overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилається на те, що з відповідачем уклала шлюб 04.11.2005 року, зареєструвавши його у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького управління юстиції, актовий запис № 2060. У шлюбі в них народилась спільна дитина син [PERSON] [INFO], який на даний час проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. За причину розірвання шлюбу в позові вказує, що до шлюбу відповідач поставився легковажно, у відповідача зовсім відсутнє почуття відповідальності за сім'ю. Відповідач безвідповідально відносився до обовязку матеріального забезпечення сім'ї, вчиняв скандали та сварки, що створювало нетерпиму напружену обстановку в сім'ї. В результаті ненормальної обстановки в сім'ї значно погіршився стан її здоровя. Вказує на те, постійна нервова напруга створила нестерпиму обстановку в сім'ї. Осстанній час вони проживають окремо один від одного, в них різні бюджети. Основною причиною розірвання шлюбу є подружня невірність відповідача, яку він не заперечує.. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась та подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони зареєстрували шлюб 04.11.2005 року, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі наведеного, а також наявних матеріалів справи, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обємі, оскільки вони не порушують прав, свобод чи інтересів інших осіб. Судом встановлено, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, спільна дитина перебуває на утриманні позивачки, не ведуть спільного господарства і не мають спільного сімейного бюджету, не помирилися, а тому їхню сімю слід вважати такою, що розпалася, а шлюб між ними необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежилі приміщення [ADDRESS]. В обґрунтування заяви зазначає, що зазначені вище нежилі приміщення є спірним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 36495680, сформованого державним реєстратором Кударенко В.М. власником спірних приміщень на праві приватної власності є [PERSON] Тобто, [PERSON] без згоди позивачки відчужив вказані приміщення. Оскільки нерухоме майно є спірним майном, то існує ймовірність того факту, що відповідач може здійснити відчуження даних нежилих приміщень на користь інших осіб, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно ст.151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно ст.152 ЦПК України позов забезпечується шляхом, в тому числі накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. З матеріалів справи вбачається, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, в зв'язку з чим необхідно накласти арешт на нежитлові приміщення [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, мотивуючи заяву тим, що рішенням Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 23 грудня 2014 року, ухваленого у справі за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Кам»янка-Бузької міської ради, третя особа: відділ архітектури і містобудування Кам»янка-Бузької райдержадміністрації про визнання права власності на самочинно прибудовану веранду до житлового будинку, визнано за позивачкою право власності на самочинно добудоване нею приміщення, розміром 5.63 х 2.58, площею 10.50 м.кв. до житлового будинку № 31 по вул. Мічуріна в м. Кам»янка-Бузька Львівської області, який складається з 2-х квартир № 1 і № 2 власником яких є [PERSON]. Про те при прийнятті рішення суд залишив поза увагою той факт, що на час подачі позовної заяви будинок отримав поштову адресу: м. Кам»янка-Бузька, вул. Мічуріна, буд. 31 Львівської області. Просила суд постановити додаткове рішення, який визнати за нею, [PERSON], [INFO], уродженкою [INFO]»янка-Бузького району Львівської області, зареєстрованою за адресою: [INFO]»янка-Бузька Львівської області; ідентифікаційний номер [NUMBER], право в власності на самочинно добудоване нею приміщення розміром 5,63 х 2,58, площею 10.50 м.кв. до житлового будинку № 31 по вул. Мічуріна в м. Кам»янка-Бузька Львівської області власником якого являється [PERSON], [INFO]. В судове засідання заявники не з»явились, хоча про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Суд, врахувавши думку заявника, матеріали та обставини справи, вважає за можливе розглянути заяву без участі відповідача. Зясувавши обставини справи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом стосовно якої-небуть позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Судом зясовано, що рішенням Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 23 грудня 2014 року, ухваленого у справі за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Кам»янка-Бузької міської ради, третя особа: відділ архітектури і містобудування Кам»янка-Бузької райдержадміністрації про визнання права власності на самочинно прибудовану веранду до житлового будинку, визнано за позивачкою право власності на самочинно добудоване нею приміщення, розміром 5.63 х 2.58, площею 10.50 м.кв. до житлового будинку № 31 по вул. Мічуріна в м. Кам»янка-Бузька Львівської області, який складається з 2-х квартир № 1 і № 2 власником яких є [PERSON]. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №431/897/19. В обґрунтування заяви вказала, що заочним рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 21.08.2019 позовні вимоги [PERSON] задоволено. Рішенням ухвалено: «Надати дозвіл дитині - [PERSON] , [INFO] на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] , яка буде забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну своєї доньки [PERSON] , [INFO] , без згоди та супроводу батька - [PERSON] , [INFO] , на строк три роки, а саме з дня набрання рішенням законної сили». Проте, вказаним рішенням не охоплені позовні вимоги викладені в уточненому позові, а саме в частині надання дозволу дитині [PERSON] , [INFO] року народження , на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна до РФ та перетин лінії розмежування зони проведення операції об`єднаних сил України Донецької та Луганської областей. Вказана обставина унеможливлює виконання рішення Старобільського районного суду по цивільній справі №431/3239/19. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, до початку судового засідання надала заяву про розгляд заяви без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату , час та місце розгляду заяви повідомлений своєчасно та належним чином. Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності сторін. В порядку ч. 2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд перевіривши матеріали справи вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення. Так, рішенням Старобільського районного суду від 21.08.2019 не охоплено позовні вимоги, викладені в уточненій позовній заяві від 10.07.2019, в частині надання дозволу дитині [PERSON] , [INFO] року народження , на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна до РФ та перетин лінії розмежування зони проведення операції об`єднаних сил України Донецької та Луганської областей. Як встановлено, це питання ставилося стороною у додатковому позові, надавались відповідні докази та пояснення. За таких обставин суд вважає за необхідне відповідно до 1 ч.1 ст. 270 ЦПК України ухвалити у даній справі додаткове рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із означеним вище позовом до відповідача [PERSON], вказуючи на те, що з 2002 року вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 27.05.2005 року було розірвано. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з позивачкою, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача на неповнолітню дитину аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей певного віку щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду телефонограму з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 28.10.2002 року батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] є відповідач [PERSON]. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання дитини, що змусило позивачку звернутися до суду із зазначеним позовом, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивачки, за заявою останньої, аліменти на утримання їх дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним віднести на рахунок відповідача і стягнути з нього 551, 20 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявоею в якій вказала, що 10 листопада 1991 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, який 02 листопада 2006 року було розірвано, та повторно зареєстровано 10 листопада 2011 року відділом РАЦС Іллінецького РУЮ у Вінницькій області. Від вказаного шлюбу мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Між сторонами погоджено питання про проживання та виховання дітей. В зв'язку з тим, що сімейне життя в сторін не склалося, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та жодних подружніх відносин не підтримують, позивач звернувся до суду та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, проте подала до суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій позові вимоги підтримує, просить справу розглядати у його відсутність. За таких обставин суд визнає можливим вирішити справу за відсутності сторін та вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON], оскільки подальше збереження сім'ї було б формальним і суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався та існує формально, а подальше його збереження є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між ними слід розірвати, а позов - задоволити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 275,60 грн. на повернення сплаченого нею при зверненні до суду судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій вказала, що 11 лютого 2000 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], в якому мають двох дітей: [PERSON], 29 грудня 2000 року та [PERSON] [INFO], які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. З 2014 року та по час звернення позивача до суду з цим позовом відповідач не надає їй коштів на утримання дітей, а позивач потребує такої допомоги, оскільки діти постійно хворіють, що потребує коштів на їх лікування та санаторно курортне оздоровлення, тому позивач просить стягувати з відповідача на її користь на утримання доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину до їх повноліття та на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно з дня предявлення позову та пожиттєво. В судовому засідання позивач не зявилася, проте її представник [PERSON] подав заяву, в якій позовні вимоги змінив та просить стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини представник позивача відмовився. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутність, що змінені позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, як видно з копії свідоцтв про народження [PERSON] (а.с.3) та [PERSON] (а.с.4) їх батьком є відповідач [PERSON], тому він зобовязаний утримувати дітей, в тому числі шляхом сплати аліментів на їх утримання. В цьому разі, з огляду на недопустимість порушення прав неповнолітніх дітей на забезпечення батьками їхнього належного утримання, за вимогою позивача із відповідача за рішенням суду мають бути стягнуті аліменти на її користь на утримання дітей в частці від заробітку (доходу) відповідача. Визначаючи розмір такого стягнення, суд враховує також матеріальне становище платника та отримувача аліментів, та з огляду на зазначене вище визнає необхідним визначити розмір стягнення із [PERSON] аліментів на користь позивача на утримання дітей в частці від заробітку (доходу) в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому із відповідача на користь держави слід стягнути передбачену законом суму судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою в якій вказала, що 1 січня 2015 року [PERSON] позичила в неї гроші в сумі 3370 гривень, які зобов'язалась повернути 1 серпня 2015 року, про що написала договір позики у вигляді розписки. По закінченні зазначеного строку відповідач суми позики позивачу не повернула, ухиляється від її повернення й до цього часу. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання не виконала, ухиляється від сплати боргу позивач звернувся із вказаною позовною заявою до суду та просить стягнути із [PERSON] свою користь 3370 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилась, проте надіслала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, не повідомивши суд про причини своєї неявки. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача та, належним чином повідомленого відповідача, на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі заочне рішення, яким позов задовольнити, оскільки вимоги позивача знайшли своє підтвердження в ході дослідження письмових доказів по справі. Відповідно 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як видно з матеріалів цивільної справи 01.01.2015 року [PERSON] зобов'язалась повернути [PERSON] 3370 грн. до 01.08.2015 року згідно розписки від 01.01.2015 року (а.с.3). Свої зобов'язання згідно розписки відповідачка не виконала, взяті у борг кошти не повернула, тому має заборгованість 3370 грн. За таких обставин суд вважає, що вказана заборгованість у сумі 3700 грн. підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій вказала, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Іллінецького районного суду від 10 червня 2011 року. Від даного шлюбу є спільна донька - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і перебуває на її повному утриманні. Відповідач з часу розірвання шлюбу матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча позивач її потребує, оскільки на даний час ніде не працює, на обліку в Районному центрі зайнятості не перебуває, та не отримує допомоги по безробіттю. Тому позивач просить стягувати з відповідача на утримання доньки аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, проте подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, справу розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судової повістки, в судове засідання повторно не з'явився, не повідомивши причин своєї неявки. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, як видно з копії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.6) її батьком є відповідач [PERSON], тому він зобов'язаний утримувати доньку, в тому числі шляхом сплати аліментів на її утримання. В цьому разі, з огляду на недопустимість порушення прав неповнолітньої дитини на забезпечення батьками її належного утримання, за вимогою позивача із відповідача за рішенням суду мають бути стягнуті аліменти на її користь на утримання дитини в частці від заробітку (доходу) відповідача. Визначаючи розмір такого стягнення, суд враховує також матеріальне становище платника та отримувача аліментів, та з огляду на зазначене вище визнає необхідним визначити розмір стягнення із [PERSON] аліментів на користь позивача на утримання дитини в частці від заробітку (доходу) в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому із відповідача на користь держави слід стягнути передбачену законом суму судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій вказала, що перебувала в шлюбних відносинах з відповідачем, без реєстрації шлюбу. Від даного шлюбу є син [PERSON], [INFO], який перебуває на повному утриманні позивача. Відповідач з сином не спілкується, не надає жодної матеріальної допомоги на його утримання. Тому [PERSON] змушена звернутись до суду із даним позовом, і просити суд винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, проте подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, справу розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву в якій не визнає позовні вимоги, заперечує проти їх задоволення. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, як видно з копії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.5) його батьком є відповідач [PERSON], тому він зобовязаний утримувати сина, в тому числі шляхом сплати аліментів на його утримання. В цьому разі, з огляду на недопустимість порушення прав неповнолітньої дитини на забезпечення батьками її належного утримання, за вимогою позивача із відповідача за рішенням суду мають бути стягнуті аліменти на її користь на утримання дитини в частці від заробітку (доходу) відповідача. Визначаючи розмір такого стягнення, суд враховує також матеріальне становище платника та отримувача аліментів, та з огляду на зазначене вище визнає необхідним визначити розмір стягнення із [PERSON] аліментів на користь позивача на утримання дитини в частці від заробітку (доходу) в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому із відповідача на користь держави слід стягнути передбачену законом суму судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved