overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 10.08.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що в книзі реєстрації шлюбів 10.08.2010 року зроблено відповідний актовий запис №1702. У шлюбі в подружжя народилася дитина - син [PERSON], [INFO], який проживає з матірю та перебуває на її утриманні. Позовна заява мотивована тим, що спільне життя між нею та відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що вони мають протилежні погляди на шлюб та сім'ю. На протязі останніх півроку сімейне життя між подружжям погіршувалося, що в результаті привело до фактичного припинення шлюбних відносин, спільне господарство сторони не ведуть та фактично проживають окремо з 25 листопада 2014 року, шлюб фактично розпався. Примирення між сторонами та відновлення подружніх стосунків неможливе, подальше збереження шлюбу протирічить їх інтересам. Відповідач добровільно приймає участь в утриманні дитини, всі питання щодо спільного виховання дитини сторонами погоджені. Майнових спорів між сторонами немає. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб з підстав, що наведено в її позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що проти розірвання шлюбу він не заперечує. Суд, заслухавши позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача та відповідача, їх бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально, ведення спільного господарства фактично припинено та подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов - задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 27.08.1993 року міським відділом ЗАГС м. Вінниці, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 27.08.1993 року зроблено запис №2093. Позовна заява мотивована тим, що спільне життя між нею та відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що вони мають протилежні погляди на шлюб та сім'ю, між ними відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2011 року, спільне господарство сторони не ведуть, проживають окремо, шлюб фактично розпався. Примирення між сторонами та відновлення подружніх стосунків неможливе, подальше збереження шлюбу протирічить їх інтересам. Неповнолітніх дітей у позивача та відповідача немає. Майнових спорів між сторонами немає. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, розглянувши матеріали справи, беручи до уваги зміст заяв позивача та відповідача, дослідивши представлені докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача та відповідача, їх бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально, ведення спільного господарства фактично припинено та подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов - задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням по [ADDRESS] , мотивуючи тим, що відповідач не проживає в житловому будинку більше десяти років, однак залишається зареєстрованим в ньому, а це перешкоджає їй реалізувати свої майнові права. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, однак останній подав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує і просив суд справу розглядати у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини: [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] ; [PERSON] зареєстрований в будинку [PERSON] , але з 15 лютого 2010 року в ньому не проживає. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи з положень ст. 150 Житлового кодексу України та ст. 383 Цивільного кодексу України власник житла має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла; і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї; колишніми членами його сім`ї; а також членами сім`ї колишнього власника житла. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає, не сплачує будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не веде з позивачем спільне господарство, вони не пов`язані спільним побутом, тобто підстав для продовження терміну зберігання за відповідачем права користування спірним житлом, передбачених ст. 71 ЖК України, немає. Таким чином, відповідач втратив право на користування житловим будинком, що належить позивачу, отже є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , у якому зазначила, що їй належить на праві власності житловий будинок № 105 по вул.. Гайдара в с. Ліпляве Канівського району Черкаської області У даному будинку зареєстрована відповідач [PERSON]., яка в лютому місяці 2008 року виїхала у невідомому напрямку і місце її перебування позивачу не відоме. У звязку з тим, що дана реєстрація відповідача перешкоджає їй в розпорядженні та користуванні будинком, просить усунути перешкоди в користуванні своєю власністю шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житлом. Позивач в судове засідання не зявився, подала до суду письмову заяву в якій просила справу розглядати у її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, повідомлена про час розгляду справи належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Той факт, що позивач є власником будинку, підтверджується правовстановлюючими документами на будинок : свідоцтвом про право власності серії САС № 720578 від 23.10.2013 року та технічним паспортом на житловий будинок садибного типу реєстровий № 15/4757 від 27.05.2010 року ( а.с.6-14). Позов підтверджується довідкою Ліплявської сільської ради № 968 від 27.08.2015 року ( а.с.16) в якій зазначено, що [PERSON] зареєстрована за адресою : [INFO] в господарстві проживає одна. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, позивачка має право вимагати визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Частиною 2 ст. 405 ЦК України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 71 ЖК України якщо особа не проживає в житловому приміщенні понад 6 місяців без поважних причин, така особа за рішенням суду може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилається на те, що вона з відповідачем 08 листопада 2011 року уклали шлюб, який було зареєстровано у виконавчому комітеті Золотарівської сільської ради Хустського районну Закарпатської області за актовим записом № 25. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою. Причиною розірвання шлюбу є те, що вона та відповідач є людьми різних характерів та поглядів на сімейне життя. Вони втратили почуття кохання і довіри один до одного. Більше чотирьох років вони не проживають разом. Шлюбні відносини між ними припинені, шлюб існує лише формально. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. Надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений шляхом розміщення відповідного оголошення про виклик до суду Причини неявки відповідача суду невідомі. Відзив чи заперечення проти позову від відповідача не надходили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 08 листопада 2011 року уклали шлюб, який було зареєстровано у виконавчому комітеті Золотарівської сільської ради Хустського районну Закарпатської області за актовим записом № 25(а.с.6). . Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою (а.с. 7-8). Причиною розірвання шлюбу є те, що вона та відповідач є людьми різних характерів та поглядів на сімейне життя. Вони втратили почуття кохання і довіри один до одного. Більше чотирьох років вони не проживають разом. Шлюбні відносини між ними припинені, шлюб існує лише формально. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що шлюб сторін носить формальний характер та не виконує свого прямого призначення, тому збереження шлюбу є недоцільним і його слід розірвати. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилається на те, що вона з відповідачем 10 червня 2014 року уклали шлюб, який було зареєстровано у виконавчому комітеті Липчанської сільської ради Хустського районну Закарпатської області за актовим записом № 14. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач без будь-яких причин перестав спілкуватися з позивачкою, його не цікавить життя сина. Позивач виїжджає на заробітки у Росію, додому приїжджає рідко, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Неодноразові спроби налагодити стосунки не дали жодних результатів, тому позивачка просить шлюб між ними розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. Надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений шляхом розміщення відповідного оголошення про виклик до суду Причини неявки відповідача суду невідомі. Відзив чи заперечення проти позову від відповідача не надходили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 10 червня 2014 року уклали шлюб, який було зареєстровано у виконавчому комітеті Липчанської сільської ради Хустського районну Закарпатської області за актовим записом № 14(а.с.4). У шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 5). Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач перестав спілкуватися з дружиною та цікавитися життям сина, більшу частину часу проживає у Росії, а саме у Петербурзі, оскільки виїжджає туди на заробітки. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що шлюб сторін носить формальний характер та не виконує свого прямого призначення, тому збереження шлюбу є недоцільним і його слід розірвати. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 29 травня 2015 року із відповідачем уклала шлюб, зареєстрований Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області за актовим записом № 229. Від шлюбу дітей немає. Позивачка зареєструвала шлюб під час перебування відповідача у місцях позбавлення волі, вони ніколи не вели спільного господарства, спілкувалися лише по телефону та мали зустрічі на тривалому та короткострокових побаченнях, останнє відбулося 07.10.2018 року. Із цієї дати вони більше не спілкуються, між ними склалися неприязні відносини, а тому позивачка просить шлюб розірвати. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] відповіді на відзив не подав, про розгляд справи був повідомлений у встановленому порядку. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29 травня 2015 року у Шевченківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області за актовим записом № 229. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст.\~110-112\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ст.\~109\~Сімейного кодексу\~України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Судом встановлено, що позивачка та відповідач тривалий час не підтримують будь-яких стосунків, відповідач в даний час відбуває покарання у місці позбавлення волі, сім`я існує формально. Оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам [PERSON] шлюб підлягає розірванню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вона із відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 13 липня 1996 року Ізяславським відділом реєстрації актів цивільного стану за актовим записом № 44. Сімейне життя із відповідачем не склалося, вони різні за характером люди, з різними поглядами на життя. Між подружжям склалися неприязні стосунки, при яких продовження сімейних відносин є неможливим, тому вона просить розірвати шлюб. В судовому засіданні [PERSON] позовну заяву підтримала та просить шлюб розірвати, оскільки примирення між подружжям неможливе. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13 липня 1996 року в Ізяславському відділі реєстрації актів цивільного стану за актовим записом № 44. Подружнє життя між позивачкою та відповідачем припинено, намірів на відновлення шлюбно-сімейних стосунків не мають, а тому подальше перебування у шлюбі суперечитиме їх інтересам. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст.\~110-112\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ст.\~109\~Сімейного кодексу\~України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 04 вересня 1999 року вона взяла шлюб із відповідачем, який в цей же день зареєстрований Хоростківською міською радою, що пітверджується свідоцтвом про одруження. Від даного шлюбу у сторін по справі є дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у подружжя не склалося, вони не зійшлися характерами, відповідач зловживає спиртним напоями, матеріально не допомагає сімї, погрожує фізичними розправами. При таких обставинах [PERSON] вважає недоцільним зберігати в подальшому даний шлюб. В добровільному порядку відповідач не розлучається, тому позивачка вимушена звернутися до суду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ИД №005213, яке видане 04 вересня 1999 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04.09.1999 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис №31. (а.с. 3) Судом встановлено, що у сторін по справі від шлюбу є дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження.(а.с. 4,5) Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, сімейні відносини, що склались, суперечать інтересам позивача. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечать інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved