Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на підстави та обставини викладені в позовній заяві та просила суд визнати за нею [PERSON], ідентифікаційний номер - [NUMBER], право власності на 1/2 частину квартири за № 10 загальною площею 62,0 кв.м., житловою площею 44,9 кв.м., розташованої в будинку за № 85 по провулку Героїв Бреста в місті Кременчуці Полтавської області в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 28 жовтня 2011 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягала. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у їх відсутність. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно\~ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 15 Цивільного кодексу України закріплено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В судовому засіданні достовірно встановлено, що рідна мати позивача [PERSON] володіла на правах особистої приватної власності квартирою за № 10, розташованою в будинку за № 85 по провулку Героїв Бреста в м. Кременчуці Полтавської області на підставі правовстановлюючих документів: 1/2 частиною вказаної квартири - згідно свідоцтва на право власності на житло, виданого УЖКГ адміністрації [PERSON] міської ради народних депутатів від 31 січня 1994 року та рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 листопада 2006 року; державна реєстрація права власності на 1/2 частину зазначеного майна здійснена комунальним підприємством «[PERSON] міжміським бюро технічної інвентаризації» відповідно до витягу за № 15749808 від 30 серпня 2007 року, реєстраційний № 20096921, № запису: 458 в книзі: М-2; іншою 1/2 частиною тієї ж квартири - згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 2 листопада 2007 року, виданого Першою [PERSON] державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі № 3-1637, відповідно з яким [PERSON] JI.C. успадкувала 1/2 частину зазначеного майна після смерті чоловіка [PERSON], померлого 22 травня 2005 року. 28 жовтня 2011 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис за № 1353. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй на підставі вищенаведеного квартиру за № 10, розташовану в будинку за № 85 по провулку Героїв Бреста в м. Кременчуці Полтавської області. Згідно із ч. 1 ст. 1261 ЦК України єдиною спадкоємицею за законом першої черги є позивачка [PERSON], рідна донька померлої, яка у відповідності із ч. З ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Цей факт підтверджується рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28 травня 2014 року, яке набрало чинності і яким встановлено, що мати [PERSON] проживала разом з [PERSON] однією сімєю більше шести років за адресою: [ADDRESS] і до часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] звернулася до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де була відкрита спадкова справа за № 439/2014, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 38031396 від 1 серпня 2014 року, № у спадковому реєстрі 56376177. Державним нотаріусом сформовано документи щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину вищевказаної квартири, (яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого УЖКГ адміністрації [PERSON] міської ради народних депутатів від 31 січня 1994 року та рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від листопада 2006 року), право власності на яку зареєстроване КП «[PERSON] міжміське бюро технічної інвентаризації» відповідно до витягу за № 15749808 від серпня 2007 року, реєстраційний № 20096921, № запису: 458 в книзі: М-2. 17 січня 2015 року Сьомою Одеською державною нотаріальною конторою позивачу видане свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 2-20, спадкова справа № 439/2014, згідно з яким [PERSON] є спадкоємицею 1/2 частини майна [PERSON], померлої 28 жовтня 2011 року. У встановленому законом порядку це свідоцтво зареєстроване у Спадковому реєстрі, що підтверджується відповідним Витягом за № 39380699 від 17.01.2015 року, та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується відповідним Витягом за індексним номером: 32346392 від 17.01.2015 року. Стосовно отримання правовстановлюючого документу щодо успадкування іншої 1/2 частини зазначеної квартири, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 2 листопада 2007 року, виданого Першою [PERSON] державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі № 3-1637, то позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Так, із змісту постанови Сьомої Одеської державної нотаріальної контори від 19 листопада 2014 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії слідує, що підставою для відмови стала відсутність державної реєстрації на імя спадкодавця зазначеної частки спадкового майна. Зі змісту вищенаведеного свідоцтва про право на спадщину за законом від 2 листопада 2007 року, виданого Першою [PERSON] державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі № 3-1637, слідує, що спірна 1/2 частина вказаної квартири була успадкована [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 22 травня 2005 року. Видача їй органом нотаріату цього правовстановлюючого документу свідчить про прийняття нею спадщини у встановленому законом порядку. У відповідності із правовим змістом статей 1268, 1269 ЦК України прийнята матірю спадщина належала їй з часу її відкриття. Таким чином, на підставі ст.1216 ЦК України до неї перешли усі права та обовязки, які належали спадкодавцю і позивач [PERSON], в свою чергу також має право на їх успадкування у відповідності із ч. З ст. 1268 ЦК України. Окрім того, виходячи із правової позиції Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про успадкування» від 30.05.2008 року № 7, а також [PERSON] Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 до складу спадщини у відповідності із статтею 1218 ЦК України входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності із п. 1 ч. 2 ст. 16 та ст. 392 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Родинні відносини між позивачем та спадкодавцем по ступені родинності рідні мати і донька підтверджуються копіями свідоцтв про народження, про шлюб, копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища.

Outcome: approved