуванням того, що приймати участь в утриманні дитині повинні двоє батьків, беручи до уваги вимоги ч.2\~ст.182 СК України, відповідач офіційно не працює, має мінливий заробіток, на його утриманні перебувають батьки та брат, які є непрацездатними та отримують пенсію по інвалідності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та в даному випадку буде доцільно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1700 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Згідно ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України\~суд допускає\~негайне виконання\~рішення в\~частині стягнення\~аліментів в\~межах суми\~платежу за\~один місяць. Щодо судових\~витрат Позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому суд вважає за доцільне відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 840,80 грн. в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial