Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши в обґрунтування позову, що [PERSON] на праві особистої приватної власності належить житловий будинок в м. Новомиргород Кіровоградської області по вул. Питомник,25, який вона придбала ще до укладення шлюбу з відповідачем. Відповідач [PERSON], був чоловіком позивачки [PERSON], та проживав разом із нею в зазначеному будинку і був зареєстрований в ньому з 07 червня 1994 року та проживав разом з позивачкою до грудня 1999 року. 14 лютого 2000 року шлюб між сторонами було розірвано та відповідач став проживати за іншою адресою, але він не знявся з реєстрації місця проживання. Реєстрація зазначеної особи у вказаному будинку створює позивачу перешкоди в розпорядженні та користуванні домоволодінням, у звязку з чим позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням по вул. Питомник № 21/1 м. Новомиргород Кіровоградської області. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позов та просили його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, вказавши, що дійсно починаючи з 2000 року не проживає спільно з позивачкою у її домоволодінні, однак вважає, що остання повинна частину будинку переписати на їх спільного сина , оскільки на момент реєстрації права власності на вказане домоволодіння вони проживали спільно у не зареєстрованому шлюбі.. Представник третьої особи в судове засідання не зявився. Про місце та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. До суду направив письмове заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечує проти задоволення позову. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника третьої особи на що учасники судового розгляду у ході судового засідання не заперечували. Заслухавши вищевказані пояснення та вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких обставин. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок в м. Новомиргород Кіровоградської області по вул. Питомник, 25/1, що підтверджується договором купівлі продажу будинку присадибного типу з надвірними будівлями від 14 жовтня 1993 року, що не заперечувалося сторонами у ході судового розгляду у спрпаві. Відповідач [PERSON], був чоловіком позивачки [PERSON], та проживав разом із нею в зазначеному будинку і був зареєстрований в ньому з 07 червня 1994 року та проживав разом з позивачкою до грудня 1999 року. 14 лютого 2000 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, вчиненого відділом реєстрації актів громадянського стану Новомиргородського районного управління юстиції, актовий запис № 17 від 14 лютого 2000 року та відповідач став проживати за іншою адресою, але він не знявся з реєстрації місця проживання, що підтверджується копією домової книги. Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. У відповідності до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші, не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку ст.. 72 ЖК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що відповідач не проживає вбудинку № 25/1 по вул. Питомник в м. Новомиргороді Кіровоградської області останніх 15 років, що крім письмових матеріалів справи підтверджується свідченнями свідків [PERSON] та [PERSON] та самим відповідачем у ході судового розгляду не заперечувалося. Наявністю реєстрації відповідача у належному позивачці домоволодінні чиняться перешкоди, як власнику обєкту нерухомості, оскільки остання позбавлена можливості оформити пільги щодо сплати комунальних платежів. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком з господарсько побутовими будівлями, розташованим по вул. Питомник, 25\\1 в м. Новомиргороді Кіровоградської області. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved