Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON] та просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення їх спільною дитиною трирічного віку, посилаючись на перебування у відпустці по догляду за дитиною. В обґрунтування вимог зазначила, що від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Дитина перебуває на вихованні та утриманні матері, яка знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, відповідач в добровільному порядку не виділяє належних коштів на її утримання, тому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь та на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини доходу, до досягнення їх дитиною трьох років. Ухвалою суду від 27 квітня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 13 жовтня 2021 року розгляд справи ухвалено проводити в заочному порядку. В судове засідання сторони не з`явилися. В матеріалах справи міститься заява позивача [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні вимог наполягає. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому ст. 128 ЦПК України, не повідомив причини неявки, відзиву не подав. Враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] з 19 січня 2021 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 6 копія свідоцтва) та є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 5 копія свідоцтва), який проживає з матір`ю, що не спростовано відповідачем. Позивач не працює у зв`язку із доглядом за дитиною до досягнення сином трьох років, відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини не надає. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Крім того, відповідно до вимог статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному із подружжя, як правило у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно (ст. 77 СК України). Згідно статті 80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, обставин та доказів неможливості надання ним матеріальної допомоги позивачу в заявленому розмірі, суду не надано, тому виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та можливості відповідача, суд присуджує аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача, що буде відповідати інтересам обох сторін. Відповідно до положень статті 191 та статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Датою подачі позову є 30 березня 2021 року. Крім того, оскільки відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved