Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, згідно якого просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,90 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.12.1998 року померла мати позивача [PERSON], 06.12.2007 р. помер її батько [PERSON], 02.10.2007 р. брат [PERSON] Після смерті матері ніхто не звернувся до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, яка складається з вищевказаної земельної ділянки, що підтверджується сертифікатом на право на земельну ділянку (пай). Державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. В судове засідання сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку розгляду справи від представника позивача надійшла заява, згідно якої останній просив розглядати справу у його відсутність та відсутність позивача. На позові наполягає, просить задовольнити. Від представника відповідача [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області до суду надійшла заява про розгляд справи без їх представника, не заперечують щодо позову. Дослідивши подану заяву, матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 09 грудня 1998 року померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 10 грудня 1998 року зроблено відповідний актовий запис №40, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-БК № 084020, виданим [PERSON] сільською радою Бориспільського району Київської області 10.12.1998 (а.с. 11). 06.12.2007 р. помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 07 грудня 2007 року зроблено відповідний актовий запис №40, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-ОК № 094971, виданим виконкомом [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області 07.12.2007 (а.с. 13). 02.10.2007 р. помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 02 жовтня 2007 року зроблено відповідний актовий запис №30, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-ОК № 094701, виданим виконкомом [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області 02.10.2007 (а.с. 12). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її дочка, позивач у справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-БК № 323038 (а.с.7) та про укладення шлюбу серії І-БК № 337674 (а.с.8). Позивач, як дочка померлої та спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину після [PERSON], інших спадкоємців немає. Згідно Сертифікату на право на земельну ділянку (пай) (а.с.9-10) [PERSON] на підставі рішення Бориспільської міської ради від 10.06.1997 р. №227 належить право на земельну ділянку площею 1,90 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради. [PERSON] користувалася земельною ділянкою (паєм) згідно сертифікату серія КВ №0200940, номер частки (паю) 171 згідно схеми розподілу, площа 1,90 га (а.с.15) Згідно довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 06.02.2015 р. (а.с.14) [PERSON] дійсно проживала та була зареєстрована [INFO] по день смерті 09.12.1998 р. за вищевказаною адресою на момент смерті [PERSON] проживали та були зареєстровані: [PERSON] чоловік; [PERSON] син, [PERSON] дочка; [PERSON] зять; [PERSON] онука; [PERSON] онук. Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України 1963 року спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він подав нотаріальній конторі заяву про прийняття спадщини або вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шестимісячного строку з моменту смерті спадкодавця. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 548 Цивільного кодексу України 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Так, [PERSON] після смерті [PERSON] прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, також є всі підстави стверджувати, що вищезазначений вказана земельна ділянка входить до складу спадкового майна. Так, за змістом ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового та немайнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). З наданих суду документів встановлено, що спору щодо спадкового майна, яке залишилось після смерті спадкодавця [PERSON] не існує. Відповідно до статті 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи та оцінюючи у сукупності усі досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позивач з обєктивних причин не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначену спадкову земельну ділянку, а тому має право на набуття права власності на своє імя майна, що належало спадкодавцю на правових підставах. На підставі викладеного,

Outcome: approved