Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти, третя особа Департамент освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації, у якому просить скасувати наказ Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти від 29 липня 2015 року №99-к «Про звільнення [PERSON]С.» та поновити її на посаді заступника директора з виховної роботи Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти, а також виплатити заробітну плану за час вимушеного прогулу. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що відповідно до наказу Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти (надалі-ТОКІППО) від 05 вересня 2005 року №157-к, [PERSON] було призначено на посаду заступника директора інституту з виховної роботи за контрактом, терміном на три роки. Контракт неодноразово продовжувався на підставі додаткових угод, термін закінчення контракту 05.09.2017 року. Однак, згідно наказу від 29 липня 2015 року №99-к, позивачку було звільнено із займаної посади у звязку із скороченням штату працівників (на підставі п.1 ст.40 КЗпП України). Вважає що даний наказ був підписаний [PERSON], який не мав на це повноважень, оскільки на той час не виконував обовязки директора ТОКІППО. Наказом директора департаменту освіти і науки Тернопільської облдержадміністрації від 29 травня 2015 р. №42-к, призначено заступника директора ТОКІППО - [PERSON] виконуючим обовязки на посаді директора інституту із 02 червня 2015 року до призначення директора ТОКІППО в установленому законом порядку. Згідно діючого законодавства, звільнення працівника з підстав скорочення чисельності або штату працівників допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Однак, [PERSON] жодної іншої посади запропоновано не було. Більше того, Департамент освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації, який затверджує штатний розпис інституту, не скорочував посади заступника директора з виховної роботи, що підтверджується штатним розписом, у якому під порядковим номером 4, зазначена посада заступника директора з виховної роботи. [PERSON] попередили про можливе скорочення та звільнення 29 травня 2015 року. Станом із 29 травня 2015 року по даний час в інституті є вакансії викладачів кафедри педагогіки і психології (1 посада), кафедри менеджменту освіти (1 посада), кафедри методики викладання навчальних дисциплін (2 посади). В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та просить їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу просить стягнути з Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти в користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі в розмірі 20\~008,64 грн. Представник Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти позовні вимоги позивача не визнала, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Зазначила, що звільнення позивача проведено правомірно, а тому у задоволенні позову просить відмовити. Також у судовому засіданні пояснила, що враховуючи рішення постійної комісії з питань освіти, науки, молодіжної політики, спорту, туризму та курортно-рекреаційної діяльності Тернопільської обласної ради від 07 квітня 2015 року №657, погодження Департаменту освіти та науки облдержадміністрації, прийнято наказ по ТОКІППО від 06 травня 2015 року № 28-од «Про скорочення штатної чисельності працівників», в якому скорочено посаду заступника директора з виховної роботи ТОКІППО. Персональним попередженням від 29 травня 2015 року №01-05/510 заступника директора з виховної роботи [PERSON] було повідомлено, що відповідно до даного наказу скорочується посада заступника директора з виховної роботи та після закінчення 2-х місячного терміну з моменту одержання вказаного персонального попередження вона буде звільнена відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, наданням відповідних пільг та компенсацій згідно із законодавством, вихідної допомоги у розмірі не менше середньомісячного заробітку. [PERSON], відмовилася ознайомлюватися із наказом про звільнення та отримати трудову книжку 29 липня 2015 року, про що складено відповідний акт. Відповідно до адміністративного складу обласних інститутів післядипломної педагогічної освіти України, посада заступника з виховної роботи відсутня взагалі, крім їхньої установи. Станом на 24 вересня 2015 року в.о. директора ТОКІППО є [PERSON], який призначений на посаду відповідно до розпорядження голови Тернопільської обласної ради від 21 листопада 2014 року № 194 «Про призначення [PERSON] виконуючим обовязки на посаді директора Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти», яке не відмінено та є чинним. Крім того, позивач 29 липня 2015 року була ознайомлена із наказом №99-к від 29.07.2015 р. «Про звільнення [PERSON]С.», а звернулась до суду 22.09.2015 року, внаслідок чого пропустила, визначений ст.233 КЗпП України, місячний строк звернення до суду, тому у задоволенні позову слід відмовити у звязку з пропуском строку позовної давності. Представник третьої особи Департаменту освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації в судовому засіданні вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, оскільки Департамент освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації, який затверджує штатний розпис інституту, не погоджував скорочення посади заступника директора з виховної роботи, що підтверджується штатним розписом. Вважає, що виконуючим обовязки на посаді директора ТОКІППО [PERSON] неправомірно видано наказ від 29 липня 2015 року №99-к «Про звільнення [PERSON]С.», чим порушив її право на працю, не було запропоновано позивачу інші вакантні посади на яких би остання могла б працювати. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. Згідно наказу Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти від 05 вересня 2005 року №157-к, [PERSON] призначено на посаду заступника директора з виховної роботи за контрактом, який в подальшому було продовжено на строк до 05 вересня 2017 року. 13 травня 2015 року виконуючим обов»язки директора Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти прийнято наказ №32-ОД, «Про скорочення штатної чисельності працівників», згідно з яким скорочується у Тернопільському обласному комунальному інституті посада заступника директора з виховної роботи. Також у ньому зазначено про персональне попередження під розпис, згідно чинного законодавства України працівника, посада якого підлягає скороченню. Як вбачається із персонального попередження Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти №01-05/510 від 29 травня 2015 року, [PERSON], відповідно до наказу від 06.05.2015 р. №28-од «Про скорочення штатної чисельності працівників» винесено персональне попередження [PERSON] про те, що посада заступника директора з виховної роботи, підлягає скороченню, після закінчення 2-х місячного терміну з моменту одержання цього персонального попередження, вона підлягає звільненню з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України з дотриманням вимог чинного законодавства України, наданням пільг та компенсацій згідно з Законом, зокрема вихідної допомоги у розмірі не менше середньомісячного заробітку. Наказом виконуючого обов»язки директора Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти від 29 липня 2015 року №99-к, [PERSON] звільнено з посади заступника директора з виховної роботи, у звязку із скороченням штату працівників, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Підстава: наказ від 13.05.2015 р. №32-од «Про скорочення штатної чисельності працівників». Як вбачається із актів від 29 липня 2015 року, складених працівниками Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти [PERSON], [PERSON] та [PERSON], у них зазначено про факт відмови [PERSON] від ознайомлення із попередженням про звільнення, а також про відмову останньої від отримання трудової книжки. Обставини зазначені у вказаних актах підтверджено [PERSON], [PERSON] та [PERSON]В у судовому засіданні, допитаних у якості свідків. [PERSON] не є членом профспілкового комітету Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти, а тому згода на її звільнення в силу вимог ст.43 КЗпП України профспілковим органом зазначеного закладу не давалась. Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках скорочення чисельності або штату працівників. Частиною 2 статті 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Як вбачається із штатного розпису Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти станом на 01 січня 2015 року, затвердженого директором департаменту освіти і науки Тернопільської ОДА, та який діяв на момент звільнення позивача, посада заступника директора з виховної роботи є наявною та не скорочувалась. Як вбачається із штатного розпису Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти станом на 01 грудня 2015 року, затвердженого заступником директора департаменту освіти і науки Тернопільської ОДА, у ньому наявні посади заступника директора з навчально-методичної роботи; заступника директора з наукової роботи; заступника директора з питань зовнішнього оцінювання та моніторингу якості освіти; заступника директора з питань розвитку освіти та інформаційно комунікаційного забезпечення. Відповідно до рішення постійної комісії з питань освіти, науки, молодіжної політики, спорту, туризму та курортно-реакреаційної діяльності від 07 квітня 2015 року №657, зазначеної комісією вирішено з метою зменшення чисельності працівників та видатків на утримання управлінського персоналу підтримати клопотання адміністрації Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти щодо скорочення в інституту у тому числі двох ставок заступників директора. Проте у зазначеному рішенні не відображено які саме посади заступника директора даного інститут погоджено відповідне скорочення, оскільки як вбачається із штатного розпису Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти, затвердженого департаментом освіти і науки Тернопільської ОДА, посад заступників директора наявних є п»ять: заступник директора з навчально-методичної роботи; заступник директора з наукової роботи; заступник директора з виховної роботи; заступник директора з питань зовнішнього оцінювання та моніторингу якості освіти; заступник директора з питань розвитку та інформаційно комунікаційного забезпечення. Як вбачається із інформації Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти №01-05/50 від 26.01.2016 року, за період із 29 травня 2015 року по 29 липня 2015 року існувало шість вакантних посад із відповідними кваліфікаційними вимогами, а саме: на кафедрі педагогіки і психології викладач; на кафедрі методики викладання навчальних предметів і освітнього менеджменту доцент, викладач; на кафедрі методики і змісту освіти та ІКТ викладач, доцент; лабораторія розвивальних дисциплін методист з трудового навчання; лабораторія дистанційного навчання методист; господарський відділ робітник по обслуговуванню будівель і приміщень інституту, провідний фахівець з питань охорони здоров»я та здоров»язберігаючих технологій. [PERSON], як вбачається із інформації наданої відповідачем, не було запропоновано іншої посади у зв»язку з невідповідністю освіти (вчитель музики) до кваліфікаційних вимог. Відповідно до роз»яснень, викладених у п.19 постанови пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» із подальшими змінами, розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. У випадках зміни власника підприємства (установи, організації) чи його реорганізації (злиття з іншим підприємством, приєднання до іншого підприємства, поділу підприємства, виділення з нього одного або кількох нових підприємств, перетворення одного підприємства в інше, наприклад, державного підприємства в орендне підприємство або підприємства в господарське товариство) дія трудового договору працівника продовжується (ч. 3 ст. 36 КЗпП в редакції від 19 січня 1995 року). При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи. При ліквідації підприємства (установи, організації) правила п. 1 ст. 40 КЗпП можуть застосовуватись і в тих випадках, коли після припинення його діяльності одночасно утворюється нове підприємство. В цих випадках працівник не вправі вимагати поновлення його на роботі на заново утвореному підприємстві, якщо він не був переведений туди в установленому порядку.Судам слід мати на увазі, що при проведенні звільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Якщо це право не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування). Суд вважає, що звільнення позивача проведено з порушенням вимог ч.2 ст.40 КЗпП України відповідно до якої, звільнення з підстав, зазначених у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Проте, [PERSON] не було запропоновано іншу роботу в Тернопільському обласному комунальному інституту післядипломної педагогічної освіти з урахуванням її стажу роботи, кваліфікації та наявних вакансій посад. Також, суд зазначає, що позивача звільнено з робити у той час, коли діючим штатним розписом, який було затверджено департаментом освіти та науки Тернопільської обласної адміністрації була передбачена посада яку вона займала заступник директора з виховної роботи. Таким чином, з врахуванням наведених обставин, суд вважає, що слід скасувати спірний наказ відповідача від 29 липня 2015 року №99-к про звільнення [PERSON] з посади заступника директора з виховної роботи, у звязку із скороченням штату працівників, на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, оскільки він порушує трудові права позивача, поновивши [PERSON] на посаді заступника директора з виховної роботи з 29 липня 2015 року. Крім цього, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення середньомісячного заробітку також підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст.235 Кодексу законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Так, згідно з п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів, які мають бути оплачені середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Станом на 26.02.2016 р. заробітна плата за час вимушеного прогулу позивача (124 робочих дні) становить 20\~008,64 грн. Згідно ч.1 ст.233 КЗпП України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до міськрайонного суду в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Судом встановлено, що 31.08.2015 року [PERSON] отримала трудову книжку, про що свідчить її підпис в Книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них. Відповідно до роз»яснень, викладених у п.4 постанови пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» із подальшими змінами, встановлені статтями 228, 233 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст. 233 КЗпП місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Суд вважає, що позивачу [PERSON] слід поновити строк звернення із заявою про вирішення трудового спору, оскільки вона зазначила, що на час видачі спірного наказу про її звільнення, у Тернопільському обласному комунальному інституті післядипломної педагогічної освіти, з 02 червня 2015 року було призначено виконувачем обов»язки директора зазначеного закладу [PERSON] відповідно до наказу директора департаменту освіти і науки Тернопільської облдержадміністрації від 29 травня 2015 року та внесено відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців щодо керівника зазначеного інституту, а тому вважала що обов»язки директора Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти виконує лише [PERSON] та продовжувала відвідувати роботу. 31 серпня 2015 року [PERSON] було вручено трудову книжку із записом про її звільнення, після чого вона переконалась у своєму звільненні з роботи.

Outcome: approved