Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01 жовтня 1998 року у відділі РАГСУ м.Борислава Львівської області, про що зроблено запис №198. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 01 жовтня 1998 року зареєстровано шлюб з відповідачем. У шлюбі в сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя між ними не склалося. З червня 2017 року вони припинили подружні стосунки, ведення спільного господарства, проживають окремо. Відповідач ні сім`єю, ні дітьми не цікавиться, жодної матеріальної допомоги не надає. Їхня сім`я розпалася, шлюб існує формально, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Примирення між ними не можливе. Майнового спору між ними не має. Ухвалою від 17 червня 2019 року у справі відкрито провадження та ухвалою від 10 вересня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове\~засіданняпозивач не з`явилася, в матеріалах справи є заява позивача від 10.06.2019 року про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, а також заява її представника (за довіреністю за реєстровим №1110 від 11.09.2019) Конющак О.Є. від 15.10.2019 про розгляд справи у її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не запепречує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причин своєї неявки не повідомив та не подав до суду відзив на позовну заяву. Крім того, відповідач повідомлялася про день та час розгляду справи в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається\~належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, не прибув повторно до суду без поважних причин, відзиву на позовну заяву на пропозицію суду, що викладена в ухвалі про відкриття провадження у справі не подавав. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд відповідно до вимог ч. 4 ст.\~223, ст.\~280 ЦПК України\~вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. У зв`язку з цим, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі\~ст. 24 СК України шлюб\~ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом встановлено,\~шлюб між\~сторонами зареєстровано\~01\~жовтня 1998\~року у\~відділі РАГСУ\~м.Борислава\~Львівської області,\~про що\~зроблено запис\~№198,що стверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Сторони мають троє дітей: [PERSON] , [INFO] , який уже повнолітній, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Суд встановив, що сторони проживають окремо з червня 2017 року, спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх стосунків. Перебування сторін у шлюбі є формальним, примирення не можливе. Причиною розпаду сім`ї сторін стали різні погляди на сімейні відносини та обов`язки, виховання та утримання дітей, з приводу чого у сторін виникали непорозуміння, конфлікти і сварки. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно, і її збереження при таких обставинах суперечило б інтересам сторін. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад.Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Враховуючи встановлені по справі обставини, оцінюючи належність, допустимість, достатність, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 704,80 гривень судового збору.

Outcome: approved