Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів га утримання неповнолітньої дитини, а також на власне утримання до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що 18 листопада 2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та повністю перебуває на утриманні позивача. Відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги, необхідної для утримання та виховання дитини. На даний час позивач знаходиться у декретній відпустці, змоги працювати вона не має оскільки постійно проводить час с дитиною. З наведених підстав просила суд задовольнити позов. Згідно поданої 07.02.2017 року заяви про уточнення позовних вимог, позивач просила суд, стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Позивач, в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала і просила суд їх задовольнити, вважала необґрунтованими доводи позивача, викладені в письмових запереченнях. Відповідач, в судовому засіданні вимоги уточненої позовної заяви не визнав з викладених в письмових запереченнях підстав. По суті позовних вимог пояснив, що оскільки позивач сама була ініціатором розлучення, він вважає, що їй буде достатньо 1/6 частини заробітку (доходу) для утримання неповнолітньої дитини, крім того, в теперішній час він вже сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини від іншого шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 18.11.2015 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4). Також судом встановлено, що [INFO] у подружжя [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3). Згідно ст. 51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В зв'язку з цим, суд вважає необхідним враховувати викладену в письмових запереченнях позицію відповідача про наявність в нього іншої неповнолітньої дитини, на утримання якої він сплачує аліменти. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин, враховуючи наявність у відповідача іншої дитини, на утримання якої він сплачує аліменти, їх розмір, визначений рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 29.05.2013 року, що дорівнює 1/4 частині всіх видів його заробітку (доходу) (а.с. 20-21), наявність у відповідача постійного місця роботи та стабільного заробітку та розмір отримуваної відповідачем заробітної плати (а.с. 22), суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. У зв'язку з цим суд вважає необхідним згідно заявлених позовних вимог стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст. 51 Конституції України, ст.180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved