overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог вказує, що 20 січня 2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. За час шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Протягом останнього року проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зіславшись на доводи, викладені у заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечив щодо задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 20 січня 2011 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №33. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.06.2011 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1260 . Тривалий час між подружжям склалися неприязні відносини, постійно виникають сварки та непорозуміння. Між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння один до одного. Протягом останнього року сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують та шлюб існує лише формально. Судом було вжито заходів щодо збереження сім'ї та надано строк для примирення терміном один місяць. Однак, сторони не примирились. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам позивача та дітей. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 20 січня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №33.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог вказує, що 29 вересня 2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Дітей від шлюбу у них не має. Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними постійно виникають сварки та непорозуміння. Останні два роки проживають окремо, подружніх відносин не підтримують. Даний шлюб носить формальний характер і зберегти надалі його неможливо. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, зіславшись на доводи, викладені у заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Суд, заслухавши думку позивача, яка не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 29 вересня 2011 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ИД №103761, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1649. Від даного шлюбу у сторін дітей не має. Тривалий час між подружжям склалися неприязні відносини. Останні два роки подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Шлюб існує лише формально. Проти примирення позивачка категорично заперечила, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме їх інтересам. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що слід розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 29.09.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1649.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог вказує, що у 03 жовтня 2013 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Дітей від шлюбу у них не має. Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними постійно виникають сварки та непорозуміння. З січня 2014 року проживають окремо, подружній відносин не підтримують. Даний шлюб носить формальний характер і зберегти надалі його неможливо. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, зіславшись на доводи, викладені у заяві. Щодо проведення заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Суд, заслухавши думку позивача, яка не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 03 жовтня 2013 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1793. Від даного шлюбу у сторін дітей не має. Тривалий час між подружжям склалися неприязні відносини. З січня 2014 року подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Шлюб існує лише формально. Проти примирення позивачка категорично заперечила, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме їх інтересам. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що слід розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 03.10.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1793.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування вимог позивач вказала, що 27 січня 2007 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, про що видано свідоцтво про одруження серії І-ИД № 024851. Від даного шлюбу у них народилися сини [PERSON] та [PERSON]. Причиною розірвання шлюбу є різні характери, у звязку із чим між ними практично припинилися шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. Подальше спільне їхнє життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення, а тому просить його розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у заяві, проти примирення заперечила. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та проти примирення заперечив. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 27 січня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД № 024851, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за № 80. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 142421 від 01 вересня 2011 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 2042 та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 232204 від 27 січня 2016 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 2897. В судовому засіданні сторони не заперечили щодо розірвання шлюбу, оскільки шлюбні відносини фактично припинені. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам сторін та дітей. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 27 січня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за № 80. В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 03 травня 2014 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини. Тривалий час між ними фактично припинені подружні відносини, з листопада 2018 року вони перестали вести спільне господарство та сім`я існує лише формально. Посилаючись на наведене, просить розірвати шлюб. Крім цього, просила відновити її дошлюбне прізвище [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, просили його задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов визнали, не заперечили щодо його задоволення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 03 травня 2014 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12 лютого 2019 року, виданим Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено актовий запис за №423. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26 серпня 2015 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1921. Тривалий час між сторонами склались неприязні відносини, між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння. Протягом тривалого часу сторони проживають окремо. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст. ст. 111, 112, 113 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дитині, що має істотне значення. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам позивача. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 03 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №423 та повернути позивачу дошлюбне прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 05 жовтня 2013 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини. Між ними фактично припинилися шлюбні стосунки, вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Посилаючись на наведене, просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена. Попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був належним чином повідомлений. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Відповідач був присутній у підготовчому судовому засіданні 09 жовтня 2019 року. Пояснив, що позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 05 жовтня 2013 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05 жовтня 2013 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1823. Від даного шлюбу в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10 лютого 2017 року, виданим Настасівською сільською радою Тернопільського району, актовий запис №2. Тривалий час сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Відповідач визнав позов, про що подав письмову заяву. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст. ст. 111, 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам сторін та дитини. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 05 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1823.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 06 серпня 2006 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у подружжя народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейне відносини. Між ними фактично припинилися шлюбні стосунки, з вересня 2016 року вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Посилаючись на неведене, просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з'явилася, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена. Попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі та задоволення позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомленим. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 06 серпня 2006 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області від 06 серпня 2006 року, про що зроблено актовий запис за №1300. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області від 06 листопада 2007 року, про що зроблено актовий запис за №2381. Тривалий час сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Відповідач визнав позов, про що подав письмову заяву. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам сторін та дитини. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 06 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області від 06 серпня 2006 року, про що зроблено актовий запис за №1300.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 09 лютого 2012 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє синів [PERSON] та [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини. Між ними фактично припинилися подружні відносини, вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Посилаючись на неведене, просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, вказав, що останні 6 місяців вони з позивачем проживають окремо. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 09 лютого 2012 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09 лютого 2012 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №97. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє синів [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03 липня 2012 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено актовий запис за №1440 та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05 жовтня 2016 року, виданим Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено актовий запис за №2343. Встановлено, що між подружжям втрачено почуття поваги та взаєморозуміння, кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сторони проживають окремо та не підтримують подружніх відносин. Відповідач в судовому засіданні визнав позов. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників спору, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам сторін. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 09 лютого 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №97.

Outcome: approved