overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що 27 травня 2016 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Спільних дітей не мають. У серпні 2016 року сторони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх не мають наміру, в зв'язку із чим позивач прохає суд даний шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу прохає залишити прізвище - [PERSON]. Позивач, [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій підтримала позов та прохала його задовольнити. Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю та прохав розглянути справу без його участі. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, 27 травня 2016 року у Кобеляцькому районному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 36 (а.с.5). Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони з серпня 2016 року спільно не проживають та не бажають відновлювати шлюбні стосунки, в зв'язку з чим відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивача, суд вважає, що після розірвання шлюбу її слід надалі іменувати прізвищем [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що спільно з відповідачем не проживає понад вісім років, збереження сім'ї не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та просила задовольнити заявлені вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, та відповідача, ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення вимог позивача. Згідно матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 02.09.1998 відділом реєстрації актів громадянського стану Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, актовий запис № 81. Від шлюбу народилась дочка - [PERSON] [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, сторони не проживають разом, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що від спільного проживання з відповідачем, має неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом з позивкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини, через що позивач змушена звернутись до суду. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини. Позивач зявився у судове засідання та підтримав позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 213.04.2014 року, про що 23.04.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку складено відповідний атів запис № 185, відповідно до свідоцтва про шлюб серія І-НО № 349165. 27.08.2014 року народилась [PERSON], про що 25.09.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку складено відповідний актовий запис № 1042, відповідно до свідоцтва про смерть серія І-НО № 604020. Позивач вказує, що з квітня 2015 року подружжя припинило вести спільне господарство, з чого часу відповідач ухиляється від виховання дитини, коштів на її утримання не надає. При вирішенні спору, суд враховує норму ст. 180 СК України, згідно якій батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно\~ст. 182 СК України\~суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обгрутнованими та такими, що підлягають задоволенню. \~\~Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 30.11.2016 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що від спільного проживання з відповідачем, має неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини, через що позивач змушена звернутись до суду. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини усіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини. Позивач зявився у судове засідання та підтримав позовні вимоги. Відповідач у судове засідання зявився, заперечує проти позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22.11.2003 року, про що 22.11.2003 року виконкомом Максимільянівської сільської ради Марїнського району Донецької області складено відповідний атів запис № 19, відповідно до свідоцтва про шлюб серія І-НО № 248021. 09.10.2004 року народився [PERSON], про що 15.10.2004 року виконкомом Курахівської міської ради Марїнського району Донецької області складено відповідний актовий запис № 137, відповідно до свідоцтва про народження серія І-НО № 423605. Позивач вказує, що з січня 2017 року подружжя припинило вести спільне господарство, з чого часу відповідач ухиляється від виховання дитини, коштів на її утримання не надає. При вирішенні спору, суд враховує норму ст. 180 СК України, згідно якій батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно\~ст. 182 СК України\~суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обгрутнованими та такими, що підлягають задоволенню. \~\~Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 03.08.2017 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що від спільного проживання з відповідачем, має неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини, через що позивач змушена звернутись до суду. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини усіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини. Позивач зявився у судове засідання та підтримав позовні вимоги. Відповідач у судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21.11.2009 року, про що 21.11.2009 року виконкомом Красногорівської міської ради Марїнського району Донецької області складено відповідний атів запис № 86, відповідно до свідоцтва про шлюб серія 1-НО № 187469. 10.04.2010 року народився [PERSON], про що 22.04.2010 року виконкомом Красногорівської міської ради Марїнського району Донецької області складено відповідний актовий запис № 47, відповідно до свідоцтва про народження серія 1-НО № 339585. Позивач вказує, що відповідач ухиляється від виховання дитини, коштів на її утримання не надає. При вирішенні спору, суд враховує норму ст. 180 СК України, згідно якій батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно\~ст. 182 СК України\~суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обгрутнованими та такими, що підлягають задоволенню. \~\~Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 03.08.2017 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що від спільного проживання з відповідачем, має неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини, через що позивач змушена звернутись до суду. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини усіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини. Позивач зявився у судове засідання та підтримав позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 27.05.2017 року народився [PERSON], про що 13.06.2017 року Військово-цивільною адміністрацією міста Красногорівки Марїнського району Донецької області складено відповідний актовий запис № 10, відповідно до свідоцтва про народження серія І-НО № 732777. Позивач вказує, що відповідач дав усну обіцянку, що він зобовязується сплачувати аліменти на сина. При вирішенні спору, суд враховує норму ст. 180 СК України, згідно якій батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно\~ст. 182 СК України\~суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~\~Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 19.08.2017 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що від спільного проживання з відповідачем у шлюбі, має неповнолітного сина [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини, через що позивач змушена звернутись до суду. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1\~000 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини. Позивач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивачка вказує, що 15 серпня 2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Красногорівської міської ради Марїнського району Донецької області. Так, відповідно до свідоцтва про народження І-НО № 191918 виданого 05 жовтня 2000 року виконкомом Красногорівської міської ради Марїнського району Донецької області, [PERSON] народився 23.09.2000 року. Батьками вказано: [PERSON], [PERSON]. Позивачка вказує, що з вересня 2010 року вона з сином проживає окремо. Офіційно шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано 31.10.2011 року Марїнським районним судом Донецької області. При вирішенні спору, суд враховує норму ст. 180 СК України, згідно якій батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно\~ст. 182 СК України\~суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та досягнену між сторонами згоду в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обгрутнованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з урахуванням досягнутої між сторонами домовленості. \~\~Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 14.06.2016 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, якою просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], укладений 20.10.1983 року та зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 593. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та ведення спільного господарства. У судове засідання сторони не зявились, позивач надала заяву у якій просить розглядати справу за її відсутності та просить позов задовольнити. Відповідач надав до суду заяву, у якій позов визнав у повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: За приписами ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Шлюбні стосунки подружжям припинені, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду із позовною заявою, якою просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1000 гривень щомісячно з дня предявлення позову. В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано про те, що 20 лютого 1982 року в Красненській селищній раді Буського району Львівської області сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 4, який на даний час розірвано. У 1981 році позивачу зроблено операцію на головному мозку та отримано інвалідність 1 групи, у звязку із чим на даний час вона отримує пенсію у розмірі 1197 гривень та позбавлена можливості отримувати інші доходи. У судовому засіданні представник позивача підтримала позов та наполягала на його задоволенні, відповідач та його представник проти позову заперечували, вказали про те, що постійних доходів позивач не має, крім того має на утриманні пристарілу матір. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін у відсутності відповідача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи та вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з урахуванням такого. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.02.1982 року. Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 24.12.2015 року шлюб розірвано. [PERSON] є інвалідом І групи, знаходиться на обліку в УПФУ Дзержинського району м. Харкова, отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1197,14 грн. Згідно зі ст.75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатними вважається той із подружжя, який є інвалідом І групи. Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, а також те, що [PERSON] є інвалідом І групи, потребує матеріальної підтримки, відсутність доказів про можливість одержання утримання від повнолітнього сина, обовязок чоловіка матеріально підтримувати дружину, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 500 грн. щомісячно. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, яку на виконання ухвали Пологівського районного суду Запорізької області від 25.07.2018 року уточнила, та зазначила, що вона з відповідачем 22.02.2014 року уклала шлюб, від якого в них народилась донька [PERSON], [INFO]. Наразі дитина проживає разом із позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання доньки кошти не надає, тому позивач звернулась до суду з вимогою про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання в суд позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася. До суду від неї надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, у якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України був належним чином повідомлений, відзиву щодо позову до суду не подав, тому суд відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та,

Outcome: approved