Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, в якому просила визнати її наймачем квартири [ADDRESS] . Свої позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що 03 січня 1985 року на підставі рішення адміністрації Черкаського шовкового комбінату їй було видано розпорядження (ордер) на право зайняття кімнати [ADDRESS] . Після цього вона заселилась та стала проживати у вказаній вище кімнаті. Ордер при поселенні вона віддала на зберігання коменданту гуртожитку, бо так та вимагала. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.02.1999п. договір купівлі-продажу від 29.11.1993р., укладений між організацією орендарів «Черкаський шовковий комбінат» і Фондом державного майна України про набуття «Черкаського шовкового комбінату» і частини продажу житлового будинку [ADDRESS] визнано недійсним. Ухвало судової колегії Черкаського обласного суду від 14.04.1999р. вище вказане рішення було залишено без змін. З часу заселення в дану квартиру, позивач вчасно та у повному обсязі сплачує комунальні послуги за користування нею, утримує її в належному вигляді, зробила капітальний ремонт кімнати. У березні 2019 року вона звернулась до відділу приватизації департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради із заявою щодо приватизації кімнати [ADDRESS] . Проте, у відділі приватизації їй сказали, що для отримання заяви на приватизацію кімнати в гуртожитку, їй потрібно надати ордер на поселення у кімнату або надати договір найму. За відсутності ордеру на поселення в даній кімнаті чи договору найму, позивач не має права приватизувати житло в якому проживає, т.к. вона, можливо, і не є наймачем вказаної кімнати. При цьому зауважили, що згідно ч.1 ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинку державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Оскільки ордеру в позивача не має і вона не має змоги його віднайти, договір найму укладався, але їй він не надавався, тому вона була змушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Шиповича В.В. від 15.04.2019р. позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 06.05.2019р. позовна заява, після усунення недоліків, прийнята до розгляду суддею Шиповичем В.В. Відкрито провадження у справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання з повідомленням сторін та визначено сторонам строк подання заяв по суті позовних вимог. Розпорядженням керівника апарату суду за №44 від 14.05.2019р. у справі призначений повторний автоматизований розподіл судової справи, оскільки суддю Шиповича В.В. 11.05.2019р. було відраховано зі штату суду у зв`язку із призначенням на посаду судді Верховного Суду у Касаційний цивільний суд. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2019 у справі визначено головуючого суддю Демчика Р.В. Ухвало суду від 20.05.2019р. дана цивільна справа прийнята у провадження судді Демчика Р.В. Призначена до розгляду у підготовче засідання з повідомленням сторін. 14.06.2019р. відповідачем Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради подано відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 19.07.2019р. підготовчий розгляд справи закрито. Призначено справу до розгляду по суті позовних вимог. 05.11.2019р. від позивача надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача. Ухвалою суду від 05.11.2019р. клопотання позивача задоволено. Замінено неналежного відповідача - Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради на належного ПАТ «Черкаський шовковий комбінат». Роз`яснено сторонам право для подання заяв по суті позовних вимог. Позивач в судове засідання не з`явилась. Надала суду письмову заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача - ПАТ «Черкаський шовковий комбінат», у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву надано не було. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Вимогами ч.3 ст.12ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Приписами ст. ст. 12, 81ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що позивач має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] з травня 1985р. Зазначене підтверджується відповідними відомостями про зареєстроване місце проживання наявними в її паспорті громадянина України серії [NUMBER] виданим 10.01.2001р. Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області (а.с. 24-25). Позивач вказує, що право проживання за вказаною вище адресою вона набула 03 січня 1985 року і на підставі рішення адміністрації Черкаського шовкового комбінату їй було видано розпорядження (ордер) на зайняття кімнати №13. Крім того, позивач вказує, що у зазначене вище житлове приміщення вона заселилася і проживає в ньому по теперішній час, сплачуючи комунальні послуги, зробила в ньому капітальний ремонт та фактично виконує всі інші зобов`язання наймача житлового приміщення. Зазначені обставини не були спростовані відповідачем, атому суд вважає за можливе прийняти їх до уваги при постановленні рішення. Позивач вказує, що ордер а також договір найму житлового приміщення нею втрачено та вона немає можливості відновити вказані документи. Проте, як вбачається з наданих суду позивачем доказів (розрахункових книжок, квитанцій за сплату комунальних послуг, укладених договорів з постачальниками комунальних послуг за період часу з 2009 по теперішній час) вбачається, що позивач виконує обов`язки наймача житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статті 47 Конституції України та ст. 1 ЖК України, громадяни мають право на житло. Відповідно ст.61 Житлового кодексу УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем, житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Враховуючи вищевикладене, а також встановлені по справі обставини, вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки позивач з 15.05.1985 року по теперішній день проживає за адресою: [ADDRESS] і весь час утримувала дане житло та сплачувала всі комунальні платежі, що підтверджується належними доказами дослідженими під час розгляду справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved