Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитекспресс [PERSON]Ел.Сі.» про захист прав споживачів, у якому просить визнати дії ПАТ «Акцент Банк» по передачі ТОВ «Кредитекспрес [PERSON]Ел.Сі.» персональних даних про [PERSON] та відомостей, щодо неї, які становлять банківську таємницю, неправомірними; заборонити ТОВ «Кредитекспрес [PERSON]Ел.Сі.» вчиняти будь-які дії, які принижують честь гідність і ділову репутацію [PERSON]; стягнути із ПАТ «Акцент Банк» 20\~000, 00 грн. завданої їй моральної шкоди. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що в жовтні 2014 року позивач оформила кредитну картку у відділенні ПАТ «Акцент Банк» в м.Тернополі. Зі сторони [PERSON] була підписана лише анкета, кредитний договір не укладався. Починаючи з 2015 року, на адресу позивача почали надходити телефонні повідомлення, листи від ТОВ «Кредитекспрес [PERSON]Ел.Сі.» з погрозами та вимогами повернути заборгованість по договорах №2267148 від 27.10.2014 р. та №1770706 від 10.05.2015 р. оформлених в ПАТ «Акцент Банк». Крім того, в будинку, де проживає [PERSON] розклеювалися листівки з інформацією, яка принижує її честь, гідність і ділову репутацію. Внаслідок усіх цих дій позивач втратила роботу, у неї погіршилися відносини з родиною та стався психічно-нервовий зрив, призвело до погіршення відносин із сусідами та втрати їхньої довіри. Банківська таємниця, тобто інформація про позивача стала відома ТОВ «Кредитекспрес [PERSON]Ел.Сі.», яке своїми, на думку позивача незаконними діями розповсюдило її. Внаслідок такого розповсюдження зазначеної інформації про позивача, відповідачі принижують честь, гідність і ділову репутацію [PERSON] та є грубим порушенням норм чинного законодавства щодо захисту прав споживача, його персональних даних, розповсюдження банком банківської таємниці. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з мотивів, викладених у позовній заяві. Представник ТОВ «Кредитекспрес [PERSON]Ел.Сі.» в судове засідання не зявився, подав суду заяву з клопотання про розгляд справи у його відсутності та письмові заперечення, згідно яких позовних вимог не визнав, у їх задоволенні просять відмовити посилаючись на те, що з метою захисту своїх порушених цивільних прав ПАТ [PERSON]», уклав з ТОВ «Кредитекспрес [PERSON]Ел.Сі.» агентський договір № АБ-КА-04-2015 від 22 вересня 2015 року, про надання послуг спрямованих на сприяння погашенню заборгованості боржників за кредитними договорами, відповідно до якого ПАТ «Акцент Банк» надав ТОВ «Кредитекспрес [PERSON]Ел.Сі.» всі необхідні повноваження для проведення роботи, від імені ПАТ «Акцент Банк» щодо повернення кредитної заборгованості боржників ПАТ «Акцент Банк», що передаються на опрацювання, в тому числі щодо заборгованості [PERSON] Тому, вимоги ТОВ «Кредитекспрес [PERSON]Ел.Сі.» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором між ПАТ «Акцент Банк» та [PERSON] є законними. Крім того, в інтересах і за дорученням ПАТ «Акцент Банк», [PERSON], з метою добровільного врегулювання питання погашення заборгованості перед ПАТ «Акцент Банк» направлявся лист з проханням погасити заборгованість. У даному листі не вказано жодних даних, які б принижували честь, гідність чи ділову репутацію [PERSON], а лише вказано подальший алгоритм дій банку, передбачений чинним законодавством, у разі неможливості добровільного врегулювання спору. Відповідно до вищевикладеного, всі дії ТОВ «Кредитекспрес [PERSON]Ел.Сі.», що вчинялися від імені та за рахунок ПАТ «Акцент Банк» на підставі укладеного договору, здійснювались на законних підставах та з достатніми повноваженнями, дії ТОВ «Кредитекспрес [PERSON]Ел.Сі.» не порушують норм Конституції України та/або інших нормативних актів. Представник публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» у судове засілдання не з»явився, хоча належним чином неодноразово повідомлявся про місце та час розгляду справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. ПАТ «Акцент Банк», уклав з ТОВ «Кредитекспрес [PERSON]Ел.Сі.» Агентський договір № АБ-КА-04-2015 від 22 вересня 2015 року, про надання послуг спрямованих на сприяння погашенню заборгованості боржників за кредитними договорами, відповідно до умов якого ПАТ «Акцент Банк» доручає, а Товариство приймає на себе зобовязання здійснювати дії щодо стягнення заборгованості із фізичних та юридичних осіб боржників [PERSON] та надав ТОВ «Кредитекспрес [PERSON]Ел.Сі.» всі необхідні повноваження для проведення даної роботи. Згідно наявного при матеріалах справи повідомлення наданого позивачем, ТОВ «Кредитекспрес [PERSON]Ел.Сі.» попереджає [PERSON], що у разі непогашення її боргу в розмірі 1\~534,88 грн. до 26.11.2015 року представники кредитора планують візит 27.11.2015 року із 15:00 до 20:00 за місцем її проживання для виявлення і огляду її майна та можливості його подальшої реалізації органами виконавчої служби в разі відповідного рішення суду. ЇЇ борг виник у звязку з відмовою сплатити заборгованість за №2267148 від 27.10.2014 р. та №1770706 від 10.05.2015 р., оформленого в ПАТ «Приватбанк». Як вбачається із витягу реєстру боржників до агентського договору № АБ-КА-04-2015 від 22 вересня 2015 року, [PERSON], 27.10.2014 р. уклала кредитний договір №2267148, заборгованість за яким становить 1015,85 грн., та 10.05.2015 р. уклала кредитний договір №1770706, заборгованість за яким становить 519,03 грн. Проте, на вимогу суду доказів щодо укладення з [PERSON] будь-яких кредитних договорів, у тому числі зазначених у реєстрі, суду не представлено. Згідно із ст.10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», право на звернення до суду за захистом порушених прав … відповідно до закону мають право споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб. Згідно з частиною 11 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитору, який звернувся з вимогою про погашення споживчого кредиту забороняється: -надавати неправдиву інформацію про наслідки несплати споживчого кредиту; -вилучати продукцію у споживача без його згоди або без одержання відповідного судового рішення -зазначати на конвертах з поштовими повідомленнями інформацію про те, що вони стосуються несплати боргу або споживчого кредиту; -вимагати стягнення будь-яких сум, не зазначених у договорі про надання споживчого кредиту; -звертатися без згоди споживача за інформацією про його фінансовий стан до третіх осіб, повязаних зі споживачем родинними, особистими, діловими, професійними або іншими відносинами зі споживачем; -вчиняти дії, що вважаються нечесною підприємницькою практикою. Конституційний суд у своєму рішенні від 20.01.2012 р. № 2-рп/2012 зазначив, що лише фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, держави й органів місцевого самоврядування, а також право на збереження її в таємниці. У відповідності до вимог ст.10 Закону України «Про захист персональних даних», використання персональних даних передбачає будь-які дії володільця бази персональних даних щодо обробки цих даних, що здійснюється за згодою субєкта персональних даних чи відповідно до закону. Обробка персональних даних здійснюється для конкретних та законних цілей, визначених за згодою субєкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством (ч.5 ст.6 зазначеного Закону). Під обробкою персональних даних розуміється будь-яка дія або сукупність дій, здійснених повністю або частково в інформаційній (автоматизованій) системі та/або картотеках персональних даних, які повязані зі збиранням, реєстрацією, накопиченням, зберіганням, адаптуванням, зміною, поновленням, використанням і поширенням (розповсюдженням, реалізацією, передачею), знеособленням, знищенням відомостей про фізичну особу. Питання поширення персональних даних є невідємною складовою процесу обробки персональних даних і передбачають дії щодо передачі відомостей про фізичну особу з бази персональних даних за згодою суб'єкта персональних даних (стаття 14 Закону). Таким чином, суд приходить до переконання про обґрунтованість позову позивача в частині вимог щодо визнання неправомірними дій відповідачів щодо передачі персональних даних щодо [PERSON], а саме відомостей про її місце проживання та роботу, а також про її фінансовий стан, оскільки таку інформацію було передано без згоди не те позивача та без належного повідомлення її щодо цього. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено поняття моральної шкоди, під якою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно пункту 3 Постанови зазначено, що відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктом 9 зазначеної Постанови передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації. Пунктом 11 зазначеної постанови передбачено, що критична оцінка певних фактів і недоліків, думки та судження, не можуть бути підставою для задоволення вимог про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд вважає, що позивачем [PERSON] не доведено заподіяння їй моральної шкоди діями відповідача, оскільки не представлено суду доказів, які б свідчили, про заподіяння останній моральної шкоди, а також, які б підтверджували її моральні страждання. Згідно ч. 3 статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial