Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на період навчання сина - [PERSON]. Свій позов мотивує тим, що відповідач є батьком їхнього спільного сина, який навчається в Полтавському політехнічному коледжі Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут». Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 21.11.2015 року та до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду заяву, де просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Попередньо надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, попередньо надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO]. На даний час [PERSON] навчається в Полтавському політехнічному коледжі Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», що підтверджується довідкою №332 від 28.09.2015 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання свого повнолітнього сина не надає. Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Згідно ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Отже, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку. Згідно ч. 1 ст 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, судовий збір підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в сумі 487,20 грн. на користь держави.

Outcome: approved