Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марїнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою № 138 будинку № 22 по вулиці Побєди в місті Курахове Марїнського району Донецької області. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона, на підставі договору купівлі-продажу житлового приміщення у гуртожитку від 26.01.2017 року є власником квартири № 138 по вулиці Побєди в місті Курахове Марїнського району Донецької області. На момент купівлі продажу квартири в ній був зареєстрований власник [PERSON], від його імені договір купівлі-продажу був підписаний [PERSON], проте з реєстраційного обліку курганський М.Р. в добровільному порядку не знявся, зазначена обставина ускладнює її становищє (а.с. 2-3). Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала до суду письмову заяву в який просила розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, фіксацію судового засідання за допомогою звукозаписувального\~ пристрою просила не здійснювати (а.с. 41). Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, у судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду електронне повідомлення № 2209 від 24.10.2017 року та електронне повідомлення № 2361 від 13.11.2017 року з проханням розглядати справу без його участі, з позовними вимогами позивача згоден в повному обсязі (а.с. 38-40). Тому, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши письмові пояснення сторін, дослідивши письмові докази додані до позову, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Так, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу житлового приміщення у гуртожитку від 26.01.2017 року за реєстровим № 137. Продавцями за договором купівлі-продажу були [PERSON] та [PERSON], яка діяла від імені відповідача [PERSON] за довіреністю посвідченою 14.12.2016 року [PERSON], нотаріусом нотаріального округу міста Салєхард Ямало-Нінецького автономного округу (а.с. 11-12). Згідно довідки, виданої КП «МСЕЗ» від 19.05.2017 року відповідач [PERSON] зареєстрований в [INFO] з 1997 року (а.с. 14). В підтвердження того, що по вулиці Побєди 22, в квартирі № 138 в місті Курахове Марїнського району Донецької області відповідач зареєстрований але не проживає з лютого 2015 року, складений акт депутатом міської ради [PERSON] (а.с. 13). Виходячи із змісту ст. 405 ЦК України та ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника житла мають право на користування житловим приміщенням на умовах що визначається за угодою з його власником. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Права власника визначені в ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За приписами ст. 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 Конвенції\~ на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право предявити в суді таку вимогу на захист права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного права чи інтересу не може бути виправданою. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] відчужив спірну квартиру за договором купівлі-продажу від 26.01.2017 року за участю представника [PERSON], яка діяла від імені відповідача [PERSON] за довіреністю посвідченою 14.12.2016 року [PERSON], нотаріусом нотаріального округу міста Салєхард Ямало-Нінецького автономного округу та з лютого 2015 року в квартирі № 138 по вулиці Побєди в місті Курахове Марїнського району Донецької області відповідач зареєстрований але не проживає, про що складений акт депутатом міської ради [PERSON] (а.с. 11-13). З огляду на зазначене суд вважає, доведеним факт відсутності відповідача в спірній квартирі позивача, без наявності поважних причин, понад один рік, відтак позовні вимоги щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою в гуртожитку, в тому числі у звязку із її відчуженням узгоджуються із положеннями ст. 6, 13 Конвенції\~ про захист прав людини та основних свобод від 04.11.1950 року, є ґрунтовними та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved