Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 25 листопада 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у відділі актів цивільного стану служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області. [INFO] року у них народився син [PERSON], який проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. Зазначає, що відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання та виховання сина, а саме: на придбання одягу, засобів гігієни, продуктів харчування, медикаментів тощо. Інтересами сім'ї не цікавиться. Вказує, що їй самостійно важко утримувати сина, матеріально його забезпечувати, оскільки сама в даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримую допомогу в розмірі 860 гривень, що в теперішній час зовсім недостатньо для свого існування й утримання дитини. Крім того, вона самотужки оплачує кредитні зобов'язання перед банком та приватними особами, які вони з відповідачем отримали разом. На неодноразові прохання позивачки про матеріальну допомогу на її утримання та утримання і виховання сина - відповідач не звертав уваги та ігнорував їх. За наведених обставин, позивач просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку до досягнення дитиною повноліття та стягувати на своє утримання в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку ( доходу) до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки відповідач працює, будь- яких інших утриманців він не має і тому має реальну змогу сплачувати аліменти. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено по справі, 25 листопада 2016 року між [PERSON], [INFO] та відповідачем [PERSON], [INFO], було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі актів цивільного стану служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], актовий запис № 2907 від 25 листопада 2016 року ( а.с.7). Від спільного проживання у шлюбі у подружжя [PERSON] народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим 11 травня 2017 року у відділі реєстрації актів цивільного стану служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області ( а.с.6). Як вбачається з довідок № 14643 та № 14645 від 07.06.2017 року, виданих Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради [PERSON] проживає з мамою [PERSON] за адресою [ADDRESS] ( а.с.8,9). Судом встановлено, що сторонами не досягнуто добровільної згоди щодо розміру щомісячної матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина, а також на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х річного віку, оскільки статтею 84 ч.2 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до статті 180 СК України вбачається, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В частині 2 цієї статті зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Так, при визначенні розміру аліментів суд, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 182 СК України врахував всі фактичні обставини справи, встановлені у судовому засіданні, а саме те, що відповідач [PERSON] працює та отримує регулярний дохід, має задовільний стан здоров'я, він є дієздатним, інших утриманців немає, а позивачка [PERSON] не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, тому суд прийшов до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу як на утримання сина так і на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х річного віку . Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об'єктивності та справедливості, суд вважає позов обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню в чому не заперечував в подальшому і сам відповідач . Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дітей, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. В порядку ст.141 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позовної заяви позивача, яка звільнена від сплати судового збору, судовий збір в розмірі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved