Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що з відповідачем вона у зареєстрованому шлюбі не перебувала. З 2000 року по 2006 рік вона проживала спільно з відповідачем та [INFO] в них народилась дитина, донька [PERSON], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання своєї доньки грошової допомоги не надає, тому вона просить суд стягнути з нього аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та до її повноліття. Відповідач [PERSON] у судові засідання 25 квітня 2016 року на 08 годину, 11 травня 2016 року на 08 годину не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення судової повістки на ім'я відповідача. Згідно з вимогами ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. На підставі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала щодо винесення судом заочного рішення по справі. 11 травня 2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про підтримання своїх позовних вимог та про розгляд справи у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У свідоцтві про народження дитини відповідач записаний її батьком. Відповідно до ч.1,ч.2 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері чи батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів не може складати менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне, стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в доход держави. На підставі ст. ст. 180, 182-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved