Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 15.09.1998 судом винесено постанову у справі № АЕ-190/1998, згідно якої з [PERSON] , у користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 21 серпня 1998 року і до досягнення нею повноліття. Однак, за період з 21 серпня 1998 року по 15 серпня 2013 року [PERSON] жодним чином не виконував постанову суду. У зв`язку з цим, в період з 21 серпня 1998 року по 15 серпня 2013 року боржником Відповідачем було допущено заборгованість про сплаті аліментів. В період з 17 липня 2019 року та 19 серпня 2019 року на рахунок позивачки надійшли кошти на загальну суму 33 210,68 грн. Таким чином розмір неустойки за\~прострочення сплати\~аліментів за період з 21 серпня 1998 року по 15 серпня 2013 року становить 706\~685,43 грн. У зв`язку з недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 706\~685,43 грн. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками, якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . 15 вересня 1998 року Тернопільським міським судом винесено постанову у справі № АЕ-190/1998, згідно якої з [PERSON] , у користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 21 серпня 1998 року і до досягнення нею повноліття. На підставі постанови суду був виданий виконавчий лист про стягнення аліментів з [PERSON] , у користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 21 серпня 1998 року і до досягнення нею повноліття тобто до [INFO] . Згідно розрахунку заборгованості від 20.09.2013, заборгованість станом на 15.08.2013 склала 33\~210,31 грн. Судом встановлено, що [PERSON] протягом лютого-червня 2019 року отримала сплату аліментів від [PERSON] на загальну суму 33 210,68 грн., а саме: 14.02.2019 - 602,85 грн., 28.03.2019 - 671,85 грн., 23.04.2019 - 671,85 грн., 05.06.2019 - 971,23 грн., 11.06.2019 - 30000,00 грн., 25.06.2019 - 292,51 грн., що підтверджується виписка з рахунку [PERSON] 24.06.2019 головним державним виконавцем Овідіопольського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 57934300 з виконання виконавчого листа №АЕ-190/1998, виданого 26.10.2018 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, оскільки суму заборгованості зі сплати аліментів (яка станом на 15 серпня 2013 року складала - 33210,31 грн.) стягнуто з боржника - [PERSON] у примусовому порядку. Статтею 180 СК України\~встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя\~статті 182 СК України\~у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою\~статті 196 СК України\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1%\~\~від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а, отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць, також, буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць помножена на кількість днів заборгованості помножена на 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. \~\~\~\~\~\~\~\~ Отже, суд вважає, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою\~статті 196 СК України. \~\~\~\~\~\~ Виходячи з того, що законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Враховуючи викладене, з урахування висновків Верховного Суду, суд вважає, що розрахунок заборгованості по аліментам необхідно здійснити наступним чином: заборгованість за місяць помножена на кількість днів заборгованості помножена на 1 %. За таких обставин, суд дійшов висновку, що заборгованість зі сплати аліментів нараховувалася за період з 21 серпня 1998 року по 15 серпня 2013 року і склала 33\~210,31 грн., в подальшому заборгованість не нараховувалася і вказана заборгованість була відповідачем погашена в червні 2019 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.1\~ст. 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.2\~ст. 196 СК України\~розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо наявності у відповідача обставин, які є підставою для можливого зменшення розміру неустойки, і\~\~будь-які докази, з цього приводу, відповідачем до суду не подавалися, а також з урахуванням обмежень, встановлених ч.1\~ст. 196 СК України, суд приходить до висновку, що підстави для зменшення розміру неустойки відсутні і стягненню підлягає неустойка у розмірі 33 210,31 грн., що відповідає 100% розміру заборгованості, визначеної державним виконавцем, станом на 15.08.2019. За вказаних обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 33\~210,31 грн. Відповідно до частин 1 і 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі\~статтею 141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: partial