Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Вищого комунального навчального закладу «Володимир-Волинський педагогічний коледж імені А.Ю. Кримського» (надалі - ВКНЗ) про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що працює на посаді викладача зазначеного навчального закладу. 09 січня 2018 року наказом № 9-к директора ВКНЗ «Володимир-Волинський педагогічний коледж імені А.Ю. Кримського» на неї було накладене дисциплінарне стягнення у формі оголошеної їй догани. Підставами для його накладення було невиконання навчального плану в першому семестрі 2017/2018 навчального року, а також невідповідність робочих навчальних програм з курсів «Методика навчання математики» та «Основи початкового курсу математики», що згідно наказу про накладення дисциплінарного стягнення, є порушенням п.3 розділу ІІІ посадової інструкції викладача. Вважає наказ про притягнення її до дисциплінарної відповідальності незаконним, оскільки у ньому не було конкретизовано за яке саме порушення її було притягнуто до відповідальності, а невиконання навчального плану таким, що сталося не з її вини. В той же час зазначила, що уповноваженими особами ВКНЗ було порушено визначену Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України) процедуру притягнення її до дисциплінарної відповідальності, яка виразилась у пропуску строків для застосування дисциплінарного стягнення, а разом з тим порушенні обов'язку роботодавця зажадати у працівника до моменту застосування дисциплінарного стягнення письмових пояснень. Просила наказ про притягнення її до дисциплінарної відповідальності скасувати. В судових засіданнях позивачем та її представником було підтримано позовні вимоги з підстав, заявлених у позові. Додатково представник позивача зазначив про те, що посадова інструкція викладача (про порушення п.3 розділу ІІІ якої йде мова у наказі № 9-к від 09 січня 2018 року) втратила свою чинність у вересні 2017 року, а тому відповідач не вірно кваліфікував порушення позивачем своїх трудових обов'язків. Директором ВКНЗ «Володимир-Волинський педагогічний коледж імені А.Ю. Кримського» Савельєвим М.Г. до початку розгляду справи по суті, подано відзив на позовну заяву, за змістом якого, він повністю заперечив позовні вимоги, зазначив про те, що дисциплінарне стягнення у формі догани до викладача [PERSON] застосовано через порушення посадової інструкції викладача, що проявилось у ігноруванні нею вимог рішення педагогічної ради від 31 серпня 2017 року (протокол № 1) з питання «Про графік навчального процесу на 2017/2018 навчальний рік» та наказу № 189 від 01 вересня 2017 року «Про організацію практики студентів». Така бездіяльність призвела до невичитки великої кількості годин навчальних занять станом на кінець І семестру 2017/2018 навчального року у групах, де курси «Основи початкового курсу математики» та «Методика навчання математики», які викладає [PERSON] Крім того, позивач протягом І семестру 2017/2018 навчального року не вносила змін до навчальних програм вказаних курсів, які викладає, у зв'язку з чим попереджалась про можливість застосування до неї дисциплінарного стягнення. Разом з тим відповідач вважає дисциплінарний проступок позивача продовжуваним, який тривав упродовж всього І семестру 2017/2018 навчального року, в тому числі і протягом грудня 2017 року, а тому вважає, що не пропустив строки накладення дисциплінарного стягнення. Свої посилання у наказі № 9-к від 09 січня 2018 року на попередню редакцію посадової інструкції викладача вважає технічною помилкою, яка не впливає на суть дисциплінарного проступку. В судовому засіданні представниками відповідача заявлений позов також було повністю заперечено з підстав, викладених у відзиві. Крім того, у поясненнях зазначено про те, що [PERSON] неодноразово попереджалось про можливість накладення на неї дисциплінарного стягнення за вчинення вказаних вище проступків, зокрема в її адресу було скеровано лист № 361 від 10 листопада 2017 року про виявлення невідповідності навчальних робочих програм з курсів «Методика навчання математики» та «Основи початкового курсу математики», який на думку представників відповідача, слід розглядати як пропозицію позивачу надати письмові пояснення з приводу порушень нею трудової дисципліни. В той же час, у зв'язку із виконанням позивачем у ІІ семестрі 2017/2018 навчального року зауважень і недопрацювань, викладених у наказі № 9-к від 09 січня 2018 року, наказом директора ВКНЗ «Володимир-Волинський педагогічний коледж імені А.Ю. Кримського» № 129 від 08 червня 2018 року із [PERSON] було достроково зняте накладене дисциплінарне стягнення у формі догани. У зв'язку з цим відповідачем було запропоновано позивачу примиритися в позасудовому порядку, укласти мирову угоду та закрити провадження у справі. Однак сторонами не було досягнуто умов щодо примирення, а тому судовий розгляд справи продовжився. В ході розгляду справи позивачем також подано суду та представникам відповідача відповідь на відзив, в якому [PERSON] додатково зазначила про те, що наказ № 189 від 01 вересня 2017 року «Про організацію практики студентів», щодо якого йшла мова у відзиві суперечить Положенню про організацію навчального процесу у ВКНЗ «Володимир-Волинський педагогічний коледж імені А.Ю. Кримського», оскільки викладач зобов'язаний дотримуватися встановленого йому графіка робочого часу, а відволікати викладачів від проведення навчальних занять та контрольних заходів, передбачених розкладом, забороняється. Невідповідність проходження практики студентами, в частині залучення позивача до керівництва практикою та розкладу навчальних занять викладача [PERSON], поряд з тривалим перебуванням на лікуванні, призвели до невиконання навчального плану позивача. Разом з тим позивач заперечила те, що невідповідність робочих навчальних програм мала триваючий характер, оскільки була виявлена представниками відповідача ще у вересні 2017 року, про що вони повідомили її листом № 361 від 10 листопада 2017 року, а тому, оголошуючи їй догану 09 січня 2018 року, відповідач пропустив строк накладення дисциплінарного стягнення. Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України). Відповідно до ст.139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, точно додержуватись трудової дисципліни. Одним із видів юридичної відповідальності є дисциплінарна відповідальність. У сфері використання найманої праці вона полягає в обов'язку працівника, який вчинив дисциплінарний проступок, давати звіт перед роботодавцем за свої протиправні винні дії та понести дисциплінарні стягнення, передбачені нормами трудового права. Під вчиненням дисциплінарного проступку розуміється невиконання чи неналежне виконання працівником з його вини обов'язків, покладених на нього законодавством, колективним договором, трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо за ці діяння не передбачається кримінальна відповідальність. Відповідно до статті 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника (ст. 147-1 КЗпП України). У ВКНЗ «Володимир-Волинський педагогічний коледж імені А.Ю. Кримського» право прийняття та звільнення працівників надається його директору відповідно до п.4.4.6 Статуту зазначеного навчального закладу. А це означає, що директор педагогічного коледжу завжди має право застосовувати дисциплінарне стягнення до будь-якого працівника цього закладу, який вчинив дисциплінарний проступок. Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку (ст. 148 КЗпП України). Як передбачено статтею 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (ст. 150 КЗпП). Застосування догани вимагає від роботодавця чіткого дотримання загального порядку застосування дисциплінарних стягнень, встановленого законодавством. Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов'язків, закріплених нормами трудового права, зокрема: КЗпП, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Особливе значення при визначенні діяння працівника як дисциплінарного проступку має наявність у вчиненні цього діяння вини працівника, під якою розуміється певне психічне ставлення особи до своїх протиправних дій і їх шкідливих наслідків. Вина може виступати у формі умислу або необережності. Незалежно від форми вини обов'язковим її елементом є усвідомлення особою протиправності свого діяння. Дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов'язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов'язків без поважних причин. Тобто наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника. Поважними причинами, що виключають вину працівника, можуть бути життєві обставини. Інша річ, що не всі життєві обставини можуть визнаватися роботодавцем поважними причинами. Тоді в разі виникнення трудового спору наявність чи відсутність поважних причин, а отже, наявність чи відсутність вини працівника встановлює орган, що розглядає спір. Працівника не можна визнати винуватим, якщо він неналежно виконує свою роботу внаслідок недостатньої кваліфікації, захворювання або відсутності відповідних умов для її виконання. Наявність поважних причин визнається у разі доведеної непрацездатності працівника, хоча б вона і не була підтверджена листком непрацездатності, оскільки закон не зобов'язує працівника у разі захворювання звертатися до офіційної медицини. Одначе відсутність листка непрацездатності позбавить права працівника на одержання ним допомоги з тимчасової втрати працездатності. Трудові обов'язки працівника можуть визначатися законодавством, колективним, трудовим договором, іншими локальними та індивідуальними актами, в т.