Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з уточненою позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Дніпро газ», 3-ті особи: [PERSON], [PERSON] про захист прав споживача та стягнення шкоди. Представник позивача у судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги та просив суд зобов'язати Приватне акціонерне товариство «Дніпрогаз» поновити газопостачання за Договором від 26.12.2011 р. про надання населенню послуг з газопостачання ПАТ «Дніпрогаз», о.р. [NUMBER], укладеним з [PERSON], на об'єкт: приватний будинок [ADDRESS]; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Дніпрогаз» на користь [PERSON] суму збитків в розмірі суми вартості обсягу недовідпущеного газу за період з 01 березня 2012 року по 19 травня 2014 року, яка обчислюється виходячи з фактичного середньогодинного споживання газу за останній розрахунковий період, кількості годин перерви та цін на газ, що діяли в період припинення газопостачання; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Дніпрогаз» на користь [PERSON] у рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 183 500 грн.; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Дніпрогаз» на користь [PERSON] у рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 10 000 грн. Представник відповідача у судовому засіданні просив суд у задоволенні позову відмовити у зв'язку з його необґрунтованістю. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, відповідно до письмових пояснень підтримала позовні вимоги позивача у повному обсязі. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, відповідно до письмових пояснень підтримала позовні вимоги позивача у повному обсязі. Суд, вислухавши у судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що у задоволенні позову з наступних підстав. Відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також згідно «Правил надання населенню послуг з газопостачання», стверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999 року, ПАТ «Дніпрогаз» надає фізичним особам - споживачам житлово-комунальні послуги, що полягають у постачанні природного газу за їх місцем проживання. Зазначені правовідносини виникають з дій споживачів та ПАТ «Дніпрогаз», спрямованих на набуття цивільних прав та обов'язків щодо поставки газу та його оплати. Газопостачання згідно п.1 ч.1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Взаємовідносини між газопостачальними(газотранспортними) організаціями та громадянами (споживачами газу) регулюються Правилами Надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246 (далі - Правила). Згідно пункту 4 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року №2246, послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. Згідно Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 року № 938 (далі - Типовий договір), договір про надання населенню послуг з газопостачання укладається між підприємством (організацією), що виконує роботи та/або надає послуги з газопостачання, та власником (наймачем, орендарем) квартири, приватного будинку, при цьому плата за послуги з газопостачання вноситься на поточний рахунок із спеціальним режимом використання виконавця, який зазначається в розрахунковій книжці (платіжному документі) споживача. Пункт 4 Правил передбачає, що у разі, коли об'єкт споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в договорі. Так, у судовому засіданні встановлено, що ПАТ «Дніпрогаз» згідно умов укладеного з позивачем 26.12.2011 року договору та вимог Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.99 №2246, надає послуги з газопостачання до належного позивачу будинку [ADDRESS]. На ім'я позивача відкрито особовий рахунок [NUMBER]. Даний будинок належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2010 року. На момент придбання будинку [ADDRESS], його попередня власниця [PERSON], в порушення вимог пункту 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, не повідомила ПАТ «Дніпрогаз» за сім днів до звільнення приміщення та не розрахувалася за надані послуги з газопостачання. Позивач після придбання вказаного будинку, також в порушення вимог пункту 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, не звернувся до ПАТ «Дніпрогаз» щодо укладення договору про надання послуг з газопостачання, проходження інструктажу з правил безпечного користування газом у побуті та переоформлення на своє ім'я особового рахунку, відкритого за даною адресою. В той же час, позивач був обізнаний про наявність заборгованості за надані послуги по особовому рахунку, оскільки неодноразово повідомлявся про неї працівниками ПАТ «Дніпрогаз». 26 грудня 2011 року позивач звернувся до ПАТ «Дніпрогаз» та уклав типовий договір про надання послуг з газопостачання, у пункті 26 якого сторони зазначили про наявність заборгованості за надані послуги в сумі 34 348,45 гривень, тобто позивач визнав факт наявності заборгованості та взяв на себе обов'язок по її сплаті. Згідно пункту 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вносяться не пізніше 10 числа наступного місяця. Позивачем, в порушення умов укладеного договору та зазначених вимог Правил надання населенню послуг з газопостачання, розрахунки за спожитий природний газ не проводились. Остання оплата в сумі 14 000,00 грн., як вбачається з доданої до позовної заяви копії фіскального чеку, була здійснена 03.02.2011 року [PERSON], з якою на той момент не було припинено договірні відносини по постачанню газу, у зв'язку з чим на особовому рахунку [NUMBER] утворилася заборгованість, яка станом на 15.03.2012 року складала 36 047,68 гривень. У відповідності до п. 18 Правил надання населенню послуг з газопостачання, якщо споживач не оплатив надані послуги з газопостачання протягом 10 днів після строку, зазначеного в договорі чи платіжному документі, а газопостачальне підприємство протягом наступних п'яти днів не отримало повідомлення про оплату, споживачеві надсилається письмове попередження про припинення газопостачання. У разі неоплати наданих послуг з газопостачання протягом 10 днів після отримання споживачем письмового попередження (з позначкою про його вручення) газопостачальне підприємство має право відключити споживача від газопостачання. Припинення газопостачання не звільняє споживача від обов'язку сплатити заборгованість. За адресою позивача співробітниками ПАТ «Дніпрогаз» неодноразово направлялися поштою, а також особисто (22.12.2011 року, 18.02.2012 року, 23.02.2012 року) доставлялися письмові повідомлення про заборгованість та припинення газопостачання, які позивач відмовлявся отримувати та уникав спілкування з працівниками ПАТ «Дніпрогаз», в порушення пункту 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання не надавав доступу до домоволодіння для зняття показань приладу обліку газу. Повідомлення про заборгованість та припинення газопостачання було вручено особисто позивачу 03.02.1011 року, а також поштою 12.11.2011 року (корінці попереджень додаються). Оскільки протягом 10 днів після отримання попередження заборгованість погашена не була, згідно пунктів 6, 7, 19, 31 Правил надання населенню послуг з газопостачання, 15.03.2012 року газопостачання до будинку позивача було припинено. Оскільки Позивач в порушення п. 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання відмовив у наданні доступу до газових приладів, припинення газопостачання шляхом перекриття запірного пристрою стало неможливим, у зв'язку з чим його було припинено шляхом механічного від'єднання газопроводу на вводі, про що складено відповідний акт, копію якого залишено споживачу. Отже, твердження позивача про те, що газопостачання припинено 01.03.12 не відповідає дійсності. На сьогоднішній день сума заборгованості не погашена та складає 35 218,47 грн. Зменшення суми боргу відбулося у зв'язку з тим, що споживач у 2012 році через припинення газопостачання спожив менше 2500 м. куб. газу та перейшов у відповідну цінову категорію, тому вартість спожитого за цей рік газу зменшилась, що підтверджується детальним розрахунком наданим до матеріалів справи. У відповідності до п.9 Правил надання населенню послуг з газопостачання, відновлення газопостачання здійснюється після усунення порушень, сплати боргу та відшкодування збитків, завданих неправомірними діями споживача. З заявою про відновлення газопостачання позивач до ПАТ «Дніпрогаз» не звертався. Таким чином, припиняючи надання послуг з газопостачання ПАТ «Дніпрогаз» діяло у відповідності до вимог чинного законодавства та умов укладеного договору, у зв'язку з чим відсутні підстави для визнання таких дій неправомірними, а також для відновлення газопостачання. Крім цього, як зазначено у позовній заяві, позивач після припинення газопостачання самовільно, без внесення відповідних змін до проектної документації, замінив газові прилади. Також, протягом тривалого часу не експлуатувались та не обслуговувались димові та вентиляційні канали будинку, що загрожує виникненням аварійних ситуацій. Так, згідно п. 1.4.3. ПБСГУ, відповідальність за технічний стан і безпечну експлуатацію побутових газових приладів і апаратів, димових і вентиляційних каналів, ущільнень вводів підземних інженерних комунікацій в будинки і будівлі покладається на їх власників. Згідно п.1.4.4. ПБСГУ, відповідальність за справний стан і безпечне користування газовими приладами і апаратами, що встановлені в житлових будинках, що належать громадянам на правах особистої власності, покладається на їх власників. У відповідності до п.4.5.22. ПБСГУ, перевірки димових і вентиляційних каналів в житлових будинках можуть виконуватися власниками будинків або іншими організаціями, які мають підготовлений персонал, технічне оснащення і дозвіл на проведення таких робіт від органу Держнаглядохоронпраці. Пункт 4.5.23. ПБСГУ встановлює, що димові канали від опалювальних приладів та газових проточних водонагрівачів для гарячого водопостачання, підлягають періодичній перевірці і прочищенню не рідше 1 разу на 6 місяців при цегляних і комбінованих (цегляні і азбестоцементні, цегляні і керамічні) димоходах і не рідше 1 разу на рік - при металевих, азбестоцементних, гончарних, а також димоходів, виконаних із спеціальних блоків жаростійкого бетону. Вентиляційні канали підлягають перевірці і прочищенню одночасно з димовими. Перевірка і прочищення димових і вентиляційних каналів оформляється актом, в якому зазначається їх стан за такими ж параметрами, що й при первинній перевірці. Один примірник акта повинен передаватися СПГГ. Пункт 4.5.7. ПБСГУ встановлює, що переміщення і заміна газових приладів і апаратів провадяться СПГГ або газовими службами підприємств з урахуванням вимог нормативних документів і внесенням змін в технічну документацію. Пункт 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання зобов'язує споживача виконувати вимоги Правил безпеки систем газопостачання та цих Правил. Також, пункт 28 Типового договору про надання послуг з газопостачання зобов'язує споживача не підключати нові (додаткові) газові прилади і пристрої, не змінювати місце їх розташування та не втручатися в роботу внутрішньобудинкових систем газопостачання, а пункт 6 зазначених Правил передбачає самовільне підключення газових приладів і пристроїв як одну з підстав для припинення газопостачання. Порушення позивачем вказаних вимог законодавства та умов укладеного договору унеможливлює відновлення газопостачання. У відповідності до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну, відшкодовується особою, яка її завдала. Отже, обов'язковими умовами для відшкодування шкоди є її наявність, неправомірність дій заподіювана та безпосередній причинний зв'язок між цими діями та завданою шкодою. В даному випадку, припинення газопостачання є наслідком власних неправомірних дій позивача, оскільки саме ним порушено умови договору та Правил. Крім цього, не доведено наявність спричиненої шкоди та її розмір. До позовної заяви не додано доказів пошкодження системи газопостачання та необхідності її відновлення, проведення та вартості відповідних робіт. За отриманням технічних умов на реконструкцію системи газопостачання позивач до ПАТ «Дніпрогаз» не звертався. Факт орендування домоволодіння також не підтверджений належними доказами, оскільки не надано підтвердження постійного проживання Позивача та членів його сім'ї як у належному йому домоволодінні [ADDRESS], так і в нібито орендованому. У наданій копії договору оренди не зазначено, на якій підставі [PERSON] розпоряджається будинком [ADDRESS]. При цьому, ця сама адреса зазначена як місце проживання [PERSON], яка також є співвласницею будинку позивача. Згідно акту приймання-передачі, будинок по [ADDRESS] передано позивачу 05.03.2013 року - за 10 днів до припинення газопостачання. Надані розписки про отримання [PERSON] від позивача коштів у вигляді орендної плати не є належним підтвердженням витрат позивача, відсутні докази сплати орендодавцем податку з доходів фізичних осіб з цих сум. Підстави для відшкодування шкоди в порядку, встановленому постановою НКРЕ від 29.05.03 №476 також відсутні. Пункт 1.2. цього Порядку встановлює, що безпідставне припинення газопостачання - припинення газопостачання споживачу, здійснене незважаючи на те, що споживачем не порушуються умови договору про надання послуг з газопостачання, і воно здійснене з порушенням умов Правил (без установленого Правилами письмового попередження про припинення газопостачання, відключення в останній робочий день перед вихідними та святковими днями, крім випадків аварійних ситуацій в системах газопостачання). В даному випадку, припинення газопостачання було здійснено у відповідності до вимог Правил. Крім цього, пункт 1.4. Порядку встановлює, що у разі порушення газопостачальним (газорозподільним) підприємством вимог Правил та договору про надання послуг з газопостачання споживач подає газопостачальному (газорозподільному) підприємству претензію, складену у довільній формі. У разі неприбуття представників газопостачального (газорозподільного) підприємства протягом 2 робочих днів у містах та 5 календарних днів у сільській місцевості або в разі відмови від складення відповідного акта, претензія вважається обґрунтованою, якщо її підписали не менше ніж три особи або споживач і виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоврядування. В даному випадку, претензія позивачем не складалась та до ПАТ «Дніпрогаз» не направлялась, що виключає можливість застосування Порядку, нарахування та відшкодування збитків. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди необхідно зазначити, що позивачем не надано доказів її спричинення та не обґрунтовано розмір цієї шкоди. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Натомість, ПАТ «Дніпрогаз» не вчиняло жодних незаконних дій по відношенню до позивача, в той час як описані ним обставини є наслідком його власних неправомірних дій. Пунктом 4 вказаної Постанови встановлено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Пункт 5 зазначеної Постанови встановлює, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У позовній заяві відповідні докази відсутні. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, позивачем не наведено доводів та не надано належних доказів порушення його прав внаслідок дій Публічного Акціонерного Товариства «Дніпрогаз», а також правомірність відключення від газопостачання, отже, підстави для задоволення позовних відсутні.

Outcome: dismissed