Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 18.08.1991 року у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Вінницької міської Ради народних депутатів Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис №2108. Від спільного шлюбу у сторін є діти: поновлітня донька [PERSON], 1993 року народження, повнолітній син [PERSON], 1997 року народження, неповнолітня донька [PERSON], 2012 року народження. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позивач вирішила звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 18.08.1991 року у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Вінницької міської Ради народних депутатів Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис №2108, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Вінницької міської Ради народних депутатів Вінницької області 18.08.1991 року (а.с.4) Від спільного шлюбу у сторін є діти: поновлітня донька [PERSON], 1993 року народження, повнолітній син [PERSON], 1997 року народження, неповнолітня донька [PERSON], 2012 року народження. З пояснень позивача в судовому засіданні встановлено, що спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Протягом останніх шести років сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. На даний час відповідач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. А тому, подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не надав відзиву на позовну заяву. А тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачу [PERSON] прізвище, яким вона користувалась після реєстрації цього шлюбу - «[PERSON]». Також, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн., понесений позивачем згідно квитанції ПАТ КБ «Приватбанк» №0.0.1130731097.1 від 12.09.2018 року (а.с.1), а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 600,00 грн., згідно квитанції адвоката Павлової В.Є. №420 від 11.09.2018 року (а.с.6) у відповідності до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved