Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідача [PERSON], КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва про встановлення порядку користування приміщенням квартири та розподіл особового рахунку. Мотивуючи свої вимоги тим, що позивачу та відповідачу по справі на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS]. У 1994 році зазначена квартира була приватизована на ім'я [PERSON], [PERSON] та їх батька - [PERSON] з належністю кожному права власності в рівних частках. Після смерті батька у 2007 році, позивач та відповідач успадкували його 1/3 частину квартири за законом, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом та відповідними витягами про реєстрацію в спадковому реєстрі. Згодом відповідач з своїм чоловіком почали чинити перешкоди [PERSON] у користуванні зазначеною квартирою, якою вона не має можливості користуватися, однак за яку повністю оплачує житлово-комунальні послуги, оскільки є власником особового рахунку. У зв'язку з чим, позивач вимушена звернутись до суду з вимогами про встановлення порядку користування приміщеннями квартири, виділивши в її користування ізольовану кімнату площею 11, 7 кв. м з балконом площею 0, 84 кв. м.,; кухню, ванну кімнату, коридор, вбудовану шафу, вбиральню - залишити в загальному користуванні. Крім того, зобов'язати КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва розподілити особовий рахунок на оплату житлово-комунальних послуг щодо зазначеної квартири між позивачем та відповідачем відповідно до встановленого рішенням суду порядку користування квартирою. В судовому засіданні представник позивача змінила предмет позову, а саме просила встановити порядок користування приміщенням квартири [ADDRESS], виділивши в користування позивачу ізольовану кімнату площею 16,8 кв.м. з балконом, що примикає до неї; кухню, ванну кімнату, коридор, вбудовану шафу, вбиральню - залишити в загальному користуванні. Представник позивача просила вказані вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, в тому числі через оголошення в пресі. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомила. На адресу суду від представника третьої особи надійшла заява з проханням розгляд справи проводити у відсутності представника та винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, відповідно до ст. ст. 224-227 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.01.1994 року, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Ватутінської районної Держадміністрації, [PERSON], [PERSON]- відповідач по справі, та [PERSON]- позивач по справі, були власниками квартири [ADDRESS] в рівних долях (а. с. 6-7). 27.09.2007 року П`ятнадцятою Київською державною нотаріальною конторою видані свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/6 частині спірної квартири на ім`я [PERSON] та [PERSON] після їх померлого батька - [PERSON] (а.с.7-15). Отже позивачу та відповідачу належать по 1/2 частині спірної квартири. [PERSON] змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» у зв'язку з укладенням шлюбу (а.с.29-32). Згідно довідки форми №3 ЖЕК №304 від 10.12.2014 року в квартирі [ADDRESS] проживають і зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). Відповідно до копії технічного паспорту, спірна квартира загальною площею 61,3 кв.м., житловою площею 38,2 кв.м., яка складається з трьох кімнат: розміром 16,8 кв.м., 9,7 кв.м., 11,7 кв.м. та підсобних приміщень - кухні, площею 7,4 кв.м., ванної кімнати 2,1 кв.м, вбиральні 1,2 кв.м., коридору 8,6 кв.м, вбудованої шафи 1,1 кв.м. (а.с.18-20). Жила площа квартири складає 38,2 кв. метри, так відповідно 1/2 частка позивача в житловій площі складає 19,1 кв. метри. Відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд та згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частинами 2, 3 ст. 358 ЦК України передбачено, що співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно п. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що набрала чинності для України з 11.09.1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст. 9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 379 ЦК України, житлом для фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Житло є специфічним об'єктом права власності, тому, свобода використання житла його співвласниками обмежується нормами, спрямованими на не порушення прав інших осіб. Оскільки сторони не можуть в добровільному порядку встановити порядок користування квартирою, суд вважає, що порядок користування житлом має бути встановлений в судовому порядку за варіантом, запропонованим позивачем, таа саме їй слід виділити в користування житлову кімнату, площею 16,8 кв.м. з балконом, що примикає до неї, а кімнати площею 9,7 кв.м. та 11,7 кв.м. з балконом, що примикає до останньої кімнати в користування відповідачу. Кухню, ванну кімнату, коридор, вбудовану шафу, вбиральню - залишити в загальному користуванні. Суд вважає, що такий порядок користування квартирою не порушить житлових умов співвласників житла, оскільки відповідачу в користування виділяється дві ізольовані кімнати. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 243грн. 60коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved