Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вище вказаним позовом до відповідача в якому просить позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] . У вищевказаній квартирі зареєстрований, поміж іншим, її син - [PERSON] , [INFO] , який 10 років тому пішов з дому, та на теперішній час їй невідомо місце його проживання. Таким чином, [PERSON] відсутній у вищевказаній квартирі понад рік без поважних причин. Ухвалою суду від 20.08.2019 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Ухвалою від 16.01.2020 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, та просили його задовольнити з підстав викладених вище. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача, суд розглянув справу в порядку заочного провадження, на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача та представника позивача, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.01.1998 року Реєстраційний 5-98-114483, квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] /а.с. 6/. Відповідач [PERSON] є сином позивача [PERSON] . Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщені осіб від 23.07.2019року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] /а.с.7/. Відповідно до рапорту ст.ДОП Московського ВП ГУНП в Харківській області С. Ткаченка від 13.02.2020року, вбачається, що проведеною перевіркою було встановлено, що [PERSON] з заявами та скаргами щодо перешкоджання йому у користуванні квартирою за вищевказаною адресою до Московського ВП ГУНП в Харківській області не звертався. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні показали, що [PERSON] є сином позивача [PERSON] , [PERSON] вже приблизно 10 років у квартирі за адресою: [ADDRESS] не проживає, та його речей у квартирі немає. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування квартирою, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживає понад рік, домовленостей щодо збереження права на користування житлом між сторонами немає, що дає суду на підставі ст. 405 ЦК України визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved