Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення по сплаті аліментів. В обґрунтування позову вказала, що у період з 2010 року по 2018 рік сторони перебували у шлюбі, від якого мають дитину [PERSON] , [INFO] . 13.09.2017 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області було винесено судовий наказ, згідно якого з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання їх дитини. Однак, відповідач у добровільному порядку відмовляється сплачувати заборгованість по аліментах. Станом на 01.11.2019 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів склала 11748,60 грн. При цьому, у зв`язку з простроченням відповідачем виплати аліментів, позивач має право на пеню, загальний розмір якої станом на 01.11.2019 року складає 22832,06 грн. За таких обставин, просить стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 28.01.2017 року по 01.11.2019 року у розмірі 22832,06 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.01.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 17.08.2020 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона визнала позовні вимоги частково та вказала, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача. Також відповідач погоджується із розрахунком неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, який здійснений позивачем. При цьому, завлений позивачем розмір неустойки перевищує 100% заборгованості по сплаті аліментів, яка була у відповідача станом на 01.11.2019 року. За таких обставин просить задовольнити позовні вимоги в частині стягнення неустойки (пені) у розмірі 11748,60 грн. Представник позивача 08.12.2020 року подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити та розглянути справу без її участі. Представник відповідача 08.12.2020 року подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 31.01.2011 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану ГУЮ Кіровоградської області (а.с. 10). Як вбачається з матеріалів справи, судовим наказом Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13.09.2017 року у справі № 390/161/17 стягнуто з [PERSON] , аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, та не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.08.2017 року і до досягнення донькою повноліття, а саме до [INFO] . На підставі вказаного судового рішення було відкрито виконавче провадження № 54849543, яке перебуває на виконанні у Подільському ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Відповідно до розрахунку державного виконавця Подільського ВДВС у м. Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 17.08.2020 року № 45440/19.12-28/10 сукупний розмір заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01.11.2019 року становив 11941,60 грн. Також даний розрахунок містить щомісячний розрахунок нарахувань та виплат боржником аліментів за період із серпня 2017 року по липень 2020 року (а.с. 71-73). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів. Також, згідно ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. За змістом ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Таким чином, під час розгляду справ про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів підлягають встановленню, як наявність самої заборгованості та її розмір, так і наявність чи відсутність вини платника аліментів у її виникненні. Так, відповідач визнав заборгованість зі сплати аліментів, а також те, що дана заборгованість виникла з його вини та не посилався на існування обставин, які об`єктивно перешкоджали йому сплачувати аліменти на підставі рішення суду. Більш того, у своєму відзиві він погодився з розрахунком неустойки (пені), здійсненим позивачем та частково визнав позовні вимоги щодо стягнення з нього неустойки (пені) по аліментах. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відтак, суд вважає, що загальний розмір неустойки (пені) за прострочення відповідачем сплати аліментів за період з 28.08.2017 року по 01.11.2019 року складає 22832,06 грн., але при цьому з відповідача може бути стягнуто не більше 100 відсотків заборгованості станом на 01.11.2019 року, тобто 11941,60 грн. На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини [PERSON] , який не повністю сплачував аліменти, а також часткове визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 11941,60 грн., у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню частково. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», із відповідача в порядку ст. 141 ЦПК України в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial