Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа Колиднянська об`єднана територіальна громада Чортківського району Тернопільської області про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини: сина - [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що із 31 травня 2018 року вона перебувала із відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який, рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 05 травня 2020 року - розірвано. Відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання та утримання сина. [PERSON] взагалі не спілкується з сином, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не надає належного матеріального утримання. [PERSON] з дитиною проживає в будинку [ADDRESS] від серпня 2019 року (коли синові виповнилося 11 місяців). Син, [PERSON] , свого батька не знає та не пам`ятає. Згідно висновку опікунської ради Колиндянської сільської ради, затвердженого рішенням №6 від 23 жовтня 2020 р. надано згоду на позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітнього сина, [PERSON] [INFO] . На даний час, забезпечити належне утримання сина [PERSON] допомагають її батьки, з якими вона проживає. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подавав. 25 травня 2021 року у даній справі проведено підготовче судове засідання за наслідками якого підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Манорик Г.Г. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Представник Колиднянської об`єднаної територіальної громади Чортківського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенні до малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , підтримують. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано (Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 05 травня 2020 року). [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (паспорт громадянина України № [NUMBER] , виданий 04.03.2021 року, орган, що видав - 6127). У даному шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 26 вересня 2018 р. виконавчим комітетом Колиндянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області). Як вбачається із довідки про склад сім`ї №2211 від 23.10.2020 року, [PERSON] разом із малолітнім сином - [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають в с. Великі Чорнокінці Чортківського району Тернопільської області. Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] від 22.10.2020 р., складеного комісією в складі спеціаліста відділу освіти, секретаря Колиндянської сільської ради, старости с. Великі Чорнокінці, проведено обстеження умов проживання за адресою: с. Великі Чорнокінці Чортківського району Тернопільської області, та встановлено, що для виховання та розвитку дитини створені всі умови для належного її проживання та виховання. За вищевказаною адресою, крім позивачки та її сина, проживають ще батьки позивачки, батько - [PERSON] , 1954 року народження та мати, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки від 21 жовтня 2020 р., виданої сімейним лікарем [PERSON] , [PERSON] регулярно відвідує АЗПСМ с. Великі Чорнокінці з вересня 2019 року. Дитина завжди охайна та доглянути. Мати виконує вказівки та рекомендації сімейного лікаря, піклується про стан здоров`я дитини. Фізичний розвиток дитини гармонійний, психо-моторний розвиток відповідає віку, вакцинація проводилась згідно плану щеплень. Батько, [PERSON] , з сімейним лікарем не спілкується, станом здоров`я дитини не цікавиться. Дитину супроводжує лише мати. Будучи допитаним у якості свідка [PERSON] суду повідомила, що за час проживання позивача разом із своєю неповнолітньою дитиною [PERSON] в с. Великі Чорнокінці Чортківського району Тернопільської області відповідач до дитини не приїзджав та нею не цікавиться. 08 травня 2020 року Чортківським районним судом Тернопільської області винесено судовий наказ №608/706/20 про стягнення із [PERSON] , жителя [ADDRESS] , ідентифікаційний код [NUMBER] в користь [PERSON] , жительки [ADDRESS] , ідентифікаційний код [NUMBER] , на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі однієї четвертої частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 08 квітня 2020 року. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, наданого Тернопільським міським відділом ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), станом на 01.11.2020 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить - 15 703,77 грн. Згідно висновку опікунської ради Колиндянської сільської ради, затвердженого рішенням №6 від 23 жовтня 2020 р. надано згоду на позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітнього сина, [PERSON] [INFO] .. Відповідно до ст. 51 Конституції України «Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття...». Стаття 150 СК України вказує, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до абз.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»: ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Таким чином, суд вважає, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість його виконати, але не вчиняє до цього жодних дій. Тому, жодні інші обставини, як-то ухилення матері чи батька від утримання дитини, не можуть призвести до позбавлення батьківських прав. Згідно з ч.ч. 2, 6, 7, 8, 9 ст.7 СК України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частинами 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Також Європейський Суд в своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 згадуваного вище рішення у справі «Мамчур проти України»). Таким чином, оцінка найкращих інтересів дитини повинна здійснюватися з врахування усіх вищенаведених елементів з оцінкою значимості кожного з них в порівнянні з іншими. Суд проаналізувавши матеріали даної справи, а також дослідивши та оцінивши докази, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Тому, враховуючи інтереси малолітньої дитини, необхідність умов для її нормального виховання та розвитку, суд вважає, що відповідача [PERSON] слід позбавити батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини: сина - [PERSON] , [INFO] . При цьому, суд враховує якнайкращі інтереси неповнолітнього [PERSON] та вважає, що зазначеними доказами доведено свідоме нехтування [PERSON] своїми батьківськими обов`язками, відтак відповідача слід позбавити батьківських прав, незважаючи на те, що це є крайнім заходом. На підставі наведеного,

Outcome: approved