Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 18.09.2018 року Зміївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №130 від 18.09.2018 року. В обґрунтування позову зазначила, що 18.08.2018 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Зміївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.08.2018 року, актовий запис №130. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Порозуміння та повага в їхніх відносинах відсутні. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Примирення та відновлення шлюбних відносин між ними неможливе, а бажання зберегти сім`ю в них обох немає. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим та суперечить її інтересам, що є підставою для розірвання їх шлюбу. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 03 грудня 2020 року відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про дату, час та місце розгляду справи. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] до суду подала заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с.19). Відповідач [PERSON] до суду подав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розгляд справи проводити за його відсутності (а.с.20). Відповідно до ч.3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи викладене, а також на підставі ч.2 статті 191 ЦПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Крім того, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї докази, суд встановив наступні фактичні обставини. 18.09.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Зміївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.09.2018 року, актовий запис № 130 від 18.09.2018 року (а.с.7). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконкомом Задонецької сільської ради Зміївського району Харківської області 12 травня 2015 року, актовий запис № 03 від 13.05.2015 року (а.с.8). Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Положеннями ч.3, 4 ст.56\~Сімейного кодексу\~України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, то суд, відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, постановляє рішення про розірвання шлюбу. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі, зокрема відсутність взаємного розуміння, поваги, любові, припинення шлюбних відносин, відсутність спільного проживання, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень статей 141, 142 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, належить повернути позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету та стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 420 грн. 40 коп. (а.с.9).

Outcome: approved