Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить квартира № 149 в житловому будинку № 139/1 в м. Каневі Черкаської області. У 2014 році вона зареєструвала в своїй квартирі [PERSON] Влітку 2015 року [PERSON] виїхав за межі Черкаської області і до цього часу не повертався за місцем реєстрації, а отже, фактично місце перебування його позивачці не відоме. Вона являється пенсіонеркою та має невелику пенсію, на даний час вона не може оформити субсидію, так як заважає реєстрація відповідача в будинку і їй доводиться платити за нього комунальні послуги, тому вважає, що його необхідно визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням (квартирою № 149 в будинку № 139/1) по вул. Леніна в м. Каневі Черкаської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомляв, заява про розгляд справи за його відсутності не надходила. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА № 898143 від 28.02.2007 року (а.с.9) та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССВ № 168250 від 28.02.2007 року (а.с.10), власником квартири за адресою: Черкаська область, м. Канів, вул. Леніна, буд.139/1, кв.149 являється [PERSON]. З акту комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора» № 415 від 19.08.2017 року вбачається, що мешканці житлового будинку № 139/1 по вул. Леніна в м. Каневі [PERSON], [PERSON], [PERSON] засвідчили, що [PERSON], який зареєстрований в квартирі № 149 не проживає в даній квартирі з 2015 року по даний час (а.с.11). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю (постанова Верховного Суду України від 16.01.2012 р. №6-57цс11). Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи те, що судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в квартирі понад шість місяців, не надав доказів поважності причин не проживання, він може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. У відповідності до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, в тому числі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття зазначеної особи з реєстраційного обліку.

Outcome: approved