Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом та просила визнати 1/3 частину житлового будинку із надвірними будівлями, розташованого у місті Харкові по вулиці В.Василєвської, 113-А спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], та визнати за нею, [PERSON], право власності на 1/6 частину житлового будинку із надвірними будівлями, розташованого у місті Харкові по вулиці В. Василєвської, 113-А. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що 22.10.1988 р. вона вступила у шлюб із відповідачем [PERSON],зареєстрований у [PERSON] одруження «Жовтневий», актовий запис за №1136. 09.06.2005 позивач з відповідачем для мешкання своєї сім,ї, на спільні подружні кошти придбали житловий будинок із надвірними будівлями, розташований за адресою: місто Харків, вулиця Ванди Василєвськой, №113-А, при цьому договір купівлі-продажу нерухомості за згодою позивача був оформлений на імя відповідача [PERSON] та їхніх двох синів [PERSON] та [PERSON], за правом спільної сумісної власності. Будинок є єдиним місцем мешкання всіх членів сім,ї. Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.09.2014 р. відповідач [PERSON] визнаний винним та засуджений за ст.286 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі, із позбавленням права керувати транспортними засобами терміном на три роки та стягненням на користь потерпілої моральної шкоди. Червонозаводським відділом державної виконавчої служби ХМУЮ 18.03.2015 р. відкрито провадження по стягненню боргу [PERSON], який є його особистим зобовязанням. З приводу цього у позивача виникла необхідність визнати та захистити своє особисте право власності на спільне майно з відповідачем та вона звернулась до суду із дійсним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі та надала пояснення відповідні вищенаведеному, у межах позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час слухання справи повідомлений належним чином, у своїй заяві на адресу суду, посвідченій начальником Крюківської виправної колонії УДПтС України №29, позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі, підтверджує обставини набуття нерухомості, викладені у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не зявились, про час слухання справи повідомлені належним чином, у своїх заявах на адресу суду просять слухати справу у їхньої відсутності, проти позову не заперечують. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріли справи, належним чином дослідивши кожен доказ окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що 09.06.2005 року відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] придбали житловий будинок із надвірними будівлями, розташований за адресою: місто Харків, вулиця Ванди Василєвськой, №113-А. Договір купівлі-продажу зазначеної нерухомості був оформлений на імя [PERSON], [PERSON] та [PERSON], за правом спільної сумісної власності. Договір посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за р.№157. Право власності на будинок зареєстроване належним чином КП «Харківське МБТІ» 22.06.2005 р. за №52793 в книзі 1 (а.с.17,19). На час набуття зазначеного житлового будинку сторони [PERSON] та [PERSON] знаходились у шлюбі, зареєстрованому 22.10.1988 р. у [PERSON] одруження «Жовтневий», актовий запис за №1136 Діти подружжя [PERSON] [PERSON] ( а.с. 14), [PERSON]Ю.( а.с. 14) є самостійними співвласниками будинку у звязку із тим, що для його набуття були витрачені кошти, отримані від попереднього продажу квартири, де обидва сини приймали участь у її приватизації, про що суду були надані копії свідоцтва про право власності на житло від 26.05.2003 р. та договору купівлі-продажу цього житла 09.06.2005 р. ( а.с. 39-40). Сторони проживають у будинку, мають у ньому постійну реєстрацію ( а.с. 11). Вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 29.09.2014 р. відповідач [PERSON] визнаний винним та засуджений за ст.286 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі, із позбавленням права керувати транспортними засобами терміном на три роки та стягненням на користь потерпілої моральної шкоди; згідно довідки за №48 від 30.03.2015 р., [PERSON] відбуває покарання у Крюківській виправній колонії №29 УДПтС України в Полтавській області (а.с.11). Червонозаводським відділом державної виконавчої служби ХМУЮ 18.03.2015 р. відкрито провадження по стягненню боргу [PERSON], який є його особистим зобовязанням. З приводу цього у позивача виникла необхідність захистити своє особисте право власності на спільне із відповідачем подружнє майно. Відповідно до\~ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст.ст.\~11,\~15 Цивільного кодексу України, цивільні права і обовязки виникають із дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у рази їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Відповідно до статті 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом сумісної власності подружжя. Частина житлового будинку по вул. В.Василєвської, 113-А, яка зареєстрована на імя відповідача [PERSON], є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ст. 63 СК України, вони мають рівні права на володіння, користування і розпорядження цим майном. На підставі ст.69 СК України позивач має право на поділ майна, що належить подружжю на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, що встановлено згідно приписам ст.70 СК України. Суд встановив, що відповідно до ст.370 ЦК України, частка у спільній сумісній власності на зазначений будинок, яка належить [PERSON] складає 1/3 частину. Саме ця частина є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON]. Позивач на законних підставах претендує на половину цієї частки, а саме на 1/6 частину спільної власності житлового будинку із надвірними будівлями, розташованого у місті Харкові по вулиці В.Василєвської, 113-А. Суд прийшов до висновку, що 1/3 частина житлового будинку є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON], як така, що набута під час шлюбу. До цієї спірної частини будинку застосовуються усі приписи Сімейного Кодексу України про розподіл спільного майна подружжя. Суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину будинку в порядку розподілу спільного майна подружжя та вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження належними та допустимими доказами. На підставі викладеного,

Outcome: approved