Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що з 06 жовтня 2012 року перебуває з відповідачем в шлюбі. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, та через втрату почуття любові. Вони з відповідачем проживають окремо. Її рішення про розірвання шлюбу остаточне. На примирення вона не згодна. Вважає, що сім`ю зберегти неможливо. Тому позивач просила шлюб розірвати. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 27 квітня 2021 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.15). Заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні сторони суду не надавали. В день розгляду справи позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений по дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 06 жовтня 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видане повторно 30 березня 2021 року Полтавським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис №463 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07 березня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку (а.с. 10); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 30 червня 2015 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції (а.с. 11). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач в позовній заяві просить шлюб розірвати, зазначає, що на примирення вона не згодна. На час розгляду справи вона позов підтримує та просить задовольнити. Шлюб просить розірвати. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що винили між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох з подружжя. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у шлюбі прізвище не змінювала.

Outcome: approved