Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який було зареєстровано 16.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №186. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейні стосунки з відповідачем не склались, постійні непорозуміння стали неприйнятними та такими, що спотворюють поняття нормальної сім`ї. Втратились почуття, повага та взаємне кохання. Представник позивача та позивач в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просять позов задовольнити. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади України. Дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі. Суд, заслухавши думку позивача, представника позивача, всебічно та неупереджено дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 серпня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №186. Від подружнього життя мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони уже протягом тривалого часу не проживають разом, спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують. Згідно із ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. У відповідності до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 768,4 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved