Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання спільної малолітньої доньки, [PERSON], [INFO]. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що з 16.07.2005 р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, з лютого 2013 шлюбні відносини фактично припинили, проживають порізно. 05.03.2014 рішенням Подільського районного суду м. Києва шлюб між ними розірвано, малолітня донька залишилась проживати з нею, відвідує розвиваючі гуртки має проблеми та особливості, пов»язані зі здоров»ям, потребує постійної батьківської допомоги. Після розірвання шлюбу відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, фактично ухиляється від виконання батьківського обов»язку. На даний час утримує доньку самостійно, але перебуває в декретній відпусті, не має можливості забезпечувати належний рівень життя дитини. Відповідач мінливий досить високий, але не регулярний дохід, працює охоронником, займається професійно спортивною діяльністю, приймає участь в змаганнях різного рівня, що приносить додатковий заробіток. Позивач просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно до досягнення повнолітня дитиною. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги уточнила, у частині стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), відповідач їх визнав, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, і у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, враховуючи наступне. Діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою ( ст. 142 СК України). Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття ( ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі ( ст. 181 СК України) . Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ст. 183 СК України). Суд установив, що з 16.07.2005 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 05.03.2014 за рішенням Подільського районного суду м. Києва розірвали. Після розірвання шлюбу відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання спільної малолітньої доньки сторін, [PERSON], [INFO], яка утримується позивачкою самостійно, працює в ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ДЕВЕЛОПМЕНТ ПРОПЕРТІ» охоронником, отримує щомісячну зарплатню в сумі 2200 грн., нікому аліментів не платить. стягнень за виконавчими документами не має, та спроможний утримувати дитину. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Ураховуючи встановлені обставини, які не оспорюються сторонами, суд вважає доцільним присудити аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення повноліття дитиною. Відповідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Суд присуджує з відповідача у дохід держави судовий збір за стягнення аліментів у сумі 551 грн. 20 коп. На підставі наведеного, ст. ст. 142, 180 - 182, 191 СК України,

Outcome: approved