Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що в шлюбі сторони народили дитину [PERSON] [INFO]. Спільне життя в них не склалось, вони проживають окремо, відповідач добровільної участі в утриманні дитини не приймає, виходячи з чого позивач просить стягнути з нього аліменти на утримання малолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач не приймає на даний час будь - якої участі у вихованні та утриманні їх спільної дитини, та саме суму в розмірі 5 тис. грн.. вона витрачає на утримання доньки щомісяця. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з обставин викладених в позовній заяві, зазначаючи, що відповідач не виконує належним чином виплати з приводу утримання дитини , а саме не в тому обсязі , про який було досягнуто згоди та виплати надходять не регулярно. Відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просив суд задовольнити позов частково, а саме стягнути аліменти в розмірі 30% від прожиткового мінімуму на дитину і при цьому не спростовував того факту, що у нього наявний додатковий заробіток. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони 13.11.2003 року уклали шлюб, в якому [INFO] року народилася донька - [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між сторонами рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року розірвано, при цьому дитина мешкає з матір»ю. Відповідач не приймає участі в утриманні доньки, всі витрати, що з цього виходять несе позивач. Виходячи з положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Враховуючи наведене та зважаючи на те, що дитина проживає з матір»ю, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що на даний час відповідач має офіційний заробіток, відповідно до довідки з місця роботи, тому суд вважає вмотивованою вимогу позивача про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі, однак розмір аліментів завищений. Вирішуючи питання про встановлення розміру аліментів, суд виходить з матеріального стану позивача, витрат, що несе позивач на утримання сина та вважає за доцільне задовольнити позовну вимогу частково, призначивши до стягнення з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] [INFO] року в розмірі 2 тис. грн.. щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. В порядку визначеному ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial