Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON], [INFO] та аліментів на своє утримання до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO] трьох років, судові витрат покласти на відповідача. В позовній заяві вказує, що сторони 25 грудня 2010 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції м. Києва, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], актовий запис №1899. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, у зв'язку з чим позивач вимушена звернутись до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, позов просила задовольнити, пояснивши, що відповідач не бере участі в житті дитини, не бере участі у фінансовому забезпеченні дитини у зв'язку з чим, вона вимушена звернутись до суду. Зазначила, що вона вимушена була вийти на роботу, для того, щоб працювати і утримувати свою родину. Представник відповідача в судовому засіданні повідомив про часткове визнання позову, зазначивши, що відповідач погоджує сплачувати грошові кошти в розмірі, ? від заробітку щомісячно, водночас заперечує проти сплати аліментів на утримання дружини. В обґрунтуванні, представник посилався на положення ст.75, 76, 84 СК України, наголошуючи на тому, що доказів того, що чоловік може надавати матеріальну допомогу до суду не надано. Також, представник звертав увагу, що позивач також отримує соціальну допомогу щомісячно. Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд дійшов до таких висновків. Згідно ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Виходячи з положень ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., передбачено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відображене і в національному законодавстві. Так, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов'язку тягне за собою встановлену законом відповідальність. Відповідно до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що 25 грудня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції м. Києва, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], актовий запис №1899. В подальшому, відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від В шлюбі у сторін народилася донька: [PERSON],[INFO]. Дитина проживає з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про реєстрацію місяця проживання особи. Судовим розглядом встановлено, що дитина повністю знаходяться на утриманні та вихованні позивача. Будь-яких інших доказів в підтвердження передбачених ст. 182 Сімейного кодексу України обставин на підтвердження матеріального стану відповідача суду не надано, крім тих, що досліджені в судовому засіданні, не встановлено таких і при розгляді справи. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою ( ч.1 ст. 141 СК України). Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Вирішуючи питання суми аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача, суд приймає до уваги, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім обставин, які визнаються сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням обставин, які перелічені в ст. 182 СК України, враховуючи позовні вимоги щодо стягнення аліментів на дитину, з огляду на визнання відповідачем позовних вимог в цій частині, суд вважає за можливе при визначенні розміру аліментів, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки від заробітку (доходу), починаючи з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 03.03.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] щомісячно, але не менше 30 % встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Щодо позовних вимог відносно стягнення аліментів на дружину, слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої спільної дитини, відповідно до ч.2-ч.4 статті 84 та статей 86 і 88 СК України. Право жінки та чоловіка на утримання припиняється з підстав, встановлених п.п.2, 4 ст.83, ст.ст.85, 87 і 89 СК України. Згідно ч.ч.2-4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання, зокрема, дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В матералах справи наявна копія довідки про доходи [PERSON], відповідно до якої, сума його середньомісячного заробітку складає близька 7405, 51 грн. Водночас, суд приймає доводи представника відповідача про те, що копія вказаної довідки не може вважатись належним доказом, оскільки копія належним чином не завірена. Водночас в судовому засіданні представник відповідача не заперечував факт працевлаштованості відповідача. З огляду на викладне, суд вважає за можливе задовольнити позовну вимогу щодо стягнення аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини від його доходів щомісячно до досягнення дитиною 3 років. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (ч.1 ст.79 СК України) Відтак вимоги підлягають задоволенню від дати штампу на позовній заяві - 03.03.3017 року. Рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць згідно з ст.367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 640 гривня 00 копійок.

Outcome: approved