Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача, [PERSON], заборгованість по сплаті аліментів на її користь на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 20\~064 грн. 57 коп.; стягнути з відповідача на її користь пеню по сплаті аліментів в розмірі 2\~378 грн. 53 коп.; судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано судовим рішенням від 12 березня 2010 року. Від вказаного шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 19 листопада 2009 року Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області було ухвалено рішення, яким стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON], до досягнення ними повноліття. Внаслідок реєстрації нового шлюбу позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Позивач зазначає, що у 2014 році [PERSON] звернувся до суду із позовом до неї про зменшення розміру аліментів, та 03 лютого 2014 року Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області було ухвалено рішення про зменшення сплати аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, до 1/6 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму даної категорії населення. По даній справі відкрито виконавче провадження, та на даний момент, як вказує позивач, у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів, загальна сума якої становить 20\~064 грн. 57 коп. Окрім того, за період з 01 липня 2015 року по 30 квітня 2017 року сума неустойки (пені), яку відповідач повинен сплатити на користь [PERSON], становить 2\~378 грн. 53 коп. В ході розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги та просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача, [PERSON], заборгованість по сплаті аліментів на її користь на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 20\~064 грн. 57 коп.; стягнути з відповідача на її користь пеню по сплаті аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON], в розмірі 2\~378 грн. 53 коп.; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 08 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 08 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття; судові витрати покласти на відповідача. Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не надала до суду пояснень про причини неявки. Представник позивача, [PERSON] [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові, просив їх задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні визнав факт наявності заборгованості по сплаті аліментів, яка на даний час частково сплачена. Представник третьої особи, Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області [PERSON] в судовому засіданні підтвердив факт відкритого виконавчого провадження про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача та вказав, що згідно вимог чинного законодавства, з боржника не може бути стягнуто суму, яка перевищує половину розміру його доходу. На підставі пояснень представника позивача [PERSON] [PERSON], відповідача [PERSON], представника третьої особи [PERSON], досліджених та оцінених письмових доказів, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 12 березня 2010 року №2-246/2010, яке набрало законної сили 23 березня 2010 року, сторони, [PERSON] та [PERSON], перебували в зареєстрованому 15 липня 2005 року шлюбі. Відповідно до частини 3 статті 61 Цивільно-процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Від вказаного шлюбу сторони мають дітей доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ №018334, виданого 31 січня 2006 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ №058475, виданого 08 жовтня 2007 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Шлюб між сторонами було розірвано зазначеним вище судовим рішенням; місце проживання доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], визначено з матірю [PERSON] Внаслідок реєстрації нового шлюбу прізвище позивача було змінено з [PERSON] на [PERSON], що вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00017639981 від 08 лютого 2017 року. Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19 листопада 2009 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], починаючи з 03 листопада 2009 року до досягнення дитиною повноліття, та на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 03 листопада 2009 року до досягнення дитиною повноліття. У грудні 2013 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, внаслідок розгляду якого рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 03 лютого 2014 року позов задоволено частково, \~\~зменшено встановлені рішенням Крюківського \~районного суду міста Кременчука Полтавської області \~від \~19 листопада 2009 року у справі № 2-2565/2009 аліменти, що підлягають стягненню з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] на утримання \~неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку щомісячно та на утримання \~неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку щомісячно \~і до досягнення дитиною повноліття, \~до 1/6 \~частки з усіх видів заробітку щомісячно , \~але не менш 30% від прожиткового мінімуму даної категорії \~населення \~\~на утримання \~\~\~дитини дочки [PERSON], [INFO] і до її повноліття, та до 1/6 \~частки з усіх видів заробітку щомісячно, \~але не менш 30% від прожиткового мінімуму даної категорії \~населення \~на утримання \~дитини дочки [PERSON], \~[INFO], і до її повноліття, починаючи з набуття рішенням законної сили. Зазначене рішення набрало законної сили 21 лютого 2014 року. Як встановлено в судовому засіданні, на підставі зазначених судових рішень про стягнення з відповідача аліментів у Автозаводському ВДВС міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області та у Крюківському ВДВС міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області здійснювались виконавчі провадження. З матеріалів справи, а саме з довідок-розрахунку Крюківського ВДВС міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області за вих..№23379 від 01 червня 2017 року, за вих..б/н, за вих..№44106 від 19 жовтня 2017 року, вбачається, що у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів згідно виконавчого листа №2-2565, виданого 01 грудня 2009 року Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 4 статті 194 Сімейного кодексу України, заборгованість по аліментах стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Згідно із частиною 4 статті 195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору судом. Так, згідно довідки розрахунку Крюківського ВДВС міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області за вих..№44106 від 19 жовтня 2017 року, борг [PERSON] по сплаті аліментів станом на серпень 2017 року складає 15\~976 грн. 99 коп. Частиною 1 статті 196 Сімейного кодексу України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги встановлений в судовому засіданні факт наявності заборгованості [PERSON] перед [PERSON] зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, що визнано відповідачем, суд вважає позовні вимоги [PERSON] в цій частині законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, та, враховуючи факт часткової сплати відповідачем боргу, вважає за необхідне стягнути з останнього на користь позивача суму боргу, яка станом на день розгляду справи становить 15\~976 грн. 99 коп., а також пеню в розмірі 2\~378 грн. 53 коп. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 08 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, та стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 08 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні цих вимог, виходячи з наступного. Заявляючи вказані позовні вимоги [PERSON], згідно наданої нею заяви, посилається на статтю 31 Цивільно-процесуального кодексу, та мотивує позовні вимоги в цій частині прийнятим 17 травня 2017 року Законом України «Про внесення змін до деяких актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», відповідно до якого мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, суд вважає, що така вимога не є збільшенням розміру позовних вимог в розумінні статті 31 Цивільно-процесуального кодексу України, та вирішення такого питання, а саме збільшення мінімального розміру аліментів на одну дитину із 30% на 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не входить до компетенції суду, та визначається в процесі виконання судового рішення згідно з чинним законодавством. Оскільки статтею 88 Цивільно-процесуального Кодексу України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати, які вона понесла на оплату судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial