Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. В своєму позові посилалася на те, що згідно рішення Київського районного суду міста Полтави від 08 вересня 2015 року відповідач зобов`язаний до сплати на її користь аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 грн. щомісячно. Але відповідач відмовляється сплачувати аліменти в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 45599,00 грн. Тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 333730 грн. 00 коп. Відповідач відзиву на позов, заперечень не подавав. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, уповноваживши [PERSON] представляти її інтереси в суді. В день розгляду справи представник позивача [PERSON] звернулась до суду з заявою, у якій просила справу розглянути за відсутності позивача та її представника. У заяві також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 25 листопада 2016 року у цивільній справі №552/4265/16-ц [PERSON] , [INFO] , позбавлений батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 9-10). Відповідно до ч.2 ст. 166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з рішенням Київського районного суду міста Полтави від 08 вересня 2015 року відповідач [PERSON] зобов`язаний до сплати на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 12 червня 2016 року. Виданий за даним рішенням виконавчий лист №552/3347/15-ц від 09 вересня 2015 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , перебуває на примусовому виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 02 квітня 2019 року №16706, виконаного державним виконавцем Київського ВДВС м.Полтава, заборгованість [PERSON] за аліментами, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 грн. за період з червня 2015 року по березень 2019 року становить 45599 грн. 00 коп. (а.с.13). Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини першої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Загальна сума пені за несплату аліментів позивачем обрахована у розмірі 333730 грн. 00 коп. В той же час згідно ч.1 ст. 196 СК України розмір пені не може бути більше 100 відсотків заборгованості. Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Оскільки діючою редакцією ч.1 ст. 196 СК України фактично пом`якшено майнову відповідальність відповідача за невиконання зобов`язання, вона підлягає застосуванню до всього періоду виникнення заборгованості [PERSON] за аліментами. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 червня 2015 року по 31 березня 2019 року в розмірі 45599 грн. 00 коп. Також з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial