Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельні ділянки розміром: ділянка № 1 0,5468 га, ділянка № 2 0,2055 га, які виділені на підставі розпорядження Тлумацької РДА № 719 від 08.10.2003 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у відповідності з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 014661 від 10.12.2003 року, зареєстрованим в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 166, в порядку спадкування за за законом після смерті брата [PERSON] . Свої вимоги обгрцнтувала тим, що станом на 01.07.1990 року по [ADDRESS] проживали її батьки: [PERSON] , [INFO] , та мати [PERSON] , [INFO] , і їм на праві власності належали: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також земельні ділянки, в т.ч. земельна ділянка загальною площею 0,841 га (ділянка № [NUMBER] -0,5467 га, ділянка № 2 0,2055 га, ділянка № 3- 0,0882 га). [INFO] помер батько [PERSON] , [INFO] померла мати [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті батька, але юридично не оформила своїх спадкових прав, [INFO] помер брат [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті матері і частково її оформив в порядку спадкуваня за заповітом. Ще за життя брат не оформив на своє ім`я вищевказані спадкові ділянки по причині присвоєння двох різних кадастрових номерів. Вона являється єдиною спадкоємницею після смерті брата, прийняла спадщину, оскільки звернулася із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини в шестимісячний термін і бажає оформити спадщину на своє ім`я. Однак, в нотаріальному порядку позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по причині допущення помилки під час присвоєння кадастрового номера земельним ділянкам. У зв`язку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за ним право власності на дві земельні ділянки із загальної площі земельних ділянок, а саме земельну ділянку № 1 0,5468 га та земельну ділянку № 2 0,2055 га, на земельну ділянку № 3 розміром 0,0882 га спадщину оформляти не бажає. Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Мануляка\~Ю.В. від 04.07.2019 року було відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі. Відповідно до наказу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 18.07.2019 року № 16-19 «Про відрахування зі штату суду [PERSON] » суддю Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Мануляка Ю.В. відраховано зі штату Тлумацького районного суду Івано-Франківської області з 18.07.2019 року, як такого, в якого закінчився строк відрядження як тимчасового переведення до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області на шість місяців для здійснення правосуддя у межах загального річного строку. Розпорядженням керівника апарату Тлумацького районного суду Івано-Франківської області № 100-19 від 19.07.2019 року призначено повторний автоматичний розподіл вищевказаної цивільної справи. 19.07.2019 року, на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дану цивільну справу передано для розгляду судді Лущак\~Н.І. Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І. від 22.07.2019 року справу за даним позовом прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання по справі. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача Тлумацької міської\~ради об`єднаної\~територіальної громади\~Тлумацького району\~Івано-Франківської\~областів підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій позов визнав та не заперечив проти його задоволення, просив справу розглянути без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що [PERSON] (мати позивача), згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 014661, виданого 10.12.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 166, на підставі розпорядження Тлумацької РДА № 719 від 08.10.2003 року, належало право власності на земельну ділянку загальним розміром 0,841 га, до якладу якої входять земельні ділянки: № 1 розміром 0,5467 га кадастровий номер 2625684500:01:002:0019 , № 2 розміром 0,2055 га кадастровий номер 2625684500:01:006:0005, № 3 розміром 0,0882 га кадастровий номер 2625684500:01:006:0005, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Колінцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 6). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2605061372019 від 05.05.2019 року розмір земельної ділянки, яка належить [PERSON] , яка знаходиться в с.Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області, цільове призначення: 01.01 для веденя товарного сільськогосподарського виробництва становить 0,5468 га, кадасторовий номер земельної ділянки 2625684500:01:002:0274 (а.с. 10-11). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2602699372019 від 05.05.2019 року розмір земельної ділянки, яка належить [PERSON] , яка знаходиться в с.Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області, цільове призначення: 01.01 для веденя товарного сільськогосподарського виробництва становить 0,2055 га, кадасторовий номер земельної ділянки 2625684500:01:006:0091 (а.с. 16-20). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] (батько позивача) та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.07.1956 року (а.с. 38) і [INFO] у них народився син [PERSON] (барат позивача), а [INFO] народилася дочка [PERSON] (позивач), що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 39, 40). 17.11.1988 року позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 41). [INFO] [PERSON] померла, [INFO] [INFO] помер [PERSON] (брат позивача), що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 30, 31). Ще за життя [PERSON] посвідчив на ім`я сина [PERSON] (брат позивача) заповіт, яким заповіла йому все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 14.09.2006 року (а.с. 27). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (брат позивача) прийняв спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , оскільки у шестимісячний термін, а саме 17.11.2009 року, подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 53). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 550/2009 від 17.11.2009 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (а.с. 52-105), з якої вбачається, що [PERSON] (брат позивача) був єдиними спадкоємцями в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , який прийняв та частково оформив спадщину (а.с. 98, 99 зворот, 101) інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Позивач [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті брата [PERSON] [NUMBER] , оскільки у шестимісячний термін, а саме 03.10.2018 року, подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом (а.с. 111). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 10/2018 від 03.10.2018 року, заведеної приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Керничною М.В. після смерті [PERSON] (а.с. 110-117), з якої вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцями в порядку спадкування за законом після смерті брата, яка прийняла спадщину та частково офомила її (а.с. 37), інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельні ділянки розміром: ділянка № 1 0,5468 га, ділянка № 2 0,2055 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Колінцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] В нотаріальному порядку позивачу було відмовлено в оформленні спадщини за законом на земельні ділянки у зв`язку з тим, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ІФ №014661 кадасторві номери земельних ділянок зазначені 2625684500:01:006:0005 та 2625684500 [NUMBER] 002:0056, а у Витягах з Державного земельного кадастру про земельні ділянки кадасторові номери земельних ділянок зазначені 2625684500:01:006:0091 та 2625684500:01:002:0274, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Керничною М.В. № 53/02-14 від 13.06.2019 року (а.с. 35). Згідно довідок відділу Дежгеокадастру у Тлумацькому районі при внесенні відомостей до Державного земельного кадастру про земельні ділянки в с. Колінці, які належать [PERSON] на підставі державного акту на право власності земельною ділянкою серії [NUMBER] у зв`язку з допущеними помилками під час присвоєння кадастрового номера, присвоєно нові кадастрові номери [NUMBER] та 2625684500 [NUMBER] (а.с. 9, 15). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні позову, а саме по 384,20 грн. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved