Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до територіальної громади в особі Тишківської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку набувальної давності. У позові вказала, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті залишилося домоволодіння, розташоване на неприватизованій земельній ділянці по [ADDRESS]. 1/2 частина вказаного домоволодіння належала [PERSON] згідно свідоцтва на право приватної власності, а 1/2 частина - на підставі свідоцтва про право на спадщину. За життя заповіт на вказане майно [PERSON] не склав, із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Оскільки у позивача разом з її матір'ю - [PERSON], не було власного житла, їм було запропоновано переїхати проживати до домоволодіння по [ADDRESS], що вони і зробили в березні 2006 року. Позивач разом з матір'ю проживали у вказаному домоволодінні та утримували його. Після смерті матері [PERSON] продовжила проживати у домоволодінні. Рішенням п'ятої сесії сьомого скликання Тишківської сільської ради Лубенського району була задоволена заява [PERSON] від 15 березня 2016 року про виділення їй за вказаною адресою земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Позивачці виділена земельна ділянка площею 0,29 га. Позивач вважає, що добросовісно, відкрито, безперервно, починаючи з березня 2006 року і по даний час володіє домоволодінням розташованим на неприватизованій земельній ділянці по [ADDRESS], а тому згідно ст.344 ЦК України набула права власності на нього за набувальною давністю. Позивач прохає суд визнати за нею в порядку набувальної давності право власності на житловий будинок «А-1», погріб «Г», прибудову «б», сарай «Б», сарай «В», убиральню «Д», колодязь питний №1, розташовані на неприватизованій земельній ділянці загальною площею 0,30 га по [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та представник позивача за довіреністю заявлені позовні вимоги підтримали, прохають їх задовольнити. При цьому пояснив, що згоду на вселення до спірного домоволодіння позивачу надав сільський голова. В березні 2006 року позивач заселилася до будинку, і з того часу відкрито ним користується, утримує його, про наявність власників домоволодіння позивачу нічого невідомо. Відповідач - територіальна громада в особі Тишківської сільської ради Лубенського району Полтавської області надіслала суду заяву, в якій справу прохає розглянути без участі свого представника. Відповідач [PERSON] направила до суду клопотання про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа - перша Лубенська державна нотаріальна контора надіслала суду заяву, в якій справу прохає розглянути без участі свого представника, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що в [ADDRESS] розташований житловий будинок з господарськими будівлями, що згідно свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок від 14.02.1997 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом 04.04.1997 року належали [PERSON], який помер [INFO]. /а.с.8, 11, 12/ Згідно повідомлення Першої Лубенської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу, в спадковій справі мається заява про прийняття спадщини від [PERSON], інші заяви про прийняття або відмову від прийняття спадщини в спадковій справі відсутні. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. /а.с.21/ З березня 2006 року з дозволу Тишківської сільської ради [PERSON] разом зі своєю матір'ю - [PERSON], стали проживати без реєстрації в домоволодінні по [ADDRESS]. Після смерті матері 16.10.2015 року [PERSON] продовжила проживати у вказаному господарстві та користуватися ним, що підтверджується довідкою Тишківської сільської ради та атом обстеження домогосподарства. /а.с.7, 9/ На підставі рішення п'ятої сесії сьомого скликання Тишківської сільської ради Лубенського району Полтавської області від 15 березня 2016 року [PERSON] було надано в оренду земельну ділянку площею 0,29 га, на строк до моменту посвідчення власниками права власності на земельну ділянку, але не більше, ніж на 49 років, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], для ведення особистого селянського господарства. /а.с.10/ Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно п.9 ПП ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Таким чином, після смерті [INFO] [PERSON] залишилась спадщина у виді домоволодіння в [ADDRESS]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла, однак не оформила відповідач по справі - [PERSON] Разом з тим, починаючи з березня 2006 року позивач по справі - [PERSON] стала відкрито постійно проживати у вказаному домоволодінні та доглядати за ним, у зв'язку з чим рішенням Тишківської сільської ради їй було надано в оренду земельну ділянку на території домоволодіння для ведення особистого сільського господарства. Факт постійного проживання [PERSON] в домоволодінні в [ADDRESS] також підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON]. Свідок пояснив, що проживає по сусідству з [PERSON] в [ADDRESS]. Позивач стала постійно проживати в спірному домоволодінні з березня 2006 року разом зі своєю матір'ю. Після смерті матері позивач продовжила проживати в домоволодінні та доглядати за ним. Відповідач [PERSON], яка успадкувала спірне домоволодіння, жодного разу в ньому не з'явилася та не пред'явила своїх прав на дане нерухоме майно. Таким чином, позивач [PERSON] з березня 2006 року, тобто понад десять років, добросовісно, відкрито та безперервно володіє домоволодінням в [ADDRESS], при цьому, спадкоємець домоволодіння - [PERSON] не заперечує проти визнання права власності за [PERSON] на вказане нерухоме майно, про що надала суду відповідну заяву. Враховуючи вищевикладене, відсутність заперечень з боку відповідачів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved