Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач\~ [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача Липинської сільської ради Луцького району Волинської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: [PERSON] , [PERSON] , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла її матір [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на таке майно: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] ; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 1,75 га, що розташована на території Липинської сільської ради відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 20 жовтня 2003 року; земельну ділянку площею 0,17 га, що розташована на території Липинської сільської ради відповідно до державного акту на право власності на землю від 22 лютого 2002 року; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 1,62 га, що розташована на території Липинської сільської ради відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 20 жовтня 2003 року. На випадок своєї смерті спадкодавець [PERSON] залишила заповіт, яким заповіла своїм онукам [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах належну їй земельну ділянку, площею 1,75 га (державний акт ВЛ №026528) та земельну ділянку, площею 1,62 га (державний акт ВЛ №026527). Таким чином після смерті матері залишилась частина спадкового майна, яка не охоплена заповітом. Позивач вказує, що вона в грудні 2019 року звернулась до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак листом від 11 грудня 2019 року нотаріус їй повідомив, що вона пропустила строк для прийняття спадщини. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначає стан свого здоров`я, пояснюючи, що з 2007 року вона хворіла на онкологічне захворювання, в зв`язку з чим тривалий час лікувалась та отримала ІІІ групу інвалідності безтерміново. Місцем її постійного проживання є с. Страшевичі Старосамбірського району Львівської області. Враховуючи, що спадщина відкрилась в с. Липини Луцького району Волинської області, то за станом здоров`я їй важко долати таку відстань для оформлення спадкових прав. \~ \~ \~ \~З врахуванням наведеного та на підставі ст. 1272 ЦК України просить визначити [PERSON] , додатковий строк тривалістю 2 місяці для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 січня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в цій справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, представник позивача адвокат Ольховський М.В. подав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Липинської сільської ради Луцького району Волинської області Воробець С.В. подала суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що не заперечує з приводу задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~Третя особа [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, заявою від 24 січня 2020 року просить розгляд справи здійснювати без її участі, а також зазначає, що обставини, викладені в позовній заяві, відповідають дійсності, а тому вона не заперечує щодо задоволення позову. Третя особа [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій зазначає про визнання позову та просить розгляд справи здійснювати без його участі. \~ \~ \~ \~Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). Суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29 січня 2018 року виконавчим комітетом Липинської сільської ради Луцького району Волинської області (а.с.4). Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт та зробила таке заповітне розпорядження: належну їй земельну ділянку, площею 1,75 га для ведення особистого селянського господарства (державний акт серії ВЛ №026528) та земельну ділянку, площею 1,62 га для ведення особистого селянського господарства (державний акт серії ВЛ № 026527) заповіла своїм онукам [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах (а.с.6). Вказаний заповіт посвідчено 06 лютого 2013 року секретарем Липинської сільської ради Луцького району Волинської області. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 4 ст. 1236 ЦК України чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Суд не бере до уваги наявний в матеріалах справи заповіт [PERSON] від 29 липня 2002 року, оскільки в силу ч.3 ст. 1254 ЦК України кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Відповідно до ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Суд встановив, що після смерті спадкодавця [PERSON] залишилось спадкове майно, яке не охоплено її заповітом, а саме: житловий будинок з господарськими будівля ми та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.10,14) та земельна ділянка, площею 0,37 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Липинської сільської ради Луцького району Волинської області (державний акт серії ВЛ №033684) (а.с.12). Будучи спадкоємцем\~першої черги\~після смерті\~матері,\~ [PERSON] звернулась\~до приватного\~нотаріуса Луцького\~районного нотаріального\~округу Волинської\~області Герасимчук\~Ольги Петрівни з метою прийняття спадщини. Факт родинних відносин спадкодавця [PERSON] та позивача [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , яке видане 20 лютого 1979 року Луцьким міським відділом ЗАГСу Волинської області (а.с.8) та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане 02 червня 1977 року Будинком урочистих подій м. Івано-Франківська, відповідно до якого [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а.с.9). З письмової відповіді приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Герасимчук Ольги Петрівни №93/02-17 від 11 грудня 2019 року встановлено, що для подальшого оформлення прав на спадкове майно [PERSON] запропоновано звернутись до суду, оскільки нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с. 22). Суд встановив, що спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , які є дітьми позивача [PERSON] , та не претендують на спадкове майно, яке не було охоплене заповітом. Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач свої вимоги обґрунтовувала тим, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки їй було важко долати відстань з місця її проживання до місця відкриття спадщини за станом здоров`я. На підтвердження\~незадовільного стану\~здоров`я позивач\~надала суду\~довідки з\~Львівського державного\~онкологічного регіонального\~лікувально-діагностичного\~центру,\~зі змісту\~яких вбачається,\~що в\~2007\~році їй\~діагностовано онкологічне\~захворювання.\~В зв`язку\~з таким\~діагнозом позивач\~періодично проходила\~стаціонарне лікування\~в хіміотерапевтичному\~відділі Львівського державного онкологічного регіонального лікувально-діагностичного центру (а.с. 23, 24). Відповідно до довідки МСЕК [PERSON] 04 вересня 2009 року призначено ІІІ групу інвалідності безтерміново (а.с.25). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінюючи доводи позивача та надані нею докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що у своїй сукупності вони свідчать про те, що позивач мала об`єктивні труднощі у своєчасному поданні заяви про прийняття спадщини, а тому причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку є поважними. Крім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). Водночас відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. Враховуючи вищенаведене, на підставі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 1268-1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved