Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 12 квітня 1997 року укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 92, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало відмінність характерів та різних поглядів на життя, та ставлення до сім*ї. На цьому грунті між нею та відповідачем виникали конфлікти та непорозуміння. Вони неодноразово намагалися зберегти родину заради доньки, але їх змагання результатів не дали. Такі взаємовідносини між нею та відповідачем призвели до того, що у квітні 2014 року відповідач пішов з сім*ї і з цього часу вони мешкають окремо, не ведуть спільне господарство, шлюбно - сімейні стосунки не підтримують. Позивач вважає, що подальше спільне життя не можливо. У судове засідання позивач не з`явилася, повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надав суду заяву, з якої вбачається, що він просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що 12 квітня 1997 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова, про що зроблено відповідний актовий запис № 92 та видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній час сторони мешкають окремо з травня 2014 р., не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. У позовній заяві позивач зазначає, що спорів майнового характеру між подружжям немає. Місце проживання дитини між сторонами узгоджене - дитина [PERSON], [INFO] , проживатиме з матір'ю - [PERSON]. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало непорозуміння між подружжям, яке призвело до втрати взаємних почуттів, в результаті чого подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливим. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд вважає можливим розірвати шлюб між позивачем та відповідачкою, оскільки подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе. Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд залишає за позивачем на підставі того, що вона не наполягає на стягненні їх з відповідача. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище і не наполягає щоб їй було залишено дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу, тому післяшлюбне прізвище відповідача визначити як - «[PERSON]». З урахуванням наведеного,

Outcome: approved