Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, що був зареєстрований 30 жовтня 1999 року Просянською сільською радою Нововодолазького району Харківської області, актовий запис №9. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що причиною для звернення до суду послужило те, що спільне життя між нею та відповідачем не склалося через різні погляди на життєві ситуації. Постійні сварки різного характеру призвели до погіршення взаємовідносин між подружжям. Будь - яке налагодження сімейних стосунків на думку позивача неможливе. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, але надала заяву, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу та просить розглядати справу у її відсутності. Також в заяві зазначила, що термін на примирення просить не надавати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Гладун». Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій зазначив, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує, просить слухати справу у його відсутності, строк для примирення просив не надавати. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 30 жовтня 1999 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] було укладено шлюб, про що Просянською сільською радою Нововодолазького району Харківської області було зроблено відповідний актовий запис № 9, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно 07.09.2016 року (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Судом було встановлено, що подружжя сімейно - шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, кожен живе самостійним життям. З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, можливість припинення браку на підставі волевиявлення кожного з подружжя являється проявом принципу свободи браку і рівності подружжя. Оскільки вступ до браку здійснюється вільно і добровільно, то ніхто не може бути змушений до збереження подружніх стосунків, якщо їх основи втрачені. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених ст. 110 Сімейного кодексу України та небажання сторін відновити сімейні відносини, суд вважає за необхідне позов [PERSON] - задовольнити. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України - особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у своїй заяві вказала, що бажає залишити прізвище без змін. З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст. 51, 56, 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved