Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Троїцького районного суду Луганської області із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] щомісячно, у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання до досягнення його неповнолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] трьохрічного віку у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Вказаний шлюб на даний час перебуває на стадії розірвання. Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час, сторони мешкають окремо, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, а позивач не має змоги працювати, так як доглядає за дитиною. Джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку позивач не має. Відповідач інших утриманців не має, працездатний, має постійний дохід, працює в ПСП «Агрофірма «Привілля», а тому може сплачувати аліменти в вказаному розмірі. Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 26 липня 2021 року відкрито провадження в даній справі. Позивач в судове засідання не з`явилась, суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до таких висновків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 17 березня 2021 року, позивач та відповідач з 17 березня 2021 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб було зареєстровано Троїцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) під актовим записом №9 (а.с.2). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 березня 2021 року, батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.8) Відповідно до копії довідки від 05.07.2021 року № 242 та копії довідки від 05.07.2021 №241, неповнолітня [PERSON] , [INFO] дійсно проживає зі своєю матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с.6,7). Позивач зазначає, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для їх фізичного, розумового, морального та соціального розвитку. Такий рівень вона одна не зможе їй забезпечити. Крім того, відповідач є здоровим, працездатним, інших осіб на утриманні не має, працевлаштований, а тому може сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова) за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як вбачається зі змісту ст.182 СК України та п.17 Постанови при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Згідно статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч.5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За таких обставин, оскільки відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем [PERSON] , так як відповідач добровільно не надає кошти на утримання дитини та дружини, беручи до уваги визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку з відповідача, підлягають задоволенню. У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved