Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Бердянський міськрайонний суд Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1762 грн. щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. У позові зазначає, що 05 квітня 2017 року вона уклала шлюб з [PERSON] у Бердянському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головною територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №117. Від шлюбу народилась донька [PERSON] , [INFO] . Сторони однією родиною не проживають з квітня 2018 року, проте шлюб не розірваний, спільне господарство не ведуть. 31 травня 2018 року чоловік виїхав до Республіки Білорусь. Позивачка не працює, так як дитині виповнилося всього 1 рік і 2 місяці, а тому вона опинилася в дуже скрутному матеріальному становищі. Відповідач по справі ніякої матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає, тому вимушена звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів з відповідача на своє утримання до трирічного віку доньки. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 жовтня 2018 року у зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] є громадянином Республіки Білорусь та проживає за адресою: [ADDRESS] , було направлено судове доручення до компетентного суду Республіки Білорусь про вручення документів та виконання окремих процесуальних дій відносно [PERSON] Провадження у справі було зупинено до надходження відповіді від іноземного суду на судове доручення. 11 лютого 2019 року на адресу суду надійшли документи, складені судом Солігорського району Мінської області Республіки Білорусь у зв`язку з виконанням доручення про вручення документів та виконання окремих процесуальних дій відносно [PERSON] та ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 лютого 2019 року провадження у справі було поновлено. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Кондрашова В.М. у судове засідання не з`явилися, згідно заяви представника, що надійшла на адресу суду 16 квітня 2019 р. просила справу слухати у її відсутність та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. З протоколу судового засідання, яке відбулося 28 грудня 2018 року в Солігорському районному суді Мінської області, проведеного на підставі судового доручення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області, надісланого в порядку ст. 498 ЦПК України, вбачається, що відповідач згоден на розгляд справи Бердянським міськрайонним судом Запорізької області без його участі, позов визнав частково, так як на даний час не працює, є безробітним, проходить професійну перепідготовку в Закладі освіти «Слуцький державний коледж» за спеціальністю «Слюсар КІПіА» з 09 вересня 2018 року по 19 лютого 2019 року з виплатою стипендії у розмірі 24 рубля 50 копійок. Вважає, що у квітні 2019 року буде працевлаштований та зможе надавати матеріальну допомогу у розмірі 100 рублів до досягнення донькою трьох років. Приймаючи до уваги заяву представника позивача, пояснення відповідача, надані у Солігорському районному суді Мінської області, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. 05 квітня 2017 року сторони зареєстрували шлюб у Бердянському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головною територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №117, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 05 квітня 2017 року, серія [NUMBER] (а.с. 8) [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про народження (а.с. 7). Сторони проживають окремо. Дитина мешкає та зареєстрована з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з довідки з місця проживання (а.с.10) та довідки про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 11). Відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з місця проживання та склад сім`ї (а.с. 37). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працездатний, однак на даний час офіційно він не працевлаштований, як безробітний перебуває на обліку у Відділі зайнятості управління праці, зайнятості і соціального захисту Солігорського районного виконавчого комітету, проходить професійну перепідготовку в Закладі освіти «Слуцький державний коледж» за спеціальністю «Слюсар КІПіА» з 09 вересня 2018 року по 19 лютого 2019 року з виплатою стипендії у розмірі 24 рубля 50 копійок (а.с. 38). Згідно зі ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно п. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що позивачка у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, не має змоги працювати і утримувати себе. Відповідач не відмовляється від свого обов`язку сплачувати аліменти на утримання дружини, проте у меншому розмірі, ніж про це просить позивач. З урахуванням того, що відповідач по справі працездатний, хронічними захворюваннями не страждає, що надає йому можливість сплачувати аліменти на утримання позивачки, суд вважає, що він спроможній сплачувати кошти на утримання дружини у розмірі 1500 грн. щомісяця до досягнення дитиною трьох років. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 79 СК України). Враховуючи те, що позивач при пред`явленні позову звільнена від сплати судового збору згідно Закону України «Про судовий збір», у такому разі, судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial