Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує таким. Позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок б/н від 08.05.2002 року видане Тимошівською сільською радою Михайлівського району Запорізької області. Відповідач [PERSON] є її племінницею, вона фактично зареєстрована в будинку, але з 24.06.2016 року не проживає в ньому, фактичне місце проживання їй не відомо. Внаслідок зазначеного, просить суд визнати відповідача [PERSON] , особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та зобов`язати Михайлівську селищну раду Михайлівського району Запорізької області зняти з місця реєстрації [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач [PERSON] на задоволенні позовних вимог наполягала, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи належним чином повідомлена, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Представник відповідача Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області в судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву в якій просить слухати справу за їх відсутності та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що\~ [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок б/н від 08.05.2002 року видане Тимошівською сільською радою Михайлівського району Запорізької області (а.с.7). У вказаному житловому будинку зареєстрована [PERSON] , 1983 року народження, що підтверджується копією довідки про склад сім`ї та проживання виданої виконавчим комітетом Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області в.о.старости Тимошівськогостаростинського округу [PERSON] (а.с.9). Згідно Акту-довідки № 66 від 05.03.2019 року депутом Михайлівської селищної ради [PERSON] проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання гр. [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] , у присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , та встановлено, що [PERSON] , 1983 року народження, за вказаною адресою фактично не проживає з 24.06.2016 року (а.с.8). Зазначені обставини підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , Суд не має сумнівів в достовірності та правдивості показань свідків, оскільки повідомлені ними фактичні обставини є логічними та послідовними. В судовому засіданні не встановлено даних про зацікавленість свідків в результатах розгляду справи. Отже, судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно тривалий час, з 24.06.2016 року не проживає у житловому будинок за адресою [ADDRESS] , [ADDRESS] . Право на повагу до житла гарантує ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Стаття 47 Конституції України\~та\~ст. 9 ЖК України\~передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином вирішення\~питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст.\~16,\~386,\~391 ЦК України.\~\~ Права власника житлового будинку (квартири) визначені\~ст.383 ЦК України\~та\~ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.\~\~ Згідно\~ст.391 ЦК України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2\~ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою [ADDRESS] , так як в ході судового розгляду було достовірно встановлено, що в спірному житлі [PERSON] , не проживає з 24.06.2016 року. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved