Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Позивач[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 18.11.1995 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому м.Чернівці, актовий запис №2138. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що між сторонами давно виникають постійні сварки, суперечки, непорозуміння. В них різні погляди на життя, що призвело до зникнення почуття любові між сторонами. Позивач стверджує, що сторони разом не проживають більше року та не ведуть спільного господарства. Вказує, що неодноразові намагання примиритись та продовжувати нормально спільно проживати нічого не дали, а тому збереження сімї є неможливим та суперечить їх інтересам. Також просить суд не надавати сторонам термін на примирення. На основі викладеного просить суд розірвати шлюб між сторонами. Позивач в судове засідання не зявилась, проте до початку судового засідання від неї надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, вказує, що остаточно втратила почуття любові, поваги та довіри до відповідача. Крім того, позивач вказує, що з відповідачем не проживає разом понад один рік та просить суд не фіксувати розгляд справи технічними засобами. Відповідач в судове засідання не зявився, проте до початку судового засідання від нього надійшла заява про розгляд даної справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу, вказує, що з позивачкою разом не проживає понад один рік, між ними остаточно втрачені почуття любові, поваги та довіри, а також просить суд не фіксувати розгляд справи технічними засобами. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 18 листопада 1995 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому міста Чернівці, актовий запис №2138, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №059093 (а.с.4). Від спільного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-МИ №098185 (а.с.6). Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають окремо понад один рік. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та заявами сторін. Беручи до уваги вище викладене, а також те, що сторони просять не надавати їм термін на примирення, відповідач визнає позов в повному об'ємі та просить розірвати шлюб, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та неповнолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній.

Outcome: approved