Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який було зареєстровано 21.10.2017 року у Білоцерківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1630. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.10.2017 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, чоловік неодноразово допускав подружні зради. З 10.11.2018 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують. Сторони в судове засідання 20.08.2019 року не з`явились, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач 20.08.2019 року звернулась до суду заявою, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач 20.08.2019 року звернувся до суду з заявою, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. У відповідності до ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. З 21.10.2017 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області складено відповідний актовий запис за № 1630. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. Позивач змінювала прізвище при реєстрації шлюбу, заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища не надала, а тому, суд вважає за можливе прізвище позивача залишити « [PERSON] ». Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 768,40 грн. сплаченого нею судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved