Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] ,треті особи: АТ « Райффайзен Банк Аваль», Покровський МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області, державний реєстратор Покровської міської ради про захист права власності, скасування арешту на нерухоме майно, визнання права власності. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що він є власником 1/3 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла його мати [PERSON] ,після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Як спадкоємець за законом він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.04.2021 року нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з накладенням арешту на вищезазначену квартиру, в тому числі і на 1/3 частину, яка належала спадкодавцю [PERSON] , при цьому прізвище власника вказано [PERSON] . Арешт був накладений на квартиру по цивільній справі № 2-3288/07 за позовом ВАТ « Райффайзен Банк Аваль» та на підставі постанови ВДВС Красноармійського МУЮ АА № 373131 від 28.11.2007 року. Виконавчий лист № 203288 про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Райффайзен Банк аваль» суми боргу в розмірі 28879,85 грн. був виданий Красноармійським міськрайонним судом 18.12.2007 року. 09.12.2009 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника. 18.12.2013 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ « Про виконавче провадження». Оскільки ні він, ні його мати [PERSON] не мали боргів, накладення арешту на цілу квартиру, а не на 1/3 її частину, що належить [PERSON] , є неправомірним. У зв`язку з тим, що відповідачем під час виконавчого провадження не припинена чинність арешту майна боржника, накладеного постановою державного виконавця, наявність відомостей про накладення арешту на квартиру позбавляє його права реалізувати себе як власника в частині оформлення спадщини, позивач просить скасувати арешт з квартири, що розташована за адресою : [ADDRESS] , накладений на підставі ухвали Красноармійського міськрайонного суду від 20.11.2007 року по справі 2-3288/2007 та накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони на його відчуження, АА № 373131 від 28.11.2007 року ВДВС Красноармійського МУЮ; скасувати заборону відчуження об`єкту нерухомого майна- квартири за адресою: [ADDRESS] , яка накладена постановою про арешт майна боржника та заборони на його відчуження, АА № 373131 від 28.11.2007 ВДВС Красноармійського МУЮ; Скасувати обтяження у виді арешту нерухомого майна-квартири за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна за № 6167333 від 05.12.2007 року та виключити з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна запис № 6167333 від 05.12.2007 року ; Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачка, представник позивачки в судове засідання не з`явились, просили справу слухати без їх участі ( а. с. 49,68,78,80). Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив ( а.с. 34,59,68,79,82). Представники третіх осіб АТ « Райффайзен Банк Аваль» Покровського ВДВС, державний реєстратор Покровської міської ради в судове засідання не з`явились, про день і час слухання справи повідомлялись належним чином ( а. с. 37,38, 43, 54, 63, 67,109,111,112). Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що , в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки відповідач двічі не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини своєї неявки, не надав відзив на позовну заяву, а позивачі не заперечують проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] ( а. с. 16). Позивачка, як спадкоємиця першої черги за законом звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. ( а.с. 17). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.04.2021 року нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири після смерті [PERSON] у зв`язку з накладенням арешту на об`єкт нерухомого майна - квартири [ADDRESS] ( а.с. 17). Згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] квартира [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( а. с. 19). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на квартиру [ADDRESS] накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони на його відчуження , АА № 373131, 28.11.2007 р., відділ Державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції стосовно майна власника [PERSON] ( а.с. 18). З листа Покровського ВДВС від 12.04.2021 року за № 14.18/12490 вбачається, що у спец розділі Автоматизованої системи виконавчого провадження містяться відомості щодо відкриття виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих документів про стягнення з [PERSON] : -на підставі виконавчого листа № 2-4570 від 22.12.2009 р., виданого Красноармійським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу у розмірі 23350 грн.; повернуто стягувачу згідно ч. 1 ст. 47 Закону « про виконавче провадження» ( в старій редакції) - 01.03.2016 р. -на підставі судового наказу № 9/58 ввід 02.06.2008 року, виданого Господарським судом Донецької області про стягнення з ФОП [PERSON] на користь ЗАТ « Продовольча спілка» суми боргу у розмірі 2612,90 грн.; повернуто стягувачу згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону « Про виконавче провадження» -25.06.2011 року. --на підставі виконавчого листа № 2-3288 від 18.12.2007 року, виданого Красноармійським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» суми боргу у розмірі 28879,85 грн. ( а.с. 22) З приводу виконання виконавчого листа № 2-3288 від 18.12.2007 року - 09.12.2009 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника. 18.12.2013 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ « Про виконавче провадження». Надати біль детальну інформацію щодо вищевказаних виконавчих проваджень не уявляється можливим у зв`язку з тим, що згідно ч. 11 п. 2 Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби , приватного виконавця, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення строк зберігання яких становить один рік ( а. с. 22). Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] звернулась з позовними вимогами про зняття арешту та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст. 57 Закону України « Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення суду. У разі якщо опис майна проводився державними виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом У11 ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Саме такий висновок міститься у пункті 24 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 року у справі № 658/715/16-ц (провадження № 14-299цс18). Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно з цією ж статтею Закону підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного участині шостійстатті 61 цього Закону письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. В усіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України « Про виконавче провадження» ( який діяв на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві) у разі закінчення виконавчого провадження ( крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеними у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу ( посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону «Про виконавче провадження» у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу ( посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню окрім іншого, у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; Згідно листа Покровського ВДВС від 09.06.2021 року на виконанні в Покровському ВДВС перебувало виконавче провадження № 16632361 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3268 від 18.12.2007 року Красноармійського міськрайонного суду Донецької області про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ « Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в сумі 28879,85 грн. В рамках зазначеного виконавчого провадження на майно боржника накладено арешт. Відповідні дані по обтяженню в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровані за № 6167333. В перебігу примусового виконання рішення державним виконавцем винесена постанова про завершення виконавчого провадження відповідно до п. 10 ст. 49 ЗУ « Про виконавче провадження»- направлення виконавчого документу за належністю до іншого відділу ДВС- ВДВС Димитровського МУЮ. ( а. с. 46-48). Згідно листа Мирноградського ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління МЮ від 15.11.2021 р. за № 17.26 -22 на виконанні не перебували та не надходили виконавчі документи № 2-3288 від 18.12.2007 року про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ « Райффайзен Банк Аваль» в сумі 28879,85 грн.( а. с. 91). З матеріалів справи вбачається, що згідно даних АСВП (срецрозділу ЄДРВП) відомостей стосовно [PERSON] , [PERSON] , а саме: про наявність виконавчих проваджень, в яких вони є боржниками у Покровському ВДВС, Мирноградському ВДВС, не виявлено. Окрім того, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву, згідно листа від 12.04.2019 р., сплинув ( а. с. 22), що унеможливлює вчинити дії щодо зняття арешту на стадії виконання судового рішення. Ухвалу Красноармійського міськрайонного суду від 20.11.2007 року про накладення арешту на квартиру по цивільній справі № 2-3288/07 за позовом ВАТ « Райффайзен Банк Аваль» в особі Донецької обласної дирекції до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором також неможливо видати у зв`язку з утилізації справи ( а.с. 23). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України). Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. ( ч. 5 ст. 1268 ЦК України) Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 67 Закону України « Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. ( п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, право позивача на отримання спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , порушено накладеним арештом на майно відповідно до постанови державного виконавця АА № 373131 від 28.11.2007 року Матеріали справи не містять відомостей щодо відкриття виконавчих проваджень про стягнення з Толочко на користь ВАТ « Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитом, після закінчення виконавчого провадження Покровським ВДВС на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону « Про виконавче провадження») ( а.с. 22,47,48,91). Отже, накладений арешт на все майно - квартиру [ADDRESS] , в межах виконавчого провадження 16632361, враховуючи той факт, що [PERSON] є власником лише 1/3 частини спірної квартири, є перешкодою для оформлення спадкових прав. Виходячи з наведених норм закону та встановивши, що у [PERSON] , померлої [INFO] , відсутні зобов`язання за виконавчим провадженням № 16632361, в межах якого державним виконавцем накладено арешт на все майно -квартиру [ADDRESS] , суд приходить до висновку про зняття арешту у Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна (запис від 05.12.2007 року , реєстраційний номер обтяження 6167333) накладеного на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 16632361. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав, затверджених постановою КМУ № 1127 від 25.12.2015 року, якими визначено умови, підстави та процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для їєх проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 2 Закону « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження це заборона розпоряджатися та/ або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 2 Закону « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Статтею 4 Закону « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, а також інші обтяження, підлягають державній реєстрації. Обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до зазначеного Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Обтяження речових прав на нерухоме майно, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Підставою для реєстрації припинення може бути документ, передбачений ст. 74 Закону України « Про нотаріат», відповідне рішення ( ухвала, постанова) суду, постанова про зняття арешту відповідної посадової особи тощо. З метою ефективного захисту порушених прав законодавець застеріг, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Таких правових висновків дійшов Верховний Суд у Постанові від 20 серпня 2020 року у справі № 916/2464/19. Враховуючи вищенаведене , підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зняття арешту на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , накладеного на підставі ухвали Красноармійського міськрайонного суду від 20.11.2007 року по справі № 2-3288/2007 та накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони на його відчуження, АА № 373131 від 28.11.2007 р., з виключенням запису про обтяження нерухомого майна за № 6167333 від 05.12.2007 року , оскільки рішення суду про зняття арешту з квартири є підставою для внесення запису про припинення такого обтяження . Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Аналогічні правові висновки викладені в Постанові ВСУ від 22.09.2021 року в справі № 227/3750/19 Встановивши, що позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з накладенням арешту на спадкове майно спадкодавця [PERSON] , яка, в свою чергу не мала статусу боржника за виконавчими провадженнями, права іншого спадкоємця, відповідача по справі [PERSON] , в даному випадку не зачіпаються, оскільки позивачкою заявляються вимоги про визнання права власності на 1/6 частку спадкового майна ( 1/3:2=1/6), тобто з урахуванням частки другого спадкоємця , суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання за позивачкою право власності на 1/6 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] . Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] , матеріали справи не містять ( а. с. 96). Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати в сумі 2724 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved