Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], третя особа: державний нотаріус Шостої донецької державної нотаріальної контори про усунення від права на спадкування за законом, мотивуючи вимоги тим, що вона є рідною сестрою спадкодавця - [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року від черепно - мозкової травми, отриманої 04 червня 2012 року за місцем свого проживання з [PERSON] Після смерті її брата відкрилася спадщина у вигляді ? частини будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], а також гроші на рахунку у банку. Її брат [PERSON] з дитинства був під наглядом невропатолога та психіатра у зв'язку з органічними змінами в мозку, які розвивалися особливо стрімко після отриманих у дитинстві черепно - мозкових травм. Починаючи з 17 років у нього щорічно були приступи хвороби з втратою свідомості. До 1990 року вона спільно з братом та їх батьками мешкала в квартирі [ADDRESS]. Вся їх сім'я опікувалася ним, доглядала його, слідкувала за виконанням ним приписів лікарів. Її брат [PERSON] закінчив школу та професійне училище, після його закінчення працював теслярем в будуправлінні № 2 тресту « Донецькжилбуд -2 ». У 1990 році вона вийшла заміж, та стала окремо проживати від батьків та брата, але підтримувала сімейні зв'язки, була обізнана про стан здоров'я брата, допомагала йому у лікуванні, а батькам у нагляді за братом. З 1995 року її брату [PERSON] була встановлена друга група інвалідності як епілептику. Він продовжував щорічно лікуватися у психіатричній лікарні до 2003 року. У цей рік померла їх мати ( батько помер у 1996 році ), після чого достовірних відомостей про те, чи лікувався її брат у неї не була. На її запитання до нього, чи він лікується, брат відповідав, що все гаразд. У 2008 році брат одружився зі [PERSON]. Їй стало відомо, що постійного лікування брат не отримував, приймання ліків, призначених лікарями психіатричної лікарні, було рідким та нерегулярним, а з червня 2011 року брат припинив отримувати лікування, оскільки припинив звертатися до лікаря. Вважає, що її брат [PERSON] під впливом своєї дружини не тільки не лікувався, але й порушував приписи лікарів щодо уникнення тяжкої праці та зайвих фізичних навантажень, а його дружина [PERSON] ухилялася він надання йому допомогу. Просить суд усунути [PERSON] від права на спадкування за законом як особу, яка ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року і який через тяжку хворобу та каліцтво був безпорадному стані. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, вважаючи їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, та пояснили суду, що [PERSON] не перебував в безпорадному стані за час спільного проживання з [PERSON] та остання не ухилялася від надання спадкодавцеві допомоги. Третя особа - державний нотаріус Шостої донецької державної нотаріальної контори Докуніна І.Г. в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Таким чином, суд вважає, за можливе розглянути справу за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, проаналізувавши надані докази, вважає, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], третя особа: державний нотаріус Шостої донецької державної нотаріальної контори про усунення від права на спадкування за законом, слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та його потребу цієї особи в сторонній допомозі. Як встановлено в судовому засіданні, у результаті перенесеної черепно - мозкової травми у [PERSON] дійсно простежувався епілептичний синдром в результаті чого він перебував на обліку в КЛПУ « Міський психоневрологічний диспансер м. Донецька ». Проте сам по собі факт хвороби [PERSON] не може свідчити про його перебування у безпорадному стані та неможливість самостійно забезпечити умови свого життя. Так, відповідно до висновку ЛКК № 116 [PERSON] міг працювати за своєю професією ( тесляр ). Тобто будучи працездатною особою, він мав можливість самостійно себе забезпечувати як фізично та матеріально. Єдиним обмеженням відповідно до висновку ЛКК була заборона його перебування на висоті. Відповідно до повідомлення №3265, Центром по працевлаштуванню [PERSON] був направлений для працевлаштування у якості тесляра до СУ « Химстрой » , та єдиною підставою, за якою йому було відмовлено у працевлаштуванні було те, що [PERSON] за медичними показниками не можна було перебувати на висоті. Таким чином, фактично [PERSON] за життя міг працювати і самостійно без сторонньої допомоги матеріально себе забезпечувати. Крім того, відсутність безпорадною стану також підтверджується тим, що [PERSON] самостійно укладав правочини, відповідно до яких у нього виникали відповідні права та обов'язки. Серед правочинів, які були укладені [PERSON] були: - біржова угода від 20.08.2004 р. про придбання автомобіля марки ЗАЗ 968М, 1992 року випуску; - договір дарування частини житлового будинку з надвірними побудовами від 27.09.2006 року, відповідно до умов якого, [PERSON] був обдарований нерухомим майном за адресою: [ADDRESS]; - договір оренди будинку [ADDRESS], відповідно до якого він передав у строкове платне користування нерухомість на певний строк; - договір про надання послуг із газопостачання по [ADDRESS]; - договір про надання послуг Інтернет за адресою його мешкання разом із [PERSON] ( [ADDRESS]); - договір № Д1 101 596 - 1014 про відкриття банком « Фінанси та Кредит » на ім'я [PERSON] карткового рахунку з метою безготівкового розрахунку за отримані ним товари та послуги. Укладання вказаних правочинів підтверджує активний спосіб життя [PERSON], що виключає можливість його перебування у безпорадному стані. Крім того, про активний спосіб життя та вільне висловлювання свої позиції свідчить і те, що у 2004 році на підставі релігійних переконань [PERSON] відмовився від індивідуального податкового номеру. Більш того, 27 вересня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що відділом РАЦС Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку в книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за № 146. Після укладання шлюбу вони стали проживати разом за адресою: [ADDRESS] з неповнолітнім сином відповідачки - [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст. 14 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану » для державної реєстрації шлюбу жінкою та чоловіком особисто подається заява до органу державної реєстрації актів цивільного стану за їх вибором. Якщо жінка та /або чоловік не можуть через поважну причину особисто подати заяву про реєстрацію шлюбу, таку заяву, нотаріально засвідчену, можуть подати їх представники. Повноваження представника повинні бути нотаріально засвідчені. Та, обставина, що [PERSON] самостійно подав заяву про реєстрацію шлюбу до Пролетарського відділу РАЦС свідчить про те, що у нього були відсутні будь - які причини, у тому числі і безпорадний стан, через які він вимушений був би подати заяву через представника. Згідно із ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.4 ст. 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Весь час перебування у шлюбі зі [PERSON] відповідач працювала та отриманий дохід витрачала в інтересах сім'ї. Так, відповідно до довідок № 440 та 441 [PERSON] працювала в ПАО « Кондитерська фабрика АВК м. Донецька » на посаді конфетника та з 18 червня 2010 року по 03 квітня 2013 року отримала дохід у розмірі 49 155, 78 грн. Також, відповідно до довідок про доходи, відповідач працювала вихователем та помічником вихователя у ДНЗ № 333 та ДУ № 328 з 01.12.2008 р. по 20.11.2009 р. та отримала сукупний дохід у розмірі 12 407, 06 грн. Зазначені кошти складали бюджет їхньої зі [PERSON] родини, та не зважаючи на те, що чоловік не працював, гроші вони завжди витрачали спільно, у тому числі і на ліки, якщо у цьому була необхідність. Щодо доходів [PERSON], то він отримував пенсію, яка також втрачалась в інтересах сім'ї. Відповідно до довідки № 121 від 12.06.2013 року, виданої профспілкою працівників компанії « АВК » м. Донецька за час праці [PERSON] у зазначеній компанії, вона отримувала сімейну путівку на трьох осіб на базу відпочинку « Калина червона » смт. Мелекіно. На вказаний відпочинок вона виїжджала разом зі [PERSON] та сином. Щодо хвороби [PERSON], слід зазначити, що перебуваючи на обліку у КЛПУ « Міський психоневрологічний диспансер м. Донецька » він звертався за медичною допомогою до вказаного медичного закладу. У зв'язку з тим, що епілептичний синдром практично не проявлявся, він відвідував лікаря за необхідністю. Відповідно до ст. 4 Закону України « Про основи законодавства України про охорону здоров'я » медична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально - правовими обмеженнями. Тобто, ніхто не може бути примушений чи обмежений у вказаній медичній допомозі. Твердження позивача стосовно того, що відповідач примушувала [PERSON] відмовитися від лікування не мають ніякого підтвердження, та не відповідають дійсності. Як встановлено в судовому засіданні, 05.06.2012 року у [PERSON] стався епілептичний напад, він впав і вдарився головою, побачивши це, [PERSON] надала йому можливу допомогу, та зробила все можливе, щоб врятувати свого чоловіка. У зв'язку з травмою головного мозку, отриманої [PERSON] через епілептичний напад, останній був доставлений каретою каретою швидкої до міськлікарні № 16, а потім був перенаправлений до ДОКТМО, де він помер [INFO] р. Як вбачається із постанов про відмову в порушенні кримінальної справи від 04.09.2012 р., 05.10.2012 р., 19.11.2012 р., винесених ст. слідчим СВ Пролетарського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області Козловою А.А. за фактом смерті [PERSON] неодноразово проводились перевірки. Враховуючи те, що в ході збору матеріалів не було встановлено подію злочину, у порушенні кримінальної справи відмовлено. Оскільки, судом не встановлено, що [PERSON] не перебував в безпорадному стані за час спільного проживання з [PERSON] та остання не ухилялася від надання спадкодавцеві допомоги, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], третя особа: державний нотаріус Шостої донецької державної нотаріальної контори про усунення від права на спадкування за законом. На підставі ст. ст. 1224 ЦК України,

Outcome: dismissed