Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до територіальної громади с. Обертасів в особі Єлиховицької сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування площею 1,8505 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходяться на території Єлиховицької сільської ради Золочівського району Львівської області. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30.05.1999 р. померла [PERSON], її тітка. У зв'язку з її смертю відкрилася спадщина на її майно, зокрема на земельну ділянку площею 1,8505 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Єлиховицької сільської ради Золочівського району. За життя спадкодавиця заповіту не склала, тому спадкування відбуватиметься за законом. Стверджує, що спадщину фактично прийняла вона, однак успадкувати земельну ділянку не може по причині відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на право власності на землю. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідач в судове засідання не з'явилася, відповідач подав заяву про розгляд справи у відсутності його представника, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюються. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 120579 стверджується, що [PERSON] померла 30.05.1999 року. [PERSON] був власником земельної ділянки площею 1,8505 га, що розміщена на території Єлиховицької сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та складається з двох земельних ділянок площею 1,8505 га, що складається із двох земельних ділянок площею 1,4092 га кадастровий номер 4621882804:29:000:0094 та площею 0,4413 га кадастровий номер 4621882807:29:000:0021, що підтверджується державним актом серії ЛВ № 085867, виданим Золочівською РДА 02.04.2004 р. \~Довідкою Єлиховицької сільської ради Золочівського району Львівської області від 16.11.2017 № 1338 підтверджується, що [PERSON] до смерті проживала в [INFO], заповіт в сільській раді не посвідчувався. \~ \~ \~ \~ Позивач зверталася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, проте їй було відмовлено у видачі такого через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно листа Золочівської нотаріальної контори № 18/02-17 від 22.01.2018 року спадкова справа після смерті [PERSON] у нотаріусів Золочівського районного нотаріального округу Львівської області не заводилася. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вказано у ч.3\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1\~ст.1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Положення ст. 81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. З огляду на те, що [PERSON] дійсно належала на праві власності земельна ділянка площею 1,8505 га, що розміщена на території Єлиховицької сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та складається з двох земельних ділянок площею 1,8505 га, що складається із двох земельних ділянок площею 1,4092 га кадастровий номер 4621882804:29:000:0094 та площею 0,4413 га кадастровий номер 4621882807:29:000:0021, що підтверджується державним актом серії ЛВ № 085867, виданим Золочівською РДА 02.04.2004 р., позивач спадщину після її смерті прийняла, що підтверджується в повній мірі матеріалами справи, інших спадкоємців майна [PERSON], які б спадщину прийняли, судом не встановлено, а через відсутність належних правовстановлюючих документів позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане вище спадкове майно.

Outcome: approved