Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Придніпровський районний суд м.\~Черкаси до Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про зняття арешту з майна. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме - квартиру [ADDRESS] яка [ADDRESS] . Також вказує, що у визначений законом порядок та термін вона звернулася до Другої черкаської державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, внаслідок чого було заведено спадкову справу за № 60646698. Однак, на даний час оформити право власності на спадщину вона не має можливості, оскільки в державному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна накладено арешт, на підставі постанови АА 041012 від 27 квітня 2004 року відділом ДВС Придніпровського районного управління юстиції, на квартиру (адреса: [ADDRESS] , власник [PERSON] , заборона 608). В позовній заяві також зазначено, що вона неодноразово зверталася до Придніпровського відділу ДВС з проханням зняти арешт з майна, однак в його знятті їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що вона не являється стороною виконавчого провадження. До того ж, ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2018\~року Придніпровський відділ ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області було зобов`язано надати [PERSON] інформацію про реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивну частину, при наявності інших сторін виконавчого провадження вказати їх найменування, місце проживання (перебування), на підставі якого відділом Придніпровської ДВС винесено постанову АА 041012 від 27 квітня 2004 року та накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Згідно листа відповіді за №\~35704 від 28 листопада 2018 року вбачається, що виконати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2018 року щодо надання інформації про реквізити виконавчого документа, на підставі якого винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27 квітня 2012 року №\~АА 041012 не можливо, оскільки вся документація знищена за закінченням терміну зберігання. \~ \~ \~ \~Таким чином, позивач просить суд, - зняти арешт з квартиру [ADDRESS] , накладений постановою відділу ДВС Придніпровського районного управління юстиції за № АА 041012 від 27 квітня 2012 року. Ухвалою суду від 20 грудня 2018 року у справі відкрито провадження та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження. Сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи. Учасники справи заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали. Крім того, ухвалою суду від 24 квітня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні представник позивача адвокат Колотило Л [PERSON] . позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Додатково пояснила, що у 2017 році померла бабуся позивача і після її смерті відкрилася спадщина, але позивач не може оформити дану спадщину, оскільки на підставі постанови АА 041012 від 27 квітня 2004 року відділом ДВС Придніпровського районного управління юстиції, на квартиру [ADDRESS] , яка [ADDRESS] , накладено арешт. Також, вказала, що позивач неодноразово зверталася до Придніпровського відділу ДВС з проханням зняти арешт з майна, однак в його знятті їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що вона не являється стороною виконавчого провадження. До того ж, ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2018\~року Придніпровський відділ ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області було зобов`язано надати [PERSON] інформацію про реквізити виконавчого документа, на підставі якого накладено арешт на вищезазначену квартиру, однак, з листа відповіді вбачається, що виконати ухвалу Соснівського районного суду м.\~Черкаси від 13 листопада 2018 року не можливо, оскільки вся документація знищена за закінченням терміну зберігання. Таким чином, вважає, що накладений арешт на квартиру [ADDRESS] порушує права позивача, оскільки через вказану обставину вона не може оформити свої спадкові права. Крім того, зазначила, що судові витрати позивач залишає за собою. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала доводи свого представника та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області не з`явився, будучи повідомленим про час, дату та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомлено. Відзив на позов не надано. Суд, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши думку позивача та її представника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] , свідоцтво про народження матері позивача [PERSON] І-ДП №795469, витяг з Державного реєстру актив цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від [INFO] р.) - є внучкою [PERSON] , який померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 14 березня 2017 року, актовий запис № 733). Крім того, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] (підстава: свідоцтво про право власності на житло, видане Придніпровським райвиконкомом 17 травня 1999\~року № 22928), що підтверджується даними Довідки від 09 грудня 2010 року, яка видана Комунальним підприємством «Черкаське обласне об?єднане бюро технічної інвентаризації». За матеріалами, наданими до суду позивачем і даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №\~127073035 від 11 червня 2018 року - судом встановлено, що на квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , накладено арешт на підставі постанови АА 041012 від 27 квітня 2004 року відділу ДВС Придніпровського районного управління юстиції. Крім того, встановлено, що ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13\~листопада 2018\~року по справі № 712/13497/18, - Придніпровський відділ ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області було зобов`язано надати [PERSON] інформацію про реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивну частину, при наявності інших сторін виконавчого провадження вказати їх найменування, місце проживання (перебування), на підставі якого відділом Придніпровської ДВС винесено постанову АА 041012 від 27 квітня 2004 року та накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Листом Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області №\~35704, позивачу повідомлено про те, що виконати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 13\~листопада 2018\~року по справі № 712/13497/18 неможливо, оскільки вся документація знищена за закінченням терміну зберігання. Між тим, на сьогоднішній день арешт на майно (квартиру [ADDRESS] ) не скасований. За таких обставин, на думку суду, наявність арешту на квартиру боржниці, яка померла [INFO] , накладеного 27 квітня 2004 року в межах виконавчого провадження, перешкоджає позивачеві, як спадкоємиці померлої [PERSON] оформити свої спадкові права. Крім того, позивач вживав усіх передбачених законом заходів щодо встановлення відомостей про виконавче провадження, за яким винесена постанова від 27.04.2004р., але позитивних результатів це не дало. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17 липня 1997\~року (Закон №\~475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України\~«Про виконавче\~провадження» від\~02\~червня 2016\~року,\~у разі\~закінчення виконавчого\~провадження (крім\~офіційного оприлюднення\~повідомлення про\~визнання боржника\~банкрутом і\~відкриття ліквідаційної\~процедури,\~закінчення виконавчого\~провадження за\~судовим рішенням,\~винесеним у\~порядку забезпечення\~позову чи\~вжиття запобіжних\~заходів,\~а також,\~крім випадків\~нестягнення виконавчого\~збору або\~витрат виконавчого\~провадження,\~нестягнення основної\~винагороди приватним\~виконавцем),\~повернення виконавчого\~документа до\~суду,\~який його\~видав,\~арешт,\~накладений на\~майно (кошти)\~боржника,\~знімається,\~відомості про\~боржника виключаються\~з Єдиного\~реєстру боржників,\~скасовуються інші\~вжиті виконавцем\~заходи щодо\~виконання рішення,\~а також\~проводяться інші\~необхідні дії\~у зв`язку\~із закінченням\~виконавчого провадження. Виконавче\~провадження,\~щодо якого\~винесено постанову\~про його\~закінчення,\~не може\~бути розпочате\~знову,\~крім випадків,\~передбачених цим\~Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Відповідно до положень частини першої та другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення .\~Арешт на\~майно (кошти)\~боржника накладається\~виконавцем шляхом\~винесення постанови\~про арешт\~майна (коштів)\~боржника або\~про опис\~та арешт\~майна (коштів)\~боржника. Арешт\~на рухоме\~майно,\~що не\~підлягає державній\~реєстрації,\~накладається виконавцем\~лише після\~проведення його\~опису. Постанова\~про арешт\~майна (коштів)\~боржника виноситься\~виконавцем під\~час відкриття\~виконавчого провадження\~та не\~пізніше наступного\~робочого дня\~після виявлення\~майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Як зазначено у статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», - особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2)надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4)\~наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у ч.6 статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Під час розгляду справи судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . У Другій черкаській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 60646698, що підтверджується даними витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі № 47726258 від 16 травня 2017 року. З довідки № 1895/01-16 від 10 серпня 2018 року, виданої завідувачкою Другої черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А. вбачається, що до нотаріальної контори після смерті [PERSON] , померлої [INFO] звернулися: 1) онука померлої [PERSON] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини; 2) дочка померлої [PERSON] із заявою про відмову від прийняття спадщини. Крім того, постановою нотаріуса Другої черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А. від 06 березня 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме, - на квартиру [ADDRESS] , що залишилась після смерті її баби [PERSON] , яка померла [INFO] року до зняття арешту, з підстав наявності відомостей про накладений арешт на спадкове майно. Як передбачено\~ст.\~1216\~ЦК України\~спадкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Спадкування\~здійснюється за\~заповітом або\~за законом\~(ст.\~1217\~ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). За положеннями ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом після смерті своєї баби [PERSON] щодо її майна, яка бажає отримати спадщину, а тому вона, як майбутній власник цього майна має право на пред?явлення такого позову у обраний нею спосіб захисту. Також, суд вважає, що захист права власності має пріоритетне значення. Таким чином, судом встановлено, що на даний час відсутні обставини, за яких було накладено даний арешт. Крім того, на даний час з-за завершеного виконавчого провадження, державний виконавець та начальник відділу ДВС, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», не можуть прийняти рішення в межах виконавчого провадження про скасування відповідної постанови, а тому суд вважає, що позовні вимоги про зняття арешту, накладеного постановою відділу ДВС Придніпровського районного управління юстиції (серія АА № 041012 від 27 квітня 2004 року) про арешт майна [PERSON] , а саме,- квартири [ADDRESS] , підлягають до задоволення, оскільки, як на думку суду, іншим шляхом поновити порушене право позивача на оформлення спадкових прав, немає. При цьому, суд враховує норми ст. 5 ЦПК України, за якими передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Крім того, судові витрати (сплачений 11 грудня 2018 року судовий збір в розмірі 704\~грн. 80\~коп. за подачу позову), слід залишити за позивачем, враховуючи відповідне клопотання позивача. На підставі викладеного та,

Outcome: approved