Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON]звернулась до суду із позовом про стягнення з [PERSON]на її користь інфляційні витрати в розмірі 36 181,78 грн. та 3% річних у розмірі 6 331,38 грн. Мотивуючи вимоги тим, що вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2009 року у справі №1-462/09 відповідача було визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2011 року у справі №2-2159/2011 в рахунок відшкодування шкоди завданої позивачу внаслідок ДТП було стягнуто з відповідача [PERSON]на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 31 936,36 грн., моральну шкоду в сумі 8000 грн., за надання правової допомоги 3264 грн., судові витрати в сумі 816,40 грн., а всього 44 016,76 грн. На підставі вказаного рішення 05.09.2011 року Відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 28490742 про стягнення з [PERSON]на користь [PERSON] грошового боргу в сумі44 016,76 грн. Проте, станом на день звернення з даним позовом до суду, відповідачем не здійснено погашення боргу та не виконано рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2011 року у справі №2-2159/2011. Посилаючись на ст. 625 ЦК України, позивач вважає, що з відповідача підлягає стягненню індекс інфляції та 3% річних за весь час прострочення зобов'язання, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили, тобто з 17 липня 2011 року по день звернення до суду з даним позовом, який складає: 36 181,78 грн. - інфляційне збільшення суми боргу та 3% річних - 6 331,38 грн. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. У судове засіданні позивач не з'явилась, надала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутність, зі змісту заяви вбачається, що [PERSON] позов підтримує та просить суд його задовольнити, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач і третя особа у судове засідання не з'явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, у розумінні ст.ст. 74-76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомили. Документів, що підтверджують поважність причин їх відсутності або заяв про розгляд справи за їх відсутності суду не надано. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає можливим розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2009 року у справі №1-462/09 [PERSON]визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та спричинило отримання потерпілою [PERSON] середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (а.с. 5-9). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2011 року у справі №2-2159/2011в рахунок відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП стягнуто з [PERSON]на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 31 936,36 грн., моральну шкоду в сумі 8000 грн., за надання правової допомоги 3264 грн., судові витрати в сумі 816,40 грн., а всього 44 016 (сорок чотири тисячі шістнадцять) грн. 76 коп. (а.с. 10-12). Дане рішення суду набрало законної сили 16.07.2011 року. З листа головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Торбинської О.М. від 07.09.2016 року № 908/10 убачається, що у відділі виконавчої служби знаходиться виконавче провадження за виконавчим листом №2-2159/2011 виданим 09.08.2011 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з [PERSON]на користь [PERSON] грошових коштів в сумі 44 016,76 грн. Станом на 07.09.2016 року рішення суду боржником не виконано, а заборгованість становить 44 016,76 грн. Таким чином, за час примусового виконання по виконавчому листу №2-2159/2011 відповідачем не було здійснено жодної виплати. Згідно із ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 2. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. 4. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що даних того, що відповідачем здійснено погашення заборгованості у суду не має, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача на корить позивача інфляційної складової та 3% річних починаючи з 17 липня 2011 року ( з наступного дня після набрання рішенням законної сили) по 29.04.2016 року ( в межах заявлених вимог), що нараховані на суму боргу 44 016,76 грн. За даними розрахунку наданого позивачем, правильність якого перевірена судом, за період з 17.07.2011 року по 29.04.2016 року: сума індексу інфляції становить 36 181,78 грн. (44 016,76 грн. х 1,822 індекс інфляції - 44 016,76 грн.), сума 3% річних - 6 331,38 грн. ( 44 016,76 грн. х 3% х 1749 днів прострочення : 365 днів/рік :100). З огляду на означене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 42 513,16 грн. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved