overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вимогами до відповідача [PERSON] і просить стягнути з нього аліменти на утримання трьох дітей по 1 500грн. на кожну дитину щомісяця. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між нею та відповідачем погіршились сімейні стосунки, що призвело до фактичного припинення відносин, діти проживають з нею, а відповідач добровільної участі у матеріальному забезпеченні дітей не приймає, при цьому має можливість надавати допомогу у твердій грошовій сумі. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, у поданій заяві просила проводити розгляд справи у її відсутність , вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] подав заяву, якою вимоги [PERSON] визнав, просив справу розглянути у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 10 вересня 2003 року . Від спільного життя мають трьох дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Діти проживають з позивачем та потребують матеріального забезпечення. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із встановленого вбачаєься, що на утриманні позивача знаходяться троє малолітніх дітей. Відповідачем розмір аліментів визнано. Вказане свідчить про необхідність задоволення вимог позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вимогами до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від всієї суми доходу відповідача, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що в добровільному порядку аліменти відповідач не сплачує. Позивач [PERSON]. в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву згідно якої вимоги позивача визнав, та просив проводити розгляд справи у його відсутність. Суд вивчивши надані сторонами докази прийшов до наступного висновку. Встановлено, що 09 серпня 2003 року між [PERSON] та [PERSON], було укладено шлюб, який був зареєстрований 09.08.2003 року у Відділі реєстрації актів громадського стану Кіровського районного управління юстиції М.Кіровограда, актовий запис № 539. Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. 14 серпня 2014 року згідно рішення Печерського районного суду м.Києва шлюб між сторонами було розірвано. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 цього ж Кодексу способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 цього ж Кодексу якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З урахуванням віку дитини, рівності обов'язків по утриманню дитини, доходи кожного з батьків, суд вважає, що достатнім і виправданим буде розмір аліментів у запропонованому позивачем розмірі, який визнав відповідач. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вимогами до відповідача [PERSON] про стягнення вартості 12 частини квартири [ADDRESS] , припинити її право на цю частку та визнати за [PERSON] право власності на неї, відшкодувати судові витрати понесені у зв'язку з розглядом справи. Після проведення судової експертизи позивач уточнила розмір своїх вимог та просила стягнуи з відповідача вартість її частки у спільному майні в розмірі 466 413,50грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач позбавлена можливості користуватись належним їй майном з огляду на те, що відповідач чинити перешкоди у цьому, а отже позивач виявила бажання виділу своєї частини в натурі. Оскільки такий виділ не можливий позивач просить стягнути з іншого співвласника на її користь варість її частини у спільному майні та припинити її право власності на неї. Під час судового розгляду представники позивача [PERSON] і [PERSON] підтримали вимоги позивача, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд, в судове засідання не з'явився, причин своєї неявки суду не повідомив, письмових заперечень по суті не подав. За згодою представників позивача судом проведено заочний розгляд справи. Судом встановлено наступні обставини. [PERSON] (Позивач) є власником 1/2 (одна друга) частини квартири [ADDRESS]. Частка належить Позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.07.2006 року. Власником іншої 1/2 частини квартири є [PERSON] (Відповідач) на підставі того самого свідоцтва. Спірною квартирою Позивач не користується і живе з батьками (що підтверджується довідкою 23.01.2014 року), так як в ній проживають інші особи, в тому числі і Відповідач. Позивач вже неодноразово зверталася до органів МВС, оскільки Фізичного доступу до Квартири не має, а відповідач постійно чинить перешкоди Позивачу. Порозумітися сторони не можуть. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права плодіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 355, 356 ЦК України власність двох чи більше із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вимогами до відповідача [PERSON] про стягнення вартості 1\\2 частини квартири [ADDRESS] , припинити її право на цю частку та визнати за [PERSON] право власності на неї, відшкодувати судові витрати понесені у зв'язку з розглядом справи. Після проведення судової експертизи позивач уточнила розмір своїх вимог та просила стягнуи з відповідача вартість її частки у спільному майні в розмірі 466 413,50грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач позбавлена можливості користуватись належним їй майном з огляду на те, що відповідач чинити перешкоди у цьому, а отже позивач виявила бажання виділу своєї частини в натурі. Оскільки такий виділ не можливий позивач просить стягнути з іншого співвласника на її користь варість її частини у спільному майні та припинити її право власності на неї. Під час судового розгляду представники позивача [PERSON] і [PERSON] підтримали вимоги позивача, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач [PERSON] вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, вказуючи на те, що рішенням суду було встановлено порядок користування житловим приміщенням, якого він дотримується, при цьому ним не чиняться перешкоди щодо користування житлом позивачу. Позивач не користується житлом, за власним бажанням проживає в іншому місці. При цьому відповідач заперечував протии стягнення коштів з тих підстав що він не має достатну кількість грошових коштів. Судом встановлено наступні обставини. [PERSON] (Позивач) є власником 1/2 (одна друга) частини квартири [ADDRESS]. Частка належить Позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.07.2006 року. Власником іншої 1/2 частини квартири є [PERSON] (Відповідач) на підставі того самого свідоцтва. Спірною квартирою Позивач не користується і живе з батьками (що підтверджується довідкою 23.01.2014 року). В спірній квартирі проживає Відповідач з родиною. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13 травня 2013 року було встановлено порядок користування квартирою [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права плодіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 355, 356 ЦК України власність двох чи більше із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вимогами до відповідача [PERSON], які уточнила під час судового розгляду і просить стягнути з нього аліменти на утримання двох дітей в розмірі 33% від заробітку щомісяця, але не менше встановленого мінімуму на дитину відповідного віку. Позовні вимоги обгунтовані тим, що подружжя проживає окремо, відповідач добровільної участі у забезпеченні дітей не приймає, при цьому має можливість надавати допомогу у визначеному розмірі, оскільки має регулярний дохід. Позивач [PERSON] під час судового розгляду підтримала вимоги, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] вимоги позивача визнав частково, зокрема погодився сплачувати по 1 000грн. на кожну дитину, вказуючи на те, що на початку травня 2017 року позивач разом з дітьми переїхала до м. Києва. В той же час відповідач постійно утримував сім'ю, та в подальшому сподівається на вирішення даного конфлікту. Вислухавши пояснення позивача, відповідача та його представника , вчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23 червня 2006 року . Від спільного життя мають двох дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Із наданих позивачем відомостей видно, що подружжя має двох дітей, які проживають з позивачем. Встановлено, що сторони у даній справі -батьки малолітніх дітей, обидва працездатні, працюють, отримують відповідний стабільний дохід. З травня 2017 року відповідач участі в утриманні дітей не приймає, при цьому має обов'язок встановлений ст. 180 СК України. З огляду на те, що відповідач має стабільний дохід, враховуючи рівність сторін в утриманні дітей, вік дітей, розмір встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, слід дійти висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вимогами до Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» і просила стягнути з відповідача на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01.08.2014 по 25.02.2016 в сумі 47 437,66 грн., а також середній заробіток за період затримки розрахунку з 25.02.2016 по серпень 2016 у розмірі 5 377, 86 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення трудового законодавства не здійснив усіх необхідних розрахунків з позивачем при звільненні. Позивач [PERSON], подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила проводити розгляд справи у її відсутність. Відповідач ДП «УкрДАГП» в судове засідання представника не направив, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, письмових заперечень по суті спору не подав. За згодою позивача судом проведено заочний розгляд справи. Суд дослідивши письмові докази у справі, прийшов до наступного висновку. Встановлено, що позивач [PERSON] працювала в Державному підприємстві «Українське державне аерогеодезичне підприємство» (ДП «УкрДАГП») з 12.05.1974 року до 25.02.2016 року. Відповідно до наказу № 05-К від 25.02.2016 позивачка звільнена з за власним бажанням згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України. В день звільнення з роботи позивачці не виплачено заробітну плату за період з 01.08.2014 по 25.02.2016 в сумі 47 437,66 грн. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Оскільки під час судового розгляду не було встановлено наявність спору між сторонами щодо розміру заборгованості та обставин, які б перешкоджали відповідачу здійснити розрахунок, вимоги позивача є повністю обґрунтованими. Заробгованість із виплати остаточного розрахунку перед [PERSON] становить: 47437,66 грн. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 25.02.2016р. по 16 серпня 2016 року складає 5 377,86гр. Розрахунок складений позивачем відповідає вимогам Закону та не спростований відповідачем. З огляду на те, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вимогами до Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» і просить стягнути з відповідача на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з вересня 2014 року по вересень 2016 року в сумі 39885,33 грн., а також середній заробіток за період затримки розрахунку з жовтня 2016 року по березень 2017 у розмірі 9230,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення трудового законодавства не здійснив усіх необхідних розрахунків з позивачем при звільненні. Позивач [PERSON], подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила проводити розгляд справи у її відсутність. Відповідач ДП «УкрДАГП» в судове засідання представника не направив, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, письмових заперечень по суті спору не подав. За згодою позивача судом проведено заочний розгляд справи. Суд дослідивши письмові докази у справі, прийшов до наступного висновку. Встановлено, що позивач [PERSON] працювала в Державному підприємстві «Українське державне аерогеодезичне підприємство» (ДП «УкрДАГП») з 14.02.1983 року до 30.09.2016 року. Відповідно до наказу № 32-К від 30.09.2016 позивачка звільнена з за власним бажанням згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України. В день звільнення з роботи позивачці не виплачено заробітну плату за період з вересня 2014 по вересень 2016 в сумі 39885,33 грн. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Оскільки під час судового розгляду не було встановлено наявність спору між сторонами щодо розміру заборгованості та обставин, які б перешкоджали відповідачу здійснити розрахунок, вимоги позивача є повністю обґрунтованими. Заробгованість із виплати остаточного розрахунку перед [PERSON] становить: 39885,33 грн. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та по день подачі позову до суду складає 9320,00 грн. Розрахунок складений позивачем відповідає вимогам Закону та не спростований відповідачем. З огляду на те, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вимогами до ПрАТ «Дека Іншуренс» і просить стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 250 000грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань. Зокрема, 02.12.2013р. між відповідачем та чоловіком позивача, [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування від нещасних випадків, відповідно до умов якого , на випадок смерті Вигодонабувачу - Спадкодавцю повинна бути виплачена страхова сума у зазначеному розмірі. При цьому при настанні страхового випадку така сума виплачена не була. Під час судового розгляду представник позивача підтримав вимоги просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Представник відповідача вимоги не визнала, заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що при проведення аналізу обставин події, що відбулась з Страхувальником,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] , в якому зазначила, що вони перебувають у шлюбі з 04.11.2005, який зареєстрований Новозбур`ївською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, актовий запис - №31. Від шлюбу народилось двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] .. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні характери та погляди на життя. З січня 2018 сторони припинили проживати однією сім`єю. Подальше примирення неможливе, надалі перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, за наданий судом час вони з відповідачем не примирились. Відповідач в судове засідання надав заяву та просив суд розглядати справу без його участі, та надає згоду на розлучення. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом при розгляді справи встановлено, що 04.11.2005 Новозбур`ївською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, було зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис - №31. (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження, сторони мають спільних дітей: син - [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] (а.с.9, 10). Частиною 3 ст.105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчать про повний розпад сім`ї. Основна причина розпаду сім`ї це різні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Відповідно до норм ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Отже, суд вважає причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. 12.11.2018 ухвалою Голопристанського районного суду позивачу було відстрочено сплату судового збору в сумі 704,80грн. до ухвалення судового рішення. В позовній заяві позивач просить суд покласти судові витрати на відповідача. На підставі ст.141 ЦПК України на користь держави також підлягає стягненню з відповідача судовий збір (станом на 2018 рік) у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved