Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] полтавської державної нотаріальної контори про звільнення майна з-під арешту. В позовній заяві зазначила, що з 06 червня 2001 року вона є власником 3/10 частин житлового будинку, розташованого адресою: [ADDRESS]. 16 березня 2005 року [PERSON] полтавською державною нотаріальною конторою на виконання ухвали Ленінського районного суду м.Полтави від 21 липня 2000 року накладено арешт на вказане майно. Вказуючи, що вказаний арешт порушує її право власності, позивач просила суд зняти арешт з квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що зареєстрований [PERSON] полтавською державною нотаріальною конторою 16 березня 2005 року за №1767258. За клопотанням представника позивача до участі у справі залучено співвідповідачів: ухвалою суду від 20 січня 2017 року - [PERSON] державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради, ухвалою від 17 лютого 2017 року - [PERSON] та [PERSON] (а.с.46,60). Позивач в судове засідання не зявилась, уповноваживши адвоката [PERSON] представляти її інтереси в суді. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] полтавська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, надавши письмові заперечення проти позову. В даних запереченнях зазначала, що не є належним відповідачем, та просила виключити її з числа відповідачів. Представник відповідача [PERSON] державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради [PERSON] також в засідання не зявилась, надавши письмові заперечення проти позову, у яких посилалась на ту обставину, що позивач до державних реєстраторів речових прав управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно з заявою про припинення обтяження не зверталась. Тому в задоволенні позову просила відмовити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились. Треті особи [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Після оголошеної судом перерви [PERSON] в судове засідання також не зявилась. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності осіб, що в засідання не зявились. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 21 липня 2000 року з метою забезпечення позову в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, накладено арешт на майно [PERSON], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.25). На виконання вказаної ухвали 16 березня 2005 року [PERSON] полтавською державною нотаріальною конторою відомості про арешт майна [PERSON] внесено до Єдиного реєстру заборон на відчуження обєктів нерухомого майна (а.с.27). Вказана цивільна справа Ленінським районним судом м.Полтави розглянута, 22 лютого 2007 року по ній ухвалено рішення, згідно якого з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто кошти в загальному розмірі 11328,50 грн. (а.с.26). За повідомленням Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за вих. № 4/14235 від 02 липня 2016 року будь-які виконавчі провадження стосовно [PERSON] згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень станом на 02 липня 2016 року відсутні (а.с.28). Також судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 06 червня 2001 року приватним нотаріусом Полтавського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] є власником 3/10 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться у м.Полтаві по вул.Артема, буд.46 (а.с.4). 06 червня 2001 року право власності на вказані 3/10 частин жилого будинку за [PERSON] зареєстровано Полтавським бюро технічної інвентаризації. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. [PERSON] звернулась до суду з позовом про звільнення з-під арешту квартири [ADDRESS], але будь-які правовстановлюючі документи, що підтверджували б право власності позивача на квартиру №1 за вказаною адресою відсутні. Позивач є власником 3/10 частин будинку, а не квартири №1. І хоча згідно технічного паспорту на будинок по вул.Артема, 46 у м.Полтаві він умовно поділений на три квартири, позивач користується приміщеннями, що визначені в технічному паспорті як квартира №1, позивач не є власником квартири як обєкта нерухомого майна. Так, відповідно до статті 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Стаття 382 ЦК України надає визначення квартири як об'єкта права власності, та зазначає, що квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Тобто поняття квартири та частини житлового будинку згідно цивільного законодавства України не є тотожними. Оскільки позивач у встановленому законом прядку права власності на квартиру №1 за вказаною вище адресою не набула, відповідно таке право власності на квартиру №1 захистові не підлягає. Відповідно в задоволенні позову необхідно відмовити за його безпідставністю. Крім того, [PERSON] полтавська державна нотаріальна контора та [PERSON] державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради є неналежними відповідачами за вказаним позовом. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у Постанові «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27 серпня 1976 року №6, за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Тому в задоволенні позовних вимог до [PERSON] полтавської державної нотаріальної контори, [PERSON] державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради необхідно відмовити також з тих підстав, що вони є неналежними відповідачами. Таким чином в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі. Оскільки позивач від сплати судового збору звільнена як інвалід першої групи, судові витрати у справі необхідно віднести за рахунок держави На підставі викладеного,

Outcome: dismissed