Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно - земельні ділянки. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Позивач є спадкоємцем після смерті батька за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (земельні ділянки). Позивач в судове засідання не з`явилася. Представник позивача [PERSON] , яка діє на підставі довіреності, направила суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності та задоволити позовні вимоги. Відповідач Ожидівської сільська рада Буського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечила, направила суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності свого представника, позовних вимог по суті не оспорила. Третя особа\~- відділ у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області явку свого представника до суду не забезпечила, позовних вимог не оспорила. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04.06.2004 року Ожидівською сільською радою Буського району Львівської області, [PERSON] помер [INFO] . Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ожидівською сільською радою Буського району Львівської області вбачається, що батьками [PERSON] (після одруження змінила прізвище на [PERSON] ) вказані [PERSON] та [PERSON] , тому позивачка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, в розумінні норми\~ст.1261 ЦК України. Із довідки Ожидівської сільської ради Буського району Львівської обалсті № 617 від 13.05.2019 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою. Із листа відділу Держгеокадастру у Буському районі Львівської області № Д-99/0-0.20-99/132-17 від 22.09.2017 року вбачається, що на ім`я [PERSON] був зареєстрований сертифікат на право на середню земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 27.09.1996 року із земель НААГ «Нове життя» на підставі розпорядження голови Буської РДА від 24.09.1996 року № 366 загальною площею 2,45 умовних кадастрових гектарів. Та, беручи до уваги розпорядження голови Буської районної ради від 15.03.2000 року №125 «Про затвердження технічної документації «Про внесення змін до проекту роздержавлення та приватизації земель» на гр. [PERSON] розраховано частку 2,09 умовних кадастрових га, з них ріллі 1,77 га, кормових угідь 0,32 га. Із копії спадкової справи № 200/2004 вбачається, що позивач [PERSON] 04.06.2004 року зверталась із заявою про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] . Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкуваня спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини. З огляду на те, що позивач є спадкоємцем за законом, який вступила в управління спадковим майно, прийняв спадщину в силу вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, те що за життя спадкодавець належним чином не зареєстрував своє право власності, відповідач позовні вимоги визнає, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено. Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення. Ураховуючи викладене, на підставі ст.ст. 524, 525, 526, 527, 529, 548, 549, 550 ЦК УРСР 1963 року,

Outcome: approved