Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом в якій просить суд припинити право спільної власності [PERSON] на 1/12 частку житлового будинку № 1, який знаходиться в м. Борислав, по вул.Мазепи; припинити право спільної власності [PERSON] на 1/12 частку земельної і ділянки, яка знаходиться в м. Борислав, по вул.Мазепи №1; присудити на користь [PERSON] грошову компенсацію за належну їй 1/12 частки житлового будинку та земельної ділянки , що знаходиться в м. Борислав, по вул. Мазепи, 1; визнати за [PERSON] право власності на 1/12 частку житлового будинку та земельну ділянку за адресою: Львівська область, м.Борислав, вул. Мазепи, 1, що належать [PERSON]. В обгрунтування позовних вимог позивач посилала на те, що їй на праві спільної часткової власності належить 11/12 частин житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: м.Борислав, вул.Мазепи №1. Цей будинок складається із трьох житлових кімнат площею 50,7 кв.м, кухні та підвалу. Загальна площа будинку 107,9 кв.м. До нього належать господарські будівлі: два сараї, гараж, вбиральня, замощення й огорожа. Крім зазначеної вище частини будинку, на праві спільної часткової власності належить 11/12 частин земельної ділянки, загальною площею 0,1000 га, кадастровий №4610300000:05:055:0014, розташованої в м.Бориславі Львівської області вул.Мазепи, №1 та призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку. Відповідачу [PERSON] відповідно до рішення Бориславського міського суду Львівської області від 20 травня 2014 року на підставі визнання права власності спадкового майна у вище вказаному житловому будинку загальною площею 107,9 кв.м за адресою: Львівська обл., м.Борислав, вул.Мазепи,1, та земельної ділянки загальною площею 0,1000 га за цією ж адресою, належить 1/12 частина. Відповідач [PERSON] не проживає у вказаному будинковлодінні, також не є членом сімї позивача, не ведуть спільного господарства, окрім того відповідач не приймає участі в благоустрої ані оспорюваного будинку, ані оспорюваної земельної ділянки. Фактичне утримання будинку, сплата комунальних послуг, поточний ремонт житлового будинку здійснюється і фінансується позивачем. Позивач володіє часткою в спільному з відповідачем майні, яка складає більш ніж 90 відсотків від вартості всього майна, тобто частка якого становить 11/12 від всієї вартості житлового будинку та земельної ділянки які знаходяться в м. Борислав, по вул. Мазепи, 1. В той час відповідач окремо володіє 1/12 часткою, яка складає приблизно 8 відсотків від вартості оспорюваного нерухомого майна. При таких обставинах, частина відповідача у праві спільної власності на житловий будинок та земельну ділянку є не значною. Також, розмір частки Відповідача як співвласника житлового будинку та земельної ділянки, які є предметом спору, у відповідності до технічного паспорту на житловий будинок, не дає можливості навіть виділити в натурі приміщення (кімнату) для володіння та користування, оскільки становлять менший розмір ніж площа будь-якого із приміщень житлового будинку. Вказані вище обставини свідчать про неможливість спільного володіння та користування майном, відповідач проживає в іншому житлі, припинення права відповідача на частку в спільному майні не завдасть їй значної шкоди. При таких обставинах, позивач готова внести на депозитний рахунок суду 1/12 вартості оспорюваного майна на користь відповідача. Позивач [PERSON] у судовому засіданні не зявилася, про причину неявки суд не повідомила. Представник позивача [PERSON]А, яка діє на підставі довіреності від 03 листопада 2016 року у судовому засіданні не зявився. До суду поступило клопотання про розгляд справи у її відсутності, просить позов задоволити. Від відповідача [PERSON] до суду надійшло клопотання, в якому зазначає, що не може бути присутньою на судовому засідання, просить суд прийняти рішення згідно чинного законодавства. Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Суд, ввчивши матеріали справи, вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 11/12 частин житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: м.Борислав, вул.Мазепи №1. Цей будинок складається із трьох житлових кімнат площею 50,7 квюм, кухні та підвалу. Загальна площа будинку 107,9 кв.м. До нього належать господарські будівлі: два сараї, гараж, вбиральня, замощення й огорожа. Крім зазначеної вище частини будинку, на праві спільної часткової власності належить 11/12 частин земельної ділянки, загальною площею 0,1000 га, кадастровий №4610300000:05:055:0014, розташованої в м. Бориславі Львівської області вул.Мазепи, №1 та призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку. Відповідачу [PERSON] відповідно до рішення Бориславського міського суду Львівської області від 20 травня 2014 року на підставі визнання права власності спадкового майна у вище вказаному житловому будинку загальною площею 107,9 кв.м за адресою: Львівська обл., м.Борислав, вул.Мазепи,1, та земельної діялянки загальною площею 0,1000 га за цією ж адресою, належить 1/12 частина. Відповідач [PERSON] не проживає у вказаному будинковлодінні, також не є членом сімї позивача, не ведуть спільного господарства, окрім того відповідач не приймає участі в благоустрої ані оспорюваного будинку, ані оспорюваної земельної ділянки. Фактичне утримання будинку, сплата комунальних послуг, поточний ремонт житлового будинку здійснюється і фінансується позивачем. Позивач володіє часткою в спільному з відповідачем майні, яка складає більш ніж 90 відсотків від вартості всього майна, тобто частка якого становить 11/12 від всієї вартості житлового будинку та земельної ділянки які знаходяться в м. Борислав, по вул. Мазепи, 1. В той час відповідач окремо володіє 1/12 часткою, яка складає приблизно 8 відсотків від вартості оспорюваного нерухомого майна. При таких обставинах, частина відповідача у праві спільної власності на житловий будинок та земельну ділянку є не значною. Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Частина 2 ст. 365 ЦК України передбачає, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. За змістом ст. 365 ЦК України припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених пунктами 1 - 3 частини першої статті 365 ЦК України випадку, але в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Частка відповідача в розмірі 1/12 частки будинку не може бути виділена в натурі, оскільки у відповідності до технічного паспорту на житловий будинок, не дає можливості навіть виділити в натурі приміщення (кімнату) для володіння та користування, оскільки становлять менший розмір ніж площа будь-якого із приміщень житлового будинку.. Дослідженими в справі доказами встановлено та не оспорювалося відповідачем, що [PERSON] в спірному будинку, що за адресою м.Борислав, вул.Мазепи,1 не проживає, за отримані комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні житла не приймає, та не має намірів здійснювати участь в такому утриманні. За частиною другою статті 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником. Отже, процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв'язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання позивачем у справі своїх зобов'язань перед відповідачем. Як встановлено судом, позивачем [PERSON] на виконання вимог ч.2 ст. 365 ЦК України внесено на депозитний рахунок ТУ ДСА в Львівській області вартість частки відповідача [PERSON] в розмірі 56637,53 грн., квитанція №135 від 16 березня 2017року, відповідно до попередньо проведеної оцінки вартості майна. Припинення права відповідача [PERSON] на частку в спільному майні жодним чином не завдасть їй істотної шкоди, оскільки проживає в іншому житлі. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими підлягають задоволенню в повному обсязі. Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги, що належна частка відповідачу в спірному будинку не може бути виділена в натурі, спільне володіння і користування будинком є неможливим, припинення право власності на частку не завдасть її інтересам істотної шкоди, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved