Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, а також про стягнення з відповідача понесених нею в ході розгляду справи судових витрат. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20 лютого 1982 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Спільне життя з відповідачем, не склалося, та проживаючи однією сім'єю, вони мали спільний бюджет, вели спільне господарство та за спільні кошти придбано наступне майно: пральна машина Samsung вартістю 1000 грн.; холодильник LG вартістю 1000 грн.; кухонний гарнітур вартістю 1000 грн.; плита електрична вартістю 500 грн.; плита газова вартістю 500 грн.; книжкова шафа вартістю 200 грн.; крісла мякі в кількості 4 шт. загальною вартістю 400 грн.; дивани в кількості 2 шт. загальною вартістю 500 грн.; телевізор LG вартістю 800 грн.; тумбочка під телевізор вартістю 200 грн.; два столи загальною вартістю 400 грн.; два триляжі загальною вартістю 200 грн.; банкетки в кількості 4 шт. загальною вартістю 400 грн.; ліжко двухспальне вартістю 800 грн.; матрас пружинний вартістю 200 грн.; коври настінні в кількості 3 шт. загальною вартістю 600 грн.; паласи на підлогу в кількості 5 шт. загальною вартістю 1000 грн.; стільчики в кількості 4 шт. загальною вартістю 200 грн., стіл кухонний в кількості 2 шт. загальною вартістю 400 грн.; стільці кухонні в кількості 4 шт. загальною вартістю 200 грн.; тафта вартістю 100 грн.; дві шафи загальною вартістю 800 грн.; пилосос вартістю 500 грн.; машина швейна вартістю 500 грн.; сервант вартістю 200 грн.; ліжко полуторне вартістю 500 грн.; матрас ватний вартістю 200 грн.; подушки в кількості 9 шт. загальною вартістю 380 грн.; подушки малі в кількості 4 шт. загальною вартістю 200 грн.; одіяла в кількості 3 шт. загальною вартістю 300 грн.; простині в кількості 10 шт. загальною вартістю 200 грн., тюль в кількості 7 шт. загальною вартістю 500 грн.; штори в кількості 9 пар загальною вартістю 500 грн.; лабрикени в кількості 2 шт. загальною вартістю 100 грн.; ковдра пухова в кількості 2 шт. загальною вартістю 200 грн.; ковдра ватна вартістю 100 грн.; відріз 5 м. загальною вартістю 300 грн.; покривало в кількості 3 шт. загальною вартістю 300 грн.; скатертини в кількості 4 шт. загальною вартістю 200 грн.; вази в кількості 4 шт. загальною вартістю 200 грн.; тарілки скляні в кількості 6 шт. загальною вартістю 120 грн.; набір десертний в кількості 6 шт. загальною вартістю 120 грн.; оселедниці в кількості 6 шт. загальною вартістю 120 грн.; посуд тарілки подаровані в кількості 36 шт. загальною вартістю 200 грн.; ковдра синтапон вартістю 100 грн.; праски в кількості 2 шт. загальною вартістю 400 грн.; блендери в кількості 2 шт. загальною вартістю 500 грн.; каструлі в кількості 10 шт. загальною вартістю 400 грн.; ложки та вилки в кількості по 12 шт. загальною вартістю 120 грн., стакани в кількості 30 шт. загальною вартістю 200 грн.; чашки в кількості 5 шт. загальною вартістю 100 грн.; полотенця в кількості 5 шт. загальною вартістю 100 грн.; дрова 30 складометрів загальною вартістю 1000 грн.; покривала в кількості 10 шт. загальною вартістю 200 грн.; тачки в кількості 2 шт. загальною вартістю 400 грн.; чайні сервізи в кількості 4 шт. загальною вартістю 400 грн., бензопилка Штіль вартістю 1000 грн.; електродрель вартістю 800 грн.; електросварка вартістю 1000 грн., шліфувальна машинка (болгарка) вартістю 800 грн.; корова (українська чорно-ряба молочна) вартістю 1000 грн. Всього на загальну суму 25860 грн. На даний час шлюбні відносини з відповідачем припинені та вона звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу. Вищевказане майно, що є спільним сумісним майном подружжя, після фактичного припинення шлюбних відносин, знаходиться в розпорядженні відповідача в будинку, який визнаний спільною частковою власністю подружжя, куди внаслідок перешкод відповідача вона не має доступу, що унеможливлює її право користування вказаним майном. У зв'язку з тим, що вони не можуть добровільно домовитись про порядок поділу майна, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача адвокат [PERSON] позов підтримали в повному обсязі із зазначених в позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] є її рідною сестрою. Починаючи з листопада місяця 2015 року [PERSON] разом із своїм чоловіком [PERSON] не проживають разом і [PERSON] не має доступу до будинку та майна, оскільки всі двері закриті. Все майно, [PERSON] та [PERSON] було нажито під час спільного проживання. У 2014 році ними було придбано корову. [PERSON] разом із своєю дочкою на 50 років подарували позивачу пральну машину. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] є його рідною сестрою. Протягом півтора року [PERSON] зі своїм чоловіком [PERSON] не проживають разом. Позивач [PERSON] не має доступу до спільного будинку, оскільки відповідач [PERSON] разом зі своїм братом перешкоджають їй. Корову його сестра та її чоловік спільно придбали у 2014 році в м. Дубровиця. За період спільного проживання у них було три корови. Крім того, йому достовірно відомо, що в будинку знаходиться три телевізори. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що відповідач [PERSON] є її племінником. Її рідна сестра, мати відповідача, завжди допомагала йому, у тому числі будувати будинок. Крім того, вона подарувала подружжю корову, щоб вони вели власне господарство. З дружиною племінника [PERSON] вона досить рідко бачиться. Останній раз вона була у них в будинку приблизно п'ять років назад. На даний час в її племінника в господарстві перебуває одна корова. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що відповідач [PERSON] є його племінником. Його сестра, матір відповідача, після того, як її син разом зі своєю дружиною переїхали до власного будинку, подарувала їм корову, для того щоб вони вели власне господарство. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що відповідач [PERSON] є його рідним братом. Їх матір, подарувала його брату корову, яку він і годував. Ту корову, яка на даний час перебуває у господарстві його брата, він купив особисто за власні кошти, які отримав внаслідок продажу попередньої корови. Він час від часу приходить до брата, щоб допомогти по господарству, однак ні він, ні його брат [PERSON] не перешкоджали [PERSON] в користуванні будинком та майном. Час від часу, його брат зловживає алкогольними напоями і він змушений доглядати за коровою самостійно та годувати її. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають у шлюбі з 20 лютого 1982 року, який зареєстрований Бережківською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис №3 (а.с.3). На даний час сторони перебувають у процесі розірвання шлюбу, що стверджується ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 09 грудня 2016 року (а.с.29). Однак, в судовому засіданні було встановлено, що шлюбні відносини припинені з листопада 2015 року. Згідно вимог частини 1 статті 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до частини 1 статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до частини 2 статті 60 Сімейного кодексу України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з частиною 1 статті 61 Сімейного кодексу України, об'єктом права спільної сумісної власності може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до частини 1 статті 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до вимог частини 3 статті 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно довідки №660 від 18 травня 2016 року, виданої виконавчим комітетом Бережківської сільської ради Дубровицького району Рівненської області вбачається, що згідно погосподарської книги №4, ОПО №0316-1 за 2011-2015 роки по Бережківській сільській раді, у господарстві [PERSON] рахується корова (а.с.18). Згідно довідки №81 від 24 січня 2017 року, виданої виконавчим комітетом Бережківської сільської ради Дубровицького району Рівненської області вбачається, що згідно погосподарської книги №5, ОПО №0396-1 за 2016-2020 роки по Бережківській сільській раді, у господарстві [PERSON] рахується корова (а.с.17). З матеріалів справи встановлено, що було проведено опис майна громадянина [PERSON] від 09 березня 2016 року, про що складено акт (а.с.10). Як вбачається із відомості переміщення тварин, 11 січня 2017 року в господарство [PERSON] прибула корова (порода Українська чорно-ряба молочна, ідентифікаційний номер UA8020467498, дата народження 29 березня 2013 року). Отже, зважаючи на зазначені норми закону та виходячи із положень статті 60 Сімейного кодексу України, вищевказане майно є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до частини 2 статті 372 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, вважається, що частки майна співвласників (дружини та чоловіка) у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, шлюбним договором або законом. Відповідно до вимог частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові з оплати судового збору у розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень). Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved