Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до Акціонерного товариства «Альфа Банк» про визнання кредитного договору виконаним, визнання договору застави припиненим та припинення обтяження. Позов обґрунтовуючи тим, що 25.01.2008 \~ \~ \~ \~року між нею та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку УКРСОЦБАНК Полтавська обласна філія укладений договір кредиту № 710/0009/25-Ф на суму 95000,00 гривень, зі сплатою 13,5% річних, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 24 січня 2015 року, на купівлю автотранспортного засобу Skoda Fabia, тип ТЗ-легковий комбі, рік випуску 2007, кузов № [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , згідно з договором купівлі-продажу № 00000008 від 21.01.2008 року, укладеним з ТОВ «Ауді-Центр- Полтава». В забезпечення вказаного Договору вона передала банку в заставу придбаний автомобіль марки Skoda Fabia, тип ТЗ-легковий комбі, рік випуску 2007, кузов № [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , зареєстрований Полтавським ВРЕР 24.01.2008 року відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] , виданого 24.01.2008 року, згідно договору застави №710/0009/1 від 25.01.2008 року. Вказане рухоме майно, відповідно до п.1.14 договору застави, зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № Р28506 від 20.03.2020 року. Пунктом 3.3.3.Договору передбачено, що Позичальник, тобто вона має оформити договір страхування Транспортного засобу (до моменту повного погашення Кредиту із нарахованими процентами) на користь Банку як вигодонабувача за пакетом «повне КАСКО» в страховій компанії, узгодженій з Кредитором та надати Кредитору оригінальний примірник цього договору або його нотаріально засвідчену копію, а також протягом двох робочих днів після внесення змін та /або доповнень до вищезазначеного договору страхування надавати Кредитору оригінальний примірник або нотаріально засвідчені копії цих змін та /або доповнень. 24.01.2008 року, на виконання пункту п. 3.3.3. Договору, нею з ВАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (далі - Страховик) був оформлений договір добровільного страхування транспортного засобу № 030/08, терміном дії до 24.01.2013 року з розміром страхового платежу 7381,09 гривень на період дії в частині зобов`язань страховика з 25.01.2008р. по 24.01.2009 року. 21.01.2009\~року нею\~з ВАТ\~«Національна акціонерна\~страхова компанія\~«ОРАНТА» був\~оформлений договір\~добровільного страхування\~транспортного засобу\~(Банківське\~КАСКО автомобілів\~з перебігом)\~№ К7710-002/09/СТ,\~терміном дії\~до 24.01.2015\~року з\~розміром страхового\~платежу 5961,90\~гривень на\~період дії\~в частині\~зобов`язань страховика\~з 23.01.2009р.\~по 22.01.2010\~року.Так,\~наприкінці грудня\~2009\~року,\~вона звернулася\~до банку,\~з`ясувала яка\~саме сума\~по договору\~кредиту залишилася\~не погашена,\~повідомила,\~що має\~намір достроково\~погасити кредит\~і 23\~грудня 2009\~року нею,\~у відповідності\~до п.\~3.4.1.\~договору,\~достроково проведено\~повний остаточний\~розрахунок за\~вказаним договором.\~Так,\~на виконання\~умов договору\~нею в\~погашення основної\~суми кредиту,\~на відповідний\~рахунок Банку\~внесено кошти\~на загальну\~суму 95000,00\~гривень та\~на відповідний\~рахунок банку\~внесено кошти\~на загальну\~суму 24969,52\~гривень -\~відсотки за\~користування кредитними\~коштами,\~за період\~фактичного користування\~ними,\~що підтверджується\~квитанціями,\~платіжними дорученнями\~та меморіальними\~ордерами.20.01.2010 року для отримання відповідної довідки про повне виконання нею зобов`язань по договору вона звернулася з заявою до начальника Полтавського відділення Харьковської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» Шляхового Ю.В. Однак, листом Банку від 22.03.2010 року (вих. № 25/1/21516) за підписом начальника Полтавського відділення Шляхового Ю.В. їй було відмовлено у видачі довідки та повідомлено, що станом на 19.03.2010 року за Договором кредиту № 710/0009/25-Ф від 25.01.2008 року існує прострочена заборгованість за процентами в сумі 5136,50 гривень, а також пеня в сумі 941,24 гривні. Зазначила, що категорично не погодилася із таким твердженням банку, оскільки вона на той період сплатила всю суму за тілом кредиту (95 000,00 гривень) та відсотки в розмірі 13,5% річних за весь час фактичного користування кредитними коштами (24969,52 гривень), передбачених договором. Тому, просила суд позов задовольнити. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 27.03.2020 року в даній справі відкрито провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Павлюченко О.О. позов підтримали, просили задовольнити. Представник відповідача Шерстюк А.О .в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Представник третьої особи Тимченко К.О. в судовому засіданні покладалася на розсуд суду. Суд, заслухавши позивача [PERSON] , представника позивача адвоката Павлюченко О.О., представника відповідача Шестюк А.О [PERSON] , представника третьої особи Тимченко К.О., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 25.01.2008 року між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку УКРСОЦБАНК Полтавська обласна філія укладений договір кредиту № 710/0009/25-Ф на суму 95000,00 гривень, зі сплатою 13,5% річних, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 24 січня 2015 року, на купівлю автотранспортного засобу Skoda Fabia, тип ТЗ-легковий комбі, рік випуску 2007, кузов № [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , згідно з договором купівлі-продажу № 00000008 від 21.01.2008 року, укладеним з ТОВ «Ауді-Центр- Полтава». В забезпечення вказаного Договору позивач передала банку в заставу придбаний автомобіль марки Skoda Fabia, тип ТЗ-легковий комбі, рік випуску 2007, кузов № [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , зареєстрований Полтавським ВРЕР 24.01.2008 року відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] , виданого 24.01.2008 року, згідно договору застави №710/0009/1 від 25.01.2008 року. Вказане рухоме майно, відповідно до п.1.14 договору застави, зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № Р28506 від 20.03.2020 року. Пунктом 3.3.3. Договору передбачено, що Позичальник, має оформити договір страхування Транспортного засобу (до моменту повного погашення Кредиту із нарахованими процентами) на користь Банку як вигодонабувача за пакетом «повне КАСКО» в страховій компанії, узгодженій з Кредитором та надати Кредитору оригінальний примірник цього договору або його нотаріально засвідчену копію, а також протягом двох робочих днів після внесення змін та /або доповнень до вищезазначеного договору страхування надавати Кредитору оригінальний примірник або нотаріально засвідчені копії цих змін та /або доповнень. 24.01.2008 року, на виконання пункту п. 3.3.3. Договору, [PERSON] з ВАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (далі - Страховик) був оформлений договір добровільного страхування транспортного засобу № 030/08, терміном дії до 24.01.2013 року з розміром страхового платежу 7381,09 гривень на період дії в частині зобов`язань страховика з 25.01.2008р. по 24.01.2009 року. 21.01.2009\~року нею\~з ВАТ\~«Національна акціонерна\~страхова компанія\~«ОРАНТА» був\~оформлений договір\~добровільного страхування\~транспортного засобу\~(Банківське\~КАСКО автомобілів\~з перебігом)\~№ К7710-002/09/СТ,\~терміном дії\~до 24.01.2015\~року з\~розміром страхового\~платежу 5961,90\~гривень на\~період дії\~в частині\~зобов`язань страховика\~з 23.01.2009р.\~по 22.01.2010\~року. Встановлено, що наприкінці грудня 2009 року, позивач звернулася до банку, для з`ясування яка саме сума по договору кредиту залишилася не погашена, повідомила, що має намір достроково погасити кредит і 23 грудня 2009 року нею, у відповідності до п. 3.4.1. договору, достроково проведено повний остаточний розрахунок за вказаним договором. Так, на виконання умов договору позивачем в погашення основної суми кредиту, на відповідний рахунок Банку внесено кошти на загальну суму 95000,00 гривень та на відповідний рахунок банку внесено кошти на загальну суму 24969,52 гривень - відсотки за користування кредитними коштами, за період фактичного користування ними, що підтверджується квитанціями, платіжними дорученнями та меморіальними ордерами. З листа банку від 22.03.2010 року (вих. № 25/1/21516) за підписом начальника Полтавського відділення Шляхового Ю.В. вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі довідки та повідомлено, що станом на 19.03.2010 року за Договором кредиту № 710/0009/25-Ф від 25.01.2008 року існує прострочена заборгованість за процентами в сумі 5136,50 гривень, а також пеня в сумі 941,24 гривні. Судом встановлено, що станом на 23.12.2009 року зобов`язання за кредитним договором позивач виконала повністю та належним чином, що підтверджується доданими до позову копіями: кредитного договору, договору застави, договору купівлі- продажу транспортного засобу, Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, квитанціями та платіжними дорученнями щодо сплати коштів в погашення суми основного боргу (95 000,00 грн.) та відсотків по кредиту (24969,52 грн.), Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В судовому засіданні встановлено і дану обставину не заперечувала представник відповідача [PERSON] , що в суд за судовим захистом банк не звертався. Не порушував питання перед судом про стягнення простроченої заборгованості з [PERSON] за процентами в сумі 5136 грн. 50 коп., а також пені в сумі 941 грн. 24 коп. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання виконаним кредитного договору № 710/0009/25-Ф від 25.01.2008 року є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з частиною першою статті 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. У ч. 1 ст. 598 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Як передбачено у ст. 28 Закону України Про заставу, застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставо держателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; в інших випадках припинення зобов`язань, установлених законом. Пунктом 3.2. Договору застави передбачено, що право застави припиняється виконанням Заставодавцем, забезпечених заставою зобов`язань за Договором кредиту, а також в інших випадках, передбачених статтями 28 і 29 Закону України Про заставу.? Оскільки забезпечені заставою зобов`язання за кредитним договором виконано в повному обсязі, то зобов`язання за договором застави, які є похідними від кредитного договору, припиняються. Щодо вимог про зняття заборони на нерухоме майно суд виходить з такого. Виходячи з положень ст. 572 ЦК України, ст. 1 Закону України Про заставу, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до приписів ст. ст. З, 11, 21 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 ЦК України, що виникає на підставі договору, є приватним забезпечувальним обтяженням, яке підлягає реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в порядку, визначеному Законом. При цьому, відповідно до ч.І, ч. 2 ст. 12 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. З наведеного випливає, що відносини застави рухомого майна виникають, змінюються та припиняються незалежно від її реєстрації як обтяження, а сам інститут реєстрації спрямований на захист прав кредиторів від недобросовісної поведінки боржників та третіх осіб, в тому числі інших кредиторів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України, ст. 28 Закону України Про заставу, право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Згідно із частинами п`ятою, шостою статті 43 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень«Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувана, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Якщо заява подається в електронній формі, вона повинна містити електронний підпис обтяжувана. Відповідно до частини третьої статті 44 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.? З наведеного випливає, що наслідком припинення права застави за Договором застави є право позивача звернутись до відповідача з письмовою вимогою про подання держателю або реєстратору Державного реєстру заяви про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру, та обов`язок відповідача подати таку заяву протягом п`яти днів. Відповідач, на письмову вимогу позивача, відмовився подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру, що підтверджується листами відповідача від 05.02.2020 \~ \~ \~ \~вих № 12081-23.1-6/6 та від 26.02.2020 року вих. № 20752-23.1-6/6. Як випливає з правової позиції Верховного Суду, яка висловлена в аналогічній справі № 520/6019/17 у постанові КЦС ВС від 01.10.2018 року, законом регламентовано процедуру скасування запису про обтяження майна у Державному реєстрі, і боржник має нею скористатися в позасудовому порядку, а право на судовий захист може виникнути лише у разі порушення обтяжувачем виконання вказаної процедури. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, вимоги позивача про визнання договору застави припиненим та припинення обтяження є взаємопов`язаними та такими, що випливають одна з одної, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved