Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням посилаючись на те, що житловий будинок по [ADDRESS] знаходиться у власності територіальної громади міста Фастова та перебуває на балансі КП «Фастівська ЖЕК». З 1992 року наймачем квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] . В даній квартирі, також, зареєстровані: син позивачки [PERSON] , 1989 р. народження, донька [PERSON] , 1983 р. народження та онука [PERSON] , 2004 р. народження. Відповідач [PERSON] за вищевказаною адресою не проживає з грудня 2017 року, комунальних платежів не здійснює, її особистих речей в квартирі немає. Ухвалою судді від 02 березня 2020 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 30 квітня 2020 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги позовної заяви з мотивів викладених в ній, просила її задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , яка належним чином повідомлена про відкриття провадження по справі в порядку загального позовного провадження, та про день слухання справи через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Третя особа - Орган опіки та піклування Фастівської міської ради Київської області в судовому засіданні позов підтримала. Третя особа - Комунальне підприємство Фастівської міської ради «Фастівська житлово-експлуатаційна контора» в судове засідання не з`явилась, про день слухання справи повідомлена судом належним чином, надала до суду письмові пояснення щодо позову, в яких пояснила, що 27 лютого 2020 року [PERSON] в письмовому зверненні до КП «Фастівська ЖЕК» просила повідомити, чи зверталась [PERSON] з письмовою заявою про збереження житла в разі відсутності її понад 6 місяців, але отримала відповідь, що не зверталась, тому КП «Фастівська ЖЕК» не заперечує щодо позовних вимог [PERSON] . Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, покази свідка, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 8 Європейської конвенціїз правлюдини\~(далі Конвенція) гарантовано кожному право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 02 грудня 2010 року «Справа Кривіцька і Кривіцький проти України», у контексті Конвенції, поняття «Житло» не обмежується приміщеннями, в яких проживають на законних підставах або які були у законному порядку встановлені, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є самою крайньою формою втручання у права на житло. Так, в даній конкретній ситуації визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого житла, яке в свою чергу не є абсолютним. При цьому, можливість такого втручання передбачена національним законом, що полягає у наступному. Спірні правовідносини, які виникли між сторонами за своєю природою є цивільно-правовими, регулюються\~ЦК України\~щодо права власності та захисту права власності та положеннями\~ЖК України. Судом встановлено, що згідно копії Ордеру на жиле приміщення №1183 від 27 липня 1989 року [PERSON] надане житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] (а.с.68). Відповідно до Рішення виконкому Фастівської міської ради №69/3 від 23.03.1992 [PERSON] дозволили обмін квартирами з [PERSON] , який проживає в квартирі [ADDRESS] ). Відповідно до довідки КП «Фастівської ЖЕК», яка є балансоутримувачем даного будинку, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , її син [PERSON] , донька [PERSON] та [PERSON] , 2004 року народження (а.с.64). Довідкою КП Фастівської міської ради «Фастівське БТІ» №1663 від 27 грудня 2019 року встановлено, що на ім`я [PERSON] об`єктів нерухомого майна по місту Фастові та Фастівському району Київської області не зареєстровано. Також, згідно архівних даних КП ФМР «Фастівське БТІ», станом на 01 січня 2013 року, квартира [ADDRESS] не приватизована та по праву приватної власності не зареєстрована (а.с.49). Відповідно до Акту обстеження приміщення по [ADDRESS] від 23 грудня 2019 року складеного комісією у складі голови комісії [PERSON] , та членів: [PERSON] , [PERSON] встановлено, що [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] , починаючи з грудня 2017 року. Квартирою не цікавиться, не сплачує комунальні послуги, ознак перебування її в квартирі не виявлено, особисті речі відсутні, засоби гігієни, теж, відсутні (а.с.44). Також, Акти обстеження квартири від 10.09.2019, від 06.02.2019, від 19.06.2018 та від 16.01.2018 складені комісією у складі голови [PERSON] , та членів: [PERSON] , [PERSON] підтверджують відсутність [PERSON] в квартирі [ADDRESS] . До квартири не навідується, участі в оплаті комунальних платежів не здійснює (а.с.45-48). Даний факт підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка проживає по сусідству з позивачем, та якій відомий факт не проживання відповідача за адресою позивача [PERSON] з грудня 2017 року. Частиною 1 ст. 71 Житлового кодексу України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Пленум Верховного Суду України в частині 2 пункту 15 постанови від 1 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз`яснив, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що стаття 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] понад шість місяців без поважних причин, особистих речей її в квартирі немає, перешкод в користуванні житловим приміщенням їй ніхто не чинить, остання має вільний доступ до житлового приміщення, а також, до КП «Фастівська ЖЕК» з заявою про збереження за нею житлового приміщення, у разі відсутності понад 6 місяців, не зверталась. За таких обставин суд вважає, що відповідач втратила право користування вказаним жилим приміщенням, оскільки не проживає у ньому без поважних причин понад шість місяців. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є прямим доказом для зняття особи з реєстрації місця проживання і не потребує інших додаткових рішень суду для зняття даної особи з реєстрації. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved