Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача відділ «Центр надання адміністративних послуг» Рожищенської районної державної адміністрації про припинення права спільної часткової власності. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 05.12.2016 року поділено в натурі житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами в [ADDRESS] . Позивачу [PERSON] було виділено у натурі 2/3 частини будинку - коридор 1-1 площею 6,5 кв.м, коридор 1-2 площею 8,5 кв.м, санвузол 1-3 площею 6,3 кв.м, кімнату 1-4 площею 11,5 кв.м, кімнату 1-7 площею 22,0 кв.м, кухня 1-8 площею 13,4 кв.м. Також виділено сарай-гараж-літня кухня (Б-1), погріб (б), ворота (№1), огорожа (№2). Загальна площа приміщень становить 57,0 кв.м в житловому будинку (А-1) та прибудові (а). Відповідачу [PERSON] виділено 1/3 частину будинку, а саме: кімнату 1-5 площею 18,7 кв.м, кімнату 1-6 площею 12,6 кв.м. Крім того, виділено огорожу (№3). Загальна площа приміщень, що виділяються становить 31,3 кв.м в житловому будинку (А-1). В спільному користуванні залишено вбиральню (В). Позивачем виконано роботи по влаштуванню окремого входу. Кожен із співвласників на сьогодні володіє окремими квартирами з окремими входами до них, а також в кожного співвласника влаштовано свої автономні інженерні мережі електропостачання, водопостачання, водовідведення та опалення. Земельна ділянка на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами поділена між співвласниками. Незважаючи на те, що частки співвласників виділені в натурі та у власності кожного із співвласників перебувають визначені житлові та не житлові приміщення, право спільної часткової власності на будинок не припинено, що перешкоджає позивачу в повній мірі реалізовувати своє право власності на належне майно. Враховуючи вищенаведене просить припинити належне їй право спільної часткової власності на 2/3 частки в будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , шляхом виділу у їй власність окремого об`єкта нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] , яка складається із наступних приміщень: коридор 1-1 площею 6,5 кв.м, коридор 1-2 площею 8,5 кв.м, санвузол 1-3 площею 6,3 кв.м, кімнату 1-4 площею 11,5 кв.м, кімнату 1-7 площею 22,0 кв.м, кухня 1-8 площею 13,4 кв.м., загальною площею 68,2 кв.м в житловому будинку (А-1) та прибудові (а). Господарські будівлі та споруди сарай-гараж-літня кухня (Б-1), погріб (б), ворота (№1) та огорожа (№2). В підготовче засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, суду надана заява про підтримання позову та розгляд справи у його та позивача відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, суду надана заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Представник третьої особи в підготовче засідання не з`явився, суду надана заява про розгляд справи у відсутності представника. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 3 ст.200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно вимог ст.82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 05.12.2016 року поділено в натурі житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами в [ADDRESS] . Позивачу [PERSON] виділено у натурі 2/3 частки будинку - коридор 1-1 площею 6,5 кв.м, коридор 1-2 площею 8,5 кв.м, санвузол 1-3 площею 6,3 кв.м, кімнату 1-4 площею 11,5 кв.м, кімнату 1-7 площею 22,0 кв.м, кухня 1-8 площею 13,4 кв.м. Також виділено сарай-гараж-літня кухня (Б-1), погріб (б), ворота (№1) та огорожа (№2), загальна площа приміщень, що виділяються становить 57,0 кв.м в житловому будинку та прибудові. Відповідачу [PERSON] виділено у натурі 1/3 частку будинку та господарсько-побутових споруд - кімнату 1-5 площею 18,7 кв.м, кімнату 1-6 площею 12,6 кв.м та огорожу (№3), загальна площа приміщень, що виділяються становить 31,3 кв.м. (а.с.6-7) . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, на праві спільної часткової власності [PERSON] належить 2/3 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). На підставі заяв [PERSON] та [PERSON] виконавчим комітетом Рожищенської міської ради винесено рішення №113 від 21.12.2017 року, згідно якого квартирам житлового будинку по [ADDRESS] присвоєно, а саме квартирі [PERSON] - [ADDRESS] , квартирі [PERSON] - [ADDRESS] (а.с.15). З технічного паспорта на будинок [ADDRESS] вбачається, що у будинку технічно існуючими є два окремих об`єкта - квартири, які відокремлені одна від одної та мають окремі входи (а.с.9-12). Згідно договору поділу земельної ділянки, що є спільною частковою власністю від 13.08.2019 року, який посвідчено приватним нотаріусом Рожищенського районного нотаріального округу Матвійчук С.П. та зареєстровано в реєстрі за №1007 між сторонами [PERSON] та [PERSON] поділено земельну ділянку, що належить їм на праві спільної часткової власності та знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0706 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд відповідно до часток житлового будинку за вищевказаною адресою (а.с.13). Відповідно до ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Статтею 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку визначеному законом. Згідно ч.1, ч.3 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Отже, належними та допустимими доказами позивач [PERSON] довела існування обставин, за яких припинення права спільної часткової власності може та має місце, а відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому частиною першою статті 142 ЦПКУкраїни визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому зі сплаченого позивачем судового збору у розмірі 768,40 грн. слід повернути безпосередньо позивачу з державного бюджету 384,20 грн., а 384,20 грн. стягнути з відповідача в користь позивача.

Outcome: approved