overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та відновленні її дошлюбного прізвища, покликаючись на те, що спільне життя з відповідачем у них не склалося, в них різні погляди на сімейне життя, через що між ними виникають непорозуміння, вони припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, примирення вона не бажає, а тому вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе і суперечить її інтересам. В судовому засіданні позивач зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву в якій просить справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 31 травня 2001 року. Даний факт підтверджується свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] про що в книзі реєстрації актів про одруження виконкомом Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області 31 травня 2001 року зроблено запис № 3. [INFO] у сторін народилась дочка - [PERSON], що стверджує копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], про що в Книзі реєстрації народжень 02 лютого 2006 року зроблено відповідний актовий запис № 03. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не змогли створити міцної сім'ї, вони люди різних поглядів на життя, між ними існують формальні шлюбні стосунки, вони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільного господарства. Примирення і збереження сім'ї не можливе. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. (ч. 1 ст. 113 СК України) Отож шлюб між позивачем та відповідачем слід розірвати та відновити її дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи позовні вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30.04.2011 року, від якого мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які перебуває на утримання позивача. Сімейне життя не склалось у зв'язку з втратою спільних інтересів, різними поглядами на життя. Спільне господарство не ведеться, спільне проживання припинено більш ніж як два роки. Ухвалою судді від 17.11.2017 року відкрито провадження по справі. 14.06.2018 р. ухвалою суду залишені без розгляду вимоги позову про стягнення аліментів. В судовому засіданні позивач вимоги позову в частині розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення учасників справи, судом встановлено, що сторони по справі, [PERSON] та [PERSON], перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.04.2011 року, про що у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області складено актовий запис №168, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтв про народження, від шлюбу сторони мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. (а.с. 8-10) Як встановлено у судовому засіданні, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство, проживають окрема близько двох років. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім»ї суперечить інтересам учасників справи та їх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину. В позові вона вказує, що 01 березня 2008року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №94 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Після вступу у шлюб відповідач взяв прізвище позивача Від спільного подружнього проживання в них народилась донька: [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалось, більше трьох років вони проживають окремо, а саме не проживають разом з листопада 2013року. Після припинення шлюбних відносин, дочка проживає з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні, тому позивач у позові поряд з вимогою про розірвання шлюбу, ставить питання про стягнення з відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], аліментів. В судове засідання позивачка не з'явилася, проте через канцелярію суду надійшла її письмова заява, в якій вона просить слухати справу без неї, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не погоджується, просить розірвати шлюб, стягнути аліменти на утримання дитини, яка після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з нею. Крім того просить не стягувати з відповідача на її користь судові витрати за подачу позовної заяви до суду про розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про поважність причини неявки суд не повідомив. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 01 березня 2008року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №94, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу - серія [NUMBER] від 01.03.2008року). Після реєстрації шлюбу сторонам присвоєно прізвище «[PERSON]». [INFO] у сторін народилась донька [PERSON], (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 28 серпня 2008року). На даний час донька [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю - [PERSON] та перебуває на повному її утриманні, що підтверджується довідкою Квартального комітету № 207 від 29.03.2016р. Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина [PERSON] залишається проживати разом з матір'ю [PERSON]. Таким чином, враховуючи те, що сторони не проживають однією сім'єю, на примирення не погоджуються, а також те, що відповідач добровільно не виконує свого обов'язку по утриманню дитини, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину. В позові вона вказує, що 09 грудня 2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Уманської міської ради Черкаської області вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від спільного подружнього проживання в них народилась донька [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалось, і на даний час вони проживають окремо. Після припинення шлюбних відносин, донька проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, тому позивач у позові поряд з вимогою про розірвання шлюбу, ставить питання про стягнення з відповідача на утримання доньки, аліментів. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на обставини вказані в позовній заяві і просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] та стягнути з відповідача [PERSON], на її користь, на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 09 грудня 2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Уманської міської ради Черкаської області, актовий запис № 495, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] ( свідоцтво про укладення шлюбу серія 1-СР № 050790 від 09 грудня 2000 року). 04 серпня 2004 року у сім»ї [PERSON] народилась донька [PERSON], ( свідоцтво про народження [PERSON] серія 1-СР № 151368 від 01 вересня 2004 року). [PERSON] знаходиться на утриманні своєї матері [PERSON] ( довідка квартального комітету від 27 грудня 2010 року № 332). Відповідач добровільно матеріальної допомоги або іншого забезпечення дитині не надає. Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина залишається проживати з [PERSON]. Судові витрати повязані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу покласти на відповідача [PERSON], звільнивши від сплати позивача [PERSON]. Таким чином враховуючи те, що сторони не проживають однією сімєю, на примирення не погоджуються, а також те, що відповідач добровільно не виконує свого обовязку по утриманню дитини, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину. В позові вона вказує, що 15 жовтня 2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 583 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від спільного подружнього проживання в них народилась донька: [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалось, і на даний час вони проживають окремо. Після припинення шлюбних відносин, дочка проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні, тому позивач у позові поряд з вимогою про розірвання шлюбу, ставить питання про стягнення з відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], аліментів. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Також просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь, на утримання доньки [PERSON] - [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. На адресу суду подав заяву в якій заявлений до нього позов [PERSON] визнав повністю та просив справу слухати у його відсутність. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 15 жовтня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 583, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу - серія [NUMBER] від 21.01.2015 року). [INFO] року у сім'ї [PERSON] народилась донька [PERSON], (свідоцтво про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 22 травня 2012 року)(а.с. 5). [PERSON], [INFO] року проживає разом з матір'ю - [PERSON] (довідка Уманського комунального підприємства КП «ВЖ-РЕУ-1» № 70 від 20.01.2015 року а.с.- 6). Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина залишається проживати з [PERSON]. Таким чином, враховуючи те, що сторони не проживають однією сім'єю, на примирення не погоджуються, а також те, що відповідач добровільно не виконує свого обов'язку по утриманню дитини, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що 06.09.2013 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з протилежними поглядами на сімейне життя, різним відношенням до сім`ї та подружніх обов`язків. В даний час сім`я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться. Примирення не є можливим, тому посилаючись на ст.ст. 105, 110, 112 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити. Крім того, як пояснила позивач, вони з відповідачем не живуть однією сім`єю, син проживає разом з нею і повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач у вихованні та утриманні дитини участі не бере, у добровільному порядку аліменти не сплачує, не приймає іншої участі в матеріальному забезпечення дитини, тому позивачка вимушена звернутись з позовом до суду та посилаючись на ст.ст. 180-183 СК України просила заявлені вимоги задовольнити. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подавалось. Оскільки відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив та не подав до суду відзив, суд вважає можливим розглянути дану справу відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 16 вересня 2000 року, зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №1833. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що сімейне життя не склалось через різницю в поглядах на життя, шлюб та сім'ю, що і остаточно призвело до розпаду сім'ї. Від шлюбу народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Переконана, що сім'я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, просила таку задовольнити. Вказала, що термін, наданий судом для примирення, позитивних результатів не дав. Відповідач у судовому засіданні надав пояснення про те, що намагався примиритися із позивачем, однак, жодних результатів такі дії не дали, сім'ю зберегти не вдалось. При ухваленні рішення покладався на розсуд суду. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 16 вересня 2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №1833, проте, міцної сім'ї не створили. Від шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Сторони більше року не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Крім цього, сторонам надавався строк для примирення тривалістю два місяці, проте, подружжя не примирилось, сім'ю зберегти не вдалось. Позивач наполягала на розірванні шлюбу. За наведених обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, відтак, шлюб необхідно розірвати. На підставі статей 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 16 квітня 1994 року, зареєстрованого Галицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №113. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що подружні стосунки між ними не склались через втрату почуття любові, різницю поглядів на сімейне життя та виховання дітей, відсутність взаєморозуміння. З 2013 року вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Позивач переконана, що сім'я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила такий задовольнити, В судове засідання відповідач не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав та не заперечив проти розірвання шлюбу. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 16 квітня 1994 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №113, проте, міцної сім'ї не створили. Сторони з 2013 року не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільне господарство. Позивач наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач визнав позовні вимоги. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, відтак, шлюб необхідно розірвати. На підставі статей 110,112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 19 вересня 1992 року, зареєстрованого відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів, актовий запис №2377. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що сімейне життя не склалось через різницю в поглядах на сімейне життя та ведення спільного господарства, відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, втрату почуття любові та поваги та взаємодопомоги, що і остаточно призвело до розпаду сім'ї. З червня 2015 року вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Позивач переконана, що сім'я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали, просили такий задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просили розглядати справу за їх відсутності, позов визнали та не заперечили проти розірвання шлюбу. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 19 вересня 1992 року у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів, актовий запис №2377, проте, міцної сім'ї не створили. Сторони з червня 2015 року не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільне господарство. Позивач наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач визнав позовні вимоги. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, відтак, шлюб необхідно розірвати. На підставі статей 110,112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved