Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.08.2016 року Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, за актовим записом № 1447. Заявлені вимоги мотивує тим, що в шлюбі за час спільного проживання однією сім»єю із відповідачем народилася дитина - донька [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та непорозуміння; відсутність поваги до неї, взаємної допомоги і підтримки з боку відповідача; вважає, що як вона, так і відповідач мають діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім»ю; зазначає, спільне господарство не ведеться, відсутній спільний бюджет, і на її думку подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, шлюб існує формально, а тому просить позовні вимоги задовольнити. Сторони - позивач [PERSON], відповідач [PERSON], відповідно належним чином були повідомлені про день, час і місце розгляду справи, позивачем, а відповідно і відповідачем суду надано письмові заяви про розгляд справи за їх відсутність і надано згоду на розгляд справи по суті заявлених вимог в підготовчому засіданні, у їх відсутність а отже, суд вважав за можливе розглянути справу в підготовчому засіданні по суті. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.08.2016 року Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, за актовим записом № 1447 (а.с.6). В шлюбі за період спільного проживання сторін, народилася дитина - донька [PERSON], [INFO] (а.с. 8), яка на даний час проживає із матір»ю. Згідно ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. На примирення сторони не погодилися. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, або заперечень. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року, чоловіки та жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання сторін на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог і вважає, що подальше збереження шлюбу не можливим. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім»ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним з подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати сім»ю. На примирення ні позивач, ні відповідач не погоджуються. Отже, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обгрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України. у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та зазначення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved