Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 27.01.2016 року до суду з вищезгаданим позовом, який обґрунтовує тим, що відповідач є її батьком. У теперішній час вона продовжує навчання 3-ому курсі денної форми навчання у Криворізькому національному університеті, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, тому просить стягнути з відповідача на її, позивача, на утримання аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи стягнення з дня пред'явлення позовної заяви до досягнення нею 23 років. У судовому засіданні позивач присутньою не була, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності всі докази, надані сторонами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Так, з свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с.5), вбачається, що відповідач є її батьком. Згідно довідки №01/23-228 від 12.11.2015 року, виданої ДВНЗ «Криворізький національний університет», [PERSON] навчається на денному відділенні третього курсу геолого-екологічного факультету за державним замовленням, термін навчання на 3 курсі з 01.09.2015 року по 31.01.2016 року ( а.с.4). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітнього сина, дочку в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 25.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» , роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів суд не застосовує вимоги ч.2 ст.182 СК України, як просить позивач в позовній заяві, оскільки Законом України «Про державний бюджет», який встановлює прожитковий мінімум для певних категорій населення ( дітей до 6 років, дітей від 6 до 18 років та інш.) не передбачено прожитковий мінімум для повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання. Відповідач не заперечував проти позову, до досягнення дочкою повноліття сплачував на її утримання аліменти, повнолітня дочка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, тому суд частково задовольняє позовні вимоги позивачки. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: partial