Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Харківської міської ради, Третя особа: Дванадцята Харківська Державна нотаріальна контора провстановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого органом приватизації житлового фонду Підприємства «Тепокоммунсервіс» від 19.08.2008 року та зареєстрованого КП «Харківське міське БТІ» за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS], житловою площею 13,9 кв.м., загальною площею 18,4 кв.м. Разом з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з 2007 року постійно проживав без реєстрації її син [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] у Дванадцятій Харківській Державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 60468861, номер у нотаріуса 273/2017. [PERSON] на підставі постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року, так як факт спільного проживання спадкодавця та спадкоємця не підтверджується документально. 29.03.2017 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження-заповіт посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поддубною Ю.В. та усе майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати [PERSON] на день смерті заповів [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер. 15.06.2017 року позивач склала заяву про прийняття спадщини та у шестимісячний строк звернулась до Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та відкриття спадкової справи після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. У зв'язку з викладеним позивач просив суд встановити факт постійного проживання [PERSON], який помер [INFO] року, із його матір'ю [PERSON], яка померла [INFO] року, що він на день її смерті постійно проживав із нею та визнати за позивачем право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], який діяв на підставі довіреності в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представник відповідача Харківської міської ради, який діяв на підставі довіреності в судове засідання не з'явився, повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином. Через канцелярію суду надав заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі. Представник третьої особи - Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності у зв'язку з завантаженістю нотаріусів. 14.11.2017 року за клопотанням представника позивача [PERSON] було витребувано з 12 ХДНК копії спадкових справ після померлої [PERSON], яка померла [INFO] року, та померлого [PERSON], який помер [INFO] року, витребувано із КП «Харківське міське Бюро технічної інвентаризації», яке знаходиться за адресою: м.Харків, Майдан Павлівський, 4, відомості про те за ким зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS]. Представником відповідача Харківської міської ради надані заперечення, якими він просив відмовити в задоволенні позовних вимог. З 12 ХДНК до суду надійшли копії спадкових справ № 273/2017 та № 518/2017. З КП «Харківське міське Бюро технічної інвентаризації» до суду надійшли відомості про те за ким зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS]. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. На підставі свідоцтва про право власності на житло виданого органом приватизації житлового фонду Підприємства «Тепокоммунсервіс» від 19.08.2008 року та зареєстрованого КП «Харківське міське БТІ» за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS], житловою площею 13,9 кв.м., загальною площею 18,4 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. [PERSON] є рідним сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] Після смерті [PERSON] у Дванадцятій Харківській Державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 60468861, номер у нотаріуса 273/2017. [PERSON] на підставі постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року, так як факт спільного проживання спадкодавця та спадкоємця не підтверджується документально. В підтвердження додається постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій Дванадцятої Харківської Державної нотаріальної контори та витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі. Факт постійного проживання без реєстрації разом з [PERSON] на момент її смерті її сина [PERSON] в квартирі [ADDRESS], підтверджено за допомогою свідків [PERSON], [PERSON] яких було допитано в судовому засіданні. Свідки підтвердили, що знали покійну [PERSON], яка померла [INFO] р. та покійного її сина [PERSON], який помер [INFO] р. [PERSON] та її син [PERSON] з 2007 року почали постійно проживати разом у квартирі [ADDRESS], [PERSON] не був зареєстрований але фактично проживав у вищевказаній квартирі. У 2008 році [PERSON] приватузувала квартиру [ADDRESS] та набула право власності на неї. В подальшому [PERSON] до своєї смерті проживала у вищевказаній квартирі разом із своїм сином [PERSON], який також проживав там до часу своєї смерті до [INFO] р. Інших дітей у [PERSON] не було, з чоловіком [PERSON] вона шлюб розірвала ще 1965 році. 29.03.2017 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження-заповіт посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поддубною Ю.В. та усе майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати [PERSON] на день смерті заповів [PERSON], що підтвердження надається копія заповіту від 29.03.2017 року та витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 29.03.2017 року. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] 15.04.2017 року позивач склала заяву про прийняття спадщини та у шестимісячний строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та відкриття спадкової справи після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Відповідно до висновку про вартість майна на 12.04.2017 року вартість квартири [ADDRESS] житловою площею 13,9 кв.м., загальною площею 18,4 кв.м. - 115250,00 грн. Додаток № 9. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ч. 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є її син [PERSON]. Спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], так як постійного проживання разом із нею до її смерті. За життя [PERSON] не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері через відсутність у нього документів, що підтверджують факт постійного проживання разом з матерію до дня її смерті, що в подальшому буде підтверджено показами свідків. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково, а саме встановлює факт постійного проживання [PERSON], який помер [INFO] року, із його матір'ю [PERSON], яка померла [INFO] року, що він на день її смерті постійно проживав із нею. В частині позовних вимог про визнання права власності за позивачем [PERSON] на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] року суд відмовляє з наступних підстав. Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачем подано заяву про прийняття спадщини понад встановлений законом строк, в зв'язку з цим постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.12.2017 року Державним нотаріусом 12 ХДНК Герасимовою О.О. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Позивач доказів поважності причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини суду не надала, клопотань про поновлення строку прийняття спадщини суду не заявляла. На підставі викладеного,

Outcome: partial