Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що 04.06.2015 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею і перебуває на її утриманні. На даний час шлюбні відносини між ними припинено, відповідач тривалий час проживає окремо. Відповідач добровільно кошти на утримання дитини не надає, хоча має можливість та зобов`язаний сплачувати на утримання доньки аліменти. Інших утриманців не має, за станом здоров`я протипоказань щодо працевлаштування не має. Просила стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в частці від доходу в розмірі 50% частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, уточнив позовні вимоги, зокрема, просить стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в частці від доходу в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Представник відповідача в письмовому відзиві та в судовому засіданні позов визнає частково - в розмірі 1 200, 00 грн. Пояснила, що відповідач на даний час не працює у зв`язку з значним погіршенням здоров`я, на його утриманні перебуває батько - інвалід, який отримує мінімальну пенсію. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04.06.2015 року Виконкомом Липинської сільської ради Луцького району Волинської області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис № 8. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Сторонами визнається, що дитина проживає разом з матір`ю і повністю перебуває на її утриманні, відповідач кошти на утримання дитини на даний час не надає. Згідно ст.ст. 141, 180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Як слідує з положень ч.2 ст. 180, ч.1 ст. 183, ч.1 ст. 191 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред`явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20.11.1959 р., проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості (принцип 6). Батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття (стаття 51 Конституції України, стаття 180 Сімейного кодексу України). Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з частинами першою, третьою статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька та/або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Виходячи з наведеного, батьки зобов`язані забезпечити такий рівень життя своїх дітей, який є необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей на рівні, що визначений законодавством. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує відсутність стабільного заробітку відповідача, стан його здоров`я, водночас, відсутність медичних застережень щодо працевлаштування, перебування на його утриманні батька - інваліда, який отримує пенсію по інвалідності, матеріальне становище матері дитини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а також ту обставину, що дитина перебуває на її повному утриманні. Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків в утриманні дітей, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Цих коштів, на думку суду, буде достатньо для покриття витрат на задоволення життєвих потреб дитини, зокрема її фізичного та духовного розвитку. На підставі статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач в силу пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved