Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вимогами до відповідача [PERSON] та просить усунути від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], котрий помер [INFO] року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що померлий [PERSON] часто хворів, та останнім часом не міг себе обслуговувати та потребував постійної допомоги, періодично перебував у лікарні. Зокрема в квітні - травні 2016 року перебував в лікарні, де йому була проведена операція. Позивач доглядала за померлим, забезпечувала його ліками, продуктами харчування та побутовими товарами. При цьому він проживав у її будинку. Про безпорадний стан [PERSON] , було відомо відповідачу, оскільки він неодноразово звертався до неї з проханням про допомогу, проте [PERSON] взагалі не хотіла спілкуватись із своїм батьком, і нічим йому не допомагала. 20 жовтня 2017 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено її судовий розгляд. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон, яким внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2004 р., №№ 40-42, ст. 492), шляхом викладення його в новій редакції. Згідно п.9 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (редакції 03.10.2017) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; У зв'язку із зазначеним у даній справі було проведено підготовче засідання, яке закрито 13.03.2018. Під час судового розгляду позивач та її представник підтримали вимоги, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач та її представник вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні вимог, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позов. Зокрема відповідач звертала увагу суду на тому померлий [PERSON], який є її батьком, не був у безпорадньому стані та не потребував стороннього догляду, вів нормальне життя. Проте відповідач дійсно визнає, що спілкування між нею та батьком майже не відбувалось. Суд вислухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків, вивчивши письмові докази, надані сторонами, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Верховний Суд України у постанові від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив наступне. Правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК ( 435-15 ) стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України ( 2947-14 ) (далі - СК). Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК ( 435-15 ) стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК ( 2947-14 ) не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК ( 435-15). Згідно ст. 172 Сімейного кодексу України дитина, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Під час судового розгляду було встановлено, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження. [PERSON] [INFO].н., помер [INFO], про що свідчить видане свідоцтво про смерть. Причиною смерті визначено: токсична дія чадного газу. [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] до дня смерті [INFO]. Із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернулась позивач [PERSON] [PERSON] доводився їй рідним дядьком. Рідна сестра померлого [PERSON] відмовилась від всього майна, що належало померлому [PERSON] Із заявою також звернулась рідна донька померлого - відповідач у даній справі [PERSON] Під час судового розгляду були допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які показали те, що після операції стан здоров'я [PERSON] погіршився, однак останній сам себе обслуговував, готував собі їжу, робив поліпшення будинку, в якому проживав, виконував дрібну роботу з метою отримання доходу. Згідно витягу з медичної карти стаціонарного хворого №586 [PERSON], жителя с.Марянівки від 07.03.2018, вбачається, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Гребінківської районної лікарні Васильківського району Київської області з 21.04.2016 по 06.05.2016. В задовільному стані 06.05.2016 виписаний з хірургічного відділення з рекомендаціями повторної консультації. Під час судового розгляду не було встановлено, що померлий [PERSON] знаходився у безпорадному стані, оскільки він не був особою похилого віку, не мав тяжкого захворювання або каліцтва. Не було встановлено і даних про те, що він потребував сторонньої допомоги, догляду або піклування в силу складних життєвих обставин. Крім того, із встановлених під час судового розгляду обставин вбачається, що між батьком та донькою дійсно не мало місце спілкування, проте [PERSON] не звертався до неї, або до когось іншого про допомогу, відповідно відстуні підстави вважати, що [PERSON] ухилялась від надання йому допомоги. З урахуванням зазначеного слід дійти до висновку про те, що обставини на яких грунтуються вимоги позивача [PERSON] не були доведені під час судового розгляду належними та допустимими доказами, а тому в задоволенні вимог слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed