Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа Виконавчий комітет Міської ради м. Кропивницького про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття особи з реєстрації. В обґрунтування позову зазначила, що позивач є власником будинку за адресою: [ADDRESS]. За цією адресою зареєстрований та проживає її син [PERSON] Водночас, за цією адресою також зареєстрована її внучка - відповідач [PERSON], яка фактично два роки тут не проживає. 07.04.2016 року позивач звернулася до поліції з письмовою заявою про те, що [PERSON] пішла з дому та її місцезнаходження невідоме. В ході перевірки слідчим було встановлено її місцезнаходження і як вона пояснила в телефонній розмові слідчому, що про своє місцезнаходження вона повідомляти не бажає і відносно неї злочинів не вчинялось. У зв'язку з цим, у позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, що не надаються, але нараховуються за відповідачем. Крім того, дана обставина впливає на розмір призначення їй субсидії на житлово-комунальні послуги. За таких обставин, позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та примусово зняти її з реєстраційного обліку за цією адресою. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.09.2018 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін. Позивач подала в судове засідання заяву від 24.10.2018 року, з якої вбачається, що вона підтримує позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позові, просила позов задовольнити, розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце слухання справи повідомлялася належним чином. Викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки суду не повідомлено, заяв про відкладення розгляду справи не надано, відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Представник третьої особи 03.10.2018 року подав до суду заяву про розгляд справи за відсутністю особи, в якій просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника третьої особи. За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі матеріалів справи та наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку на праві приватної спільної сумісної власності за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 18.06.2018 року та архівною довідкою ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 11.07.2018 року № 47702 (а.с. 11, 12). Згідно з відповіддю відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Кіровоградській області від 14.08.2018 року [PERSON] зареєстрована з 12.07.2011 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). Відповідно до вимог ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається з листа прокуратури м. Кіровограда від 15.06.2016 року № 3-131-16 кримінальне провадження № 12016120020004600 від 08.04.2016 року за фактом зникнення [PERSON] закрито. В ході перевірки даного факту встановлено, що [PERSON] не бажає повідомляти своє місцеперебування та відносно неї злочинів не вчинялось (а.с. 10). З квітня 2016 року відповідач жодного разу не була в будинку [PERSON], останні два роки з позивачем проживає лише її син [PERSON]. Ці обставин підтверджуються письмовими поясненнями сусідів позивача [PERSON] та [PERSON], завірених головою Квартального комітету № 22 (а.с. 5, 6). Згідно з довідкою квартального комітету № 22 від 29.06.2018 року № 104 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але не проживає там з 01.04.2016 року (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, та приймаючи до уваги, що відповідач не проживає більше двох років у будинку, що належить позивачу, і місце її перебування невідоме, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] підлягають задоволенню. Щодо вирішення позовної вимоги про примусове зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], суд виходить з такого. Реєстрація та зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами реєстрації, до яких, відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», належать виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Цією статтею передбачено й порядок зняття з реєстрації, що є компетенцією органів реєстрації місця проживання та місця перебування осіб, а не суду. Оскільки судом вирішено визнати відповідача таким, що втратив право користування житловими приміщенням, ця позовна вимога є передчасною і необґрунтованою, оскільки питання зняття з реєстраційного обліку відноситься до компетенції органу реєстрації - Виконавчого комітету Міської ради м. Кропивницького, а не суду, а тому, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню 704,80 грн. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial