Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх спільної неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів та заробітку щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідно до рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 17 червня 2009 року з відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 500, 00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач протягом усього часу аліменти сплачував , але 500,00 гривень на даний час на утримання дитини замало, оскільки позивач зараз не працює, на отримані аліменти неможливо належним чином забезпечувати сина. Позивач [PERSON]. через канцелярію суду надала заяву, відповідно до якої просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі , розгляд справи провести за її відсутності. Відповідач [PERSON] через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, розгляд справи провести за його відсутності. Розглянувши зави сторін по справі, перевіривши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, судом встановлено наступне. Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 17 червня 2009 року було задоволено позовні вимоги [PERSON] та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 500,00 грн. щомісячно , починаючи з 26.05.2009 року до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] на даний час не працює, коштів на утримання та повноцінний розвиток дитини не вистачає, на отримані з [PERSON] аліменти в розмірі 500, 00 грн . неможливо належним чином забезпечувати сина. Частиною 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України чітко визначений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дітей (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частці від доходу їх батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів може бути збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача у разі зміни матеріального стану когось із них. Згідно п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з того, що після призначення аліментів судом змінилися матеріальні умови життя позивачки, на теперішній час вона не працює, розмір стягуваних аліментів для неї є недостатнім, суд зазначені обставини визнає як зміну матеріального стану. Безумовне визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, а тому судові витрати слід покласти на відповідача в порядку ст. 88 ЦПК України. З огляду на вище викладене,

Outcome: approved