Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], Старобільської міської ради Луганської області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування свого позову посилається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] В зазначеній квартирі зареєстрований і не проживає з 2010р. відповідач [PERSON] та його реєстрація створює позивачці труднощі у здійсненні свого права власності. У зв'язку з чим просила суд винести рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вказаною квартирою та зобов'язати Старобільську міськраду зняти його з реєстраційного обліку. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, у відділення поштового зв'язку за отриманням судових повісток не з'явився, у зв'язку з чим суд на підставі ч.9 ст.130 ЦПК України вважає його повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, у зв'язку з чим суд на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності відповідача [PERSON] Позивачка [PERSON], представник відповідача Старобільської міської ради у судове засідання не з'явились, до початку судового засідання позивачка надала заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності, представник відповідача Старобільської міської ради до початку судового засідання надав заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим суд на підставі ч.3 ст.211 ЦПК України вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивачки [PERSON], представника відповідача Старобільської міської ради. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Відповідно до ксерокопії договору купівлі-продажу квартири від 17.12.2012р. (а.с.11-13), ксерокопії витягу про державну реєстрацію прав (а.с.14) квартира [ADDRESS] належить [PERSON]. Відповідно до ксерокопії акту обстеження матеріально-побутових умов від 10.04.2018р. (а.с.5) за адресою [ADDRESS] [PERSON] зі слів свідків не мешкає щ 2010р. та мешкає в Росії. Згідно адресної довідки УДМС України в Луганській області від 17.04.2018р. (а.с.18) [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 16.09.2008р. Згідно ч.1 ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні із власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України, а згідно другого речення частини 2 ст.64 ЖК України членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно абз.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 16.01.2012р., у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином у судовому засіданні з досліджених матеріалів справи було достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає за адресою реєстрації більше року та втратив право користування житлом, і своєю реєстрацією перешкоджає здійсненню власником - позивачкою [PERSON] її права власності на будинок, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved