Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу між подружжям та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а саме: просить шлюб між сторонами розірвати, призначити аліменти на виховання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття;. Позивач мотивує позовні вимоги тим, що шлюб з відповідачем вони уклали 08 вересня 2007 року, зареєструвавши у відділі РАЦС Трускавецького міського управління юстиції під актовим записом № 162. Під час проживання в шлюбі у них народилася донька [PERSON] - [INFO]. Основною причиною, яка послужила зверненню позивача в суд, це те, що сумісне життя з відповідачем в них не склалося через відсутність почуття любові, поваги, дружби взаємодопомоги між ними. Шлюбні відносини між ними припинилися у 2014 році. Позивач прийшла до переконання, що надалі їх спільне проживання і збереження сімї є неможливим. Позивач в позові зазначає, що відповідач не приймає участь в утриманні дітей. Позивач в судове засідання не зявилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, не заперечує, щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився і не повідомив причини своєї неявки, хоча його належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи і від нього не поступало клопотання про слухання справи у його відсутності, тому за вказаних обставин, суд вирішив слухати справу без його участі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи те що позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов в цій частині слід задоволити, так як збереження сім'ї сторін і їх подальше спільне проживання як подружжя є неможливим, оскільки подібне суперечило б інтересам одному із них. Вказана позиція суду грунтується на письмових доказах, та тому, що сторони шлюб уклали 08 вересня 2007 року, зареєструвавши у відділі РАЦС Трускавецького міського управління юстиції під актовим записом № 162, що підтверджується свідоцтвом про одруження, яке є в матеріалах справи. Під час проживання в шлюбі у них народилася донька [PERSON] - [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження наявного у справі. В судовому засіданні встановлено, що малолітня дитина проживає разом з позивачем, підтвердженням чого є відмітка в будинковій книзі. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідач має інших дітей, крім спільних дітей з позивачкою, або має на утриманні, непрацездатних дружину, батьків та дітей. Враховуючи вищезазначене, та те, що між сторонами відсутня домовленість щодо утримання дитини, відповідач добровільно не сплачує аліментів на утримання дитини, суд приходить до висновку, що слід зобовязати [PERSON] виплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] - [INFO], щомісячно у твердій грошовій сумі 850 грн. щомісячно, починаючи з 31.03.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved