Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те що, між нею та відповідачем 23.08.1989 року укладений шлюб, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, інших утриманців не має, працює, за станом здоров'я має можливість сплачувати аліменти. В зв'язку з чим просить стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду та до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, з розміром аліментів погоджується. Крім цього, повідомив, що працює на посаді сторожа в Павлоградському міжрайонному управлінні водного господарства,\~не\~є інвалідом,\~хронічними захворюваннями не страждає, інших утриманців та аліментних зобовязань не має, стягнення за виконавчими листами з нього не проводяться, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Частиною 1 статті 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить\~вимоги позивача законними, обґрунтованими, а позов таким, що належить задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 165675, виданим Станичненською сільською радою Нововодолазького району Харківської області 25.04.2001 року (а.с. 8). Відповідно до даного свідоцтва відповідач по справі є батьком дитини, оскільки він записаний батьком в документі про народження. На даний час відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Сторонами не надано доказів того, що батьками досягнута угода про утримання дитини, а також доказів добровільного виконання відповідачем своїх обовязків по утриманню дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач є працездатним,\~не є інвалідом,\~хронічними захворюваннями не страждає, інших утриманців не має, працює, стягнення за виконавчими листами з нього не проводяться. Відповідач зі своєї сторони доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти на свою неповнолітню дитину в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, не надав. Тому суд вважає, що відповідач має можливість надавати утримання дитині. Право дитини на такий рівень життя, що необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, закріплено в ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін. Також суд враховує, що відповідач є працездатним, не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. На підставі ст.ст. 182, 183 Сімейного кодексу України суд встановлює аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів суд вважає достатнім для задоволення розумних потреб дитини. Враховуючи все зазначене вище, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~\~позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Outcome: approved