Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду зазначивши, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб 22 листопада 2005 року. Сторони мають трьох спільних неповнолітніх дітей: доньок Анжелу, [INFO], та Вікторію, [INFO], і сина [PERSON], [INFO]. Заявляючи про розірвання шлюбу, позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, вони мають різні погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Фактично шлюбні відносини припинено з 2010 року, коли подружжя стали проживати окремо. Зазначаючи, що спору про поділ майна немає, позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн., та після розірвання шлюбу залишити прізвище «Ілюша». В підготовчому судовому засіданні позивачка повністю підтримала позовні вимоги та пояснила, що вони з відповідачем спільно проживали до 2010 року, коли відповідач переїхав жити до своєї матері, та з цього часу вони проживають окремо. Вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у неї так і у відповідача на грунті сімейно-побутових проблем та протилежних поглядів на сімейне життя, виховання та утримання дітей розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Сторони намагаються спілкуватися лише за необхідності вирішити питання утримання та виховання дітей. Останнім часом, відповідач усунувся від обов'язку утримання дітей, заявляє, що йому самому не вистачає на життя. Так, чоловік заявив, що вона має спочатку розлучитися, а потім отримає кошти на дітей. Він не підтримав дружину, коли виникла необхідність рятувати сина через отриману травму, і так само відсторонився від вирішення побутових проблем та виховання дітей. Позивачка зазначила, що вона планує змінити своє життя, переїхати разом з дітьми на постійне місце проживання до [INFO], а тому, не пов'язує своє майбутнє із чоловіком, який став їй чужою людиною. Спір про поділ майна та проживання дітей разом із матірю відсутній. На утримання дітей з відповідача стягнуто аліменти за рішенням суду. Відповідач в підготовчому судовому засіданні вказані позовні вимоги визнав та пояснив, що в 2010 році переїхав жити до своєї матері через постійні сварки та лайки дружини. З цього часу між сторонами припинені подружні стосунки, вони проживають окремо один від одного. Вважає, що їх сімя фактично розпалася, бо дружина не хоче примирення , їх спілкування закінчується сварками та взаємними претензіями. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Проаналізувавши зібрані докази, суд встановив таке. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ФМ № 007494, сторони зареєстрували шлюб 22 листопада 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Олександрівського райупраління юстиції Донецької області, актовий запис № 53. Позивачка змінила прізвище після реєстрації шлюбу з «Нановської» на «Ілюша» . а.с.7 Подружжя мають неповнолітніх дітей: - доньку Анжелу, [INFO], підтверджено свідоцтвом про народження серії І-НО № 274857, виданим у виконкомі Очеретинської сільської ради Олександрівського району Донецької області, актовий запис № 02 від 21 липня 2009 року; - доньку Вікторію, [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-НО № 043461, виданим у виконкомі Очеретинської сільської ради Олександрівського району Донецької області, актовий запис № 01 від 12 січня 2006 року; - сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-НО № 116782, виданим у виконкомі Очеретинської сільської ради Олександрівського району Донецької області, актовий запис № 01 від 26 січня 2006 року; а.с. 8-10 Спору про поділ майна сторони не мають. Вирішуючи позов, суд зважає на те, що сторони не підтримують подружніх стосунків та проживають окремо тривалий час, рідко спілкуються, їх сімя фактично розпалася. Подружжя не мають наміру вживати заходів для збереження сім`ї, спільне майбутнє не планують. Під час окремого проживання подружжя відбулось їх взаємне відсторонення. Суд враховує, що сторонни відмовилися від надання їм строку на примирення, посилаючись, що прийняли остаточне рішення про розлучення. За таких обставин реальна перспектива збереження сім`ї втрачена. Сторони дійшли згоди щодо проживання дітей разом з матірю. На утримання дітей з відповідача стягнено аліменти. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За статтею 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст.110 СК України. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України , суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд, враховуючи ступінь вини кожної із сторін у розпаді сімї, вважає за необхідне стягнути понесені позивачкою судові витрати з відповідача.

Outcome: approved