Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням до [PERSON] . Посилається на те, що згідно витягу про реєстрацію право власності на нерухоме майно № 29774172 від 23 квітня 2011 року вона є власником житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS] . В будинку крім неї та її синів з 22 листопада 2011 року зареєстрований [PERSON] , її колишній співмешканець, який з вересня 2018 року фактично не проживає у її будинку, не навідується, його особистих речей у будинку немає. Усі обов`язки по утриманню будинку несе позивач. Знятися з реєстрації добровільно відповідач не бажає, а тому просить позов задовольнити та визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування її житловим приміщенням. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та суду пояснили, що з відповідачем почали проживати разом з 2004 року, в 2011 році перейшли до нового будинку в якому зареєструвала відповідача за своїм місцем проживання. До цього часу вони проживали у її батьків. Земельна ділянка була нею отримана у 2003 році та її мати працюючи за кордоном, надсилала кошти і побудувала на цій земельній ділянці житловий будинок. Відповідач не працював і між ними часто виникали сварки з цього приводу, вчиняв скандали і бійки, тому у 2018 році при черговому скандалі вона втекла до сусідки, викликала поліцію, після чого відповідач зібрав всі свої особисті речі і переїхав до своїх батьків в с. Дяківці Герцаївського району. Згодом він поїхав за кордон працювати. З 2018 року сторони не проживали разом, були спроби порозумітись, вона не заперечувала щодо спілкування дітей з батьком і старались підтримувати нормальні відносини, бачились на різних святах, в різних закладах відпочинку та культури. Відповідач декілька разів спробував примиритись з нею, однак останній продовжував вживати спиртні напої і застосовував фізичну силу проти неї та дітей, тому вона не бажає далі миритись з останнім. Як сім`я вони були до 2018 року. Не заперечує, що їздила в Англію до свого брата і там бачилась з відповідачем, оскільки продовжували підтримувати дружні відносини. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що [PERSON] проживав з позивачкою в спірному будинку по серпень місяць 2020 року. Позивач вигнала чоловіка з їх будинку, через що останній не міг повернутись і проживати з позивачкою. Дійсно був конфлікт між ними у 2018 році, однак він повернувся та примирився з позивачкою та продовжував там проживати. В серпні 2019 року відповідач поїхав на заробітки за кордон, однак коли повертався продовжував проживати із позивачкою, оскільки на його думку це були сімейні тимчасові непорозуміння. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що проживає в селі Молниця Герцаївського району, відповідач [PERSON] є його кумом, якого знає на протязі 7-10 років, пам`ятає, що сторони будували будинок разом, як сім`я та закінчили будівництво у 2010 чи 2011 році, храмували разом, ходили один до одного в гості сім`ями, приходили до кума в гості в с. Банчени Герцаївського району. Іноді бачив, що вони по сімейному сварились, про те, що відповідач виселився з будинку не знав, а коли його запросив кум в сільську раду підписатись у акті про не проживання останнього в будинку, сам текст акту він не читав. Крім нього в сільській раді стосовно акту був ще його сусід, односельчанин [PERSON] . Думає, що підписав акт про те, що відповідач проживав у спірному будинку, а до якого часу його не питали. Кум поїхав за кордон на заробітки, щоб заробити на утримання сім`ї та дітей. Протягом двох років кум знаходився за кордоном, за цей час він його бачив коли зустрілись у м. Герца, а також кум приходив до нього в гості в с. Молниця. За цей час він у кума в гостях не був, коли проїжджав іноді бачив машину відповідача припарковану біля спірного будинку позивача. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивача і стверджує, що сторони по справі протягом десь трьох з половиною років не проживають разом. Відповідач завжди зловживав спиртними напоями і влаштовував сімейні скандали. Бив старшого сина [PERSON] , який після цього тікав до них. Пам`ятає, що при черговому скандалі між сторонами відповідач намагався побити дружину і дітей, а ті в свою чергу втекли до неї, після чого викликали поліцію, ця подія відбулась біля 5 років тому. Більше вона не бачила відповідача та його речей в будинку, а позивач пояснила, що він переїхав до своїх батьків в с. Дяківці Герцаївського району, а згодом поїхав на заробітки за кордон. Це вона стверджує оскільки часто бувала в гостях у позивача і остання їй про це казала. Дійсно бачила, що відповідач вдень приходив до дітей. Знає, що будинок побудувала мати позивача, яка працювала за кордоном і відсилала гроші на будівництво позивачці. Останній раз вона побачила відповідача, коли той приходив до неї із представником сільської ради, щоб вона поклала свій підпис про те, що відповідач проживав в будинку позивача. Відповідач забирав дітей до себе в село Дяківці Герцаївського району. З її двору було видно, що відповідач вдома, оскільки той як був вдома включав голосно музику. Останній конфлікт між сторонами вона побачила десь 5 років тому, коли відповідач схопив позивачку за одяг і штовхнув. Знає, що позивачка їхала до свого брата за кордон. В 2019 році вона дуже часто заходила в гості до позивачки, але там відповідача не зустрічала. Зустріла взимку 2019 року на святі Маланки у центрі села позивачку з відповідачем разом. З 2018 році автомобіль відповідача у дворі не бачила, а біля воріт неодноразово бачила, коли останній приїжджав за дітьми. [PERSON] ніде не працював а позивач [PERSON] працювала на дві роботи, щоб утримувати сім`ю. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивача та знаходилась в дуже гарних відносинах з останньою. Мати позивачки поїхала в Італію на заробітки і будувала будинок для позивачки, а відповідач при цьому ніде не працював і зловживав спиртними напоями, часто влаштовував сварки та бив дітей. Певний час сама свідок була за кордоном у Італії, а приїхала 3 роки 10 місяців тому у зв`язку зі смертю свого чоловіка і на протязі того часу [PERSON] не бачила. До позивачки в будинок не заходила через своє горе, але та приходила часто до неї та розповідала, про те, що [PERSON] її бив і вона ходила у синяках, раніше ночувала позивачка з дітьми у неї, оскільки [PERSON] їм погрожував побиттям. Знає про те, що сторони посварились і [PERSON] переїхав в с. Дяківці Герцаївського району до своїх батьків, а пізніше поїхав за кордон на заробітки. Раніше тісніше спілкувались з позивачкою і знала про неї майже все, а саме як її мама надсилала кошти і побудувала будинок. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є сусідкою позивача, стверджує, що відповідач не проживає у спірному будинку з 2018 року, після чергового скандалу , коли хотів побити позивачку а та викликала поліцію, залишив будинок. Вона бачила як той зібрався і пішов із сумкою. Позивачку відповідач постійно бив, бачила як він хотів вдарити її пляшкою пива по голові, той ніде не працював, а лише пиячив . Це було літом 2018 року. Після цього відповідач приходив лише забрати дітей, там не жив, а жив у своєї мами у с. Дяківці. Останній скандал відповідач вчинив на Новий рік, коли приходив за дітьми. Дійсно позивачка після 2018 року іноді бачилась і бувала з дітьми у компаніях із відповідачем , зокрема і у сауні , на « Маланці » , фотографувались , спілкувались , але щоб проживали разом такого не було. Відповідач більше не повертався проживати до позивачки після 2018 року. Свідок [PERSON] суду пояснив що він є сусідом позивача , тому знає що з 2018 року відповідач не проживає у позивача , вони жили до цього часу разом, мають спільних дітей, продовжують спілкуватись, бувати у спільних компаніях, разом з дітьми. Відповідач проживає у своєї матері в с. Дяківці. В кінці 2020 року між сторонами виник конфлікт,викликали поліцію. Зі слів дружини дізнався, що у 2018 році відповідач хотів вдарити позивача пляшкою по голові,тягав та хотів бити її , після цього зібрав свої речі і пішов від неї. Після цього не бачив, щоб вони проживали разом. З осені 2018 року відповідача вже в домі не було, його машини у дворі не бачив, якщо приїжджав до дітей , машина була у воріт. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є матір`ю відповідача , її син проживає у спірному будинку з 2004 року та продовжував проживати поки не поїхав за кордон у 2019 році. Вони проживали як родина, мають спільних дітей. Відповідач у кінці 2018 року купив машину, та поїхав заробити кошти, приїжджав додому і проживав в с. Банчени, десь у лютому 2020 року син знов поїхав за кордон, позивачка на їх машині привозила дітей до неї, а сама поїхала в Англїю до її сина. Бували конфлікти, але потім мирились. В серпні 2020 року, коли відповідач приїхав додому дізнався, що позивачка його виписала з будинку і тоді був скандал, він фактично не проживає в будинку позивача лише з того часу. Тоді він забрав усі свої речі ,зокрема будівельні інструменти. Допитаний в якості свідка [PERSON] суду показав , що він працював сільським головою Горбівської сільської ради з 2014 року, а з 2017 року є заступником голови Острицької сільської ради(ОТГ), тому знає сторін у справі. Біля будинку позивача є підстанція, якою коригується вуличне освітлення, тому він особисто приходив для щосезонногоо налаштування освітлення. Для того щоб дістати до підстанції він брав драбину у відповідача, стверджує, що востаннє він брав драбину в кінець весни 2020 року, тому впевнений, що відповідач там проживав,коли відповідач у 2021 році прийшов за актом він його затвердив. Не пам`ятає хто надрукував той акт, напевно діловод [PERSON] . Допитана в якості свідка діловод Горбівського старостиського округу № 2 [PERSON] суду показала, що до неї звернулась у 2019 році позивач, яка просила скласти акт о не проживання відповідача, особисто вона опитала сусідів і склала акт. Іншого акту у 2021 році вона не складала, до неї підходив [PERSON] з вже надрукованим актом, але вона попередила, що такий акт не слід підписувати. Останній перейшов у інший кабінет і хто у нього був не знає. Акт мав бути лише друкованими літерами, не мають бути дописки ручкою. Текст акту надійшов чи на електронну пошту чи у вайбері . У двох актах підписали не депутати, за виключенням [PERSON] . Суд, допитавши сторін, свідків по справі, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею домоволодіння [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 29774172 від 23.04.2011 року. Відповідно до довідки № 2145 від 16 вересня 2019 року виданої Горбівським старостинським округом № 2 в домоволодінні [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , її колишній співмешканець [PERSON] та їх сини [PERSON] , [PERSON] . Згідно копії акту Герцаївської міської ради від 16.09.2019 року в домоволодінні [ADDRESS] [PERSON] на протязі останнього року не проживає та його особистих речей в домі немає. Дані обставини викладені у акті підтвердили допитані в судовому засіданні свідки. Так [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] показали, що відповідач [PERSON] не проживає у будинку [PERSON] на протязі більше 3 років та за цей час він проживає в будинку матері в с. Дяківці, коли [PERSON] буває в Україні приїжджає до позивача лише для спілкування з дітьми, яких забирає до себе. Сторони між собою спілкуються і підтримують добрі відносини. Відповідачем як доказ наданий акт від 13.01.2021 року про те , що він проживав у будинку [ADDRESS] до серпня 2020 року. Акт затверджений заступником Острицької сільської ради Кришмару Д.Т. , в ньому прізвища свідків вписані від руки, друкований текст містить детальні відомості про обставини проживання відповідача, з конкретними датами, зазначені у ньому свідки не являються сусідами з будинком [PERSON] , а являються мешканцями сусіднього села - Молниця. Свідок [PERSON] , якій підписав у акті показав суду, що підписав акт не читаючи його, в гостях до будинку [PERSON] заходив останній раз десь у 2017 році , підписав акт на підтвердження того, що [PERSON] колись проживав в даному будинку. Також містять протиріччя свідчення свідка [PERSON] , якій затвердив акт, у судовому засіданні не міг пояснити звідки в нього з`явився надрукований і затверджений ним акт, хто саме його склав, звідки інформація з такими точними датами перебування в Україні [PERSON] , крім того вказав, що саме навесні 2020 року він особисто бачив [PERSON] у господарстві [PERSON] , який надав йому драбину, хоча в затвердженому ним акті зазначено, що [PERSON] в січні 2020 року виїхав за кордоном та повернувся лише у серпні 2020 року . Тому суд вважає що обставини викладені в акті від 13.01.2021 року щодо проживання відповідача у спірному будинку до серпня 2020 року та покази свідків [PERSON] та матері відповідача [PERSON] з цього приводу не відповідають дійсності , як такі що суперечать усім іншим доказам по справі. Згідно зі ст. 71 ЖК Української PCP, жиле приміщення за наймачем або членами його сім`ї зберігається протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК Української PCP встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч. 1 ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 391 ЦК України - власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними власником житла або законом. Отже, відповідно до зазначених вимог Закону відповідач є особою, який втратив право на користування спірним житлом. За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, а саме слід визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом.

Outcome: approved