Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому вказує на те, що з [PERSON] - відповідачем по справі вона перебувала в шлюбі з 17 грудня 2005 року, зареєстрованому Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 880. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.09. 2011 року (справа № 2-2470/11) шлюб між ними було розірвано. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утриманні. В звязку з тим, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина не регулярно і не в повній мірі, вона змушена звернутися до суду з цим позовом. Відповідач працює, але його місце роботи їй невідоме, має регулярний дохід, інших аліментних зобовязань не має і в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Вона тимчасово не працює, доглядає малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] від іншого чоловіка, з яким вона перебуває в фактичних шлюбних стосунках, матеріально не забезпечена, потребує допомоги. Посилаючись на вищенаведені обставини, [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] , зареєстрований : 69096, м. Запоріжжя, вул. Айвазовського, буд. 75, мешкає та адреса для листування : 69065, [ADDRESS], місце роботи не відоме, аліменти на її користь, ідентифікаційний номер [NUMBER] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] щомісячно у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання цього позову до суду до повноліття дитини. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 28.05.2018 року на 11 год. 00 хв. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2018 року справу призначено до судового розгляду на 14.09.2019 року на 09 год. 00 хв. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позов підтримав, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, вважала, що частка доходу, на стягненні якої наполягає позивачка є де що завищеною. Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Фактичні обставини справи підтверджуються письмовими доказами, вивченими та оголошеним в судовому засіданні, а саме копіями: рішення суду про розірвання шлюбу від 27.09. 2011 р.; свідоцтва про народження [PERSON], свідоцтва про народження [PERSON], свідоцтва про народження [PERSON]; довідки з місця проживання [PERSON]; довідки з місця проживання [PERSON]; свідоцтва про народження [PERSON] [INFO]; фіскальних чеків та розписок від позивача про отримання від [PERSON] аліментів на утримання сина; довідкою про доходи з місця роботи [PERSON] Стаття 141 Сімейного кодексу України, передбачає рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини, а саме мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовійсумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує: 1) \~ \~ \~ \~стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) \~ \~ \~ \~стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) \~ \~ \~ \~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) \~ \~ \~ \~наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) \~ \~ \~ \~доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) \~ \~ \~ \~інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На підставі ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] має на утриманні від іншого шлюбу доньку - [PERSON], 03. 01. [INFO], на підставі частини 2 ст.182 СК України, з відповідача підлягає до стягнення 1/6 частина з усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з урахуванням вже сплачених та підтверджених ним сум аліментів. При цьому, суд зазначає, що визначений судом розмір аліментів забезпечить належне утримання малолітньої дитини та відповідає можливостям відповідача надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: partial