Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.01.1996 року помер [PERSON] Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Лички, вул. Дружби, 24, Ківерцівського району Волинської області та права на земельну частку (пай) розміром 3,31 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна». Вона є спадкоємцем майна померлого за заповітом, посвідченим 30.07.1996 року [PERSON] сільською радою Ківерцівського району Волинської області за реєстровим № 12. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно у зв'язку з відсутністю у спадкодавця оригіналів правовстановлюючих документів. Тому просить в судовому порядку визнати за нею право власності спадкове нерухоме майно, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. До суду надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області в судове засідання не з'явився. До суду подано заяву про визнання позову та розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.01.1996 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть І-ЕГ № 003433 від 29.01.1996 року (а.с.5). Відповідно до витягу з погосподарської книги № 9 за 1996 рік [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області, по особовому рахунку 563 рахується житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Лички, вул. Дружби, 24, Ківерцівського району Волинської області, який належить [PERSON], 1947 року побудови (а.с.7). Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0250526 від 10.07.2000 року [PERSON] належить право на земельну частку (пай) розміром 3,31 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» с. Тростянець Ківерцівського району Волинської області (а.с.8). До складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], ввійшов житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться в с. Лички, вул. Дружби, 24, Ківерцівського району Волинської області та право на земельну частку (пай) розміром 3,31 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» с. Тростянець Ківерцівського району Волинської області, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області № 992 від 10.08.2017 року (а.с.6). Як вбачається із заповіту, посвідченого 30.07.1996 року [PERSON] сільською радою Ківерцівського району Волинської області за реєстровим № 36, [PERSON] розпорядився належним йому майном, заповівши його [PERSON] Заповіт не змінено і не скасовано (а.с.11). Відповідно до змісту ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), що діяв на час виникнення правовідносин, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст. 534 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Позивач у справі, [PERSON], будучи спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, що також підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Ківерцівського району № 992 від 10.08.2017 року (а.с.6). Постановою № 1201/02-31 від 30.08.2017 року державний нотаріус Ківерцівської державної нотаріальної контори відмовив гр. [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформленого свідоцтва на право власності на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину. Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про визнання за позивачем права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Лички, вул. Дружби, 24, Ківерцівського району Волинської області та права на земельну частку (пай) розміром 3,31 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» с. Тростянець Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 28.01.1996 року.

Outcome: approved