Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: виключити з актового запису Серія [NUMBER] від 05.01.2010 року про народження її доньки [PERSON] [INFO] вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського РУЮ в м. Києві даних про те, що батьком її доньки є громадянин [PERSON]. Зобов»язати відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпровського РУЮ в м. Києві змінити прізвище батька дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]» в актовому записі про народження її доньки. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.11.2007 року між нею та відповідачем по справі було укладено шлюб. Під час перебування у шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO]. 01.07.2014 року шлюб між ними було розірвано за рішенням суду. Відповідач на протязі спільного життя після народження дитини постійно сумнівався в тому, що це його дитина, про що постійно говорив їй. Після розлучення в лютому 2015 року вона отримала від нього фото повідомлення в якому було вказано, що він не є батьком дитини та фото ДНК аналізу, в додаток до цього нецензурна лексика в її сторону та сторону доньки. 26.12.2014 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], який повністю замінив батька її дитині, вона почала називати його татом. Її чоловік на даний час займається вихованням дитини, розвитком як духовним так і фізичним, відіграє важливу роль в житті доньки, відвідує всі свята, які відбуваються в дитячому садочку, турбується про її здоров»я. Її чоловік не заперечує, щоб її дитина мала його прізвище та надає згоду на своє батьківство. Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги свого позову в повному обсязі та просила суд про їх задоволення. Також нею було подано до суду письмову заяву про поновлення строку позовної давності, оскільки як вона вважає він нею був пропущений з поважних причин. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні спочатку заперечував проти задоволення позовних вимог, в судовому засіданні 29.09.2015 року подав до суду письмову заяву в якій визнав в повному обсязі вимоги позову, що були пред»явлені до нього, а також просив про подальший розгляд справи без його участі. Уповноважений представник третьої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 24.11.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. Відповідно до свідоцтва про народження [INFO] у сторін по справі народилася донька [PERSON], батьками записані позивач та відповідач по справі (а.с. 12). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01.07.2014 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. (а.с.13). Статтею 138 Сімейного кодексу України передбачено, що матір дитини має право на оспорювання батьківства свого чоловіка. Частиною 1 вказаної статті передбачено, що жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред»явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Частина 2 даної статті передбачає, що вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Частиною 3 передбачено, що до вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Як роз'яснено в п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до ст. 12 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом (частина 1 та 2). Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 Цивільного кодексу України). Згідно зі ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні було встановлено, що позивач по справі на даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 39). Як зазначила в судовому засіданні позивач, її чоловік піклується про доньку, турбується за її здоров»я, займається її вихованням, вона вважає його своїм татом. 14.08.2015 року вони звернулися до Відділу РАЦС з заявою про те, що її чоловік взнає своє батьківство відносно її доньки (а.с. 34-36). Як вбачається з поданої позивачем письмової заяви, вона просить суд про поновлення пропущеного строку для подання позовної заяви до суду, посилаючись на те, що була юридично не обізнана, не мала фінансової змоги звернутися до юридичної консультації та отримати правову допомогу. Відповідач в судовому засіданні визнав, що не є батьком дитини [PERSON] у зв'язку з чим не заперечує щодо виключення відомостей про нього, як про батька із свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Аналізуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] Враховуючи викладене та

Outcome: approved