Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Дочірнього підприємства «санаторій «Дніпровський» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за несвоєчасний розрахунок при звільненні. В обґрунтування позову вказує, що працювала на посаді чергової корпусу за строковим трудовим договором в ДП «Санаторій «Дніпровський» ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» з 4 квітня 2015 року по 7 листопада 2015 року, звідки була звільнена за ст. 36 п.2 КЗпП України по закінченню строкового трудового договору. В порушення вимог законодавства позивачу протягом декількох місяців не виплачувалася заробітна плата, крім того при звільнені позивача йому в порушення вимог закону було невиплачено заборгованість по заробітній платі. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі 2664 гривні 94 копійки, також просить зобовязати виплатити відповідача середній заробіток за затримку кінцевого розрахунку з 10 листопада 2015 року по 3 червня 2016 року включно в розмірі 11592 гривні 56 копійок. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, про, що свідчить розписка про отримання судової повістки, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надавав, заперечень проти позову не надавав. Судом досліджені докази по справі: Досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні: - копія паспорту позивача /а.с. 5-5а/, згідно якої підтверджується місце проживання позивача; - копія трудової книжки позивача, копія наказу /а.с. 6, 7/, згідно яких підтверджується що позивач працюваву відповідача з 4 квітня 2015 року по 7 листопада 2015 року, звідки була звільнена за ст. 36 п.2 КЗпП України по закінченню строкового трудового договору; - довідкою про заборгованість із заробітної плати /а.с. 8/, згідно якої підтверджується розмір заборгованості; - довідкою /а.с. 9/, згідно яких підтверджується розмір середньоденної заробітної плати позивача; В судовому засіданні встановлено: Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Дочірнього підприємства «санаторій «Дніпровський» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за несвоєчасний розрахунок при звільненні. В обґрунтування позову вказує, що працювала на посаді чергової корпусу за строковим трудовим договором в ДП «Санаторій «Дніпровський» ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» з 4 квітня 2015 року по 7 листопада 2015 року, звідки була звільнена за ст. 36 п.2 КЗпП України по закінченню строкового трудового договору. В порушення вимог законодавства позивачу протягом декількох місяців не виплачувалася заробітна плата, крім того при звільнені позивача йому в порушення вимог закону було невиплачено заборгованість по заробітній платі. Заборгованість не виплачена до теперішнього часу. Згідно зі ст. 115 КЗпП України Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно зі ст. 117 КЗпП України В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України №13 від 24.12.1999 року Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Згідно ст. 43 Конституції України Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно зі ст. 57 ЦПК України докази встановлюються на підставі...пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів... Проаналізувавши об'єктивні дані, що вищевикладені в судовому рішенні, засновані на представлених сторонами й досліджених судом доказах, суд вважає за можливе задовольнити позов частково. Сторонами не заперечувався факт наявності заборгованості по виплаті заробітної плати. Суд вважає, за необхідне стягнути суму заборгованості в розмірі 2664 гривні 94 копійки, оскільки вона не заперечується відповідачем та підтверджена доказами по справі. Також підтверджена невиплата позивачу вищезазначеної суми в день звільнення, тобто наявне порушення вимоги ст. 116 КЗпП України, що також підтверджено письмовими доказами по справі. Враховуючи вимоги ст. 116, 117 КзПП України суд вважає вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач просить стягнути середній заробіток за затримку кінцевого розрахунку з 10 листопада 2015 року по 3 червня 2016 року включно. Згідно норм тривалості робочого часу встановленого Міністерством праці та соціальної політики на 2015/2016 роки: Місяці/роки 2015 рікМісяці/роки 2016 рік Кількість робочих днів в місяці Кількість робочих днів в місяці Листопад 15 Грудень 23 Січень19 Лютий21 Березень 22 Квітень 21 Травень 19 Червень 3 Разом:38 105 Середньоденна заробітна плата становить згідно наданої довідки /а.с. 9/ - 73,83 гривень. Компенсація повинна становити: 50,26х143=7187,18 гривень середній заробіток за період затримки. Саме ця сума підлягає стягненню з відповідача по справі на користь позивача. Всього підлягає стягненню сума заборгованості з урахуванням середнього заробітку за період затримки в розмірі 9852 гривні 12 копійок. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача згідно вимог ст. 88 ЦПК України в розмірі 551 гривня 20 копійок. На підставі ст. 115, 116, 117 КЗпП України,

Outcome: partial