Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача [PERSON] на її користь суму боргу в розмірі 40 678,5 гривень, проценти від суми позики в розмірі 9005,52 гривень, три проценти річних в розмірі 1531,29 гривень, а всього на загальну суму 51 215,31 гривень; стягнути з відповідача [PERSON] на її користь судовий збір в розмірі 640 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] є її знайомим, разом з яким вона раніше працювала та між ними були дружні стосунки. На підставі власноручно написаної відповідачем розписки від 23 листопада 2015 року він отримав від неї в позику грошові кошти в розмірі 1500 доларів США, з яких 500 доларів зобов'язався повернути в строк не пізніше 31 грудня 2015 року, а 1000 доларів не пізніше 31 березня 2016 року. Незважаючи на взяті на себе згідно з розпискою обов'язки повернути грошові кошти у погоджені сторонами строки, [PERSON] став ухилятися від виконання своїх зобов'язань, борг не повернув, посилаючись на тяжке матеріальне становище, та наявність цілого ряду об'єктивних з його слів причин. Вона протягом дуже тривалого часу намагалася врегулювати цю проблему з відповідачем з приводу неповернення боргу, тобто, незлічену кількість разів зверталася до нього з проханням повернути борг, звертала його увагу й на те, що в неї 29 жовтня 2015 року народилася дитина, у зв'язку з чим у неї виникла гостра потреба в грошах. Намагалась також вплинути і на його совість, звертаючи увагу на те, що вона, будучи тимчасово переміщеною особою віддала його всі свої заощадження у такий скрутний для себе час, довірившись йому та намагаючись допомогти. Але він тільки обіцяв та слав на її телефон безліч «смс» з вибаченнями та повідомленнями про те, що гроші він в найближчий час віддасть. Так як гроші він реально не повертав, а тільки обіцяв, то вона була вимушена звернутися до правоохоронних органів із заявою про вчинення [PERSON] відносно неї шахрайських дій, з приводу чого Дніпровським управлінням поліції ГУ НП у м. Києві було відкрите кримінальне провадження. На підставі постанови слідчого Дніпровського управління про закриття кримінального провадження від 27 лютого 2017 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016100040011119 від 05 серпня 2016 року закрите у зв'язку з відсутністю в діях [PERSON] складу злочину. У вказаній постанові слідчим зазначено, що [PERSON] факт отримання грошових коштів не заперечує, від повернення боргу не відмовляється, у зв'язку з чим в його діях ознак кримінального правопорушення не виявлено, а між ними виникли цивільно-правові відносини, вирішення яких відноситься виключно до компетенції суду. Сума основного боргу за розпискою складає 40 678,5 гривень, що еквівалентно 1500 доларів США на дату складання позову до суду (1500 * 27,119 гривень за офіційним курсом НБУ національної валюти щодо доларів США станом на 07 березня 2017 року). Розмір процентів за користування коштами в сумі 40 678,5 гривень за період з 24 листопада 2015 року по 07 березня 2017 року складає 9005,52 гривень. Три проценти річних від простроченої суми складають суму у розмірі 1531,29 гривень (40 678,5 гривень * 458 днів (кількість днів прострочення з 24 листопада 2015 року по 07 березня 2017 року) * 3% : 365: 100% = 1531,29 гривень. Загальна сума заборгованості складає 51 215,31 гривень. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила суд справу розглядати без її участі, позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача та відповідача. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як вбачається з матеріалів справи, 23 листопада 2015 року [PERSON] отримав від [PERSON] у борг 1500 доларів США та зобов'язувався повернути суму в розмірі 500 доларів США не пізніше 31 грудня 2015 року, іншу суму в розмірі 1 000 доларів США зобов'язався повернути не пізніше 31 березня 2016 року, що підтверджується розпискою, наданою [PERSON] позивачу. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1, 2 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч.2 ст.533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не повернув отримані від позивача кошти у розмірі 1 500 доларів США в обумовлений строк, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про правомірність заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості, яка згідно облікової ставки НБУ (1 долар США - 27,119 гривень) станом на 07 березня 2017 року (день подання позовної заяви) становить 40 678,50 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позивачем до сплати відповідачу було розраховано суму процентів у розмірі 9 005,52 гривень, яка складає суму процентів за період з 24 листопада 2015 року по 01 червня 2016 року при кількості днів у періоді 36 днів, % ставки НБУ - 22% - 882,6677 гривень (40 678,5 * 22/100 = 8 949,27 гривень, 8 949,27:365*36 = 882,6677), суму процентів за період з 01 січня 2016 року по 21 квітня 2016 року при кількості днів у періоді 112, % ставки НБУ - 22% - 2746,077 (40678,5*22/100 = 8949,27, 8949,27: 365*112=2746,077), суму процентів за період з 22 квітня 2016 року по 26 травня 2016 року при кількості днів у періоді 35, % ставки НБУ - 19% - 741,128 (40678,5*19/100 = 7728,915, 7728,915: 365*35=741,128), суму процентів за період з 27 травня 2016 року по 23 червня 2016 року при кількості днів у періоді 27, % ставки НБУ - 18% - 541,637 (40678,5*18/100 = 7322,13, 7322,13: 365*27=541,637), суму процентів за період з 27 травня 2016 року по 28 липня 2016 року при кількості днів у періоді 35, % ставки НБУ - 16,5% - 643,611 (40678,5*16,5/100 = 6711,95, 6711,95: 365*35=643,611), суму процентів за період з 29 липня 2016 року по 15 вересня 2016 року при кількості днів у періоді 48, % ставки НБУ - 15,5% - 829,17 (40678,5*15,5/100 = 6305,16, 6305,16: 365*48=829,17), суму процентів за період з 16 вересня 2016 року по 27 жовтня 2016 року при кількості днів у періоді 42, % ставки НБУ - 15% - 702,12 (40678,5*15/100 = 6101,775, 6101,775: 365*42=702,12), суму процентів за період з 28 жовтня 2016 року по 07 березня 2017 року при кількості днів у періоді 123, % ставки НБУ - 14% - 1919,11 (40678,5*14/100 = 5694,92, 5694,92: 365*123=1919,11). Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а також боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, позивачем до сплати відповідачу розраховано суму 3% річних від простроченої суми у розмірі 1531,29 гривень (40678,5 гривень * 458 днів (кількість днів прострочення з 24 листопада 2015 року по 07 березня 2017 року) * 3%:365:100%. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно зі ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, враховуючи оцінені докази в їх сукупності, визнання позову з боку позивача, суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості у розмірі 40 678,5 гривень, суму процентів у розмірі у розмірі 9005,52 гривень та 3% річних у розмірі 1531,29 гривень, а загалом 51 215,31 гривень. Крім того, в порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 640 гривень сплаченого судового збору. Враховуючи наведене та

Outcome: approved