Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON], яким просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 28 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області. В обгрунтування позову зазначила, що у шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO]. Із відповідачем подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння і поваги один до одного, розходження поглядів на сімейні відносини та обов?язки з ведення спільного господарства. На протязі тривалого часу (останні 8 років) сімейне життя між ними постійно погіршувалося, на даний час між ними фактично припинені шлюбні стосунки, а їх шлюб залишається простою формальністю. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак попередньо на адресу суду подала письмову заяву, в якій зазначила: «У підготовче\~та судове\~засідання по\~цивільній справі\~за моїм\~позовом до\~[PERSON] про\~розірвання шлюбу\~я з?явитися\~не можу\~за сімейними\~обставинами.\~Окрім цього\~не бажаю\~зустрічатися з\~відповідачем навіть\~у судовому\~засіданні,\~бо від\~спілкування з\~ним відчуваю\~сильний психологічний\~стрес.\~Прошу такий\~судовий розгляд\~моєї справи\~проводити без\~моєї участі,\~позовні вимоги\~підтримую в\~повному обсязі,\~наполягаю на\~їх задоволенні,\~теперішнє моє\~прізвище на\~дошлюбне не\~змінювати,\~понесені мною\~судові витрати\~в розмірі\~704,\~80\~грн.\~у виді\~судового збору,\~прошу стягнути\~з відповідача\~на мою\~користь.\~Я категорично\~заперечую проти\~надання нам\~строку для\~примирення оскільки\~повністю втратила\~почуття любові\~та поваги\~до відповідача,\~наш шлюб\~відновленим бути\~не може. Я не бажаю бути у такому шлюбі, а оскільки шлюб є союзом добровільним і ніхто проти його волі не може бути до цього примушений, вважаю, що перебування у шлюбі із відповідачем порушить мої права, свободи та інтереси, зокрема й на можливу реалізацію в майбутньому мого права на створення нової повноцінної сім?ї. Також прошу суд при прийнятті судових рішень у даній справі, прийняти до уваги мої посилання зазначені у позові і у цій заяві. Додатково повідомляю суд, що після одруження ми проживали у мене. Після народження нашої дитини сина 09 листопада 2011 року, відповідач став зловживати спиртним, влаштовував постійні сварки на ґрунті алкогольного сп?яніння, під час яких ображав мене, моїх батьків, наносив побої, ставився агресивно і до дитини, пошкоджував майно. Все це було нестерпно і коли дитина пішла в перший клас вересня 2018 року, відповідач в черговий раз пішов в «запій», знову вчинив п?яний дебош. Така поведінка вкрай негативно впливає на мене та на нашу малолітню дитину, яка по цій причині перебуває у постійному стресі. Щоб припинити таку поведінку відповідача в останній раз я була змушена викликати поліцію. Після цього випадку відповідач залишив сім?ю, пішов жити на свою квартиру на вул. Лепких і з цього часу ми з ним не спілкуємося, перебуваємо у неприязних стосунках. Щодо доказів в підтвердження вказаних мною обставин, то вони є долучені до позову і вважаю, що відповідач не буде заперечувати мого позову й обставин, яким він обґрунтований. У випадку належним чином повідомленого відповідача, за відсутності відповідних заяв з його сторони, не заперечую й клопочу про заочний розгляд моєї справи». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча був повідомленим належним чином про слухання справи в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, відзив на позов не подав, причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду від 01 лютого 2019 року вирішено розглядати справу заочно. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, заяву позивачки та її позицію щодо вирішення справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи\~ з наступних підстав. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. З ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. З ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено наступне: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб 28 серпня 2010 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №110, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. У вказаному шлюбі у сторін по справі народилася одна дитина син [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження. З врахуванням обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги судом також встановлено, що сторони з вересня 2018 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки між ними повністю припинені, відносини є неприязними, їх шлюб залишається формальністю. Отже, суд прийшов до висновку, що сімя\~сторін по справі розпалася, зберегти її неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому, з огляду на засади добровільності шлюбу, позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved