Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом про позбавлення батьківський прав [PERSON], [INFO], у відношенні сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову посилається на те, що з [PERSON] по справі вона перебувала в шлюбі, який було розірвано 12.01.2006 рішенням Дергачівського районного суду Харківської області та видане свідоцтво про розірвання шлюбу 04.04.2006 за актовим записом №75 відділом РАЦС Дергачівського районного управління юстиції Харківського області. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого у актовому запису № 63 записаний [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] І-ВЛ № 005895, виданим 24.06.2005 Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області. Ще до розірвання шлюбу, одразу після народження дитини у 2004 році відповідач покинув сімю, проживав окремо, не приймав ніякої участі в виховані і утриманні дитини та по теперішній час теж своє ставлення до дитини не змінив. Вона зверталась до суду з заявою про стягнення аліментів з [PERSON], але він повністю проігнорував рішення суду, вимоги виконавчої служби Ленінського районного ВДВС районного управління юстиції Харківської області не виконував, що підтверджується довідкою, виданою 05.11.2005 Ленінським РУЮ м. Харкова, (виконавчий лист №2-678) від 14.04.2005. Факт того, що [PERSON] не займався вихованням дитини, та взагалі не спілкується з дитиною з дня її народження підтверджується листом управління праці та соціального захисту населення Дергачівської РДА від 17.11.2005 за № 07-14/5246, про те, що [PERSON] ніде не працює, не служить та не навчається. Вона вимушена була звертатися за допомогою. [PERSON] праці та соціального захисту населення Дергачівської ДРА від 01.11.2005 за № 01-0/5096 також підтверджує, шо відповідач ухиляється від утримання своєї неповнолітньої дитини та взагалі переховується від усіх контролюючих органів. Довідка Начальника ДВС у Ленінському районі м. Харкова від 01.02.2007 також підтверджує, що [PERSON] ухилявся від сплати аліментів. Крім того, факт того, що відповідач ухиляється від свої батьківських обовязків підтверджується клопотання координатора Партії захисників [PERSON] по м. Харкова до Дергачівської РДА від 09.09.2005 за № 9/109-05, з якого видно, що у 2005 році [PERSON] знайти не могли. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася. Представник позивача [PERSON] надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити та винести заочне рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе розглядати справу по суті у відсутності відповідача. Представник третьої особи Служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації у судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій не заперечує проти задоволення позову та просить справу розглядати за його відсутності. Відповідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного. На підставі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 77 ЦПК України) та допустимими (ст. 78 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, згідно ст.82 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували з 07.09.2002 у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12.01.2006. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 10.03.2005 стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання на період вагітності до народження дитини. Постановою №17-536/05 18.04.2005 державним виконавцем ВДВС Ленінського РУЮ у м. Харкові відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа в/л 2-678 виданого 14.04.2005 Дергачівським районним судом Харківської області про стягнення з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] Як вбачається з довідки Ленінського районного управління юстиції у м. Харкові від 05.07.2005 боржник [PERSON] за період з 17.02.2005 по 08.06.2005 аліменти на період вагітності дружини [PERSON] не сплачував. Як вбачається з довідки ДВС у Ленінському районі м. Харкова ДДВС від 01.02.2007 згідно рішення №2-1728 Дергачівського районного суду Харківської області від 30.10.2006 [PERSON] зобовязаний сплачувати аліменти в розмірі ? частини на утримання сина [PERSON] [INFO], на користь [PERSON] За період з 01.08.2006 по 31.01.2007 (згідно перевірки журналу депозитного рахунку служби за період з 01.08.2006 по31.01.2007) аліменти через органи ДВС не сплачувались. Як вбачається з паспорту серії МН №998610, виданого Солоницівським ВМ Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області від 30.09.2008 позивач [PERSON] з 27.08.2008 перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], на підставі чого її прізвище було змінене з «Циганенко» на «Кучерявенко». З наданого Дергачівською районною державною адміністрацією Харківської області висновку №01-49/658 від 15.02.2018 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] вбачається, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації 15.02.2018 було розглянуто матеріали Дергачівського районного суду Харківської області про надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], який зареєстрований за адресою: [INFO], фактична адреса: [ADDRESS], у відношенні його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Малолітня дитина, [PERSON], [INFO], мешкає з матірю [PERSON], за адресою: вул. Горького, буд. 63, с. Подвірки, Дергачівський район, Харківська область. З документів, які розглядалися на засіданні комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації, в тому числі акту обстеження матеріально - побутових умов проживання від 14.01.2018, складеного депутатом Солоницівської селищної ради, довідки - характеристики на [PERSON], наданої Подвірським НВК від 15.01.2018 № 7, довідки лікаря Амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Подвірки, вбачається, що [PERSON] не займається вихованням сина [PERSON], не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не спілкується з сином, не бере участі у навчально - виховному процесі та не приймає участі у лікуванні дитини, чим порушує права малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищезазначене, та відповідно до витягу з протоколу комісії з питань захисту прав дитини Дергачівської районної державної адміністрації від 15.02.2018 № 3, а саме рішення № 17 «Про розгляд матеріалів суду про надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні його малолітнього сина [PERSON], [INFO]», частин 4, 5 статті 19, пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, повязаної із захистом прав дитини», Дергачівська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], який зареєстрований за адресою: [INFO], фактична адреса проживання: [INFO], у відношенні його малолітньої сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Як вбачається з пункту 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язкам». Зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення відповідача від виховання дитини, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення батька до своїх батьківських обов'язків. Названі дії у відповідності до статті 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні його дитини [PERSON], [INFO]. Відсутність батьківської турботи по відношенню до своєї дитини суперечить нормам статей 150,155 Сімейного кодексу України та статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», де чітко визначено, що батьки зобовязані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх духовний та моральний розвиток, навчання. Створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, готувати їх до самостійного життя. Згідно п.2 ст.164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обовязків щодо виховання дитини, є однією з підстав позбавлення батьківських прав. Батько дитини відповідач [PERSON] з сином не проживає, ніде не працює, матеріально його не підтримує, вихованням та утриманням дитини не займається. Оскільки відповідач по справі [PERSON] повністю ухиляється від виховання та забезпечення своє неповнолітньої дитини, то суд вважає за можливе позов задовольнити, позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На підставі ст.ст. 150, 155, 164, Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved