overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], за участю третьої особи Першої Тернопільської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що [INFO] померла її бабця [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина до якої належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS]. Вона є спадкоємцем за заповітом на дане спадкове майно, однак про наявність заповіту вона не знала, тож у встановлений законом строк не подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Просить суд визнати причини пропущення строку для прийняття спадщини поважними та визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у її відсутності, по наявних матеріалах. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: [PERSON]на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності виданим 25.01.2001 року Виконавчим комітетом Баворівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Згідно заповіту, посвідченого 08.02.2002 року секретарем виконавчого комітету Баворівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області [PERSON]заповіла [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] Тернопільської області. [PERSON]померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Баворівськоюсільською радою Тернопільського району Тернопільської області. 01.02.2017 р. державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON]у зв'язку з пропуском строку на прийняття спадщини. За умовами ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі вищенаведеного, беручи до уваги те, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на майно померлої [PERSON], однак потягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки про наявність заповіту не знала, суд вважає, що причини пропуску даного строку слід визнати поважними та визначити позивачу додатковий строк в два місяці для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами збільшення розміру аліментів, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на неповнолітніх дітей : [PERSON] -[INFO] , [PERSON] - [INFO], [PERSON] -[INFO] в розмірі 900 грн, [PERSON], [INFO] -750 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на те, що на даний час, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку значно зріс, а тому сума стягуваних аліментів є недостатньою для повноцінного утримання дітей. Відповідач позову визнав частково, пояснив, що не відмовляється сплачувати аліменти, однак заявлена позивачем сума є надмірною, так як в даний час він не працює і не має заробітку. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що згідно рішення Зборівського районного суду від 25 червня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. У шлюбі в сторін народилося четверо дітей: [PERSON] -[INFO] , [PERSON] - [INFO], [PERSON] -[INFO], [PERSON] - [INFO]. Діти проживають з позивачем. 29 травня 2013 року рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області із відповідача в користь позивачки [PERSON] стягнуто аліменти на дітей: [PERSON] -[INFO] , [PERSON] - [INFO], [PERSON] -[INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. 02 жовтня 2013 року рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області із відповідача в користь позивачки [PERSON] стягнуто аліменти на [PERSON] - [INFO] у твердій грошовій сумі 300 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує інтереси та потреби неповнолітніх дітей та встановлену законом величину прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і вважає, що позов слід задовольнити частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами збільшення розміру аліментів, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO], у розмірі ? частини від всіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на те, що рішенням Зборівського районного суду від 23 травня 2011 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO], у розмірі у розмірі 400 грн. щомісячно. Позивач вважає, що на даний час дана сума є недостатньою для повноцінного утримання дітей. Відповідач позов визнав, не заперечує сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 01 березня 2012 року. Шлюб розірвано за рішенням суду. У шлюбі в них народилася дитина - [PERSON] - [INFO] Сторони спільно не проживають. Дитина проживає з позивачем. Згідно рішення Зборівського районного суду від 23 травня 2011 року з відповідача вирішено стягувати на користь позивача аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO], у розмірі у розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з матеріалів справи відповідач працює та має постійний заробіток. Його середній заробіток складає 3300 грн. щомісячно, що засвідчує довідка з місця роботи Доказів щодо інших доходів відповідача суду не надано. Відповідно до ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я кого-небудь з них. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд враховує матеріальне становище позивачки, яка не працює, стягнення аліментів на її утримання припинено у зв'язку з досягненням дитиною 3-річного віку. інтереси та потреби малолітньої дитини. Також суд враховує матеріальне становище відповідача, розмір його заробітної плати, визнання позову і вважає, що позов слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами збільшення розміру аліментів, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на неповнолітню дочку [PERSON] [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на те, що рішенням Зборівського районного суду від 18 липня 2016 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітню дочку [PERSON] [INFO] в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач вважає, що на даний час дана сума є недостатньою для повноцінного утримання дитини. Відповідач позову не визнав, пояснив, що не працює, є інвалідом, тому не може сплачувати більшу суму. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що згідно рішення Зборівського районного суду від 08 липня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. У шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] . Дитина проживає з позивачем. 18 липня 2016 року рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області із відповідача в користь позивачки [PERSON] стягнуто аліменти на неповнолітню дочку [PERSON] [INFO] в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не працює, отримує допомогу по безробіттю, що засвідчує довідка Зборівського районного центру зайнятості. Крім цього відповідач є інвалідом війни 3-ї групи. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує, матеріальне становище відповідача, його стан здоровя. Враховуючи також інтереси та потреби неповнолітньої дитини та встановлену законом величину прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами збільшення розміру аліментів, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на неповнолітню дочку [PERSON] [INFO] в розмірі 1200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що рішенням Зборівського районного суду від 20 грудня 2013 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітню дочку [PERSON] [INFO] в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач вважає, що на даний час дана сума є недостатньою для повноцінного утримання дитини, так як донька закінчила середню школу і буде продовжувати навчання у вузі, що потребує додаткових витрат. Крім цього на її утриманні знаходиться мати похилого віку. Відповідач позову не визнав, пояснив, що сплачує аліменти щомісячно в розмірі 600 грн., більшої суми сплачувати не може Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що згідно рішення Зборівського районного суду від 21 листопада 2013 року шлюб між сторонами розірвано. У шлюбі в них народилася дочка - [PERSON], [INFO] . Дочка проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. 20 грудня 2013 року рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області із відповідача [PERSON] користь позивачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 600 грн. до досягнення нею повноліття. Відповідач в підтвердження своїх заперечень надав довідку з місця роботи, згідно якої його середня заробітна плата за останні пів року складає 2620 грн. в місяць. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Суд враховуючи, матеріальне становище сторін, інтереси та потреби неповнолітньої дитини, а також встановлену законом величину прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, яка з часу призначення аліментів зросла, вважає, що позов слід задовольнити частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами збільшення розміру аліментів, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на неповнолітню дочку [PERSON] - [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що рішенням Зборівського районного суду від 29 листопада 2007 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітню дочку [PERSON] - [INFO] в розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач вважає, що на даний час дана сума є недостатньою для повноцінного утримання дитини, так як донька навчається, що потребує додаткових витрат. Відповідач, в судове засідання не з'явився повторно, про причини неявки не повідомив, заперечень чи клопотань не надав. Тому суд вважає, що позовну заяву слід розглянути без участі відповідача та постановити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії № [NUMBER] від 28 вересня 2007 року шлюб між сторонами розірвано. У шлюбі у сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO] . Дитина проживає з позивачкою. 29 листопада 2007 року рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області із відповідача в користь позивачки [PERSON] стягнуто аліменти на неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] року в розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки Чортківського державного медичного коледжу № 242 від 15 березня 2018 року, [PERSON] є студенткою І курсу денної форми навчання. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує враховуючи інтереси та потреби неповнолітньої дитини та встановлену законом величину прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд вважає, що позов слід задовольнити . На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами збільшення розміру аліментів, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на неповнолітню дочку [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що рішенням Зборівського районного суду від 18 лютого 2015 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітню дочку [PERSON] [INFO] в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач вважає, що на даний час дана сума є недостатньою для повноцінного утримання дитини, оскільки донька хворіє, що потребує додаткових витрат. Відповідач, в судове засідання не зявився повторно, про причини неявки не повідомив, відзиву чи будь яких клопотань не надав. Тому суд вважає, що позовну заяву слід розглянути без участі відповідача та постановити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що згідно рішення Зборівського районного Тернопільської області суду від 18 лютого 2015 року шлюб між сторонами розірвано. У шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] [INFO] . Дитина проживає з позивачкою. 18 лютого 2015року рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області із відповідача в користь позивачки [PERSON] стягнуто аліменти на неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно виписки Амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Озерна, [PERSON] потребує періодичного амбулаторного лікування 4 - 5 разів на рік, а також санаторно курортного лікування в санаторіях пульмонологічного профілю. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~ Згідно\~ч.2\~ст.182\~Сімейного кодексу\~України розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, враховуючи інтереси та потреби неповнолітньої дитини та встановлену законом величину прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, вважає, що позов слід задовольнити .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами зменшити розмір аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 09 червня 2006 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку позивача щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Однак, на даний час, син [PERSON] проживає з батьком ,а дочка [PERSON] з матір'ю. Тому позивач просить зменшити розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання дочки - [PERSON], [INFO] призначивши їх у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву, згідно якої заперечень до позову не має, просить розглянути справу без його участі. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, позивач та відповідач є батьками неповнолітньої - [PERSON], [INFO], що засвідчує свідоцтво про народження дитини. Сторони спільно не проживають. Дитина проживає з позивачкою . Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 09 червня 2006 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] [INFO], у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку позивача щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. 08 квітня 2010 року рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області вирішено стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на дитину [PERSON] Дем?яна Віталійовича, [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22 березня 2010 року. Відповідно до ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя кого-небудь з них. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вказане вище, а також визнання позову відповідачем, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача - [PERSON] з вимогами про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинку [ADDRESS] , мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідач у її будинку не проживає з 2018 року. Представник позивача та позивач позовні вимоги підтримують, справу просять розглянути без їх участі, щодо постановлення заочного рішення не заперечують. Відповідач, який повідомлений про час і місце розгляду справи в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, відзиву не надав, тому суд, враховуючи згоду позивача, вважає, що позовну заяву слід розглянути без участі відповідача та постановити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: житловий будинок з надвірними будівлям та спорудами по [ADDRESS] належить на праві власності позивачці, згідно договору дарування від 21.10.2009 р., що стверджується витягом про реєстрацію права власності Зборівського РБТІ. Відповідач зареєстрований за місцем проживання по [ADDRESS] , однак за місцем реєстрації не проживає з 2018 року, що засвідчує довідка Тернопільської міської ради (с. Іванківці) №516/010 від 27 серпня 2021 року. Шлюб між сторонами розірвано, згідно рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2018 року, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що відповідач без поважних причин не проживає по місцю реєстрації більше року, тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача - [PERSON] з вимогами про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням по [ADDRESS] . Представник позивачки позовні вимоги підтримує, мотивуючи їх тим, що [PERSON] у будинку позивачки не проживає більше п`яти років. Відповідач, який повідомлений про час і місце розгляду справи в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, відзиву не надав, тому суд, вважає, що позовну заяву слід розглянути без участі відповідача та постановити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: житловий будинок з надвірними будівлям, що по [ADDRESS] належить на праві власності позивачці, що стверджується свідоцтвом на право власності Відповідач онук позивачки зареєстрований за місцем проживання по [ADDRESS] , однак за місцем реєстрації не проживає протягом п`яти років, що засвідчують довідки Білецької сільської ради. Факт відсутності відповідача за місцем реєстрації більше п`яти років підтверджує також мати відповідача [PERSON] про що надала суду письмову заяву. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що відповідач без поважних причин не проживає по місцю реєстрації більше року, тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved