overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-05 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 10 вересня 2010 року укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1277, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин та різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше спільне життя не можливо. Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату, та час розгляду справи була повідомлена належним чином. В матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 06.01.2017 року через канцелярію суду надав заяву, в якій визнав позовні вимоги та не заперечував проти розірвання шлюбу. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що 10 вересня 2010 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1277 та видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства не ведуть. У позовній заяві позивач зазначає, що спорів майнового характеру між подружжям немає. Місце проживання дитини між сторонами узгоджене - дитина [PERSON], [INFO], проживатиме з матір'ю. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало непорозуміння між подружжям, яке призвело до втрати взаємних почуттів, в результаті чого подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливим. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд вважає можливим розірвати шлюб між позивачем та відповідачкою, оскільки подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе. Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд залишає за позивачем на підставі його письмової заяви. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має змогу надавати таку допомогу. Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 06.11.2014 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 06.11.2014 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. З жовтня 2012 року по липень 2014 року сторони перебували в цивільному шлюбі. Від спільного життя в цивільному шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. [PERSON] визнав батьківство. В свідоцтві про народження дитини, виданому Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітня дитини проживає з позивачкою та знаходиться на її матеріальному утриманні. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, проте згідно з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що сторони не проживають разом, неповнолітня дитина знаходиться на вихованні й утриманні позивачки, відповідач має можливість утримувати дитину. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача - [PERSON] на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки утримання дитини є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Судові витрати суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має змогу надавати таку допомогу. Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 24.06.2014 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю (вх. №18043). З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.04.2014 року. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини, виданому Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану, батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітня дитини проживає з позивачкою та знаходиться на її матеріальному утриманні. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, проте згідно з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що сторони не проживають разом, неповнолітня дитина знаходиться на вихованні й утриманні позивачки, відповідач має можливість утримувати дитину. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача - [PERSON] на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки утримання дитини є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Судові витрати суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами 07 червня 2003 року укладено шлюб, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №354. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Причиною припинення сімейних стосунків стала різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивач вважає, що примирення та подальше спільне життя з відповідачем неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилась, 17.07.2014 року через канцелярію суду надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, 17.07.2014 року через канцелярію суду надав заяву, в якій проти заявлених позовних вимог не заперечує та просить суд розглянути справу за його відсутності. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що 07 червня 2003 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований в Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №354, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства разом не ведуть. У позовній заяві позивач зазначає, що спорів майнового характеру між подружжям немає. Місце проживання сина - [PERSON] між сторонами узгоджено, син проживатиме з матір'ю - [PERSON]. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало непорозуміння між подружжям, яке призвело до втрати взаємних почуттів, в результаті чого подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливим. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд вважає можливим розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе. Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд залишає за позивачем на підставі його письмової заяви. За письмовою заявою позивача, суд зазначає про вибір прізвища, яка просить після розірвання шлюбу залишити її прізвище -[PERSON]. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судовому засіданні підтримувала позивні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти позивних вимог. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO]. В свідоцтві про народження дитини, виданому Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, батьками записані: [PERSON] та [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що неповнолітня дитини проживає з позивачем та знаходиться на її матеріальному утриманні. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, проте згідно з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що сторони не проживають разом, неповнолітня дитина знаходиться на вихованні й утриманні позивача, відповідач має можливість утримувати дитину, оскільки є працездатним, інших утриманців не має. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача - [PERSON] на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки утримання дитини є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів починаючи з 1 травня 2014 року, суд вважає необхідним зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне присудити аліменти від дня пред'явлення позову - з 19.05.2014 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Судові витрати суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України. З урахуванням наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має змогу надавати таку допомогу. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 23.06.2014 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (вх. №17914). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 23.06.2014 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі (вх. №17918). З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини, виданому Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітня дитини проживає з позивачем та знаходиться на її матеріальному утриманні. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, проте згідно з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що сторони не проживають разом, неповнолітня дитина знаходиться на вихованні й утриманні позивача, відповідач має можливість утримувати дитину, оскільки є працездатним, інших утриманців не має. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача - [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки утримання дитини є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Судові витрати суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має змогу надавати таку допомогу. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В матеріалах справиміститься заява позивача про розгляд справи без її участі, в якій вона підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд позов задовольнити (вх. № 15667). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява відповідача про про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі (вх. №15165). З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини серії [NUMBER], виданому Відділом державної реєстрації актів цивльного стану по місту Харкову реєсраційної служби Харківського міського управління юстиції, батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітня дитини проживає з позивачем та знаходиться на її матеріальному утриманні. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, проте згідно з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що сторони не проживають разом, неповнолітня дитина знаходиться на вихованні й утриманні позивача, відповідач має можливість утримувати дитину, оскільки є працездатним, інших утриманців не має. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача - [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки утримання дитини є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Судові витрати суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має змогу надавати таку допомогу. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER]. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON]. В свідоцтві про народження дитини серії [NUMBER], виданому Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітня дитини проживає з позивачем та знаходиться на її матеріальному утриманні. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, проте згідно з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що сторони не проживають разом, неповнолітня дитина знаходиться на вихованні й утриманні позивача, відповідач має можливість утримувати дитину, оскільки є працездатним, інших утриманців не має. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача - [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки утримання дитини є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Судові витрати суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved