overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 6 березня 1983 року за актовим записом № 1, зареєстрований Устянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Позивач вказує на те, що протягом останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршилося, відповідач почав зловживати алкогольними напоями, через це часто між ними виникали сварки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. За її глибоким переконання подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення між нею та відповідачем неможливе. Їхні спільні діти на даний час вже дорослі. На її пропозицію подати до державного органу РАЦСу заяву про розірвання шлюбу відповідач відмовився, а тому вона вирішила звернутися з приводу розлучення до суду. Сторони в судове засідання не прибули, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач [PERSON] в письмовій заяві вказала, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов з підстав, наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в письмовій заяві вказав, що позов визнає, просить шлюб розірвати. Суд вирішив провести розгляд справи у відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 6 березня 1983 року, актовий запис №1, здійснений Устянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про одруження серії [NUMBER]). Сторони неповнолітніх дітей не мають. У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Між подружжям часто виникають сварки. На даний час шлюбні відносини припинені. Сторони наполягають на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 6 жовтня 2007 року та зареєстрований Висічанською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №8, посилаючись на те, що після укладення шлюбу відповідач почав зловживати алкогольними напоями, часто обзивав її брутальними словами, наносив побої, погрожував розправою. Внаслідок негативної поведінки відповідача в сімї, вона змушена була виганяти того з дому. З часом вона пробачала чоловіку, той повертався, однак, через місяць-два спокою, брався за старе - пянство, побої, погрози. Терпіла, так як мала надію, що чоловік схаменеться, зміниться, адже вони мають троє дітей. Натомість з кожним роком їх подружнє життя ставало все нестерпнішим. Спільне проживання вони припинили 20 листопада 2015 року. Наміру миритися з відповідачем вона не має. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач [PERSON] у поданій до суду заяві просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив. За таких обставин суд вирішив справу розглядати у відсутності сторін та провести заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 6 жовтня 2007 року, актовий запис №8, здійснений Висічанською сільською радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії 1-ИД № 035615). Від шлюбу сторони мають троє малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ИД №079949), [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ИД №121774), сина [PERSON], [INFO] (серії І-ИД №180719). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Відповідач за словами позивача зловживає алкоголем, у стані спяніння вчиняє скандали, наносить їй побої. Сторони припинили подружні стосунки. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проігнорував усі судові виклики. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 6 жовтня 2008 року та зареєстрований Урожайнівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №2, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Через два роки після укладення шлюбу відповідач почав зловживати алкоголем, обзивав її брутальними словами, наносив побої. З метою захисту неодноразово зверталася до дільничного інспектора, залишала чоловіка, переходила жити до батьків. Для збереження сімї пробачала, поверталася до чоловіка, сподівалася, що відповідач зміниться, однак її сподівання виявилися марними. Крім того, відповідач, не маючи жодних підстав, часто ревнував її. Оскільки це її ображало, між ними виникали сварки. Фактично спільне подружнє життя припинили в травні 2014 року. Наміру миритися з відповідачем більше не має. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити позов з підстав, наведених у позовній заяві. Позивач пояснила, що з травня 2014 року, коли вона остаточно припинила з відповідачем подружні стосунки, зрозуміла, що у її житті та побуті місця для відповідача не має. За рік часу ні в кого з них не виникло бажання відновити стосунки, а тому примирення між ним і в подальшому не можливе. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, просить також шлюб між ними розірвати. Відповідач пояснив, що бажає відновлювати подружні стосунки із позивачем. Вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 6 жовтня 2008 року, актовий запис №2, здійснений Урожайнівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії 1-ИД № 108094). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння. Подружні стосунки припинили в травні 2014 року. З того часу будь-яких заходів для примирення не здійснили, обоє наполягають на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 6 листопада 1983 року та зареєстрований Олексинською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №21, посилаючись на те, що під час перебування у шлюбі сімейне життя між ними не склалося, під час суперечок, що виникали, відповідач часто погрожував фізичною розправою, тому з часом вони віддалилися одне від одного та стали проживати окремо. Вже близько вісімнадцяти років спільно не проживають, їх діти повнолітні. Вона тривалий час проживає без реєстрації шлюбу з іншим чоловіком, а тому розірвання шлюбу буде відповідати як її інтересам так і інтересам відповідача. Примирення між ними неможливе. На її пропозицію подати до державного органу реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу відповідач відмовився. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач [PERSON] в письмовій заяві просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує, просить шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив. За таких обставин суд вирішив справу розглядати у відсутності сторін та провести заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 6 листопада 1983 року, актовий запис №21, здійснений Озерянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Часті суперечки між подружжям призвели до припинення сімейних відносин. Сторони спільно не проживають впродовж останніх 18 років. Позивач має намір укласти шлюб з іншим чоловіком, а тому наполягає на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 7 жовтня 2010 року та зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, посилаючись на те, що подружні стосунки між ними не склалися. Виїжджаючи часто на роботу за кордон, стосунки між ними погіршились, вони перестали розуміти один одного, між ними постійно виникали сварки на побутовому рівні, в результаті чого вони втратили почуття один до одного. У липні 2014 року вони розійшлись і разом не проживають по сьогодні. Зрозумівши, що подальше збереження шлюбу між ними є вже неможливим, пропонувала відповідачу розірвати шлюб в органах РАЦСу, однак той просто не приходив у визначений день. Посилаючись на те, зберегти шлюб між ними неможливо, вона не бажає жити у шлюбі з відповідачем, має намір влаштувати своє особисте життя, просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач [PERSON] в письмовій заяві просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує, просить шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив. За таких обставин суд вирішив справу розглядати у відсутності сторін та ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 7 жовтня 2010 року, актовий запис №102, здійснений відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Суперечки, що виникали між сторонами призвели до припинення подружніх стосунків, сторони не підтримують стосунків з липня 2014 року. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 7 серпня 2010 року та зареєстрований Мельнице-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №13, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Вказала, що, відразу після укладення шлюбу, в сімї почалися постійні сварки через погані вчинки відповідача, часто, через абсолютно різні погляди на життя, не могли дійти спільної думки у вирішенні важливих питань, і як наслідок, в результаті погіршення їхніх стосунків, подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Зазначає, що шлюб між ними існує лише формально, подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам, примирення між ними не можливе. Дітей від шлюбу не мають, однак для звернення до відділу реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції із заявою про розірвання шлюбу, відповідач згоди не дає. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач [PERSON] в письмовій заяві просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує, просить шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив. За таких обставин суд вирішив справу розглядати у відсутності сторін та провести заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 7 серпня 2010 року, актовий запис №13, здійснений Мельнице-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії 1-ИД № 108044). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Між сторонами сімейне життя не склалося. Через різні погляди на життя, між сторонами часто виникали суперечки, які призвели до погіршення їхніх стосунків, припинення подружніх стосунків та роздільного проживання. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проігнорував судовий виклик. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 7 серпня 2013 року та зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №87, вказуючи, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, кожен з них має протилежні погляди на шлюб і сім'ю. Шлюбні стосунки і спільне господарство перестали вести з листопада 2013 року. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення між ними неможливе, оскільки вони вже тривалий час не проживають як сім'я. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить шлюб з відповідачем розірвати. Пояснила, що підстав для збереження сім»ї немає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, також просить шлюб розірвати. Пояснив, що в них різні погляди на сімейні цінності, а тому ще в листопаді 2013 року залишив дружину і з того часу вони не знайшли підстав для відновлення стосунків. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 7 серпня 2013 року, актовий запис №87, здійснений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Обоє стверджують, що мають протилежні погляди на шлюб і сім'ю. Спільне господарство припинили вести з листопада 2013 року. Обоє наполягають на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 8 жовтня 2014 року та зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Ладижину Тростянецького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №193, вказуючи, що після оформлення шлюбних відносин відповідач став зневажливо до неї ставитись, ображав та неодноразово вчиняв суперечки, що фактично призвело до припинення між ними шлюбних відносин. Спільних інтересів та спільного господарства вони ніколи не мали і не мають. Вже тривалий час з дня звільнення з місць позбавлення волі, а саме з березня 2015 року, вони проживають окремо. Спільних дітей у них немає, однак у неї на утриманні перебувають двоє малолітніх дітей від першого шлюбу. Вважає, що допустила помилку, уклавши шлюб з відповідачем. Перебування у такому шлюбі суперечить її інтересам. Примирення між ними є неможливим, саме тому вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи провести у її відсутності, позов підтримує, просить шлюб з відповідачем розірвати з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув повторно, причин неявки не повідомив. За таких обставин суд вирішив справу розглядати у відсутності сторін та провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 8 жовтня 2014 року, актовий запис №193, здійснений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Ладижину Тростянецького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Між сторонами сімейне життя не склалося. Постійні суперечки між сторонами призвели до припинення подружніх стосунків. Сторони спільно не проживають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проігнорував виклик до суду. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved