Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Бучанської міської ради Київської області про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі [PERSON] перебувала у шлюбі з 03.11.2006 року. Рішенням Ірпінського міського суду від 11.03.2016 року шлюб між ними розірвано. Від сумісного проживання мають сина [PERSON] , [INFO] . З 2014 року вона з сином переїхала до м. Буча, де проживають за адресою: [ADDRESS] . За весь цей час відповідач не виявив бажання приїхати до дитини, взагалі не заперечує ,щоб дитина проживала разом з нею, проте у внесудовому порядку вирішити це питання не уявляється можливим у зв`язку з тим, що відповідач на теперішній час проживає в м. Донецьк. Позивачка просить визначити місце проживання дитини [PERSON] з матір`ю [PERSON] за місцем її проживання. В подальшому позивачкою були уточнені позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини [PERSON] , 2010 року народження разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 12). Позивачка в судове засідання не з`явилась, просила справу слухати у її відсутність ( а. с. 66). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, просив справу слухати без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі ( а. с. 68). Представник третьої особи: служба у справах дітей Бучанської міської ради в судове засідання не з`явився, просив справу слухати без участі представника, надали висновок щодо розв`язування даного спору ( а. с. 100-102). Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особо. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язування спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд розглядає справу за відсутності представника органу опіки та піклування Бучанської міської ради, оскільки останнім надано належним чином засвідчений письмовий висновок щодо розв`язування спору, письмові пояснення. ( а. с. 100-102), а сторони не з`явились в судове засідання. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 03.11.2006 року ( а. с. 6). Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 11.03.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( а. с. 7). Від сумісного проживання сторони мають сина [PERSON] , [INFO] ( а. с. 5). Як вбачається з матеріалів справи, позивачка [PERSON] та її малолітній син [PERSON] мають статуси внутрішньо переміщеної особи, їх місце перебування зареєстроване за адресою: [ADDRESS] ( а. с. 8,9). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 22.05.2020 року умови проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ,- задовільні, відповідають встановленим нормам. ( а. с. 40). Рішенням виконкому Бучанської міської ради від 01.12.2020 року визначено місце проживання малолітнього [PERSON] разом з матір`ю громадянкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де вона постійно проживає та вирішено затвердити відповідний висновок служби у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради про визначення місця проживання дитини ( а. с. 101). Згідно висновку служби у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради , затвердженого рішенням міської ради № 908 від 01.12.2020 року, прийнявши до уваги думку комісії з питань захисту прав дитини Бучанської міської ради та зваживши на думку малолітнього, який виявив бажання проживати разом зі своєю матір`ю, служба у справах дітей вважає за доцільне, щоб малолітній [PERSON] , [INFO] , проживав разом із матір`ю [PERSON] в м. Буча. Зобов`язано [PERSON] не перешкоджати батьку дитини [PERSON] в участі у вихованні спільної дитини ( а. с. 102). Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, від дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно висновку, викладеному в Постанові ВСУ від 17.10.2018 року у справі № 402/428/16ц щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме ст. 161 СК України та принципу ст. 6 Декларації прав дитини, про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовно того, що малолітня дитина не повинна, крім, тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Згідно положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані , на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі показань свідків, письмових доказів, речових і електронних доказів, висновків експертів. Стаття 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей наділяє суд повноваженнями надати можливість дитині висловити свою думку при вирішенні питань, які стосуються, і приділяти цій думці належну увагу. У вітчизняному законодавстві також закріплено відповідні положення щодо забезпечення права дитини на власну думку. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Про необхідність заслуховування думки дітей, які досягли певного віку, та її врахування при вирішенні спорів про відібрання дітей зазначено, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року «Савіни проти України» (заява 39948/06). Як вбачається з матеріалів справи думка малолітнього [PERSON] щодо місця проживання останнього була вислухана на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, де малолітній виявив своє бажання проживати разом з матір`ю в м. Буча Київської області. Окрім того, суд зазначає, що відповідачем по справі [PERSON] визнані позовні вимоги у повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позву. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема, думку малолітнього [PERSON] на засіданні комісії з прав дитини, висновок служби у справах дітей Бучанської міської ради, рішення служби у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , згода батька, відповідача по справі на визначення місця проживання його малолітнього сина разом з матір`ю, позивачкою по справі, за адресою її місця проживання в м. Буча Київської області, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені судові витрати в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved