overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що 29.08.2003 року вона з Відповідачем уклала шлюб. В період шлюбу, у неї з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Марганецького міського суду від 17 березня 2014 року шлюб між нею та Відповідачем було розірвано. Діитина проживає з нею на повному її матеріальному утриманні, Відповідач допомоги на утримання сина не надає. Просить суд стягнути з Відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без неї, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Фіксування судового засідання відповідно ст.197 ЦПК України не проводилося в зв»язку із неявкою у судове засідання сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 29 серпня 2003 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у відділенні реєстрації актів громадянського стану м. Марганець Дніпропетровської області, актовий запис № 207. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції в Дніпропетровській області 30.08.2004 року, актовий запис № 277). Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 17 березня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Сторони проживають окремо, дитина проживає з Позивачкою на повному її матеріальному утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліментів) присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, враховуючи матеріальне становище дитини, вважає необхідним стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку Відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 367 ЦПК України, рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України судовий збір стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, посилаючись на те, що 01 грудня 2001 року у неї з відповідачем народився син [PERSON]. З червня 2013 року вона перестала вести спільне господарство з Відповідачем, проживає окремо. Син проживає з нею на повному її утриманні, Відповідач сплачує аліменти на утримання сина, але в малому розмірі. Просить суд стягнути з Відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина. Позивач в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити. Пояснила, що відповідач до 01.04.2015 року сплатив аліменти, претензій по сплаті аліментів у неї не має, просить суд стягнення аліментів розпочати з 01.04.2015 року. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Пояснив, що щомісячно сплачує аліменти на утримання сина, надав довідку про сплату аліментних платежів на користь позивачки. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 01 грудня 2001 року у сторін народився син [PERSON] (свідоцтво про народження серія І-КИ № 149177, видане ВРАГС Марганецького міського управління юстиції в Дніпропетровській області 15.01.2002 року, актовий запис № 10). За рішенням суду від 17.12.2014 року шлюб між сторонами розірвано. З червня 2013 року сторони перестали вести спільне господарство і проживають окремо. Син проживає з позивачкою. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліментів) присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, враховуючи стан сторін, зважаючи на те, що позивачка у судовому засіданні надала пояснення, що аліменти відповідачем по 01.04.2015 року сплачені і в неї претензій по сплаті аліментів по 01.04.2015 року не має, вважає необхідним стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) Відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розпочинаючи стягнення з 01.04.2015 року. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України судовий збір стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, посилаючись на те, що 29 жовтня 2011 року вона уклала шлюб з Відповідачем. В період даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання донька не надає. В судовому засіданні Позивач просила позовні вимоги задовольнити. Пояснила, що з відповідачем проживає окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина часто хворіє і потрібно купляти ліки. В подальшому позивач надала суду заяву про слухання справи без її присутності. Відповідач надав суду заяву про слухання справи без його присутності в наданій заяві зазначив, що позовні вимоги визнає. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 29 жовтня 2011 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 217 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). В період даного шлюбу у сторін народилася донька[PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції 24.04.2012 року, актовий запис № 143). Сторони проживають окремо. Згідно довідки про склад сім'ї, дитина проживає з позивачкою, Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліментів) присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, враховуючи, що в силу ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини, вважає необхідним стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? часини всіх видів заробітку Відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України судовий збір стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, посилаючись на те, що у період часу з 2011 року по червень 2014 року проживала разом з відповідачем, вела з ним спільне господарство. [INFO] року у неї з відповідачем народилася спільна донька [PERSON]. З червня 2014 року вона перестала вести спільне господарство з Відповідачем, проживає окремо. Донька проживає з нею на повному її утриманні, Відповідач допомоги на утримання доньки не надає. Просить суд стягнути з Відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки. Позивач в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити. Пояснила, що відповідач до 01.10.2014 року сплатив аліменти, претензій по сплаті аліментів у неї не має. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У період часу з 2011 року по червень 2014 року сторони проживали разом та вели спільне господарство. [INFO] року у сторін народилася донька [PERSON] (повторне свідоцтво про народження серія [NUMBER], видане ВДРАЦС Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 13.08.2014 року, актовий запис № 430). З липня 2014 року сторони перестали вести спільне господарство і проживають окремо. Донька проживає з позивачкою. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліментів) присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, враховуючи стан сторін, зважаючи на те, що позивачка у судовому засіданні надала пояснення, що аліменти відповідачем по 01.10.2014 року сплачені і в неї претензій по сплаті аліментів по 01,10.2014 року не має, вважає необхідним стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? часини всіх видів заробітку (доходу) Відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розпочинаючи стягнення з 01.10.2014 року. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України судовий збір стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0898 гектарів, кадастровий номер 1423387400:01:000:0311, який розташований за адресою: [ADDRESS], призначений для обслуговування житлового будинку з господарськими побудовами, який належав [PERSON] на підставі державного акту ІІІ-ДН № 001977, виданого 15 листопада 1995 року. Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. [INFO] помер батько позивача, [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0,1015 га. Сторони по справі є спадкоємцями першої черги. [PERSON] від спадщини відмовилася. При зверненні позивача до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину, було виявлено розбіжності площі земельної ділянки. Через це нотаріус відмовив у видачі свідоцтва. Позивач в судове засідання не явився, натомість в порядку ч.2 ст. 158 ЦПК України, надіслала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в його відсутність, при чому позовні вимоги підтримані. Відповідач в судове засідання також не з'явився, натомість на адресу суду спрямовано письмове клопотання про розгляд цивільної справи у його відсутність. З позовними вимогами згодна. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові клопотання сторін у справі, вважає що позовна заява [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст.ст. 316, 328, 392, 1216, 1217, 1225, 1261, 1267, 1268, 1270 ЦК України, ст.81 ЗК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] звернулася до Мар»їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить збільшити виплату розмір аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі - 1 500 гривен на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обґрунтування своєї позовної заяви зазначає, що З 01 липня 2000 року по 09 жовтня 2009 року сторони знаходилися у шлюбних відносинах. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі рішення Мар»їнського районного суду від 24 вересня 2009 року з відповідача було стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 630 гривень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі рішення Мар»їнського районного суду було винесено рішення про збільшення розміру аліментів до 900 гривень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач не сплачує аліменти, він має заборгованість за аліментами. Також відповідач не приймає участі у додаткових витратах на дитину. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач та діти знаходяться на обліку у лікарні за місцем мешкання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Окрім того, сума аліментів у розмірі 900 гривен, що відповідач повинен сплачувати не складає половину витрат на дітей. Так, комунальні послуги складають від 700 до 800 гривень, сплата занять у музичній школі складає 144 гривень за один місяць на двох дітей, сплата занять у вокальній студії «Браво» у місті Мар»їнка, позивачем постійно придбаються продукти харчування, одежа, обув, шкільні речі, ліки, щомісячно сплачуються батьківські внески до ліцею та школу, обслуговування квартири та електротехніки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач має постійне місце роботи, ТОВ «Імпел [PERSON]» у м. Києві. Позивачу судове засідання не з»явилася, суду надала заяву у якій вказує, що свої позовні вимоги підтримує та просить суд справу розглянути у її відсутність. Відповідач до суду не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим винести заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно з ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. На підставі викладеного, ст.ст. 180,181, 185, 191, 192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований виконкомом Максимільянівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області, актовий запис № 20. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 22 вересня 2001 року органом реєстрації актів цивільного стану зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Від цього шлюбу сторони у справі мають двох неповнолітніх дітей:[PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сумісне життя між позивачем та відповідачем не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала Відповідач [PERSON] в судове засідання також з'явився, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Задовольняючи позовну заяву [PERSON], суд виходить з того, що відповідно до ст.51 КУ та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Заходи щодо примирення сторін по справі, викладені в ст.111 СК України, судом не вживались оскільки позивач наполягав на задоволенні позову, відповідач в свою чергу із заявленими позовними вимогами погодився. Відповідно до вимог ст. 112 СК України і роз'ясненням п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, чи інтересам їх дітей. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя позивача та відповідача, збереження їх сім'ї є неможливе та суперечить їх інтересам. Згідно зі ст. 51 КУ України, ст.24, 104, 105, 110, 112, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований Залізничним відділом реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 25. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 25 січня 2008 року органом реєстрації актів цивільного стану зареєстровано шлюб між сторонами по справі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Від цього шлюбу сторони у справі дітей не мають. Сумісне життя між позивачем та відповідачем не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, надав суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, просив розглянути справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Задовольняючи позовну заяву [PERSON], суд виходить з того, що відповідно до ст.51 КУ та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Заходи щодо примирення сторін по справі, викладені в ст.111 СК України, судом не вживались оскільки позивач наполягав на задоволенні позову, відповідач в свою чергу із заявленими позовними вимогами погодився. Відповідно до вимог ст. 112 СК України і роз'ясненням п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, чи інтересам їх дітей. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя позивача та відповідача, збереження їх сім'ї є неможливе та суперечить їх інтересам. Згідно зі ст. 51 КУ України, ст.24, 104, 105, 110, 112, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,

Outcome: approved