Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що з 10.11.2007 року по 12.06.2013 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у шлюбі у них народився син: [PERSON], [INFO]. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12.06.2013 року з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання спільного сина в твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У звязку з тим, що дитина часто хворіє, стоїть на обліку з діагнозом: вазомоторний риніт, аденоїди І-ІІ степеню бронхіальна астма, хронічний тонзиліт. Дитина лікується амбулаторно та 2 рази на рік потребує санаторно-курортного лікування. При лікуванні дитина потребує специфічних препаратів і препаратів для лікування інкурентних (супутніх) хвороб. Дитина алергік, тому потребує перебування в оздоровчих місцях. Розмір аліментів, які стягуються з відповідача, не вистачає на утримання та лікування дитини. Просить суд розмір аліментів, що стягуються за рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 25 червня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], збільшити з 500,00 грн. щомісяця до 2000,00 гривень щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечував, однак просив зменшити розмір аліментів, які просить стягнути позивач до 800 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до таких висновків. Як встановлено судом, сторони з 10.11.2007 року по 12.06.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6). Сторони є батьками [PERSON], [INFO] ( а.с. 5). Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.06.2013 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 12 червня 2013 року і до досягнення повноліття дитиною ( а.с. 7). Як встановлено в судовому засіданні та не оспорюється відповідачем син - [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного [PERSON] України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 184 СК України якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною 2 статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Такий висновок узгоджується з позицією Верховного [PERSON] України висловленою у постанові № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року. Згідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як передбачається вимогами ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. За вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухваленні рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази зміни матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та інших підстав, передбачених для збільшення аліментів ст. 192 СК України, і таким чином, позивачем не доведена наявність обставин для збільшення розміру аліментів, що виникли після постановлення рішення від 25.06.2013 року. Однак, при визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи та враховує, що відповідач є повнолітнім, працездатною особою, що здатна своєю працею заробляти собі на життя, погодився збільшити розмір аліментів до 800,00 грн. щомісячно, що відповідає його частині як батька, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, індексуючи відповідно до закону. З огляду на наведене та розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог та підстав, на які посилається позивач у позові, суд дійшов до висновку, що частина позовних вимог щодо збільшення аліментів до 2000 гривень, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем ставиться питання та надаються докази, на стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Додаткові витрати\~\~на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово,\~\~періодично\~\~або постійно. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial