overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що відповідачі по справі в квартирі [ADDRESS] , з липня 2016 року не проживають, не здійснюють оплату комунальних послуг, їх особистих речей немає. У зв`язку із цим, позивач просить визнати [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право на користування квартирою [ADDRESS] . Позивач у судовому засіданні позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована та проживає у квартирі [ADDRESS] , що стверджується довідкою ПП «Сонячне» від 05.12.2019 р. за № 162. Згідно ордеру на житлове приміщення [NUMBER] від 14.03.2012 р., виданого на підставі рішення виконкому Тернопільської міської Ради № 309 від 29 лютого 2012 року, встановлено, що [PERSON] з сім`єю з 6 чоловік має право на зайняття житлового приміщення житловою площею 24,8 кв. м., яке складається з 2 кімнат в квартирі [ADDRESS] . Згідно актів обстеження житлових умов від 12.11.2019 р., 03.12.2019 р., складених комісією ПП «Сонячне» встановлено, що в присутності [PERSON] було обстежено квартиру [ADDRESS] , на факт проживання синів [PERSON] , [PERSON] в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] та засвідчено, що [PERSON] , [PERSON] за даною адресою зареєстровані, але не проживають. Відповідно до вимог статті 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно статті 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.2 ст.107 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право на користування квартирою [ADDRESS] , оскільки останні не проживають у вказаному житлі більше шести місяців та проживають за іншою адресою. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на житло. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] належить їй на праві власності. В цьому будинку зареєстровані [PERSON] та [PERSON], які 2001 року не проживають і не повідомляють про себе, зв'язок з відповідачами втрачений. А тому позивач просить суд визнати [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право на користування житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, в [ADDRESS]. Позивач подав клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідачі на розгляд справи, в судове засідання не з'явилися, однак належно повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Приймаючи до уваги вимоги ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати дану справу без особистих пояснень відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо даних про взаємовідносини сторін, з приводу яких виник спір. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. Позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом на право власності за реєстровим № 25 від 25.10.2002року. У даному житловому будинку з дозволу власника зареєстровані [PERSON] та [PERSON], які з 2001 року за місцем реєстрації не проживають. В суді встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в житловому будинку [ADDRESS] з 2001 року за місцем реєстрації не проживають, крім того позивач жодних перешкод у користуванні вказаним житловим приміщенням відповідачам не чинить. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності з положеннями ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом, при незаконному позбавленні права користування жилим приміщенням порушене право підлягає відновленню. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право на користування житловим будинком з надвірними будівлями [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до Мукачівської міської ради, виконавчого комітету Мукачівської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог відділ у Мукачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, КП Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання майна окремим домоволодінням. Свої вимоги мотивує тим, що 22.02.2016 року позивачка придбала у гр.[PERSON] квартиру [ADDRESS], що стверджується договором купівлі-продажу квартири. Власниця квартири №4 по вул.Л.Толстого, 18 [PERSON] з невідомих причин не бажає укладати з нею будь-яку угоду для можливості оформити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будинку та виділити квартиру №3 в окреме домоволодіння. В результаті незаконної прибудови, а також захоплення території біля гаража позивача, [PERSON] закрила вхід до своєї квартири і весь людський потік був перенаправлений на частину земельної ділянки яка належить позивачу, впритул біля її квартири. В звязку з тим, що огорожі біля гаража позивача встановлена неправельно, вона не взмозі обслуговувати свій гараж. Тому, просить виділити квартиру №3, яка їй належить на праві приватної власності та розташована за адресою м.Мукачево, вул.Л.Толстого, 18, як окреме домоволодіння, а саме : житловий будинок та гараж на земельній ділянці з виділенням окремої поштової адреси. Представник пзивача в судовому засіданні позов підтримали, просив позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідачів та представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог в судове засідання не зявилися, повідомлялисяналежним чином, про час та місце розгляду справи. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідачів, згідно до вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири зареєстрованого вреєстрі за №71 від 22.02.2016 року, позивач являється власником квартир №3 в будинку №18 по вул.Л.Толстого в м.Мукачево, Закарпатської області (а.с.6). Позивач в заявлених позовних вимогах просить виділити квартиру [ADDRESS] яка їй належить на праві приватної власності в окреме домоволодіння, а саме : житловий будинок та гараж на земельній ділянці з виділенням окремої поштової адреси. Згідно Закону України «Про місцеве самоврядування» присвоєння окремого поштового номеру відноситься ло компетенції міської ради, а в матеріалах справи та в судовому засіданні не встановлено, що міська рада відмовила позивачу в присвоєнні окремого поштового номера. Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, як заявлено безпідставно.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] року померла її мати - [PERSON], після смерті якої, відкрилася спадщина, проте вона не звернулася своєчасно у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з чим просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з мотивів викладених у позовній заяві. Представник Першої Тернопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надіслано суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника згідно чинного законодавства. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини: [INFO] помер [PERSON], батько позивачки, що стверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 26.08.2010року. Спадщину після якого прийняла [PERSON], мати позивачки. Однак 08.07.2014року, не оформивши свого права власності на майно чоловіка, [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 08.07.2014року. Згідно листа Першої Тернопільської державної нотаріальної контори № 2382/01-16 від 07.07.2015року, вбачається, що [PERSON] пропустила 6-ти місячний термін для прийняття спадщини. Таким чином, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем спадкового майна, проте, у встановлений законом шестимісячний строк вона не подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, оскільки тяжко перенесла втрату рідної людини, була вагітною, а на даний час знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За вказаних обставин, враховуючи, що позивачем не подано заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк з поважних причин і не визначення судом додаткового строку для її прийняття порушуватиме права позивача, позов слід задовольнити і визначити додатковий трьохмісячний строк, достатній для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до територіальної громади с. Смяч в особі [PERSON] сільської ради Щорського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 22 травня 2015року помер її батько [PERSON], що був зареєстрований та постійно проживав за адресою [INFO]. Після його смерті залишилось спадкове майно яке складається із земельної ділянки розміром 1.6801 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Щорського району. Вона в установлений законом строк не звернулася з заявою про прийняття спадщини, в зв'язку з тим, що вважала, що є спадкоємицею і може в будь-який час оформити спадщину. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] відсутня, від неї надійшла заява відповідно до якої вона просить суд розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] сільської ради відсутній, від нього надійшла заява відповідно до якої він просить суд розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнають. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні відсутня, від неї надійшла заява відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутності . Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. 22 травня 2015 року помер батько позивачки - [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно яке складається із земельної ділянки, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Факт смерті спадкодавця підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого виконкомом [PERSON] сільської ради Щорського району Чернігівської області, актовий запис № 10 від 22 травня 2015 року. В звязку тим, що позивачка важала, що є єдиним спадкоємцем, маючи заповіт та Державний акт на земельну ділянку зможе в будь-який час оформити свої спадкові права, пропустила шестимісячний строк на прийняття спадщини і просить визначити їй додатковий строк. Згідно ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки позивачка пропустила строк з поважних причин. Суд має визначити позивачці додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася в суд із позовом про визнання права власності на спадкове майно за законом, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке знаходиться по [ADDRESS] . Вказане спадкове майно розташоване на земельній ділянці орієнтовною площею 0,06 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , приватним підприємством «ЮВА-Конвеніт» виготовлено технічний паспорт. У відповідності до висновку про вартість спадкового майна складеного експертом-оцінювачем [PERSON] , ринкова вартість спадкового майна в м. [ADDRESS] , [ADDRESS] становить - 301548,00 грн. У передбачений законом шести місячний термін після [PERSON] , позивач звернулась до приватного нотаріуса Сторожинецького районного округу Чернівецької області Савчук Ю.В., із заявою про прийняття спадщини, та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Єдиними спадкоємцями за законом, які б могли претендувати на сьогоднішній день на спадкове майно є відповідачі, однак вони спадщину не приймали і відмовились у передбачений законом термін від її прийняття. В судове засідання позивач не з`явився, однак в надала заяву в якій просила розглянути справу у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, однак направили на адресу суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, не заперечували проти задоволення позову, виходячи з чого суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідачів та ухвалити рішення. Справа до суду надійшла 12.04.2019 року та була призначена до підготовчого судового засідання на 27.05.2019 рік. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 31 липня 2018 року. (а.с.10) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, яке знаходиться по [ADDRESS] та складається з житлового будинку літ. «А-І», прибудови літ. «а», ганку літ. «а1», літньої кухні літ. «Б», гаражу літ. «В», сараю літ. «Г», воріт з хвірткою № 1, огорожі № 2, криниці № 3. У передбачений законом шести місячний термін після [PERSON] , позивач звернулась до приватного нотаріуса Сторожинецького районного округу Чернівецької області Савчук Ю.В., із заявою про прийняття спадщини, та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується довідкою нотаріуса № 47/02-14-88/2018 від 01.02.2019 року. (а.с.14) [PERSON] , [PERSON] позовні вимоги визнали. Згідно ст.1216\~ЦК України\~спадкування є\~перехід прав\~та обов`язків\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~до інших\~осіб. За таких обставин та зважаючи на визнання відповідачами позову, суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право власності на спадкове майно. Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 1216, 1220, 1258, 1261, 1268 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в\~суд із\~позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись\~на те,\~що [INFO] померла [PERSON] . 27.10.2008 року покійною в Новобросківецькій сільській раді був складений заповіт, яким все своє майно де б воно не було та з чого не складалось та взагалі все, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,2636 га, кадастровий номер 7324587500:02:003:0109 цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території населеного пункту села Нові Бросківці, Сторожинецького району, Чернівецької області, належної покійній на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД №109302. Позивач [PERSON] постійно проживала з [PERSON] на час відкриття спадщини, а також прийняла спадщину, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом виданого 15.05.2019 року. Спадкоємців за законом чи за заповітом, які б могли претендувати на сьогоднішній день на спадкове майно немає. Позивач просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом. В судове засідання позивач не з`явилася, однак направила до суду заяву, про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача\~Новобросківецької сільської\~ради в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав. Справа до суду надійшла 24.02.2020 року та була призначена до підготовчого судового засідання на 11.03.2020 року. Судом встановлено,\~що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с.7). 27.10.2008 року покійною в Новобросківецькій сільській раді був складений заповіт, яким все своє майно де б воно не було та з чого не складалось та взагалі все, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] (а.с.32). Позивач [PERSON] постійно проживала з [PERSON] на час відкриття спадщини, а також прийняла спадщину, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом виданого 15.05.2019 року. (а.с. 6) Спадкоємців за законом чи за заповітом, які б могли претендувати на сьогоднішній день на спадкове майно немає. Згідно ст.1216\~ЦК України\~спадкування є\~перехід прав\~та обов`язків\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~до інших\~осіб. Стаття 1233 ЦК України передбачає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За таких обставин, та зважаючи на визнання відповідачем позову суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право власності на спадкове майно. Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 1216, 1220, 1258, 1261, 1268 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що [PERSON] була власником земельної ділянки розміром 1,41 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в с,Панка Сторожинецького району. 03.11.2000р. [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON] все своє майно. [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на все її майно яке розташоване в с.Панка, Сторожинецького району, Чернівецької області. [PERSON], після смерті спадкодавця користувалась її земельною ділянкою, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту, обробляла її. Отже є такою, що вступила в управління спадковим майном. Оформити право власності на вказану земельну ділянку [PERSON] не може, оскільки Державний акт втрачено. Інших спадкоємців немає. Позивач просив суд визнати за нею, право власності на земельну ділянку розміром 1,41 га, з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», яка знаходиться на території с.Панка Сторожинецького району, та належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 11.09.2000року В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак в позовній заяві, просила справу розглядати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмову заяви про розгляд справи у його відсутності. Не заперечує проти задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] була власником земельної ділянки розміром 1,41 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в с,Панка Сторожинецького району. Вказане підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], (а.с.8). 03.11.2000р. [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON] все своє майно, що підтверджується копією заповіту.(а.с.9) [PERSON] померла [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про її смерть.(а.с.10). Після її смерті, відкрилась спадщина на все її майно. [PERSON], будучи спадкоємцем за заповітом, після смерті спадкодавця користувалась її земельною ділянкою, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту, обробляла її. Тому [PERSON], є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] Оформити право власності на вказану земельну ділянку [PERSON] не може, оскільки державний акт, втрачено. (а.с.13). Інших спадкоємців немає. Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Стаття 1233 ЦК України передбачає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За таких обставин та зважаючи на визнання відповідачем позову, суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право власності на земельну ділянку розміром 1,41 га, з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», яка знаходиться на території с.Панка Сторожинецького району. Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 1216, 1220, 1258, 1261, 1268 ЦК України, та

Outcome: approved