Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача Рачинської сільської ради Горохівського району Волинської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла її матір - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина за законом та за заповітом, де спадкоємцями є вона, її брат [PERSON] та донька [PERSON] (які спадщину не прийняли та додатково подали заяву про відмову від спадщини). Прийняти спадщину по смерті матері вона не встигла у зв`язку з поганим станом здоров`я (інвалід 2 групи), а також достатністю, на її думку, фактичного вступу в управління спадковим майном та постійним спільним проживанням зі спадкодавицею до її смерті. З врахуванням наведеного та на підставі ст. 1272 ЦК України просить визначити додатковий строк тривалістю 2 місяці для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 15.10.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в цій справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 11.11.2020 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача було залучено [PERSON] та [PERSON] як спадкоємців за заповітом після смерті [PERSON] . Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, до позовної заяви долучено заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача Рачинської сільської ради Горохівського району Волинської області Л. Мороз подала суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позов визнає повністю. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - [PERSON] та [PERSON] , в підготовче судове засідання не з`явилась. 16.11.2020 в канцелярію суду ними подано письмові заяви, в яких останні зазначають, що не заперечують щодо задоволення позову, строк прийняття спадщини пропустили і поновлювати його не бажають. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При цьому, суд враховує й ту обставину, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача скористались своїм правом щодо надання письмових пояснень по суті спору, в яких виклали свою позицію щодо заявлених позовних вимог. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). Суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.12.2014 року виконавчим комітетом Рачинської сільської ради Горохівського району Волинської області (а.с.11). Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт та зробила таке заповітне розпорядження: належний їй житловий будинок зі всіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Рачин Горохівського району Волинської області, присадибну земельну ділянку розміром 0.79 га, що розташована в с. Рачин Горохівського району Волинської області, належну їй на праві приватної власності земельну частку (пай) згідно сертифіката на право приватної власності на землю серії ВЛ № 0053011 заповіла своєму сину [PERSON] . Земельну частку (пай) згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0261116 заповіла [PERSON] . Вказаний заповіт посвідчено14 березня 2002 року секретарем Рачинської сільської ради Горохівського району Волинської області. Копію заповіту долучено до матеріалів справи (а.с.21). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. До матеріалі справи долучено належним чином засвідчені секретарем Рачинської сільської ради заяви [PERSON] та [PERSON] від 08.10.2020 та 07.10.2020, зі змісту яких вбачається, що їм відомий зміст заповіту, який посвідчувався в Рачинській сільській раді 14.03.2002. Шестимісячний строк, встановлений законом для прийняття спадщини, вони пропустили і не бажають ставити питання про його продовження, в суд з приводу визначення додаткового строку звертатись не будуть. Згідно Довідки Рачинської сільської ради № 499 від 01.10.2020 заповіт [PERSON] , який посвідчувався 14.03.2002 за № 16 не змінено і не скасовано. Спадкоємцями за законом є дочка [PERSON] та син [PERSON] , за заповітом - [PERSON] та онука [PERSON] . Чоловік спадкодавиці - [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Суд встановив, що після смерті спадкодавця [PERSON] залишилось спадкове майно, яке не охоплено її заповітом, а саме: земельна ділянка, площею 4,3 га, яка розташована на території Рачинської сільської ради Горохівського району Волинської області (державний акт серії III- ВЛ №003660) (а.с.15). Будучи спадкоємцем першої черги після смерті матері позивач звернулась до приватного нотаріуса Горохівського районного нотаріального округу Волинської області Волошин Сергія Анатолійовича з метою прийняття спадщини. Факт родинних відносин спадкодавця [PERSON] та позивача [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 30 грудня 1958 року (а.с.7) та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане 07.08.1976 року, відповідно до якого [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а.с.8). З письмової відповіді приватного нотаріуса Волошин С.А. №51/02-31 від 09.10.2020 встановлено, що для оформлення прав на спадкове майно [PERSON] запропоновано звернутись до суду, оскільки нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с. 22). 27.10.2020 року на адресу суду від приватного нотаріуса Волошина С.А. надійшла копія спадкової справи № 141/2020 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , з якої вбачається, що 09.10.2020 [PERSON] зверталась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 4,3 га, яка розташована на території Рачинської сільської ради Горохівського району Волинської області (державний акт серії III- ВЛ №003660). Суд встановив, що спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , які є братом та дочкою позивача та не претендують на спадкове майно. В матеріалах спадкової справи їхні заяви про прийняття спадщини відсутні. Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач свої вимоги обґрунтовувала тим, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки хворіла. На підтвердження незадовільного стану здоров`я позивач надала суду Довідку до Акта МСЕК серії ВЛН № 0097311 від 20.01.2012 про встановлення III групи інвалідності довічно (а.с.25). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінюючи доводи позивача та надані нею докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що у своїй сукупності вони свідчать про те, що позивач мала об`єктивні труднощі у своєчасному поданні заяви про прийняття спадщини, а тому причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку є поважними. Крім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). Водночас відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. У своєму позові [PERSON] судові витрати просила залишити за нею, а тому розподіл судових витрат у даній справі не здійснюється. Враховуючи вищенаведене, на підставі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 1268-1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved