Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач указує наступне. Сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09.08.2007 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1210. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, обовязок щодо її утримання не виконує. Позивач указує, що подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємного розуміння у сімї. На час розгляду справи сторони подружніх відносин не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сімя розпалась, просить суд шлюб розірвати, оскільки він носить формальний характер та стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина, щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, але на адресу суду надала заяву в якій позовні вимоги підтримала, та просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але на адресу суду надав заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, та не заперечував проти їх задоволення. В судовому засіданні встановлені такі обставини та відповідні правовідносини: Сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09.08.2007 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1210. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися у якості аліментів на дитину, визначається судом. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку поясненням сторін, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, шлюб існує формально і його доцільно розірвати, а також те що відповідач має обовязок по утриманню своєї неповнолітньої дитини та має сплачувати аліменти на її утримання. При подачі позовної заяви до суду, позивач [PERSON] була звільнена від сплати судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп., тому у відповідності до ст. 88 ЦПК України, дані витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON]

Outcome: approved