Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить суд: визначити спосіб її, [PERSON], участі у вихованні їхньої спільної дитини, сина [PERSON], [INFO], шляхом встановлення систематичних побачень з дитиною, спільного відпочинку, відвідування місця її проживання та проживання зі нею певний період часу, з визначенням місця та часу їхнього спільного спілкування, в наступному порядку: умови спілкування матері з малолітньою дитиною - сином [PERSON]: Графік перебування малолітнього [PERSON] з матір'ю [PERSON]: Кожного вівторка з 17:00 години до 08:00 години кожної середи (інший час визначається за домовленістю сторін); під час канікул з 09:00 години кожного вівторка до 09:00 години кожної середи (інший час визначається за домовленістю сторін) (ночівля за місцем проживання матері). Кожного четверга з 17:00 до 21:00 години (інший час визначається за домовленістю сторін); під час канікул з 09:00 до 21:00 години (інший час визначається за домовленістю сторін). Кожну неділю з 9:00 до 20:00 години (інший час визначається за домовленістю сторін); під час канікул з 09:00 до 21:00 години (інший час визначається за домовленістю сторін). На свята: Новий рік, Різдво Христове, Пасха, день народження [PERSON] - рік через рік (один рік з матір`ю, один з батьком). 18.12, 19.05, 16.07 кожного року [PERSON] перебуває з матір'ю з 17:00 до 21:00 години (інший час визначається за домовленістю сторін); під час канікул з 09:00 до 21:00 години (інший час визначається за домовленістю сторін). Завчасно узгодивши з [PERSON] та попередивши його (за 10 днів до дати від'їзду шляхом направлення листа на електронну пошту [INFO]), [PERSON] має право на період канікул у навчальних закладах, які відвідує [PERSON], брати дитину до себе за місцем свого проживання та відпочивати разом з нею на території України по 14 днів 2 рази на рік, або на інший строк за домовленістю з [PERSON] В цей період часу дитина ночує у матері. Графік, передбачений п. 1 не застосовується на час відпустки батька [PERSON], за умови, що батько проводить відпустки за межами м. Києва. Термін відпустки, яка проводиться [PERSON] разом з сином за межами міста Києва, не повинен перевищувати 20 днів підряд, або інший термін за домовленістю сторін. У випадку, якщо в період канікул [PERSON] перебуває з матір'ю в межах м. Києва, то в цей час батько має право на спілкування з сином згідно графіку, передбаченого п. 1. Зазначене в п. 1 спілкування не може порушувати графіку навчання в навчальних закладах, тренувань в спортивних секціях та відвідування [PERSON] гуртків, а саме в разі необхідності відвідання [PERSON] зазначених вище секцій та гуртків в день або години спілкування його з матір'ю, [PERSON] зобов'язана привозити сина на заняття без запізнень. В період перебування з сином, [PERSON] зобов'язується: добросовісно та належним чином виконувати обов'язки матері; піклуватися про стан здоров'я дитини, при перших ознаках захворювання негайно повідомляти [PERSON]; піклуватися про фізичний, моральний та духовний розвиток сина, про одяг, їжу та інші необхідні речі; повертати дитину у визначений час до місця проживання або іншого місця, спеціально обумовленого [PERSON]; забезпечити дитині комфортні та безпечні умови проживання та відпочинку; перевозити дитину в автомобілі виключно в дитячому автомобільному кріслі. Обов'язок забирати дитину з місця його проживання, місця навчання або іншого обумовленого місця покладається на [PERSON] Обов'язок повертати/приводити/ дитину до місця його проживання, місця навчання або іншого обумовленого місця покладається на [PERSON] 29.11, 27.07, 05.08, 08.03 кожного року [PERSON] перебуває з батьком. Мати малолітнього [PERSON], маючи намір на період спільного проведення часу з сином відповідно до умов, зазначених у п.1, виїжджати з сином за межі міста Києва або України, зобов'язана ставити [PERSON] до відома. Маючи намір виїжджати з сином за межі України, батьки зобов'язані завчасно (не менше як за 20 днів до бажаної дати виїзду за межі України), повідомити другу сторону. При цьому батько та мати не повинні безпідставно ухилятись від надання дозволу другому з батьків на виїзд з малолітнім [PERSON] за межі України за умови зазначення в дозволі конкретних строків поїздки, переліку країн та мети поїздки, а також не повинні безпідставно ухилятись від надання дозволу другому з батьків на виготовлення проїзного документу дитини. За згодою сторін, графік перебування малолітнього [PERSON] з матір'ю [PERSON] може бути змінений за попередньою згодою між батьками або в іншому порядку, визначеному чинним законодавством України. Сторони зобов'язуються належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання, а також своєчасно повідомляти один одного про зміну свого місця проживання, контактних телефонів, та будь-які інші обставини, що мають суттєве значення для своєчасного виконання своїх зобов'язань за цією угодою, не підбурювати дитину один проти одного. У випадку, коли під час перебування у матері [PERSON] захворіє, мати зобов'язана негайно повідомити про це батька, який вправі негайно забрати [PERSON], крім випадків, коли це категорично неприпустимо за медичними показниками ([PERSON] в такому разі має право відвідати місце, де перебуває [PERSON] одноособово або разом з лікарем, перевірити та впевнитись у таких показниках). Інформація про дату та час, коли [PERSON] забирає та повертає сина до [PERSON], заноситься у журнал з підписами сторін. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 13 вересня 2008 року вона знаходиться в офіційному шлюбі з гр. [PERSON], з яким вони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Внаслідок істотного погіршення між ними сімейних стосунків, вона з червня 2015 року змушена була разом з дитиною піти від свого чоловіка та проживати окремо в офіційно орендованій квартирі. По сьогоднішній день шлюб між ними не розірваний. У період їхнього спільного проживання з відповідачем вони разом з ним займалися всіма питаннями, пов`язаними з їхньою дитиною, її вихованням, навчанням, розвитком його здібностей, лікуванням та проведенням з нею досугу. Всі ці обов`язки вони виконували з чоловіком, розподіляючи їх між собою в залежності від віку їхнього сина, характеру та режиму роботи кожного з них. Після того, як вони з чоловіком розійшлися, між нею та батьком дитини була досягнута обопільна домовленість про те, що, незважаючи на розрив їхніх сімейних стосунків, з метою уникнення завдання дитині морально - психологічної травми, вони будуть спільно приймати участь у його вихованні, і син буде проживати рівнозначно певну кількість днів у неї та певну кількість днів у свого батька. Саме з цією метою вона прийняла рішення не повертатися з сином до своїх батьків у м. Славутич Київської області, де вона та її батьки мають у приватній власності та користуванні трикімнатну квартиру, а залишилася у м. Києві, де поруч з дитячим садком, який відвідує їхній син, орендувала житло (трьохкімнатну квартиру) за адресою: [ADDRESS] зі всіма зручностями, де створила для дитини всі належні умови для нормального проживання та навчання. Ця квартира знаходиться недалеко і від постійного міста проживання відповідача. У такому порядку до грудня 2015 року вони спільно з [PERSON] займалися вихованням їхньої дитини, поки її чоловік не звернувся до органу опіки та піклування з питання визначення місця проживання їхнього сина разом з ним, про що він завчасно не поставив її до відома. На підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 14 грудня 2015 року (протокол № 23) було визначено місце проживання їхньої малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], разом з батьком [PERSON] Після ухвалення комісією з питань захисту прав дитини Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації рішення про визначення місця проживання їхнього сина разом з батьком [PERSON], останній повністю обмежив її у спілкуванні з дитиною, забравши його до себе додому та не надаючи їй сина. Дитина тривалий час у грудні 2015 - січні 2016 року не відвідувала дитячий садок, спортивну секцію. Вона приходила неодноразово за місцем проживання батька дитини, але і там він не давав їй можливості спілкуватися з сином. Тому для того, щоб хоча б побачити дитину, дізнатися про його стан здоров`я, вона змушена була неодноразово звертатися до поліції. Дані обставини свідчать про протиправну поведінку батька дитини, яка в першу чергу суперечить інтересам їхнього сина, та порушує її права, як матері, приділяти належну увагу та материнську турботу дитині, щоб вона відчувала як любов і увагу від батька, так і від матері. Внаслідок вищенаведених обставин та протиправної поведінки батька, який взагалі не дає їй дитину додому, а також можливості для нормального та постійного спілкування з сином, участі в процесі його виховання, піклування за його стан здоров`я і розвиток, їхній син отримує сильний морально - психологічний стрес. З метою усунення вищевказаних порушень її прав на участь у процесі виховання дитини та спілкування з нею, визначення способів її подальшої участі у даному процесі, вона 16 лютого 2016 року звернулася з відповідною заявою до Служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, сподіваючись на втручання в цей процес органу опіки та піклування та розгляд даного питання за участі обох батьків. Але відповіді на свою заяву вона так і не отримала. Тому вона змушена захищати свої інтереси та права їхньої дитини в судовому порядку шляхом визначення способу її участі у вихованні та спілкуванні з дитиною (систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, оздоровлення, проведення свят, канікул, відвідування мого місця проживання та проживання разом зі мною певний період часу). Виходячи з принципу розумного балансу на участь обох батьків в процесі виховання дитини, вона просить суд визначити спосіб її участі у спілкуванні з сином та у процесі його виховання згідно запропонованого нею порядку. В той же час, відповідачем [PERSON] 17 березня 2016 року до Дніпровського районного суду м. Києва було подано зустрічну позовну заяву до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, яка ухвалою суду від 14 квітня 2016 року, постановленою без видалення до нарадчої кімнати із занесенням до журналу судового засідання, була прийнята судом до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні і вихованні дитини, визначення способу участі матері у вихованні та спілкуванні з сином. Відповідно до заявлених зустрічних позовних вимог, позивач за зустрічним позовом [PERSON] просить суд: визначити місце проживання дитини - [PERSON], [INFO], разом з батьком - [PERSON]. Свої зустрічні позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13 вересня 2008 р. між ним, [PERSON], та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї за актовим записом № 1629 (додаток № 2 до позовної заяви). В шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Їхні шлюбні відносини фактично припинилися з 16 червня 2015 року внаслідок того, що [PERSON] пішла з родини. Він дав їй можливість цілий місяць проживати самостійно в його квартирі, за адресою: [ADDRESS], обдумати свій вчинок та подальше життя. За цей період [PERSON] прийняла рішення та переїхала до іншого місця проживання. З того часу їхній син через день залишався з ним у його квартирі, а через день у орендованій [PERSON] квартирі. Це негативно впливало на психоемоційний стан дитини, і через деякий час він відчув погіршення стану здоров'я [PERSON]. Від вихователів в дитячому садочку йому почали надходити скарги на неуважність дитини під час навчання, він почав помічати капризну поведінку, поганий настрій тощо. Він неодноразово звертався до [PERSON] з пропозицією та проханням не турбувати психіку дитини і домовитися, щоб [PERSON] залишився проживати в тому місці, де він проживав з народження, до якого він звик, і яке він сприймає своєю домівкою, з необмеженим доступом та часом спілкування з ним матері. Але, незважаючи на інтереси дитини, він завжди отримував від [PERSON] відмову. У зв'язку з погіршенням емоційного та психологічного стану сина він був вимушений звернутися до Міжнародного гуманітарного центру «Розрада» з проханням провести психодіагностичну роботу з сином. Психологом центру було проведено дослідження та зроблено наступні висновки: «Дитина знаходиться у стані стресу. Саме батько для хлопчика є гарантом безпеки. [PERSON] знаходиться у стані постійної тривоги і, навіть, страху втрати контакту з батьком, а також тривожно сприймає будь-які зміни в умовах свого перебування, оскільки ці зміни буквально переслідують дитину, коли так часто змінюються умови його проживання. Дитина потребує як найшвидшого визначення місця її постійного проживання. Умови її проживання повинні сприяти формуванню стійкої «постійності об'єкту» - сталих побутових, фізіологічних та психологічних умов її проживання». Вболіваючи за стан здоров'я сина, він також звернувся за допомогою до Дніпровського районного в місті Києві центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, з метою вивчення психологічного стану [PERSON]. За результатами роботи з'ясувалося наступне: «Під час спілкування з дитиною у [PERSON] спостерігалась внутрішня напруженість і підвищений тривожний стан. При спілкуванні постійно відвертався, відповідав не одразу і дуже тихо, з татом спілкувався пошепки і на вухо (дана феноменологія може бути проявом підвищеної тривоги, почуття небезпеки, заниженої самооцінки та невпевненості). На спроби спеціаліста налагодити контакт з дитиною відповідав ігноруванням або відвертався, ховався за тата. Хлопчик по черзі проживає то з мамою, то з татом, що може негативно впливати на почуття безпеки дитини та викликати ситуацію нестабільності. Також батькам необхідно забезпечити сину почуття стабільності і безпеки, що можливо зробити шляхом домовленості про постійне перебування з одним з батьків та спілкування без перешкод з іншим». Дитина отримує психологічну травму через те, що його мати,

Outcome: approved