Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тур'я-Полянська сільська рада Перечинського району Закарпатської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, в якому, посилаючись на перешкоди з боку відповідача [PERSON] у доступі до її земельної ділянки, просить зобовязати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, площею 0,14 га, яка перебуває у її користуванні та розташована за адресою: Закарпатська область Перечинський район с. Т.Поляна, вул. Зелена, 132, шляхом демонтажу самовільно встановленої ним металевої огорожі та викопування самовільно насаджених кущів смородини; а також зобовязати не чинити їй перешкод у користуванні вищевказаною ділянкою. Свої вимоги мотивує тим, що є власником будинку №132 по вул. Зеленій в с. Т.Поляна Перечинського району, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,14 га. Рішенням 13 сесії 5 скликання [PERSON] сільської ради № 155 від 14 вересня 2008 року їй було надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо передачі земельних ділянок безоплатно у власність. Таким чино на даний час вона є офіційним землекористувачем вказаної земельної ділянки, поряд з якою межує земельна ділянка [PERSON], що розташована за адресою: Закарпатська область Перечинський район с. Т.Поляна, вул. Зелена, № 134. Відповідач самовільно обмежив її у праві доступу до частини належної їй земельної ділянки , встановивши огорожу і посадивши кущі смородини. На її прохання добровільно усунути перешкоди відповідач відмовляється, заявляючи, що це його земля. У звязку з вказаними обставинами, комісією сільської ради було проведені обміри на місці та складено протокол № 1 від 26 травня 2016 року, яким встановлено, що відповідач самовільно встановив огорожу та посадив кущі смородини на проїзді до її домогосподарства, чим перешкоджає вільному проїзду. Тому, на підставі наведеного просить позов задовольнити. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. У судовому засіданні представник третьої особи землевпорядник Тур'я-Полянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області [PERSON] позов підтримав та пояснив, що позивачка є належним землекористувачем вказаної земельної ділянки, поряд з якою межує земельна ділянка відповідача [PERSON], що розташована за адресою: Закарпатська область Перечинський район с. Т.Поляна, вул. Зелена, № 134. Відповідач [PERSON] самовільно обмежив її у праві доступу до частини належної їй земельної ділянки, встановивши огорожу і посадивши кущі смородини. Даний факт підтверджується протоколом №1 комісії сільської ради, згідно якого було проведено обміри на місці та складено відповідний документ від 26 травня 2016 року, яким встановлено, що відповідач самовільно встановив огорожу та посадив кущі смородини на проїзді до її домогосподарства, чим перешкоджає вільному проїзду. Крім того даний факт підтверджується схемою розташування земельних ділянок позивачки та відповідача згідно мензульної зйомки, яку надав суду для огляду в судовому засіданні. Так, згідно даної зйомки відстань від будинку позивачки до межі земельної ділянки відповідача повинна становити 4,00 м, однак на даний час така становить близько 3,40 м, оскільки відповідач захопив частину земельної ділянки позивачки. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, але в судове засідання не зявився, тому, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що рішенням 13 сесії 5 скликання [PERSON] сільської ради Перечинського району № 155 від 14 вересня 2008 року позивачці було надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо передачі земельних ділянок безоплатно у власність (а. с. 7). Встановлено, що позивач є власником житлового будинку № 132 по вул. Зеленій в с.Тур'я-Поляна Перечинського району Закарпатської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09 жовтня 2006 року (а. с. 8, 9). В судовому засіданні встановлено, що згідно протоколу № 1 засідання комісії щодо вирішення земельних спорів відносно меж земельних ділянок та додержання громадянами правил добросусідства Тур'я [PERSON] сільської ради Перечинського району Закарпатської області від 26 травня 2016 року встановлено, що відповідач [PERSON] самовільно встановив металеву огорожу та насадив кущі смородини на проїзді до домогосподарства [PERSON], чим перешкоджає вільному проїзду до свого домогосподарства (а. с. 5). Встановлено, що згідно оглянутого в судовому засіданні плану розташування земельних ділянок с. Тур'я Поляна Перечинського району, складеного за матеріалами мензульної зйомки 1971 року, відстань (ширина) від будинку позивачки до межі земельної ділянки відповідача повинна становити 4,00 метри (1 мм плану відповідає 2 м на місцевості), в той час як така становить близько 3,40 м, оскільки відповідач захопив частину земельної ділянки позивача шляхом встановлення металевої огорожі та насадження кущів смородини (а. с. 10). Таким чином, на підставі вищенаведеного суд дійшов висновку, що відповідачем вчинено ряд дій, які спрямовані на порушення межі земельної ділянки позивача, що в свою чергу позбавляє її права повноцінно нею користуватися. Відповідно до ст. ст. 103, 104 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Крім того, власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоровя людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Згідно ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ч. 3 ст. 158 Земельного кодексу України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства. Як розяснено в п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року доказом в даній категорії цивільних справ можуть бути також акти та проекти органу місцевого самоврядування для приведення у стан, придатний для використання за цільовим призначенням, земельних ділянок. Як розяснено в п. 7 вказаної Постанови Пленуму судам слід мати на увазі, що спори, пов'язані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК України). На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved