Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що сторони зареєстрували шлюб та за час шлюбу стали батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] Спільне сімейне життя не склалося з причин розбіжності характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання їхньої дитини не надає, хоча має постійне місце роботи. Вихованням дитини не займається. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, до суду подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, до суду подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та визнав позовні вимоги. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно з копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 092745, виданого 01 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, сторони 01 серпня 2009 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 358. Згідно зі свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 190101, виданим 21 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народився 16 жовтня 2010 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 837 від 21 жовтня 2010 року. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно з довідкою, виданою 23.10.2014 року КП «ЄРЦ м. Сєвєродонецька», [PERSON] проживає за адресою: [INFO], та разом з нею за вказаною адресою проживає її син [PERSON]. За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, крім того визнані відповідачем, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved