Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Немирської сільської ради про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. В обґрунтування своїх вимог вказує, що є спадкоємцем за заповітом житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами в [ADDRESS], який належав її матері [PERSON] на праві власності. На даний час вона не має можливості оформити право власності на будинок з господарсько-побутовими спорудами як спадкоємець, в зв'язку з тим, що ці приміщення не були своєчасно зареєстровані спадкодавцем у встановленому законом порядку через відсутність правовстановлюючих документів. Просить визнати за нею право власності на зазначене спадкове нерухоме майно, що знаходиться в [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, суду надана заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача Немирської сільської ради в судове засідання не з'явився, суду надана заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Тому суд ухвалив провести судовий розгляд справи у відсутності сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до вимог ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого строку він не заявив про відмову від неї. З матеріалів справи, зокрема витягу з погосподарської книги №4 за 2011-2015 рік Немирської сільської ради, судом встановлено, що будинок [ADDRESS], належав на праві власності [PERSON], яка померла [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9, 11). Згідно заповіту від 10.02.2000 року спадкодавець [PERSON] заповіла житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами та все належне їй майно своїй дочці [PERSON] (а.с.6, 7, 8). Остання спадщину прийняла, відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи №215/2006 щодо майна померлої [INFO] [PERSON], розпочатої 21.06.2006 року Рожищенською державною нотаріальною конторою, судом встановлено, що позивач [PERSON] 21.06.2006 року звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті матері та 21.06.2006 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) (а.с.20, 21, 22, 23). У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я померлої [PERSON] на спадкове нерухоме майно: житловий будинок [ADDRESS], що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.03.2014 року (а.с.15). Згідно висновку ТзОВ «Волинське агентство нерухомості» ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] становить 12 000 грн. (а.с.12-14). На основі встановлених обставин суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за [PERSON], як спадкоємцем за заповітом, право власності на будинковолодіння в [ADDRESS], як на спадкове майно після смерті матері [PERSON] На підставі ст.ст.1217, 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved