Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду 27.09.2018 року з вищезгаданим позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що їй на праві власності належить 1/4 частка квартири №7, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Юрія Камінського, будинок 8. У зазначеній квартирі зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] її дочки, яка в квартирі не мешкає . Вона, позивач , не може розпоряджатися своїм майном, тому просить суд визнати відповідача такою , що втратила право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач присутньою не була, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні не була присутньою , про час та місце розгляду справи повідомлена за зареєстрованою в установленому порядку адресою, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Представник третьої особи відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Металургійної районної у місті ради в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений, про причину неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або без повідомлення причин, який не подав відзив, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON]\~ є співвласником квартири №7, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Олейникова, будинок 8, 1/4 якої належить їй на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства Криворізької міської ради народних депутатів ДЗ-665а від 21.12.2007 року (а.с.3,6). Відповідно розпорядження Голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 19 травня 2016 року № Р-223/0/3-16 «Про перейменування топонімів у населених пунктах області» вул. Олейникова в м.Кривому Розі перейменовано на вул. Юрія Камінського , Дзержинський район - на Металургійний. У зазначеній квартирі зареєстровано місце проживання - [PERSON] [INFO], що підтверджується довідкою , виданою КОМДІС «Нова-ком» №24 від 03.09.2018 року (а.с. 13), відомостями адресно-довідкового сектору ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 26.10.2018 року (а.с. 12), з яких вбачається, що [PERSON] зареєстрована за вищеназваною адресою з 20.03.2007 року. [PERSON] не мешкає в квартирі з 2008 року, що підтверджується актом мешканців будинку (а.с.5). Разом із цим відповідач [PERSON] також є співвласником спірної квартири. На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства Криворізької міської ради народних депутатів ДЗ-665а від 21.12.2007 року , їй на праві приватної спільної часткової власності належить 1/4 частка квартири. Згідно\~ зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпоряджання своїм майном.\~\~ Стаття 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пунктом 34 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі Постанова), судам розяснено, \~ оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України,\~статті 316 - 319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71, 72, 109, 110, 116\~Житлового кодексу Української РСР\~(далі - ЖК УРСР).У зв'язку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Отже, дані правовідносини виникли між співвласниками житлового приміщення, які мають рівні права щодо спірного житла. Таким чином, відповідач є співвласником квартири,\~її право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном. Відсутність відповідача за зареєстрованою адресою не є підставою для визнання її особою, що втратила право користування житловим приміщенням, тому позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed