Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], укладений 23.12.2014 року, та стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення нею повнолітя та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач нехтує сімейними цінностями, зневажливо ставиться до неї як до дружини, під час спільного проживання створював в сім`ї недоброзичливу та агресивну атмосферу, принижував дітей словесно. У сім`ї постійно виникали сварки, свідками яких буди діти, що негативно впливало на їх фізіологічний та психологічний розвиток. Тому починаючи з січня 2015 року шлюбні стосунки між сторонами фактично припинились, вони проживають окремо, спільного домашнього господарства не ведуть, і збереження шлюбу позивач вважає унеможливленим. Ухвалою суду від 22.10.2015 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей в частині позовних вимог про стягнення аліментів на дітей, залишено без розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги про розірвання шлюбу підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. В підтримання позову пояснила, що спільно з відповідачем прожила 15 років. Протягом шлюбного життя чоловік зловживав спиртними напоями, вчиняв бійки, не бажав працювати та забезпечувати сім`ю матеріально, у зв'язку з чим два роки тому позивач залишила відповідача та перейшла жити в інший будинок. Шлюбних стосунків з того часу вони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Пояснив, що сварки у сімї виникали з різних побутових питань. На теперішній час він мешкає окремо від позивачки, та оскільки вона не бажає відновити шлюбні стосунки , то він також погоджується на розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони почали спільно проживати з 2000 року, а 23 грудня 2014 року зареєстрували свій шлюб у Яснозірські сільські раді Віньковецького району Хмельницької області, актовий запис № 1. В період спільного проживання у сторін народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON] [INFO], які проживають разом із позивачем. Протягом подружнього життя у сім`ї сторін через конфлікти та сварки склалася атмосфера недовіри та непорозуміння. Відповідач, вживаючи алкогольні напої, нецензурно висловлювався до позивача, зчиняв бійки, через що між сторонами шлюбні стосунки припинились. На теперішній час вони проживають порізно, подружніх відносин не підтримують, і їхній шлюб існує формально. Позивач примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, та будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідач визнав позовні вимоги повністю, та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Ухвалою суду від 09.11.2015 року сторонам було надано строк для примирення один місяць, але, як пояснила у судовому засіданні позивач, примирення між ними не відбулось, бо відповідач свою поведінку змінювати не бажає. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved