Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею як спадкоємицею за заповітом право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], що належала померлому [INFO] [PERSON], мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] їй було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із тим, що спадковий житловий будинок не зданий в експлуатацію. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно договору забудови від 05.06.1969 року та виписки з рішення виконкому Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих від 16.05.1969 року, [PERSON] та [PERSON] була виділена земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, на якій був побудований житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. На підставі розпорядження Ізмаїльської міської ради Одеської області від 03.04.2002 року за № 262, відповідно до ст. 42 п. 20 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та заяви [PERSON], володільця індивідуального житлового будинку, по [ADDRESS] (старий адресний номер) присвоєно новий адресний номер - [ADDRESS] та 14.01.2015 року комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» було видано новий технічний паспорт на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки від 04.09.2015 року за № 1094, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльске міжміське бюро технічної інвентаризації», вбачається, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи КП «Ізмаїльське МБТІ» власниками житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], є [PERSON] 1/2 частина та [PERSON] 1/2 частина. Зазначений житловий будинок з надвірними спорудами побудований у 1969 році є завершений будівництвом та відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127, не належить до самочинного будівництва. Згідно листа № 12/5 -126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України не підлягають здачі в експлуатацію об'єкти нерухомості побудовані до 05.08.1992 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.11.2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до ст. ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до заповіту від 14.03.1996 року за № 4/1128, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] належну йому на праві власності житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], заповів [PERSON]. Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України після смерті [PERSON], немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як було з'ясовано судом, позивач [PERSON], будучи спадкоємцем за заповітом, після смерті [PERSON] у передбачений строк звернулась до державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 17.04.2013 року за № 621, тобто вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнала позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню відповідно до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved