Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання заповіту частково недійсним до відповідача [PERSON], де третіми особами по справі є [PERSON], [PERSON] з посиланням на те, що відповідач - [PERSON] є рідним братом позивача [PERSON] В позові вказують, що осінню 2007 року батьки сторін вирішили розпорядитись своїм майном щоб між спадкоємцями не виникало суперечок. Таким чином вони вирішили заповісти земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва батька - позивачу, а земельну ділянку матері - сестрі, а будинковолодіння і присадибну земельну ділянку заповіли брату, про що 26.11.2007 року в приміщені Маршинецької сільради склали відповідні заповіти, зареєстровані за №№: 339, 340, 341. Позивач також зазначає, що через недостатню юридичну грамотність секретаря виконкому, яка посвідчувала вказані заповіти було помилково вказано в заповіті за № 341 на користь відповідача, що спадкодавець - їх батько, крім будинковолодіння та присадибної земельної ділянки заповідає йому все своє майно, чим фактично скасовувався його заповіт на користь позивача за № 339. [INFO] року спадкодавець, батько сторін - [PERSON] помер, після чого, позивач знаючи про заповіт батька на її користь земельної ділянки своєчасно подала до Новоселицької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, проте нотаріус листом від 11.11.2013 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що заповіт на користь відповідача скасовує заповіт складений на користь позивача, в зв'язку з чим позивач звернулась до суду за захистом своїх прав. На підставі викладеного просить визнати частково недійсним заповіт від 26 листопада 2007 року, посвідчений секретарем виконкому Маршинецької сільської ради і зареєстрованим за № 341 за яким [PERSON] заповів на користі, відповідача - [PERSON] будинковолодіння і присадибну ділянку, в частині де зазначено «і взагалі все те що буде мені належати на день смерті і на що я по закону буду мати право». В судовому засіданні позивач надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, вимоги позову підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Третя особа по справі [PERSON] позовні вимоги визнала не заперечувала щодо їх задоволення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак до початку розгляду справи надала заяву про визнання позову та розгляду справи без її участі. Свідок по справі [PERSON] суду пояснила, що на час посвідчення заповіту № 341 складеним [PERSON] вона працювала на посаді секретаря виконкому с. Маршинці та вказала, що дійсно в 2007 році [PERSON] було складено заповіт, який було посвідчено нею, як секретарем Маршинецької сільської ради та вказала, що дійсно під час складання тексту заповіту нею було помилково вказано те, що окрім житлового будинку та присадибної земельної ділянки спадкодавець також заповів все своє майно на користь відповідача [PERSON] Заслухавши пояснення позивача, відповідача, третьої особи та покази свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги позову є обґрунтовані та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 26 листопада 2007 року в с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області [PERSON] було складено заповіт, який було посвідчено секретарем сільської ради с. Маршинці та зареєстровано за № 341 відповідно до якого заповідач заповів на користь свого сина [PERSON] новий та старий житлові будинки, розташовані по [ADDRESS], присадибну ділянку розміром 0,28 га., а також все те що буде належати заповідачу на день його смерті. Крім того, в той же день, а саме 26 листопада 2007 року в с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області [PERSON] було складено інший заповіт, який було зареєстровано за № 339 відповідно до якого заповідач заповів на користь своєї доньки [PERSON] земельну ділянку розміром 2,5911 га. Судом також встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON], який помер [INFO] року позивач звернулась до Новоселицької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття нею спадщини по смерті свого батька, а саме на майно яке спадкодавець залишив на її користь на підставі заповіту зареєстрованому в реєстрі за № 339, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину з посиланням на те, що при вивченні матеріалів спадкової справи нотаріусом було виявлено, що спадкодавець - [PERSON] залишив ще однин заповіт на все майно, за реєстровим № 341, який в свою чергу скасовує попередній заповіт який було складено на користь позивача. Відповідно до вимог ст. 215 ч. 3 ЦК України - якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно ч. 3 ст. 203 ЦК України - волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно ст. 229 ЦК України - якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Таким чином, суд вважає. що позов підлягає до задоволення, оскільки посилання позивача на обставини вказані в позовній заяві знайшли своє підтвердження під час судового розгляду та підтверджені поясненнями свідка, що не порушу є прав та інтересів інших осіб, враховуючи визнання позову відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved