Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить визнати за нею право користування житловою кімнатою [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що вона постійно проживає та зареєстрована в кімнаті [ADDRESS]. В зазначене житлове приміщення, яке свого часу являлось відомчим гуртожитком ДП «Харківський завод електроапаратури», її вселила адміністрація цього підприємства у зв'язку з трудовими правовідносинами, які тривали 20 років з 1985 по 2005 р., на підставі відповідного розпорядження адміністрації підприємства. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.10.2010 р. № 435 будинок [ADDRESS] виключено з числа гуртожитків ДП «Харківський завод електроапаратури» та дозволено ліквідаційній комісії підприємства та Дзержинській районній в м. Харкові раді закріпити за мешканцями займану ними площу. Оскільки, ордер на надане позивачці житло свого часу не оформлявся, то в разі передачі будинку до комунальної власності міста, новий власник може заперечувати правомірність її проживання в наданій кімнаті та відмовити в визнанні наймачем, спонукає позивачку звернутись до суду за визнанням права користування цим житлом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою з проханням проводити слухання справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав відзив, в якому підтвердив викладені в позовній заяві обставини та просив розглянути справу на розсуд суду без участі представника підприємства. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] постійно проживає і зареєстрована в кімнаті [ADDRESS], що підтверджується довідкою з місця проживання та копією паспорта. В зазначене житлове приміщення, яке свого часу являлось відомчим гуртожитком ДП «Харківський завод електроапаратури», позивачку вселила адміністрація цього підприємства на підставі Розпорядження на вселення в гуртожиток № 332 від 29.12.1986 р., у зв'язку з трудовими правовідносинами, які тривали 20 років з 1985 по 2005 р., що підтверджується копією трудової книжки та вказаного розпорядження. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.10.2010 р. № 435 будинок [ADDRESS] виключено з числа гуртожитків ДП «Харківський завод електроапаратури» та дозволено ліквідаційній комісії підприємства та Дзержинській районній в м. Харкові раді закріпити за мешканцями займану ними площу. Оскільки, ордер на надане позивачці житло свого часу не оформлявся, то в разі передачі будинку до комунальної власності міста, новий власник може заперечувати правомірність її проживання в наданій кімнаті та відмовити в визнанні наймачем. Правовідносини позивачки з підприємством, щодо проживання в гуртожитку регулюються Примірним положенням про гуртожитки, затвердженого постановою РМ УРСР від 03.06.86 р. № 268 (Положення). Відповідно ст. ст. 125, 132 ЖК України, п. 41 Положення, з гуртожитку не можуть бути виселені без надання іншого житлового приміщення, особи, які відпрацювали на підприємстві не менше 10 років. За наведених обставин, суд дійшов висновку про правомірність надання позивачці спірного житла та подальшого права користування ним. Відповідно ст. 1 ЖК України, ст. 47 Конституції України, громадяни мають право на житло. На підставі викладеного,

Outcome: approved