Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем з 12 лютого 2011 року, який розірвано на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 листопада 2013 року. Від данного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Рішенням суду від 11 листопада 2013 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У звязку з несплатою аліментів позивач звернулася до державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження та 11 квітня 2017 року виконавче провадження за № 53742660 було відкрито. Оскільки відповідач аліменти за рішенням суду вчасно та в повному обсязі не сплачує, утворилася заборгованість, розмір якої складає 14\~942,54 гривні. Це дає їй право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, у звязку з чим позивач і звернулася до суду з даним позовом. В процесі розгляду справи, позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.07.2014 року по 01.08.2017 року в розмірі 8554,00 грн. В судове засідання позивач не зявилась, була належним чином повідомлена про час та місце проведення судового засідання, до початку судового засідання від неї надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, одночасно зазначивши, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог та пояснив, що вважає позов безпідставним і таким, що не підлягає до задоволення, оскільки він належним чином виконує рішення суду, сьогоднішній день в нього відсутня заборгованість щодо сплати аліментів на утримання дитини. До того ж, він проходить процес лікування з червня 2016 року, який є дороговартісним, в зв'язку з відсутністю стабільного заробітку йому самому не завжди вистачає коштів на медикаменти. Його захворювання є хронічним та невиліковним, яке при несвоєчасному лікуванні може призвести до інвалідності. Кошти, якими він погасив заборгованість щодо сплати аліментів, він частково запозичив від свого товариша, а іншу частину отримав внаслідок застави ланцюжка та обручки в ломбарді. Просить врахувати всі обставини справи та відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача в судовому засіданні також заперечив проти задоволення позовних вимог. Вважає, що дії відповідача [PERSON] свідчать про намагання виконати свої зобов'язання по утриманню дитини, не зважаючи на власну хворобу. До того ж на розгляді Мукачівського міськрайонного суду (головуючий судя [PERSON]Е.) перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину в сумі 18220 гривень. У випадку задоволення даного позову, [PERSON], як тимчасово безробітний та потребуючий постійного лікування, буде змушений знову звернутися до родичів, друзів та кредитних установ для отримання чергової позики, що набагато ускладнить його і без того важке матеріальне та моральне становище. В зв'язку з всіма обставинами справи, беруючи до уваги матеріальний стан та стан здоров'я відповідача, просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФМ №202841 від 26.07.2011 року. Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 листопада 2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 листопада 2013 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення 11 листопада 2013 року видано виконавчий лист. 11 квітня 2017 року постановою державного виконавця Мукачівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області відкрито виконавче провадження № 53742660 з виконання виконавчого листа № 303/7346/13-ц про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, залишок заборгованості станом на 01.08.2017 року становив 14\~942,54 гривні. Згідно поданої відповідачем копії розрахунку заборгованості по аліментам від 29.09.2017 року за № 53742660, [PERSON] станом на 29.09.2017 року по виконанню рішення суду по справі № 303/7346/13-ц - немає заборгованості. Відповідно до ч. 1\~ст. 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Як вбачається з наданих відповідачем до заперечення копій виписок з історій хвороби та медичних обстежень, [PERSON] хворіє хронічним захворюванням, потребує постійного та своєчасного лікування, на яке витрачає чимало коштів. Як розяснено п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна накладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Таким чином, при вирішенні спору щодо стягнення заборгованості за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), потрібно довести наявність вини цієї особи. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Частиною першою статті 60 ЦК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частина четверта статті 60 ЦК України передбачає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження обставин, вказаних у позові, позивачем надано копії розрахунків заборгованості по аліментам. Будь-яких інших доказів позивач не надавала, клопотань про їх витребування не заявляла. В судовому засідання відповідачем надано розрахунок, згідно якого вбачається, що станом на 29.09.2017 року в нього відсутня заборгованість по сплаті аліментів. Крім того, в судовому засіданні відповідачем та представником відповідача належними та допустимими доказами доведено, що відповідачем вжито усіх необхідних заходів із виконання судового рішення про стягнення аліментів, він не ухилявся від їх сплати, заборгованість по сплаті аліментів, яка існувала в певний період часу, мала місце через відсутність у нього можливості своєчасно їх сплачувати. З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що відповідачем вживаються всі можливі заходи щодо виконання рішення суду про стягнення аліментів, затримка по їх виплаті мала місце з поважних причин, а саме стан здоров'я відповідача, а тому відсутні підстави для задоволення вимог позивача.

Outcome: dismissed