Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] є колишнім чоловіком її дочки [PERSON] та з 2013 року не проживає у квартирі. Він не сплачує комунальні платежі, його особистих речей в квартирі немає. Він не користується квартирою більше 6 років без поважних причин, жодних перешкод в цьому нею не чиняться. Однак, добровільно з`явитися для зняття його з реєстрації [PERSON] відмовляється. З цих підстав просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 23 вересня 2019 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] заяву підтримала та просила задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позов не надав, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце судового розгляду, зокрема, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, тому,згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 08.11.2019 року подала до суду письмові пояснення, з яких вбачається, що у 2013 році [PERSON] та [PERSON] припинили подружні відносини, відповідач виїхав з квартири, забравши всі свої особисті речі. Будь-яких відносин вони не підтримують. Він не сплачує комунальні платежі та не проявляє інтересу до квартири [ADDRESS] . Просить позов задовольнити. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивача [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач [PERSON] . чотири - п`ять років не проживає у квартирі [ADDRESS] . Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Як вбачається з реєстраційного посвідчення Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації від 13.06.1996 року квартира [ADDRESS] належить на праві особистої власності [PERSON] . Згідно будинкової книги для прописки громадян та довідки ПМП «Совр» №0209 від 02.09.2019 року, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею зареєстровані: донька - [PERSON] , [INFO] , піднаймач - [PERSON] , [INFO] (не проживає з 2013 року згідно акту від 02.09.2019р.). Відповідно до Акту від 02.09.2019 року, складеного комісією ПМП «Совр», встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак за даною адресою не проживає з 2013 року. Вказаний акт засвідчений підписами двох сусідів. Згідно повідомлення Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області №15-97з від 25.09.2019 року до Тернопільського ВП звернень від гр.. [PERSON] про перешкоджання йому [PERSON] у праві користування квартирою [ADDRESS] не надходило. Згідно повідомлення ПМП «Совр» №69 від 14.09.2019 року впродовж 01.01.2013р. до 18.09.2019 року по [ADDRESS] ніяких заяв від громадянина [PERSON] не надходило. Поясненнями свідка [PERSON] в судовому засіданні підтверджено, відсутність відповідача [PERSON] більше року у квартирі [ADDRESS] , місце його перебування невідоме. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зі змінами та доповненнями, у справах про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені законом строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, з особами, що потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі понад один рік. Будь-яких доказів про поважність причин відсутності відповідача у спірному будинку чи наявності перешкод у користуванні житлом суду надано не було. Тому, враховуючи те, що судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , однак більше одного року за вказаною адресою не проживає, реєстрація в квартирі призводить до додаткових фінансових витрат на оплату житлово-комунальних послуг позивача [PERSON] , а тому її право підлягає поновленню шляхом задоволення позову. Крім цього, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню 768,40 гривень понесених судових витрат із сплати судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved