Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. З липня 2019 року шлюбні відносини між сторонами припинені. Позивач вважає, що подальше спільне життя не можливе, оскільки вони втратили любов та повагу один до одного, шлюб став носити формальний характер. Позивач примирення не бажає. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище. Ухвалою суду від 20.09.2019 року, було відкрите загальне позовне провадження, розпочате підготовче провадження по справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.8). Ухвалою суду від 29.11.2019 року підготовче провадження по справі закрито та справа призначена до розгляду по суті (а.с.14). У судове засідання сторони не з`явились. Позивач [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.12). Відповідач [PERSON] причини неявки не повідомив, сповіщався про дату та час судового засідання належним чином, за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, проте до суду повернувся поштовий конверт з відміткою пошти про відсутність адресата (а.с.11, 17). Згідно з вимогами ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. При цьому днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзив на позов до суду не надав, а також те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засідання встановлено, що між сторонами 21 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області, зареєстрований шлюб, актовий запис №345 (а.с.3). Дітей сторони від шлюбу не мають. Між сторонами шлюбні відносини припинені, позивач бажає розірвати шлюб з відповідачем, тому звернулася до суду з позовом. Як вказує ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України та ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я остаточно розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved