Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 08.12.2015 р. сторони зареєстрували свій шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось з причин розбіжності характерів, втрати почуття любові і поваги один до одного. Шлюбні і сімейні відносини припинилися. Спільне господарство не ведеться з березня 2017 року. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Спорів про розподіл майна, що є їх спільною власністю і про утримання та виховання дитини, немає. Неповнолітня дитина залишається проживати разом з позивачем. В звязку з чим, позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 08.12.2015 р. Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №606, та змінити її шлюбне прізвище. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, до початку розгляду справи до суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розірвати шлюб з відповідачем. Не заперечувала проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, визнав позовні вимоги в повному обсязі. У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Згідно із ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 08.12.2015 р. сторони зареєстрували свій шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО №437733, виданого 08.12.2015 р. Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №606. Згідно з копією свідоцтва про народження серії І-ЕД №382675, виданого Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 31.01.2017 р., [PERSON] народилась 25.01.2017 р., батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Позивач посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причин розбіжності характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного, подальше спільне життя неможливе, просила розірвати шлюб між ними. Таким чином, суд дійшов висновку, що сімя фактично розпалася, спільне господарство не ведеться з березня 2017 року, примирення між сторонами не можливе, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141, п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 704 грн. 80 коп., у звязку з їх документальним підтвердженням.

Outcome: approved