ч. у посадових інструкціях, документах, які визначають порядок виконаної роботи. Оскільки дані правовідносини є пов'язаними із порушенням трудової дисципліни працівником (проступком), діє принцип застосування презумпції невинуватості. Тобто не можна працівника притягнути до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена роботодавцем його вина, і працівник не зобов'язаний сам доводити свою невинуватість. Дисциплінарним проступком визнається невиконання саме трудових обов'язків. Працівника не можна притягнути до дисциплінарної відповідальності, якщо він не порушив своїх трудових обов'язків. Порушення трудової дисципліни вважається таким за умови, що воно сталося в робочий час. Перед тим як ухвалювати рішення про застосування до працівника догани, роботодавець має провести перевірку та зібрати достатньо доказів, які б свідчили про факт вчинення працівником дисциплінарного проступку. Догана оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. В наказі зазначаються посилання на відповідний документ, який порушив працівник, зокрема, - пункт, розділ, статтю відповідного акту, інструкції. Предметом спору в даній цивільній справі є правомірність притягнення позивача [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, а відповідно й видачі директором ВКНЗ «Володимир-Волинський педагогічний коледж імені А.Ю. Кримського» наказу № 9-к від 09 січня 2018 року. Наказом директора ВКНЗ «Володимир-Волинський педагогічний коледж імені А.Ю. Кримського» № 9-к від 09 січня 2018 року на позивача було накладене дисциплінарне стягнення у формі оголошення догани. З даного наказу вбачається, що підставою для винесення дисциплінарного стягнення позивачу стали невиконання нею навчального плану в першому семестрі 2017/2018 навчального року, а також виявлення невідповідності робочих навчальних програм з курсів «Методика навчання математики» та «Основи початкового курсу математики». Згідно оскаржуваного наказу, невиконання навчального плану [PERSON] було зумовлене тим, що вона не провела протягом І семестру відпрацювання навчальних занять щодо виниклого відставання від календарно-тематичного плану, яке утворилось внаслідок наступних трьох причин: ?впродовж 01-07 вересня 2017 року [PERSON] залучалась до керівництва практикою студентів ІV курсу, що було включено до її педагогічного навантаження та не дозволило їй в повному обсязі проводити заняття з «Основ початкового курсу математики» і «Методики навчання математики» та призвело до невичитки 10 годин занять, які вона повинна була відпрацювати поза розкладом, однак не відпрацювала; ?[PERSON] не відпрацювала п'ятими парами 6 годин занять, що припадали на вихідний день 16 жовтня 2017 року; ?з 18 по 26 вересня 2017 року та з 06 по 18 грудня 2017 року [PERSON] була звільнена від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю (перебувала на лікарняному). Поряд з цим, наказом № 9-к від 09 січня 2018 року ставиться у вину позивачу [PERSON] вчинення нею ще одного порушення трудової дисципліни, а це виявлення дирекцією навчального закладу невідповідності робочих навчальних програм з курсів «Методика навчання математики» та «Основи початкового курсу математики», які [PERSON] не привела у відповідність до навчального плану, що є порушенням п.3 розділу ІІІ Посадової інструкції викладача та входило до її службових обов'язків. З'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази, суд вважає, що відповідачем не доведено того факту, що невиконання позивачем [PERSON] навчального плану в першому семестрі 2017/2018 навчального року виникло виключно з її вини та без поважних причин, а розроблення і затвердження робочих навчальних програм з курсів «Методика навчання математики» та «Основи початкового курсу математики» відноситься до її безпосередніх обов'язків. Слід також звернути увагу й на порушення, які були допущені роботодавцем при дотриманні процедури притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. Як встановлено судом та не оспорювалось сторонами, позивач [PERSON] вже 32 роки працює викладачем ВКНЗ «Володимир-Волинський педагогічний коледж імені А.Ю. Кримського», протягом 2017/2018 навчального року та в даний час викладає у ньому навчальні програми з курсів «Методика навчання математики» та «Основи початкового курсу математики». У відповідності до наказу директора ВКНЗ «Володимир-Волинський педагогічний коледж імені А.Ю. Кримського» № 189 від 01 вересня 2017 року, викладача [PERSON] в І семестрі навчання було призначено керівником практики студентів спеціальності «Початкова освіта» за програмою «Перші дні дитини в школі», яка проходила з 01 по 07 вересня 2017 року. У відповідності до п.8 вказаного наказу, керівникам практики наказано навчальні заняття, які співпадають із проведенням практики, відпрацьовувати у час вільний від занять. Фактичне відпрацювання вказаного керівництва практикою викладачем [PERSON] в період з 01 по 07 вересня 2017 року в даній справі сторонами також не оспорювалось. Відтак з основних дисциплін, які викладала позивач у педагогічному коледжі виникла заборгованість в розмірі 10 годин занять, які вона повинна була відпрацювати в інший вільний від занять час. Як стверджувалось сторонами у судових засіданнях з 18 по 26 вересня 2017 року, а також з 06 по 18 грудня 2017 року позивач [PERSON] була звільнена від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю (перебувала на лікарняному). Також [PERSON] не відпрацювала п'ятими парами 6 годин занять, що припадали на вихідний день 16 жовтня 2017 року (святковий день 14 жовтня 2017 року - День захисника України, який припадав на суботу, було перенесено на понеділок 16 жовтня 2017 року). Загалом наказом директора ВКНЗ «Володимир-Волинський педагогічний коледж імені А.Ю. Кримського» № 323-к від 19 грудня 2017 року станом на цей день було встановлено невиконання навчального плану [PERSON] у кількості 30 годин навчальних занять у шести групах з дисциплін «Методика навчання математики» та «Основи початкового курсу математики», що призвело до виробничої необхідності проводити заміну занять. В даному випадку суд приймає до уваги встановлені причини виникнення такого відставання від календарно-тематичного графіку навчань та визнає їх поважними, оскільки вони не залежали від волі самої [PERSON] та не можуть ставитись їй у вину з наступних підстав: ?залучення [PERSON] до керівництва практикою відбулося не за волею позивача, а за наказом керівництва ВКНЗ та у час, який співпадав із навчальними заняттями за основними дисциплінами, які вона викладала, що призвело до необхідності їх відпрацювання у понадурочний час; ?під час здійснення керівництва практикою в період з 01 по 07 вересня 2017 року, [PERSON] не могла передбачити можливість своєї хвороби, а відтак звільнення від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю; ?в період тимчасової непрацездатності [PERSON] у зв'язку із хворобою не мала фізичної можливості виходити на роботу, а тим більше понаднормово відпрацьовувати пропущені заняття, тим самим ставити під загрозу своє здоров'я, а можливо й здоров'я студентів; ?у відповідності до Закону України № 238-VIII «Про внесення зміни до статті 73 Кодексу законів про працю України», Верховна Рада України ще 05 березня 2015 року ухвалила встановити 14 жовтня святковим днем - День захисника України, а відтак у керівництва педагогічного коледжу було достатньо часу для приведення календаря занять у відповідність до графіку робочих, вихідних та святкових днів, визначених законодавством, що не призвело б до необхідності [PERSON] додатково відпрацьовувати заняття призначені у вихідний день в понадурочний час; ?специфіка роботи викладача [PERSON] не давала їй фізичної можливості примушувати студентів різних груп з'являтись на заняття у вільний від навчання час для відпрацювання всього циклу пропущених годин занять, таке відпрацювання могло бути здійснене лише поступово та у значний проміжок часу; ?станом на 19 грудня 2017 року у [PERSON] була заборгованість по невідпрацьованим заняттям в загальній кількості 30 годин у 6 групах, які фізично вона не мала можливості до закінчення І семестру (22 грудня) в різних групах та в понадурочний час відпрацювати; ?керівництвом педагогічного коледжу не вживалося достатніх заходів для заміни викладача у період його тимчасової непрацездатності, що зазвичай практикується, для уникнення можливості настання наслідків у виді невичитки студентам запланованої кількості годин занять із навчальних дисциплін, які викладалися [PERSON] Разом з тим відповідачем не було подано суду жодного доказу того, що [PERSON] мала можливість в І семестрі 2017/2018 навчального року усунути вказані недоліки, однак цього свідомо не робила. Вказані обставини на переконання суду свідчать про те, що відповідач на момент притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не з'ясував усіх обставин, які призвели до порушення плану навчання та занять, не провів належної перевірки та не зібрав доказів, які б свідчили про факт вчинення з вини [PERSON] дисциплінарного проступку та без поважних причин. Разом з тим, у наказі № 9-к від 09 січня 2018 року відповідачем не зазначено норми посадової інструкції чи іншого нормативного акту, який вона в даному випадку порушила. Щодо факту виявлення невідповідності робочих навчальних програм, складення яких на думку відповідача віднесено до обов'язків викладача [PERSON], судом встановлено наступне. Листом ВКНЗ «Володимир-Волинський педагогічний коледж імені А.Ю. Кримського» № 361 від 10 листопада 2017 року [PERSON] повідомлено про виявлення невідповідності робочих навчальних програм з курсів «Методика навчання математики» та «Основи початкового курсу математики», які станом на 10 листопада 2017 року не були затверджені у встановленому порядку. Даним листом дирекція навчального закладу просила [PERSON] внести необхідні зміни до робочих програм та представити їх на затвердження голові циклової (предметної) комісії (надалі - Ц(П)К) та заступнику директора з навчальної роботи, а у випадку ігнорування нею вказаних вимог до неї буде застосоване дисциплінарне стягнення. У відповідності до абз.9 п.2.1 Положення про організацію навчального процесу у ВКНЗ «Володимир-Волинський педагогічний коледж імені А.Ю. Кримського», ухваленого рішенням педагогічної ради за протоколом № 3 від 15 січня 2015 року, навчальна програма нормативної дисципліни розробляється цикловими (предметними) комісіями коледжу на основі державного стандарту освіти або Інститутом інноваційних технологій та змісту освіти Міністерства освіти і науки України. Навчальна програма вибіркової дисципліни розробляється викладачами коледжу, погоджується цикловою (предметною) комісією та затверджується заступником директора з навчальної роботи. У відповідності до п.2.2 зазначеного Положення, для кожної навчальної дисципліни, яка входить до освітньо-професійної програми підготовки, на підставі навчальної програми дисципліни та навчального плану цикловими (предметними) комісіями складається робоча навчальна програма дисципліни, яка є нормативним документом вищого навчального закладу. Відтак, складення та затвердження робочої навчальної програми дисципліни у ВКНЗ віднесено зазначеним нормативним актом до компетенції циклової (предметної) комісії, а не позивача [PERSON], як викладача вказаної дисципліни. У зв'язку з викладеним, твердження відповідача про те, що [PERSON] не привела у відповідність (склала, розробила, чи інше) та не представила на затвердження голові циклової (предметної) комісії робочих програм з курсів «Методика навчання математики» та «Основи початкового курсу математики» є неналежними. В той же час за доводами відповідача в даному випадку [PERSON] такими діями вчинила порушення п.3 розділу ІІІ посадової інструкції викладача. З такими доводами суд також не погоджується з наступних підстав. У відповідності до п.3 розділу ІІІ посадової інструкції викладача, затвердженої директором ВКНЗ 13 вересня 2017 року, викладач щорічно розробляє робочі програми, календарно-тематичні плани навчальних дисциплін та інші матеріали, які забезпечують якість підготовки студентів, що затверджуються заступником директора з навчальної роботи (головою Ц(П)К) до 10 вересня. Відтак, ознайомившись із цією посадовою інструкцією лише 13 вересня 2017 року, позивач фізично не могла виконати вказаного обов'язку до 10 вересня 2017 року. У відповідності до ч.ч. 2 та 3 ст.5 ЦК України, акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні правовідносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з набрання ним чинності. Пункт 3 розділу ІІІ посадової інструкції викладача введеної в дію наказом директора ВКНЗ № 240 від 27 грудня 2007 року (попередня редакція, яка діяла до 13 вересня 2017 року), в обов'язки викладача включав забезпечення підготовки навчально-методичного забезпечення викладання навчальних дисциплін, визначеного наказом Міністерства освіти і науки № 161 від 02 червня 1993 року «Про затвердження Положення про організацію навчального процесу у вищих навчальних закладах». Положення № 161 від 02 червня 1993 року, норми якого містили відомості про те, що робоча навчальна програма дисципліни розробляється вищим навчальним закладом, та не покладали обов'язку щодо вчинення таких дій на викладачів, втратило чинність на підставі Наказу Міністерства освіти і науки № 1310 від 13 листопада 2014 року. Крім згаданих, інших нормативних документів, якими б встановлялися порядок складання робочої навчальної програми дисципліни прийнято не було. Тому у даному випадку щодо спірних правовідносин слід застосовувати норми Положення про організацію навчального процесу у ВКНЗ «Володимир-Волинський педагогічний коледж імені А.Ю. Кримського», яке відносить складення робочої навчальної програми дисципліни до обов?язків циклової (предметної) комісії, а не викладача. Таким чином суд прийшов до висновку, що складення робочої начальної програми дисципліни у 2017 році не входило до службових обов'язків викладача [PERSON], а відтак її неправомірно було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Разом з тим суд при розгляді даної справи прийняв до уваги і те, що [PERSON] складала робочі програми навчальних дисциплін «Основи початкового курсу математики» та «Методика навчання математики», які, згідно поданих нею до суду проектів, були затверджені головою Ц(П)К Цаль-Цальком Р.Й., однак неодноразово із зауваженнями поверталися для доопрацювання позивачу заступником директора з навчальної роботи Юринцем О.О. Крім того, відповідачем не було подано до суду належних доказів щодо вимоги (пропозиції, чи інше) [PERSON] надати письмові пояснення з приводу вчинення нею дисциплінарного проступку, що є порушенням його обов'язку, визначеного ч.1 ст.149 КЗпП України. Суд не може визнати належним доказом зажадання у [PERSON] письмових пояснень з приводу допущених порушень лист ВКНЗ № 361 від 10 листопада 2017 року, оскільки він не містить жодних відомостей про необхідність та можливість надання таких пояснень. Так само не має юридичного значення і акт фіксації відмови від надання письмових пояснень від 06 січня 2018 року, оскільки його було складено працівниками ВКНЗ без відома та у відсутність позивача. 11 січня 2018 року позивач [PERSON] звернулась із заявою до директора ВКНЗ «Володимир-Волинський педагогічний коледж імені А.Ю. Кримського», якою просила скасувати оголошену їй догану у зв'язку з відмовою їй у методичній допомозі та нерозумінням змісту проступків. У відповідності до наказу директора ВКНЗ «Володимир-Волинський педагогічний коледж імені А.Ю. Кримського» № 129 від 08 червня 2018 року із [PERSON] дисциплінарне стягнення у формі догани, накладене 09 січня 2018 року було достроково зняте. Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру. Це стягнення полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника в трудовому колективі. Такий моральний осуд покликаний спонукати працівника надалі належно виконувати свої трудові обов'язки. Згідно ст.141 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці і побуту. Необґрунтовано притягнувши викладача [PERSON] до дисциплінарної відповідальності відповідач не дотримався законодавства про працю. Достроково знявши з позивача накладене дисциплінарне стягнення, відповідач не відновив її порушеного права. Відтак порушене право позивача реабілітувати себе в очах трудового колективу підлягає захисту в судовому порядку, оскільки накладене на неї дисциплінарне стягнення наказом № 9-к від 09 січня 2018 року за своєю суттю та процедурою його застосування не відповідає вимогам Закону. У відповідності до п.4 ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення. У зв'язку з цим, з метою захисту порушеного права позивача та неправомірним притягненням її до дисциплінарної відповідальності суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову та скасування наказу ВКНЗ «Володимир-Волинський педагогічний коледж імені А.Ю. Кримського» № 9-к від 09 січня 2018 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності. В порядку ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved