Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду із позовною заявою, де просила суд ухвалити рішення, яким поділити майно, набуте за час спільного проживання з відповідачем, виділивши позивачу та визнавши за нею право власності на: ? частку будинку №42 по вулиці Попова в місті Кременчуці Полтавської області загальною площею 56,4 кв.м, літ. А, житловою площею 28,1 кв.м, літньої кухні-сараю літ. Б, сараю літ. В, погребу під частиною будівлі літ Вп, убиральні літ. Г, колодязя питного літ. К, колонки питної літ. К1, огорожі №1, воріт з хвірткою №2, вартістю 78\~563 грн. 00 коп.; стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 12 грудня 2015 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. Під час перебування у шлюбі сторони придбали у власність за спільні кошти в розмірі 40\~427 грн. 50 коп. 5/6 частини будинку з господарськими будівлями за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Попова, будинок 42, згідно договору купівлі-продажу від 27 березня 2017 року. Також 28 березня 2017 року на підставі договору купівлі-продажу за спільні кошти в розмірі 8\~085 грн. 50 коп. подружжя придбало 1/6 частину будинку з господарськими будівлями за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Попова, будинок 42. Позивач зазначає, що правовстановлюючі документи на будинок були оформлені на імя її чоловіка. На початку січня 2018 року, як вказує позивач, між нею та відповідачем [PERSON] було припинено шлюбні стосунки, припинено ведення спільного господарства. За викладених обставин виникла необхідність розподілу спільного нажитого майна, при цьому угоди про поділ спільного майна між сторонами не досягнуто, у звязку із чим [PERSON] і вимушена звернутись до суду. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 20 липня 2018 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано час для усунення недоліків. На виконання ухвали суду від 20 липня 2018 року позивач надала до суду уточнену позовну заяву, та 24 вересня 2018 року провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя, придбаного за час спільного проживання, відкрито. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, згідно поданої заяви, просила суд розглянути справу без її участі та вказала, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, враховуючи думку позивача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень частини 1 статті 81 Цивільного кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 12 грудня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Кремса) С.С. було укладено шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом №1305. В судовому засіданні встановлено, що офіційно шлюб між сторонами на даний час не розірвано. 27 березня 2017 року між громадянкою [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON], та зареєстрований в реєстрі за номером 535, відповідно до якого [PERSON] придбав у власність 5/6 часток житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Попова, будинок 42, та в цілому складається з: житлового будинку літ. А, а, загальною площею 56,4 кв.м, житловою площею 28,1 кв.м; літньої кухні сараю літ. Б; сараю літ. В; погребу під частиною будівлі літ. вп; убиральні літ. Г; колодязя питного літ. к; колонки питної літ. к1; огорожі №1; воріт з хвірткою №2. Згідно пункту 13 зазначеного Договору, цей договір укладається за згодою дружини покупця [PERSON], згідно заяви, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] 27 березня 2017 року за реєстровим номером 534. Окрім того, 28 березня 2017 року між громадянкою [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON], та зареєстрований в реєстрі за номером 521, відповідно до якого [PERSON] придбав у власність 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Попова, будинок 42, та в цілому складається з: житлового будинку літ. А, а, загальною площею 56,4 кв.м, житловою площею 28,1 кв.м; літньої кухні сараю літ. Б; сараю літ. В; погребу під частиною будівлі літ. вп; убиральні літ. Г; колодязя питного літ. к; колонки питної літ. к1; огорожі №1; воріт з хвірткою №2. Згідно пункту 13 зазначеного Договору, цей договір укладається за згодою дружини покупця [PERSON], згідно заяви, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] 27 березня 2017 року за реєстровим номером 534. Факт реєстрації права власності на будинок №42, що розташований по вулиці Попова в місті Кременчуці Полтавської області, за [PERSON] підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №83571428 від 28 березня 2017 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №83530803 від 27 березня 2017 року. Факт придбання зазначеного вище нерухомого майна в період спільного проживання у зареєстрованому шлюбі [PERSON] та [PERSON] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та не оспорений сторонами. Згідно із частиною 3 статті 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 60\~Сімейного кодексу\~України,\~майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~належить дружині\~та чоловікові\~на праві\~спільної сумісної\~власності незалежно\~від того,\~що один\~з них\~не мав\~з поважної\~причини (навчання,\~ведення домашнього\~господарства,\~догляд за\~дітьми,\~хвороба тощо)\~самостійного заробітку\~(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із частиною 1 статті 61 Сімейного кодексу України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Тобто, аналіз вказаних норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що зазначене вище нерухоме майно, а саме будинок №42, що розташований по вулиці Попова в місті Кременчуці Полтавської області, є обєктом права спільної сумісної власності позивачки та відповідача. Відповідно до частини 1 статті 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно із пунктами 22, 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного кодексу України та статті 372 Цивільного кодексу України. Враховуючи вказані вище норми чинного законодавства, а також доведений в судовому засіданні той факт, що будинок №42, що розташований по вулиці Попова в місті Кременчуці Полтавської області, є обєктом спільного сумісного майна подружжя [PERSON] та [PERSON], у звязку із чим суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] в частині поділу спільного майна подружжя, та вважає за необхідне визнати за нею право власності на ? частку зазначеного будинку. Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у звязку із чим суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати, понесені нею на оплату судового збору в розмірі 785 грн. 63 коп., що підтверджується квитанцією №0.0.1086214757.1 від 17 липня 2018 року, та квитанцією №N1A2J53442 від 09 серпня 2018 року, оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved