Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Червонознам»янської сільської ради Кременчуцького району про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування , мотивуючи тим , що її мати - [PERSON] , [INFO] , ще за життя розпочала приватизацію земельної ділянки площею 0,11 га , розташованої по [ADDRESS] . 29.10.1993 року рішенням за № 11 виконавчого комітету Червнознам»янської сільської ради їй була виділена зазначена земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва ( реконструкції , капітального ремонту ) індивідуального житлового будинку із господарськими приміщеннями і спорудами . 03.11.1993 року у відповідності до акту виносу в натурі земельної ділянки і розбивки будівель були встановлені в натурі межі зазначеної земельної ділянки на підставі вказаного рішення виконкому та у відповідності з проектом забудівлі земельної ділянки проведено розбивку будівель , передбачених на земельній ділянці . 28.02.1994 року був виготовлений паспорт забудовника та виданий дозвіл за № 140 на проведення будівельних робіт строк закінчення яких був обмежений лютим 1997 року. В подальшому термін будівництва був продовжений до червня 2010 року . 14 .11.1997 року рішенням виконавчого комітету Червонознам»янської сільської ради зазначена земельна ділянка була передана у приватну власність [PERSON] із цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства . В 2005 році була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку . За життя мати вела тільки особисте підсобне господарство на вказаній земельній ділянці . Будівництва не вела, державний акт про право приватної власності на вказану земельну ділянку не отримала в зв»язку з виниклими спірними правовідносинами з користувачем суміжної земельної ділянки [PERSON] , щодо визначення меж земельних ділянок, які на день смерті матері залишилися неврегульованими . [INFO] мати померла . Згідно посвідченого 07.09.2011 року Заповіту зазначену земельну ділянку , яка належала їй на праві приватної власності , вона заповіла їй. 13.02.2015 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за Заповітом , так як відсутні правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку . Відповідно до листа Червонознам»янської сільської ради Кременчуцького району , Полтавської області № 304 від 31.03.2015 року їй було відмовлено у наданні дозволу та рекомендовано звернення до суду . Прохає визнати за нею в порядку спадкування після померлої матері - [PERSON], право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,11 га , розташованої по [ADDRESS] на її - позивача , ім.»я . В судовому засіданні позивач [PERSON] та адвокат Скиба В.Б. позов підтримали повністю та прохали задовольнити . Представник відповідача Червонознам»янської сільської ради Кременчуцького району , Полтавської області Куріцина І.О. проти позову заперечує, посилаючись на те , що [PERSON] - матері позивачки , рішенням виконавчого комітету Червонознам»янської сільської ради народних депутатів за № 11 від 23.10.1993 року була надана земельна ділянка під будівництво індивідуального жилого будинку . Їй у приватну власність передано земельну ділянку площею 0,11 га для обслуговування жилого будинку на підставі рішення виконавчого комітету Червонознам»янської сільської ради народних депутатів від 14.11.1997 року відповідно до ст. 17 Земельного Кодексу України , діючого на той час . 08.10.2002 року [PERSON] звернулася до ДП « Східгеоінформ « по встановленню меж земельної ділянки в натурі і виготовлення технічного звіту для подальшого одержання Державного акту в земельному відділі . В результаті проведення землевпорядних робіт по виготовленню технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку у 2002 році , у 2005 році були виявлені розбіжності між фактичними межами земельної ділянки та тими , що передбачені в схемі прив'язки забудови нового житлового кварталу від 26.10. 1993 року та в акті виносу в натуру земельної ділянки і розбивка будівель від 03.11.1993 року і у висновках узгоджувальної комісії Червонознам»янської сільської ради народних депутатів від 14 липня 1995 року. Вислухавши учасників судового розгляду , дослідивши докази по справі , судом встановлено , що [PERSON] - матері позивачки , рішенням виконавчого комітету Червонознам»янської сільської ради народних депутатів за № 11 від 23.10.1993 року була надана земельна ділянка під будівництво індивідуального жилого будинку . Їй у приватну власність передано земельну ділянку площею 0,11 га для обслуговування жилого будинку на підставі рішення виконавчого комітету Червонознам»янської сільської ради народних депутатів від 14.11.1997 року відповідно до ст. 17 Земельного Кодексу України , діючого на той час . Громадяни України мали право на отримання у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель . Передача земельних ділянок у власність проводилася Радами народних депутатів відповідно до їхньої компетенції за плату або безоплатно . Передача у власність земельної ділянки , яка була раніше надана громадянину , проводилася сільськими Радами народних депутатів . Вказана земельна ділянка передавалася у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів - земельно - кадастрової документації , даних бюро технічної інвентаризації , правлінь товариств і кооперативів та ін. ,які підтверджують її розмір. Право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості ) і одержання документа , що посвідчує це право власності або право постійного користування землею був державний акт , який видавався і реєструвався сільськими Радами народних депутатів . Крім отримання землі у власність у розмірах , встановлених законодавством , громадяни мали право в цей період оформити право власності на землю, яка була раніше надана в користування , у разі відсутності вчинення вказаного - земля залишалась на праві користування . Відповідно до п. 2 ст. 118 Земельного кодексу України органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування приймають рішення щодо приватизації земельних ділянок на підставі технічних матеріалів , що підтверджують розмір земельної ділянки ( акт про узгодження меж землекористування в натурі ). При виготовленні технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] було порушено умови ст. 198 Земельного Кодексу України . Акт про узгодження меж землекористування в натурі та передачу на зберігання землекористувачу межових знаків від 31.10. 2005 року не погоджений суміжними власниками та землекористувачами , а саме : представниками сільської ради та [PERSON] Відповідно рішенням виконавчого комітету Червонознам»янської сільської ради № 20 від 26.02.2009 року було відмовлено в затвердженні технічної документації. До цього часу на земельній ділянці не розпочато будівництво житлового будинку та господарських споруд . Дозвіл на проведення будівельних робіт закінчився в лютому 1997 року та був продовжений до червня 2010 року . З часу надання земельної ділянки та до дня смерті [PERSON] земельна ділянка використовувалась не за цільовим призначенням, існує спір про розміри земельної ділянки та її межі. Відповідно Червонознам»янською сільською радою ніяким чином не порушено права та інтереси позивача , так як [PERSON] не усунуто недоліки , які були зазначені у висновках узгоджувальної комісії Червонознам»янської сільської ради народних депутатів від 14 липня 1995 року . Також відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України - до спадкоємців у порядку спадкування на загальних підставах переходить лише право власності на земельну ділянку , із збереженням цільового призначення . Право користування землею не може бути успадковане . На підставі вищевикладеного , суд вважає, що позов не підлягає до задоволення .

Outcome: dismissed