Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, право власності на: -земельну ділянку площею 1,1308 га з кадастровим номером [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, -земельну ділянку площею 1,1306 га з кадастровим номером [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Право власності на нерухоме майно набувається з моменту його державної реєстрації. В обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] року померла її мама [PERSON], яка була власником сертифікату на земельну частку (пай) із земель КСП «Світанок» с. Нетечинці Віньковецького районну. Відповідь відділу Держгеокадастру на запит про параметри земельної ділянки мамою було отримано після її смерті, а саме 13 травня 2017 року. У зв'язку з тим, що права власника земельної ділянки матір'ю зареєстровані 13.05.2017 року, тобто після смерті спадкодавця, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва позивачу на вказану земельну ділянку, тому він звернувся до суду із цим позовом. За її заявою відкрито спадкову справу і на частину спадкової маси нею отримано свідоцтво про право на спадщину. У судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Позивач подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути за відсутності сторони позивачів та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача, Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області також надав до суду письмову заяву, у якій визнає позовні вимоги [PERSON] та просить справу розглянути без участі представника сільської ради. За відсутності сторін за їх заявами, справа розглянута згідно з приписами ст. 211 ч.3 ЦПК України та ст. 247 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв'язку дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву, щодо достовірності цих обставин, або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що [INFO] року померла мама позивачки [PERSON], яка згідно інформаційної довідки № 91669533 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно являлась власником земельної ділянки площею 1,1306 га з кадастровим номером [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, а також власником земельної ділянки площею 1,1308 га з кадастровим номером [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Права на вказані ділянки зареєстровано 13 травня 2017 року. [PERSON] померла [INFO] року в с. Нетечинці Віньковецького району (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 10.01.2017 року, актовий запис № 1), яка до дня смерті проживала без реєстрації в [ADDRESS]. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина, яку позивачка прийняла в силу ст. 1269 ЦК України, як особа яка подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини та вступила у спадкові права, що підтверджується матеріалами спадкової справи, в якій на її ім'я 11 липня 2017 року видано свідоцтво про право на частину спадкового майна. Проте, як вбачається з постанови державного нотаріуса Віньковецької державної нотаріальної контори № 535/02-31 від 21.11.2017 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки в зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ видано після смерті спадкодавця, що підтверджено вказаною інформаційною довідкою № 91669533 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивачка не може в позасудовому порядку реалізувати своє право спадкоємця. Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. На підставі викладеного, позивач довела підстави та предмет позову, тому за нею, відповідно до ст. 1223 ч1 ЦК України слід визнати право на земельні ділянки, розташовані на території Нетечинецької сільської ради. Відповідно до ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Outcome: approved