Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Канівського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. Свій позов мотивує тим, що 12.04.2016 вона придбала у власність житлову квартиру [ADDRESS] Після укладення договору купівлі-продажу квартири, належну відповідачу [PERSON], останній з реєстрації не знявся і залишився зареєстрованим у належній їй на праві приватної власності квартирі. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] та зняти його з реєстрації. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності , позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Повідомлення про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник Виконавчого комітету Канівської міської ради - Леонова А.А., в судове засідання не з'явилася, до суду надійшла телефонограма про розгляд справи без її участі, не заперечує щодо задоволення позову. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Канівського нотаріального округу Лагутінською Є.П. 12.04.2016, зареєстрованого в реєстрі за № 178 ( а.с. 8-9) та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( а.с. 12). З довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 7351 від 08.06.2018 вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], її син [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). З довідки реєстраційного відділу виконавчого комітету Канівської міської ради № 902 від 18.06.2018, вбачається, що згідно даних реєстраційного обліку місце проживання [PERSON], [INFO], зареєстровано за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 19). Згідно акту від 08.06.2018 за № 33, складеного мешканцями будинку [ADDRESS], вбачається, що [PERSON], в квартирі № 45 не проживає з 21 вересня 2012 року, місце знаходження його не відоме ( а.с. 14). Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ст. 810 ЦК України, за договором найму житла одна сторона -власник житла передає або зобов'язується передати другій стороні житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Договір найму житла, як правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Стаття 810 ЦК України, встановлює письмову форму договору найму житла. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» № 24-150/0/4-13, від 28.01.2013 при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, колишніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї колишнього власника житла. Виходячи з наведеного, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає з цієї норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. При цьому втрата права користування жилим приміщенням є наслідком припинення права власності на жиле приміщення у колишнього власника житла. Оскільки між позивачем та відповідачем після продажу відповідачем квартири позивачу, не укладалось будь-яких договорів найму/оренди житлового приміщення, яким є квартира [ADDRESS] [PERSON] не є членом сім'ї позивача, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Крім цього, аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, судом встановлено, що відповідач [PERSON] своїми протиправними діями порушує право поривача на вільне користування приватною власністю, а саме право володіти, користуватися та [ADDRESS] Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача [PERSON] сплату судових витрат по справі у вигляді судового збору в сумі 704,80 грн., які сплачені позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved