Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 28.08.2020 року до Оржицького районного суду Полтавської області з вказаним позовом. У позовній заяві вказано, що [INFO] помер дядько позивачки [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5 га, кадастровий номер 5323655100:00:003:0091, що розташована на території Оржицької селищної ради. Позивач зазначає, що спадщину [PERSON] вона прийняла в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, інших спадкоємців немає. [PERSON] у позовній заяві зазначила, що в ході збирання документів для оформлення своїх спадкових прав їй стало відомо, що рішенням Оржицького районного суду від 20.02.2014 року за заявою прокурора Оржицького району в інтересах держави в особі Оржицької селищної ради було визнано відумерлою спадщину [PERSON] . Своєю постановою від 16.05.2019 року Полтавський апеляційний суд скасував вказане рішення суду. Однак, оформити свої спадкові права на майно померлого [PERSON] позивач не має змоги, оскільки зазначене рішення Оржицького районного суду стало підставою для виникнення у Оржицької селищної ради Полтавської області права комунальної власності на земельну ділянку [PERSON] та відповідно реєстрації такого права. На підставі рішення Оржицької селищної ради шостої сесії сьомого скликання від 19.02.2016 року відбувся поділ земельної ділянки з кадастровим номером 5323655100:00:003:0091 на дві земельні ділянки з кадастровими номерами 5323655100:00:003:1091 та 5323655100:00:003:2091. Позивач вказує, що 19.02.2016 року Оржицькою селищною радою було прийняте рішення про розгляд і затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5323655100:00:003:1091, [PERSON] . На підставі вказаного рішення на зазначену земельну ділянку 22.03.2016 року було зареєстроване право власності на ім`я [PERSON] . Крім того, 30.09.2016 року Оржицькою селищною радою було прийняте рішення №21 про розгляд і затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки площею 1,4960 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5323655100:00:003:2091, [PERSON] . На підставі цього рішення 22.03.2016 року було зареєстроване право власності на ім`я [PERSON] . Посилаючись на вищевказані обставини позивач просила скасувати рішення Оржицької селищної ради шостої сесії сьомого скликання б/н від 19.02.2016 року про розгляд і затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки загальною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Оржицької селищної ради Оржицького району Полтавської області, кадастровий номер 5323655100:00:003:1091, у власність [PERSON] , припинити право власності [PERSON] на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5323655100:00:003:1091, площею 2,0 га, яка розташована на території Оржицької селищної ради Оржицького району Полтавської області, номер запису про право власності 13808606 від 22.03.2016 року та витребувати її у [PERSON] , скасувати рішення Оржицької селищної ради п`ятнадцятої сесії сьомого скликання №21 від 30.09.2016 року про розгляд і затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки загальною площею 1,4960 га для ведення особистого селянського господарства на території Оржицької селищної ради Оржицького району Полтавської області, кадастровий номер 5323655100:00:003:2091 у власність [PERSON] , припинити право власності [PERSON] на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5323655100:00:003:2091, площею 1,4960 га, яка розташована на території Оржицької селищної ради Оржицького району Полтавської області, номер запису про право власності 16916464 від 07.10.2016 року та витребувати її у [PERSON] . Ухвалою суду від 16.09.2020 року було відкрито загальне позовне провадження у справі. У відзиві на позовну заяву представник відповідача Оржицької селищної ради просив не скасовувати рішення сесії Оржицької селищної ради про передачу у власність земельних ділянок, вказав, що Оржицька селищна рада на законних підставах передала [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку в приватну власність у 2016 році, тобто на момент, коли рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 20.02.2014 року про визнання спадщини відумерлою не було скасоване, а право комунальної власності не відмінено та не оскаржено. У відзиві на позовну заяву представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] зазначив, що Оржицькою селищною радою надано погодження та дозвіл на поділ земельної ділянки (кадастровий номер 5323655100:00:003:0091) на дві частини. Відповідно поданих заяв учасників АТО, були надані дозволи на відведення новоутворених земельних ділянок в приватну власність для ведення особистого селянського господарства. На підставі виданих дозволів [PERSON] та [PERSON] замовили та виготовили в установленому законом порядку проекти землеустрою. Після погодження землевпорядних документацій заявники звернулись до Оржицької селищної ради з клопотанням про затвердження проектів землеустрою та передачу у власність земельних ділянок. Розглянувши заяви та проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок Оржицькою селищною радою було прийнято рішення сесії селищної ради «Про розгляд та затвердження проектів землеустрою та передачу у власність земельної ділянки». На підставі даних рішень сесій [PERSON] та [PERSON] зареєстрували право власності на земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Таким чином, відповідачі на законних підставах отримали право власності на землю. У відповіді на відзив відповідачів [PERSON] та [PERSON] представник позивача вказав, що право власності на земельні ділянки відповідачами [PERSON] та [PERSON] було набуте внаслідок поділу земельної ділянки [PERSON] безвідплатно на підставі відповідних рішень Оржицької селищної ради. Відповідно до ч. 3 ст. 388 ЦК України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник майна має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. У відповіді на відзив Оржицької селищної ради представник позивача вказала, що позов про відумерлість спадщини та в подальшому прийняття рішення про передачу земельної ділянки відповідачам були сформовані на тому, що позивачка не прийняла спадщину шляхом належного оформлення документів на спадщину. Факт того, що особа не оформила свого права на спадкове майно після смерті спадкодавця, не має правового значення для вирішення питання щодо наявності права на це майно, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Представник позивача вважає, що підстав для розпорядження прийнятим позивачкою спадковим майном Оржицька селищна рада не мала. В судовому засіданні представник позивача позовні\~ вимоги підтримала в повному обсязі, в своїх поясненнях посилалася на обставини, викладені в позовній заяві та у відповіді на відзив. Представник позивача, крім іншого, зазначила, що будинок, в якому проживав та помер спадкодавець відносився до категорії колгоспних дворів і позивачка, будучи членом колгоспного двору станом на 1991 рік, мала частку у праві власності на вказаний будинок Представник відповідача Оржицької селищної ради в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що Оржицька селищна рада на законних підставах передала [PERSON] та [PERSON] земельні ділянки в приватну власність. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що [PERSON] та [PERSON] є добросовісними набувачами права власності на земельні ділянки, зазначив, що позивачка [PERSON] не проживала зі спадкодавцем [PERSON] на момент його смерті, тому і не прийняла відповідну спадщину. Суд, заслухавши представника позивача, представників відповідачів, показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , показання позивача [PERSON] , яка за її клопотанням була допитана як свідок у справі, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (том 1, а.с. 7). До складу спадщини [PERSON] входила, зокрема, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,50 га, яка розташована на території Оржицької селищної ради (том 1, а.с. 10 зворот). Згідно рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 20.02.2014 року спадщина [PERSON] у вигляді земельної ділянки (паю) розміром 3,50 га, що знаходиться на території Оржицької селищної ради була визнана відумерлою (том 1 , а.с. 13). 16.05.2019 року своєю постановою Полтавський апеляційний суд скасував вищевказане рішення суду, заяву про визнання спадщини [PERSON] у вигляді земельної ділянки відумерлою залишено без розгляду (том 1, а.с. 14-15). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що земельна ділянка площею 3,49 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5323655100:00:003:0091 є комунальною власністю Оржицької селищної ради на підставі рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 20.02.2014 року, номер запису про право власності 9320513 від 08.04.2015 року (том 1, а.с. 86). Згідно рішення шостої сесії сьомого скликання Оржицької селищної ради від 19.02.2016 року відбувся поділ земельної ділянки з кадастровим номером 5323655100:00:003:0091. Вказаним рішенням було надане погодження на поділ вищезазначеної земельної ділянки на дві частини площею 2,0 та 1,4960 га та наданий дозвіл Оржицькій селищній раді на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 3,4960 га, сільськогосподарського призначення, кадастровий номер - 5323655100:00:003:0091 (том 1, а.с.24). На підставі вказаного рішення Оржицької селищної ради ПП «Проектант» була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером 5323655100:00:003:0091 ( том 1, а.с. 213-233). Своїм рішенням шістдесята сесія шостого скликання Оржицької селищної ради від 17 квітня 2015 року надала дозвіл [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в приватну власність, площею 2,0 га ріллі для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, комунальної власності, що знаходяться за межами населеного пункту, які не надані у власність та користування (том 1, а.с. 90). Рішенням шістдесят п`ятої сесії шостого скликання Оржицької селищної ради від 20 серпня 2015 року наданий дозвіл [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в приватну власність, площею 1,49 га ріллі для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, комунальної власності, що знаходяться за межами населеного пункту, які не надані у власність та користування (том 1, а.с. 89). Рішенням шостої сесії сьомого скликання Оржицької селищної ради від 19.02.2016 року було затверджено «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] для ведення особистого селянського господарства (згідно з КВЦПЗ-01.01.03) в адміністративних межах Оржицької селищної ради (за межами населеного пункту) Оржицького району Полтавської області» та передано [PERSON] безоплатно у приватну власність земельну ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 5323655100:00:003:1091 (том 1, а.с. 88). На підставі вказаного рішення на зазначену земельну ділянку було зареєстроване право власності на ім`я [PERSON] , номер запису про право власності 13808606 від 22.03.2016 року (том 1, а.с. 33). Рішенням шостої сесії сьомого скликання Оржицької селищної ради від 30.09.2016 року було затверджено «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] для ведення особистого селянського господарства (згідно з КВЦПЗ-01.01.03) в адміністративних межах Оржицької селищної ради (за межами населеного пункту) Оржицького району Полтавської області» та передано [PERSON] безоплатно у приватну власність земельну ділянки площею 1,4960 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 5323655100:00:003:2091 (том 1, а.с. 87). На підставі вказаного рішення на зазначену земельну ділянку було зареєстроване право власності на ім`я [PERSON] , номер запису про право власності 16916464 від 07.10.2016 року (том 1, а.с. 34). 31.10.2018 року позивач [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті дядька [PERSON] (мати позивача [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрою та братом відповідно) (том 1, а.с. 8-10, 124). У довідці виконавчого комітету Оржицької селищної ради від 13.04.2018 № 588/02-23 зазначено, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , з 2004 року і по день смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] , на момент його смерті та шість місяців потому за цією адресою була зареєстрована та проживала племінниця померлого [PERSON] , 1982 р.н. (т. 1 а.с. 11). У паспорті позивачки, копія якого міститься в матеріалах справи (т. 1 а.с. 36), вказано, що місце проживання позивача зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , а 29.03.2008 року було внесено запис про зняття її з реєстрації за цим місцем проживання. Приватний нотаріус Оржицького районного нотаріального округу Полтавської області Черненко О.О. своєю постановою від 06.11.2020 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що вчинення нотаріальної дії буде суперечити закону. У постанові приватний нотаріус вказала, що виготовити витяг з Державного реєстру про реєстрацію прав на нерухоме майно немає можливості у зв`язку з відсутністю інформації у Державному реєстрі про реєстрацію права власності за померлим (т. 1 а.с. 130). 05.03.2020 року позивач через свого представника подала до відділу державної реєстрації Оржицької селищної ради заяву про скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме запису про комунальну власність Оржицької селищної ради на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,49 га, що розташована на території Оржицької селищної ради Полтавської області, кадастровий номер 5323655100:00:003:0091, номер запису про право власності 9320513 від 08.04.2015 року (том 1, а.с. 18-19). Своїм рішенням №51564656 від 11.03.2020 року державний реєстратор прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації Оржицької селищної ради Демченко Р.Ю. відмовив позивачу у скасуванні запису про право власності 9320513 від 08.04.2015 року, свою відмову мотивував тим, що у Державному земельному кадастрі відсутні відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 5323655100:00:003:0091 (том 1, а.с. 21 зворот). Згідно довідки відділу в Оржицькому районі Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області №150/101-19 від 10.06.2019 року кадастровий номер 5323655100:00:003:0091 земельної ділянки, яка належала померлому [PERSON] був скасований в результаті поділу на дві земельні ділянки з кадастровими номерами 5323655100:00:003:1091 та 5323655100:00:003:2091 (том 1, а.с. 21). Відповідно до ст.\~1216\~ЦК\~України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно ст.\~1218\~ЦК\~України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до\~статті 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Суд приймає до уваги те, що у власності фізичної особи може бути одночасно декілька земельних ділянок як різного цільового призначення, так і одного і того ж цільового призначення. У своїй постанові про відмову у видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину приватний нотаріус зазначила, що виготовити витяг з Державного реєстру про реєстрацію прав на нерухоме майно немає можливості у зв`язку з відсутністю інформації у Державному реєстрі про реєстрацію права власності за померлим. Однак у постанові відсутні будь-які відомості, які б дозволили однозначно ідентифікувати цю земельну ділянку, наявна інформація лише про те, що земельна ділянка належала померлому [PERSON] . Суд приходить до висновку, що позивач не надала належних і допустимих доказів того, що нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5323655100:00:003:0091, що належала померлому [PERSON] , тому позивач не довела, що її право на спадкування вказаного майна взагалі кимось порушене і потребує захисту. Так як недоведення позивачем порушення свого права, про захист якого він просить, є самостійною підставою для відмови в задоволенні його позовних вимог, суд не дає оцінку іншим доводам сторін та іншим доказам у справі (крім тих доводів і доказів, оцінку яким суд дав у своєму рішенні), оскільки вони не впливають на прийняття рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Твердження представника позивача про те, що будинок, в якому проживав та помер спадкодавець відносився до категорії колгоспних дворів і позивачка, будучи членом колгоспного двору станом на 1991 рік, мала частку у праві власності на вказаний будинок, суд не приймає до уваги, оскільки інформація про те, чи відносився вказаний будинок до категорії колгоспних дворів і чи мала позивачка частку у праві власності на вказаний будинок не відноситься до предмету цієї справи. Таким чином суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed