Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила визнати за нею, як спадкоємицею за законом першої черги після смерті батька [PERSON], померлого 06 листопада 2016 року право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Олексієнка Сергія, б. 9 та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0690 га, розташовану за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Олексієнка Сергія, 9, передану для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, кадастровий номер 5110600000:01:010:0362, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 759476 від 25.03.2010 року. В свою чергу відповідач [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом, яким просила визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: м. Ізмаїл, вул. Олексієнка Сергія, б. 9 . В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечують проти задоволення зустрічного позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник відповідача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою зустрічні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити а також, не заперечують щодо задоволення первісного позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що згідно договору забудови від 13.03.1990 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області в реєстрі за № 2/465, [PERSON] та [PERSON] була виділена земельна ділянка на якій був побудований житловий будинок розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Олексієнка Сергія, б. 9, проте належним чином не зданий в експлуатацію. Також, згідно довідки наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 18.09.2017 року за № 1236, відповідно до матеріалів інвентарної справи КП «Ізмаїльське МБТІ» станом на 31.12.2012 року власником житлового будинку з надвірними спорудами, по вул. Алексєєнко Сергія, 9 в м. Ізмаїлі Одеської області є [PERSON] (1/2 частка) та [PERSON] (1/2 частка) на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку від 13.03.1990 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON] в реєстрі за № 2/465. Крім цього, [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному, тобто по 1/2 частині належала земельна ділянка площею 0,0690 га, розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Олексієнка Сергія, 9, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 759476 від 25.03.2010 року, виданого на підставі рішення Ізмаїльської міської ради № 1936 V від 26.12.2008 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.05.07.00.353, кадастровий номер 5110600000:01:010:0362. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 467532 від 08.11.2016 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 06 листопада 2016 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Олексієнка Сергія, б. 9, 1/2 частина земельної ділянки площею 0,0690 га, розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Олексієнка Сергія, 9, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 759476 від 25.03.2010 року, кадастровий номер 5110600000:01:010:0362. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 47481438 від 20.04.2017 року, інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є: - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії ІІ-ЯК № 0393549 від 30.01.1968 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЯК № 399264 від 06.08.1968 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу та свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 479609 від 07.09.1988 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «Іванову». Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Як було встановлено судом, відповідач [PERSON] будучи спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON], померлого 06 листопада 2016 у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулась до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] із заявою про відмову від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті чоловіка [PERSON], що підтверджено нотаріально посвідченою завою від 20.04.2017 року. В свою чергу позивач [PERSON], будучи спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою завою від 20.04.2017 року, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину, відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до вимог ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Враховуючи, що згідно договору забудови від 13.03.1990 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області в реєстрі за № 2/465, [PERSON] та [PERSON] була виділена земельна ділянка на якій був побудований житловий будинок розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Олексієнка Сергія, б. 9, який був завершений будівництвом в період шлюбу [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON], як спадкоємицею за законом першої черги після смерті батька [PERSON], померлого 06 листопада 2016 року право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Олексієнка Сергія, б. 9 та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0690 га, розташовану за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Олексієнка Сергія, 9, передану для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, кадастровий номер 5110600000:01:010:0362, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 759476 від 25.03.2010 року. А також, визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Олексієнка Сергія, б. 9. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved