Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Таращанського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, у період з 27.03.2003 по 23.09.2016 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Богуславського районного суду Київської області від 19.07.2017 з відповідача [PERSON] стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 14.07.2017 до досягнення кожною дитиною повноліття. На час винесення рішення про стягнення аліментів відповідач не був офіційно працевлаштований, хоча мав свій бізнес, тому аліменти не вираховувались із певного виду його доходу, а сплачувалися від прожиткового мінімуму відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік», що становив 2318,00 грн для дітей віком від 6 до 18 років. Відповідачем придбано евакуатор для надання оплачуваних послуг для перевезення автотранспорту, придбано автомобіль ВМW Х5, також придбано магазин, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що свідчить про певний рівень доходу. На даний час усі витрати, пов`язані з утриманням дітей, а саме: придбання одягу, взуття, продуктів харчування, при необхідності ліків, додаткових занять, позивачка несе самостійно, відповідач участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. У зв`язку із цим, просить замінити спосіб присуджених аліментів, встановлений рішенням Богуславського районного суду Київської області від 19 липня 2017 року у справі № 358/990/17, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 гривень на кожну дитину, але не менше 50 % від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення кожним із них повноліття. Ухвалою суду від 23 лютого 2021 року прийнято вищезазначену позовну заяву до провадження та постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 45-47). 12.04.2021 ухвалою суду було частково задоволено клопотання позивачки та витребувано з Територіального сервісного центру №3242 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській області інформацію щодо транспортних засобів відповідача (а.с. 101,102). Позивачка [PERSON] в судові засідання 12.04.2021 та 05.05.2021 не з`явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належно і завчасно. 12.04.2021 до суду надійшло клопотання від позивачки [PERSON] в якому міститься прохання проводити розгляд даної справи без її участі (а.с. 94). Відповідач в суді позов не визнав та пояснив, що з дня винесення судом рішення він вчасно та повністю сплачував і сплачує аліменти на утримання дітей, заборгованості по аліментах не має. На двох дітей він щомісячно сплачує аліменти у розмірі 3200,00 грн (1600 грн на кожну дитину), а також надає поточну фінансову допомогу, діти часто бувають у нього. Нині він має іншу сім`ю, одружений, у нього народилась маленька дитина. Він дійсно придбав магазин, але кошти на його купівлю надали батьки дружини. Влітку 2020 року він зареєструвався як фізична особа-підприємець з видом діяльності «роздрібна торгівля продуктами харчування», але через карантинні обмеження торгівля йде дуже погано, значних прибутків він не отримує, стабільного доходу у нього немає. Він не має у власності евакуатор і не надає відповідних послуг, автомобілів не придбавав. З 2016 року у його власності перебуває автомобіль BMW X5. Зазначив, що стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі є неприйнятним, оскільки він має нестабільний, мінливий дохід, а тому це може бути гірше для дітей. Вислухавши пояснення відповідача та його представника, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані докази, судом встановлено наступні фактичні обставини та визначено зміст спірних правовідносин. Судом встановлено і не оспорюється сторонами, що у період з 27.09.2003 по 23.09.2016 позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 15.05.2007 та серії [NUMBER] від 04.02.2010 (а.с. 5, 6). Судовим наказом Богуславського районного суду Київської області від 19 липня 2017 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] , аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 14.07.2017 до досягнення кожною дитиною повноліття (а.с. 9). Згідно довідки Богуславського районного відділу ДВС від 26.01.2021 станом на 26.01.2021 заборгованість по сплаті аліментів відсутня (а.с.96). З довідки про склад сім`ї, виданої 19.11.2020 комунальним підприємством Богуславської міської ради «Богуславблагоустрій» за № 2459, та акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 17.11.2020 убачається, що власником квартири [ADDRESS] , житловою площею 76,8 кв. м, є [PERSON] , який за даною адресою не зареєстрований, натомість, зареєстрована та проживає позивачка [PERSON] разом з дітьми (а.с. 7, 8). Судом також встановлено, що 22 вересня 2017 року відповідач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 20). В цьому шлюбі [INFO] у відповідача народилась донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.06.2020 (а.с. 21). З наданої суду Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.03.2021 вбачається, що 29.07.2020 відповідач [PERSON] зареєстрував за собою право власності на нежитлову будівлю (магазин) загальною площею 118,1 кв.м 2000 року побудови за адресою: [ADDRESS] (а.с.80). Також з наданих суду відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що відповідач [PERSON] з 30.07.2020 зареєструвався як фізична особа - підприємець з основним видом діяльності 47.11 - роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (а.с.77-79). Вирішуючи даний спір, суд виходить із наступного. Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося її матеріальне становище, сімейний стан чи стан її здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Позивачка звернулась до суду з позовом, у якому просить змінити спосіб стягнення аліментів та проводити стягнення у твердій грошовій сумі, визначивши розмір аліментів у розмірі 3000,00 грн на кожну дитину. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У силу положень статей 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року). Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 10.09.2018 (справа №486/466/18). Враховуючи те, що відповідач є фізичною особою-підприємцем та має нерегулярний, мінливий дохід, - вимоги позивачки про доцільність зміни способу стягнення аліментів з частки від його доходу на тверду грошову суму є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує те, що у 2020 році відповідач набув у власність нежитлову будівлю - магазин, розпочав власний бізнес, має у власності автомобіль BMW X5 2007 року випуску. Водночас, у 2017 році відповідач створив нову сім`ю і в 2020 році у нього народилась третя дитина. Суд критично оцінює посилання позивачки [PERSON] на те, що відповідач надає послуги евакуатора та має від цього дохід, оскільки ці аргументи не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Відповідних належних, допустимих і достатніх доказів в обґрунтування цього твердження суду не надано. Натомість, згідно довідки Територіального сервісного центру №3242 РСЦ ГСЦ МВС України в Київській області автомобіль MERSEDES-BENZ ATEGO д.н.з. [NUMBER] , що за твердженнями позивачки використовується [PERSON] для надання послуг евакуатора, перереєстровано ним на нового власника ще 27.09.2014 (а.с. 111). Суд також враховує те, що згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 26.01.2021, наданої державним виконавцем Храбуст О.С. (а.с.97), розмір аліментів, що нараховуються до сплати відповідачу за судовим наказом - 1/3 частка доходу, обрахована від середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості у розмірі 9312 грн, - становить 3072,96 грн., тобто, по 1536,48 грн на кожну дитину. Заборгованості по сплаті аліментів відповідач не має. Згідно цієї довідки та пояснень відповідача він сплачує аліменти на дітей у розмірі 3200,00 грн (по 1600 грн. на кожну дитину). За положенням ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» визначено, що у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: із 1 січня 2021 року - 2395 грн; із 1 липня 2021 року - 2510 грн; із 1 грудня 2021 року - 2618 грн. Отже, розмір аліментів, що сплачує відповідач на утримання дітей, є вищим за 50 відсотків визначеного законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вимог ч.2 ст. 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Конституція України у статті 129 визначає однією із основних засад судочинства змагальність сторін та свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Вказаний принцип закріплено також і в Цивільному процесуальному кодексі України. Так, згідно ч.3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін, що полягає рівності прав учасників справи щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.1 ст. 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.2 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України). Водночас, матеріали справи не містять доказів покращення матеріального становища відповідача і його матеріальної спроможності сплачувати аліменти у розмірі 6000,00 грн щомісячно на двох дітей. На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про недоведеність і необґрунтованість заявленого позивачкою до стягнення розміру аліментів у твердій грошовій сумі 3000,00 грн на кожну дитину та вважає за доцільне визначити аліменти у розмірі 1600,00 грн на кожну дитину відповідно до вимог закону та в межах матеріальної спроможності відповідача. З огляду на викладене, оцінивши належність, допустимість і достатність наданих доказів, як кожного окремо, так і в сукупності та взаємозв`язку, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи, встановивши правовідносини, що випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог.

Outcome: partial