Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом та просить визнати за нею право власності на 65/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] , що помер [INFO] у місті Харкові та який у свою чергу успадкував 65/100 частини зазначеного житлового будинку після смерті своєї матері [PERSON] , що померла [INFO] у місті Харкові. Позивач посилається на те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 15/27 частин житлового будинку [ADDRESS] частин житлового будинку належали [PERSON] на підставі наступних документів: - 15/54 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону від 21.12.1973, - 15/54 частин на підставі договору дарування від 13.04.1978. У 1981 році за рішенням виконавчого комітету №517/36 було надано дозвіл [PERSON] та [PERSON] (співвласнику будинку) на проведення добудов. 10.03.1989 року за рішенням виконавчого комітету №137 було перерозподілено ідеальні частки житлового будинку [ADDRESS] . Так, належна частка житлового будинку [ADDRESS] , [PERSON] , у розмірі 15/27 частин стала складати 65/100 частин, а співвласнику [PERSON] 35/100. [PERSON] , за життя, не зареєструвала на своє ім`я право власності на належні їй 65/100 житлового будинку після перерозподілу ідеальних часток. Коли співвласник [PERSON] зареєстрував право на 35/100 частин житлового будинку. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв лише син, [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. [PERSON] , за життя, не отримував свідоцтво про право власності на спадкове майно, яке успадкував після своєї матері. [INFO] помер чоловік позивача, [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 65/100 частин житлового будинку [ADDRESS] . Після смерті свого чоловіка, спадщину прийняла позивач, шляхом подачі відповідної заяви до Першої Харківської державної нотаріальної контори. Син позивача, [PERSON] , відмовився від прийняття спадщини після свого батька, на користь матері (позивача). Постановою Першої Харківської державної нотаріальної контори було відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю документів на спадкове майно після перерозподілу ідеальних часток у спірному домоволодінні. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача ХМР не скористався наданим законом правом на участь у судовому засіданні. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не прибули, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, надали суду заяву про слухання справи за їхньої відсутністю, позов визнали повністю. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення позову по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть актовий запис № 10230. На момент смерті за [PERSON] зареєстровано на праві приватної [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону від 21.12.1973 виданого Шостою Харківською державною нотаріальною конторою та на підставі договору дарування від 13.04.1978 посвідченого нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори. Відповідно до рішення виконавчого комітету № 517/36 від 15.12.1981 надано дозвіл співвласникам будинку [ADDRESS] на проведення добудов. Відповідно до рішення виконавчого комітету № 137 від 10.03.1989 було перерозподілено ідеальні частки житлового будинку [ADDRESS] наступним чином: у [PERSON] 65/100 частин, а у співвласника [PERSON] 35/100 частин. Відповідно до довідки від 28.02.2017 № 1004127 виданої КП «ХМ БТІ» право власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] у розмірі 35/100 частин. У п.6 цієї довідки значиться примітка про те, що 65/100 часток домоволодіння по праву власності не зареєстроване за [PERSON] після перерозподілу ідеальних часток. Отже, \~ \~ \~ \~ [PERSON] , за життя, не зареєструвала на своє ім`я право власності на належні їй 65/100 житлового будинку після перерозподілу ідеальних часток. Коли співвласник [PERSON] зареєстрував право на 35/100 частин житлового будинку. Відповідно до даних нотаріальної контори спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Заповіту за життя вона не складала. Спадкування відбувалося за законом шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. [PERSON] приходився рідним сином [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження, актовий запис № 5164. Відповідно до даних будинкової книги [PERSON] проживав та був прописаний у спадковому будинку на момент смерті своєї матері. Чоловіком [PERSON] приходився [PERSON] відповідно до свідоцтва про шлюб актовий запис № 5783. Відповідно до свідоцтва про смерть актовий запис № 1753 [PERSON] помер [INFO] . Отже, [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном (проживав та був зареєстрований у спадковому будинку) у відповідності до вимог ЦК України, який діяв на той час. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис 7708. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 65/100 частин житлового будинку [ADDRESS] . За даними нотаріальної контори [PERSON] , за життя, не отримував свідоцтво про право власності на спадкове майно, яке успадкував після своєї матері. Спадкування після [PERSON] відбувалося за законом. Відповідно до даних Першої Харківської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа. Спадщину прийняла позивач, [PERSON] , яка приходилася спадкодавцю дружиною відповідно до даних свідоцтва про шлюб актовий запис № 1950. [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження актовий запис № 4455 приходився рідним сином спадкодавцю та відмовився від прийняття спадщини на користь позивача своєї матері. Відповідно до постанови Першої Харківської державної нотаріальної контори від 07.11.2017 про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів на спадкове майно після перерозподілу ідеальних часток у спірному домоволодінні та рекомендовано вирішити вказане питання у судовому порядку. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЦК УРСР 1963 року право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Згідно до ст. 128 ЦК УРСР 1963 року право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві, а так само здача транспортній організації для відправки набувачеві і здача на пошту для пересилки набувачеві речей, відчужених без зобов`язання доставки. До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі. Так, норми Цивільного кодексу УРСР 1963 року не пов`язували виникнення права власності на нерухоме майно з фактом його реєстрації у відповідному державному реєстрі прав власності. Отже, не реєстрація права власності 65/100 частин будинку після перерозподілу ідеальних часток не ставить під сумнів належності вказаної частки спадкодавцям. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положеньст.1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Положеннями ст.\~1258\~ЦПК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Встановлені судом факти та обставини щодо успадкування позивачкою спірної нерухомості підтверджуються належними доказами, які містяться у матеріалах справи, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved