Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. [INFO] помер її батько - [PERSON] Після його смерті залишилася спадщина, що складається з житлового будинку [ADDRESS]. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину 02 травня 2018 року остання звернулася до Приватного нотаріуса Слов'янського районного нотаріального округу Донецької області Зубкової А.О., однак отримала відмову, обґрунтовану тим, що нею не було надано нотаріусу документи, що посвідчують право власності померлого на зазначений будинок. Враховуючи викладене, позивач просить суд заявлені нею позовні вимоги задовольнити та визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] Позивач [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON], що здійснює свої повноваження на підставі договору про надання юридичних послуг від 15 травня 2018 року, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви, в яких просили суд справу розглядати в їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання також не з'явилися, надали суду відзиви, якими позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення, а справу просили розглянути в їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Виконавчого комітету Андріївської селищної ради «Про дозвіл на будівництво житлового будинку замість старого, який не придатний до житла» № 10 від 15 січня 1996 року, [PERSON] було надано дозвіл на будівництво житлового будинку замість старого, який не придатний для житла, за адресою: [ADDRESS] З довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» № 930-18/0.46/01 від 04 квітня 2018 року, а також Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], долучених позивачем до своєї позовної заяви вбачається, що вищевказаний житловий будинок був побудований до 05 серпня 1992 року. Виходячи з приписів п. 3.2 Інструкції про порядок проведення інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24 травня 2001 року, можна дійти висновку, що побудова вищенаведеного житлового будинку не є самовільною, а тому й дозволу не потребує. Крім того, частиною 2 статті 31 Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об'єктів нерухомості є необов'язковим. Отже суд приходить до переконання, що власником житлового будинку [ADDRESS], є [PERSON], який, як слідує зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконкомом Андріївської селищної ради Слов'янського району Донецької області 16 січня 2012 року, помер [INFO], в зв'язку з чим на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України 14 січня 2012 року відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частинами 1, 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Так, з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 травня 1982 року, а також довідки керівника органу актів цивільного стану Котлярової Т.А. № 9 від 24 вересня 2005 року та рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 14 квітня 2015 року у справі № 243/3049/15-ц, яке набуло законної сили 27 квітня 2015 року, вбачається, що позивач по справі - [PERSON] є донькою померлого [INFO] [PERSON], а отже спадкоємцем першої черги після його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Так, з довідки виконавчого комітету Андріївської селищної ради Слов'янського району Донецької області № 169/02-37 від 12 березня 2018 року слідує, що позивач з 15 червня 1984 року по час розгляду даної справи в суді зареєстрована за адресою: [ADDRESS], тобто на час відкриття спадщини вона постійно проживала разом із спадкодавцем, а отже вважається такою, що прийняла спадщину після нього. Крім того, з приписів ч. 1 ст. 1297 ЦК України слідує, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Так, зі спадкової справи № 39/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON], надісланої на запит суду, вбачається, що позивач по справі [PERSON], а також відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] 02 травня 2018 року зверталися до Приватного нотаріуса Слов'янського районного нотаріального округу Донецької області Зубкової А.О. з заявами про прийняття спадщини, однак їм постановою № 325/02-14 від 02 травня 2018 року у видачі свідоцтв про право на спадщину було відмовлено в зв'язку з тим, що ними не було надано нотаріусу правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності спадкодавця на вищевказаний житловий будинок. В той же час, враховуючи, що в судовому засіданні з достовірністю було встановлено, що житловий будинок [ADDRESS], на праві власності на день смерті належав померлому [INFO] [PERSON], спадкоємцем першої черги після смерті якого є [PERSON], а також приймаючи до уваги, що ані [PERSON], ані [PERSON], які також зверталися з заявами до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON], не заперечують проти задоволення позовних вимог [PERSON], суд приходить до переконання, що вимоги позивача в ході судового засідання знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved