Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням до [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей Герцаївської районної державної адміністрації Чернівецької області. До початку розгляду по суті від позовних вимог до [PERSON] відмовилась, подавши позовну заяву в новий редакції. Посилається на те, що згідно договору дарування від 02 жовтня 2008 року їй належить на праві приватної власності житловий будинок по [ADDRESS] і право власності на вищевказаний будинок належним чином зареєстрований 31 жовтня 2016 року. В будинку крім неї зареєстровані її онук [PERSON] з його колишнею дружиною [PERSON] та їх неповнолітніми дітьми [PERSON], 2010 року народження та [PERSON], 2015 року народження. Відповідачі добровільно виїхали з її будинку та на протязі трьох років без поважних причин там не проживають, їх особистих речей в будинку немає про що складені відповідні акти. Їй відомо, що наразі відповідач [PERSON] разом з дітьми періодично проживають у її батьків або в м. Чернівці, де проживає її онук [PERSON] їй невідомо. За час проживання відповідачів в її будинку вони не підтримували належний санітарний стан будинку, не сплачували комунальні послуги, що призвело до утворення заборгованості, яку вона була змушена самостійно погасити. На даний час відповідачі ухиляються від добровільного зняття з реєстрації себе та їх неповнолітніх дітей з її будинку, хоча більше трьох років там не проживають, не сплачують комунальні послуги, не беруть участі в утриманні житла, їх особистих речей в будинку немає та не цікавляться ні земельною ділянкою біля будинку ні будинком взагалі, перешкод в користуванні будинком ні вона ні її члени сім'ї відповідачам не чинили, тому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить позов задовольнити та визнати вищевказаних осіб - відповідачів у справі, такими, що втратили право користування її житловим приміщенням. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась , її представник [PERSON] який позов підтримав в повному обсязі посилаючись на обставини, що вказані в позові та просив його задовольнити та визнати відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням позивача [PERSON] Відповідач [PERSON] та законний представник інших відповідачів у справі, неповнолітніх [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні 19.11.2018 року суду пояснила, що позовні вимоги не визнає, просила надати можливість для отримання правової допомоги і не розпочинати розгляд справи по суті. В наступних судових засіданнях 29.11.2018 року, 10.01.2019 року та 04.02.2019 року не з'явилась, згідно її повідомлень хворіла дитина та вона , разом з тим жодних підтверджуючих документів суду не надала. Представник третьої особи Ігнат І.Д в судовому засіданні суду пояснила, що їй необхідно вивчити обставини справи, щоб надати свій висновок та в наступних засіданнях, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не з'явилась і жодних документів суду не надала. Згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Відповідно до вимоги ст. 157 Цивільного процесуального кодексу України, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Красношапка проти України», суд розглядає цивільні справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Тому, з урахуванням на тривалий розгляд справи, суд вважав можливим розглянути справу за наявними у справі доказами у відсутності відповідачів та третьої особи. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею домоволодіння [ADDRESS], згідно договору дарування від 02 жовтня 2008 року, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №124627442 від 31 жовтня 2016 року. Відповідно до довідки №1215 від 05.06.2018 року виданої Острицькою сільською радою власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] та крім неї зареєстровані її онук [PERSON]., його колишня дружина [PERSON] та їх неповнолітні діти [PERSON], [PERSON] Згідно копії акту Острицької сільської ради від 27 квітня 2018 року в будинку [ADDRESS] [PERSON], [PERSON] та неповнолітні [PERSON]., [PERSON] на протязі двох років не проживають. Згідно зі ст. 71 ЖК Української PCP, жиле приміщення за наймачем або членами його сім'ї зберігається протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК Української PCP встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на свій розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. За ч. 1 ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ст.383 ЦК України, ст.150 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно до ст.391 ЦК України - власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні довів та відповідач [PERSON] жодними доказами не спростувала, що з 2015 року вона та її неповнолітні діти [PERSON], [PERSON] не проживають у будинку [PERSON] бабусі її колишнього чоловіка по [ADDRESS], не довели відповідачі наявність будь-яких поважних на то причин. Отже, відповідно до зазначених вимог Закону відповідач та її неповнолітні діти є особами, яки втратили право на користування спірним житлом. За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, а саме слід визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом.

Outcome: approved