Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача та третіх осіб про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що за життя її мати [PERSON] працювала у сільському господарстві і отримала у власність земельні ділянки площею 2,8 га ріллі (кадастровий номер [NUMBER]) та 0,8 га пасовища (кадастровий номер [NUMBER]) на території Липівської сільської ради згідно Державних актів серії [NUMBER] від 08 травня 2007 року та серії [NUMBER] від 08 травня 2007 року. Крім того, чоловік матері позивача [PERSON] за життя також працював у сільському господарстві і отримав право на земельну частку (пай) площею 3, 4 умовних кадастрових гектарів згідно сертифікату серії [NUMBER] на території Липівської сільської ради. [INFO] року [PERSON] помер. Мати позивача [PERSON] була спадкоємицею за законом після смерті чоловіка, фактично прийняла спадщину, так як проживала разом з чоловіком на день відкриття спадщини. Після прийняття спадщини після смерті чоловіка в установленому порядку мати позивача [PERSON] померла [INFO] року, не отримавши правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), що належала її померлому чоловікові. Тобто, після смерті матері відкрилась спадщина на спадкове майно - земельну ділянку площею 2,28 га ріллі, земельну ділянку площею 0,80 га пасовища та земельну частку (пай) площею 3,4 умовних кадастрових гектарів. Позивач [PERSON] являється спадкоємцем за законом після смерті матері, у встановлений термін подала заяву до нотаріальної контори, прийняла спадщину, але не може оформити її належним чином, так як у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкові земельні ділянки та земельну частку. Тому позивач [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 2,8 га ріллі (кадастровий номер [NUMBER]) та площею 0,8 га пасовища (кадастровий номер [NUMBER]) на території Липівської сільської ради згідно Державних актів серії [NUMBER] від 08 травня 2007 року та серії [NUMBER] від 08 травня 2007 року та право на земельну частку (пай) площею 3,4 умовних кадастрових гектарів згідно сертифікату серії [NUMBER] на території Липівської сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача - Липівської сільської ради, та третіх осіб - відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі та Талалаївської РДА - в судове засідання не з'явились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.10.2016 року (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.06.2002 року [PERSON] помер [INFO] року (а.с.15). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.03.1957 року [PERSON] народилась [INFO] року, в графі «Мати» зазначено [PERSON] (а.с.13). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.123.1985 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], і після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.14). Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 13.03.2012 року у Реєстрі зареєстровано актовий запис про шлюб від 28 листопада 1975 року між [PERSON] та [PERSON]. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.12). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 28 серпня 1980 року. Прізвище дружини після розірвана шлюбу - [PERSON] (а.с.11). згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04 жовтня 1980 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.10). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 08.05.2007 року, згідно з яким [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,28 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Липівської сільської ради Талалаївського району (а.с.17); копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 08.05.2007 року, згідно з яким [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,80 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Липівської сільської ради Талалаївського району (а.с.18). Згідно довідки Талалаївського районного відділу земельних ресурсів від 26.04.2007 року [PERSON] мав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] площею 3, 4 умовних кадастрових гектарів (а.с.19). Згідно довідки Липівської сільської ради від 02.10.2017 року [PERSON] до дня смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS], разом з ним проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON] (а.с.20). Листами державного нотаріуса Прилуцької районної ДНК від 02.10.2017 року [PERSON] повідомлена про те, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] як на земельну частку (пай), яку спадкодавець прийняла, але не оформила після смерті свого чоловіка [PERSON], так і на земельні ділянки згідно державних актів серії [NUMBER] та серії [NUMBER] на території Липівської сільської ради, які належали спадкодавцю, так як відсутні оригінали правовстановлюючих документів (а.с. 21, 23). У районні газеті «Трибуна хлібороба» за 01 жовтня 2016 року поміщено оголошення про те, що втрачені сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданий на ім'я [PERSON], та Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯГ №390319 та серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] вважати недійсними (а.с.22). Згідно довідки відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 03.11.2017 року, вартість земельної ділянки згідно Державного акту серії [NUMBER] від 08.05.2007 року станом на 06.09.2007 року, що належала [PERSON], становила 17 398, 03 грн., вартість земельної ділянки згідно Державного акту серії [NUMBER] від 08.05.2007 року, що належала [PERSON], станом на 06.09.2007 року становила 1789,33 грн., вартість земельної частки (паю) згідно сертифікату серії [NUMBER] від 104.07.1996 року, що належала [PERSON], станом на 06.09.2007 року становила 24 744, 70 грн. (а.с.31). Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа і спадкоємицею є [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 21.06.2017 року (а.с.9). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Статтею 328 ЦК України передбачено, а право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд приходить до висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає також і ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Як встановлено в судовому засіданні, за життя спадкодавець [PERSON] набув право на земельну частку (пай), дане право було ним оформлене належним чином, але залишилось неуспадкованим спадкоємцем за законом - його дружиною [PERSON], спадкоємець [PERSON] за життя набула право власності на земельні ділянки, дане право підтверджено належним правовстановлюючими документами, оригінали яких було втрачено з невідомих причин. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Поскільки спадкодавець [PERSON] за життя набув на земельну частку (пай), спадкодавець [PERSON] за життя набула право власності на земельні ділянки, і дані майнові права залишаються неуспадкованими до цього часу спадкоємцем за законом [PERSON], суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування - ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved