Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Троїцького районного суду Луганської області із вищевказаним позовом в якому просила стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем вона 06.07.2015 уклала шлюб. Під час перебування в шлюбі у них народилась дитина, донька [PERSON], [INFO]. На даний час вона разом з дитиною проживає окремо, дитина знаходиться на її повному утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає у зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач суду надала заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.10.2015, виданого Виконавчим комітетом Покровської сільської ради Троїцького району Луганської області, відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що на даний час вона разом з дитиною проживає окремо, дитина знаходиться на її повному утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає у зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова) за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як вбачається зі змісту ст.182 СК України та п.17 Постанови при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. За таких обставин, оскільки відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем [PERSON], так як останній добровільно не надає кошти на утримання доньки, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини з [PERSON] підлягають задоволенню. У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved