Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 14.12.2007 року заявниця зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку було складено актовий запис про шлюб № 1309 від 14.12.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія І-НО № 116608. Від сумісного проживання у подружжя народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаємопорозуміння. Фактично подружжя припинило свої шлюбно сімейні відносини з вересня 2014 року. Місце проживання дитини між сторонами визначено, дитина проживатиме з позивачкою. Позивачка просить задовольнити її позовні вимоги. В судове засідання позивачка не зявилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, надала заяву де просить слухати справу у її відсутність. В судове засідання відповідач не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву де просить розглянути справу у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі , приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 14.12.2007 року заявниця зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку було складено актовий запис про шлюб № 1309 від 14.12.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія І-НО № 116608 (а.с 9). Від сумісного проживання у подружжя народилася дитина: [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаємопорозуміння. Фактично подружжя припинило свої шлюбно сімейні відносини з вересня 2014 року. Місце проживання дитини між сторонами визначено, дитина проживатиме з позивачкою. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. При цьому зазначає, що суд не зобов»язаний призначити строк для примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до вищевказаного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved