Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Старобільської міської ради, центру надання адміністративних послуг Старобільської РДА про визнання права власності, зобов`язання вчинення дій. В обґрунтування свого позову посилається на те, що вона відповідно до договору купівлі-продажу від 23.04.2015р. придбала у Старобільської міськради нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] , яка розташована на земельній ділянці кадастровий номер 4425110100:10:002:0306. Як власник будівлі вона не може скористатись своїми правами відповідно до ст.120 ЗК України у зв`язку з відмовою Старобільської міськради надати в оренду або продати їй вказану земельну ділянку. Листом від 29.10.2019р. міськрада повідомила що земля з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування» не можуть передаватись в оренду фізичним особам, запропоновано змінити вид цільового призначення землі та повідомлено що зробити цього неможливо через відсутність затвердженого історико-архітектурного опорного плату міста. Вважала, що земельній ділянці на якій розташована належна їй споруда не потрібно змінювати категорію земель, а виправити вид використання в межах однієї категорії, вона отримала новий витяг з ДЗК з виправленим кодом, листом від 20.12.2019р. Старобільською міською радою відмовлено у передачі їй земельної ділянки. У зв`язку з чим просила винести рішення, яким визнати за нею право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4425110100:10:002:0306 площею 0,0462га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення В03.15 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, та зобов`язати ЦНАП Старобільської РДА вчинити дії щодо внесення відповідного запису до ДРРП щодо реєстрації права власності. 23.03.2020р. позивачем подано уточнену позовну заяву, у якій замінено другого відповідача ЦНАП Старобільської РДА на відділ надання адмінпослуг виконкому Старобільської міської ради та уточнено позовні вимоги, просила визнати за нею право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4425110100:10:002:0306 площею 0,0462га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення 03.01 для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування обслуговування нежитлової будівлі, та зобов`язати державного реєстратора відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Старобільської міської вчинити дії щодо внесення відповідного запису до ДРРП щодо реєстрації права власності. Ухвалою від 14.07.2020р. за клопотанням позивача у справі замінено первісного відповідача ЦНАП Старобільської РДА на відділ надання адміністративних послуг виконавчого комітету Старобільської міської ради Луганської області. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник відповідача Старобільської міської ради Луганської області Барабаш С.О. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилалась на те, що Старобільська міська рада не перешкоджала позивачу набути право власності на земельну ділянку у разі зміни цільового призначення земельної ділянки відповідно до законодавства за встановленою процедурою, передання земельної ділянки без зміни її цільового призначення суперечить приписам ЗК України, зміна цільового призначення земельної ділянки здійснюється за проектами землеустрою та за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, позивач з питання зміни цільового призначення земельної ділянки до Старобільської міської ради не зверталась, при придбанні нежитлового приміщення з аукціону позивач усвідомлювала що право власності на земельну ділянку їй не переходить, просили закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору. Представник відповідача відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Старобільської міської ради Луганської області Луганський В.І. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилався на те, що державна реєстрація є дискреційним повноваженням державного реєстратора, суд не може зобов`язати здійснити державну реєстрацію права за обставин, коли достеменно не встановлено що всі подані документи належним чином оформлені. Вислухавши позивачку, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Рішенням Старобільської міської ради від 08.11.2013р. №41/36 (т.1 а.с.170) з метою реєстрації права комунальної власності земельної ділянки територіальною громадою міста Старобільськ надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування нежитлової будівлі комунальної власності, орієнтовною площею 0,1341га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка за даними державного земельного кадастру враховують в Старобільській міській раді. Згідно протоколу №1 результатів проведення аукціону з продажу об`єкта комунальної власності від 02.04.2015р. (т.1 а.с.15) покупцем аукціону з продажу лоту №1 - нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] загальною площею 137,1кв.м., продавцем якого є Старобільська міська рада, визнано учасника [PERSON] . Згідно клопотання від 07.04.2015р. (т.1 а.с.186) Старобільська міська рада просить СРКП «Старобільський районний земельно-інформаційним центром» виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на підставі рішення 41 сесії 6 скликання Старобільської міської ради від 08.11.2013р. №41/36, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.04.2015р. (т.1 а.с.33) земельна ділянка кадастровий номер 4425110100:10:002:0306 розташована: [ADDRESS] , цільове призначення: 03.01, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, вид використання земельної ділянки: обслуговування нежитлової будівлі, форма власності: комунальна власність, площа земельної ділянки: 0,0462га, орган який зареєстрував земельну ділянку: відділ Держкомзему у Старобільському районі, дата державної реєстрації земельної ділянки: 15.04.2015р., відомості про обмеження у використанні земельної ділянки: не зареєстровані. Рішенням виконавчого комітету Старобільської міської ради від 20.04.2015р. №28 (т.1 а.с.17) затвердженого протокол №1 від 02.04.2015р. про результати проведення аукціону з продажу об`єкта комунальної власності - нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] загальною площею 137,1м.кв., вирішено продати [PERSON] нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] загальною площею 137,1м.кв. за 71 000грн. оформивши у п`ятиденний строк після прийняття рішення нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу. Відповідно до договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 23.04.2015р. (т.1 а.с.7-8), продавець - Старобільська міська рада Луганської області на підставі рішення виконавчого комітету Старобільської міської Ради Луганської області від 20.04.2015р. №28 передає за плату, а покупець - [PERSON] приймає у власність нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] , і знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0,0462га кадастровий номер земельної ділянки 4425110100:10:002:0306. Право власності покупцем на земельну ділянку набувається відповідно до вимог ст.81 Земельного кодексу України. Зміст ст.120, 125, 126 ЗК України нотаріусом сторонам роз`яснені. Рішенням виконавчого комітету Старобільської міської ради від 28.04.2015р. №33/2 (т.1 а.с.9) присвоєно нежитловій будівлі по [ADDRESS] , нову поштову адресу: [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №39742602 від 26.06.2015 (т.1 а.с.10) внесено інформацію про державну реєстрацію права власності номер запису про право власності: 10194554, дата та час державної реєстрації: 26.06.2015р. 11:40:33, державний реєстратор: Холодняк А.С. реєстраційна служба Старобільського РУЮ Луганської області, підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу серія та номер 852 виданий 23.04.2015р., видавник приватний нотаріус Пульний С.М., повідомлення серія та номер 513 виданий 28.04.2015р. видавник Старобільська міська рада, рішення серія та номер 33/2 виданий 28.04.2015р. видавник Старобільська міська рада, форма власності приватна, розмір частки: 1, власник [PERSON] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 623553044251, об`єкт нерухомого майна: нежитлова будівля, адреса: [ADDRESS] , опис об`єкта: будівля, Б, 87,1кв.м., будівля в, 50,0кв.м. Згідно листа Старобільської міської ради від 29.10.2019р. (т.1 а.с.11) заява [PERSON] про надання в оренду земельної ділянки кадастровий номер 4425110100:10:002:0306 за адресою: [ADDRESS] , розглянута на засіданні постійної комісії міської ради, земельна ділянка за цільовим призначенням належить до земель громадської забудови (для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, код класифікації видів цільового призначення земель - В3.03.01), землі з таким цільовим призначенням не можуть передаватись в оренду фізичним особам, в даному випадку необхідно провести зміну цільового призначення земельної ділянки, для чого необхідно розробити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною її цільового призначення, але відповідно до п.4 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та \\ або детальному плану території забороняється. На цей час по місту Старобільськ не розроблений план зонування території, до розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною її цільового призначення необхідно розробити детальний план частини території міста Старобільськ, в межах якої розташована земельна ділянка, детальний план частини території міста можливо буде розробити після затвердження історико-архітектурного опорного плану міста Старобільськ. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09.12.2019р. (т.1 а.с.12-13) земельна ділянка кадастровий номер 4425110100:10:002:0306 розташована: [ADDRESS] , цільове призначення: 03.15 Для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, вид використання земельної ділянки: обслуговування нежитлової будівлі, форма власності: комунальна, площа земельної ділянки: 0,0462га, орган який зареєстрував земельну ділянку: відділ Держкомзему у Старобільському районі, дата державної реєстрації земельної ділянки: 15.04.2015р., вид права: право власності, інформація про власників (користувачів) земельної мідянки найменування: Старобільська міська рада Луганської області, частка у спільній власності: 1, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки: не зареєстровані. Листом Старобільської міської ради від 20.12.2019р. (т.1 а.с.14) повідомлено [PERSON] про те, що її заява про передачу у власність шляхом викупу земельної ділянки кадастровий номер 4425110100:10:002:0306 за адресою: [ADDRESS] , розглянута на засіданні постійної комісії міської ради, у комісії виникло питання на підставі чого було змінено цільове призначення зазначеної земельної ділянки з «Для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, код КВЦПЗ 03.01» на «Для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, код КВЦПЗ 03.15» та сформовано новий витяг з ДЗК від 09.12.2019р. замість витягу сформованого у 2015р. Комісія дійшла висновку щодо неможливості позитивного вирішення питання по даній заяві, а також щодо необхідності направлення листа до відділу Держгеокадастру. Згідно листа відділу у Старобільському районі ГУ Держгеокадастру у Луганській області від 24.01.2020р. (т.1 а.с.37) [PERSON] 09.12.2019р. було надано заяву про виправлення помилки у відомостях ДЗК щодо цільового призначення земельної ділянки, до заяви було додано витяг з ДЗК від 15.04.2015р., заяву було розглянуто державним кадастровим реєстратором та встановлено, що в технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) допущено помилку у визначенні коду цільового призначення, а саме: на титульному аркуші, в пояснювальній записці, на кадастровому плані код цільового призначення зазначено як В.03.01.01, якому відповідно до КВЦПЗ відповідає назва: «Для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування» крім того, на титульному аркуші, в технічному завданні, в пояснювальній записці, на кадастровому плані, в акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання, а також у рішення Старобільської міської ради від 08.11.2013р. №41/36 прописано цільове призначення земельної ділянки як «для обслуговування нежитлової будівлі», що відповідає коду цільового призначення 03.15 та обслуговування інших будівель громадської забудови», відповідно до КВЦПЗ, затвердженого наказом Держкомзему №548 від 23.07.2010р. таким чином було проведено виправлення коду цільового призначенні відповідно до рішення міської ради та нормативно-правових актів України. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.02.2020р. (т.1 а.с.160-161) земельна ділянка кадастровий номер 4425110100:10:002:0306 розташована: [ADDRESS] , цільове призначення: 03.01 Для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, вид використання земельної ділянки: обслуговування нежитлової будівлі, форма власності: комунальна, площа земельної ділянки: 0,0462га, орган який зареєстрував земельну ділянку: відділ Держкомзему у Старобільському районі, дата державної реєстрації земельної ділянки: 15.04.2015р., вид права: право власності, інформація про власників (користувачів) земельної мідянки найменування: Старобільська міська рада Луганської області, частка у спільній власності: 1, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки: не зареєстровані. Рішенням Старобільської міської ради від 21.10.2015р. №57/6 «Про перейменування вулиць, площ, провулків та кварталів м.Старобільська назви яких підпадають під дію Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в України та заборону їхньої символіки», яке опубліковано у районній газеті та на сайті міської ради і є загальнодоступним, перейменовано у тому числі вулицю ІІІ-Інтернаціоналу на вул.Велику Садову. Обставина перейменування у місті Старобільську вулиці ІІІ Інтернаціоналу на вулицю [PERSON] визнається судом загальновідомою та відповідно до ч.3 ст.82 ЦПК України такою, що не потребує доказування. Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України у редакції, яка є чинною з 01.01.2013р., права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Таким чином у судовому засіданні було достовірно встановлено, що позивач [PERSON] з 26.06.2015р. на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі продажу від 23.04.2015р. набула право приватної власності на нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи (т.1 а.с.а.с. 7-8, 9, 10, 15,17). Статтею 120 Земельного кодексу України в редакції станом на 26.06.2015р. визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику (землекористувачу). У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди. Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера. У разі набуття права власності на жилий будинок (крім багатоквартирного), який розташований на землях державної або комунальної власності, що перебувають у користуванні іншої особи, та необхідності поділу земельної ділянки площа земельної ділянки, що формується, не може бути меншою, ніж максимальний розмір земельних ділянок відповідного цільового призначення, визначених статтею 121 Земельного кодексу України (крім випадків, коли формування земельної ділянки в такому розмірі є неможливим). Відповідно до ст.377 ЦК України у редакції чинній станом на 26.06.2015р., до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків). Верховним Судом України у постанові від 12 жовтня 2016 року у справі №6-2225 цс16 сформульовано правову позицію, згідно якої за змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Згідно статті 120 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки. У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких вона належала попередньому власнику. При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. При переході права власності на будівлю або споруду до громадян або юридичних осіб, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля чи споруда. Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Таким чином у судовому засіданні було достовірно встановлено, що позивач [PERSON] , яка є власником нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] , одночасно з набуттям 26.06.2015р. права приватної власності на вказану будівлю набула на підставі ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України право приватної власності на земельну ділянку на якій розташована дана будівля, а саме - земельну ділянку загальною площею 0,0462га кадастровий номер 4425110100:10:002:0306, яка зареєстрована у державному земельному кадастрі 15.04.2015р. (т.1 а.с.12), а право власності на земельну ділянку продавця нежитлової будівлі - відповідача Старобільська міська рада Луганської області з цього моменту припинено на підставі ч.1 ст.120 ЗК України. Такий висновок щодо застосування положень ст.120 ЗК України, ст.377 ЦК України узгоджується з висновком Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 26.12.2019р. у справі №364/515/19 провадження №61-19224св19, згідно якого за загальним правилом, закріпленим у частині четвертій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлі чи споруди, або їх частини стає власником відповідної земельної ділянки, або її частини на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено в договорі відчуження нерухомості, та згідно якого, право відчужувача на земельну ділянку припинено відповідно до статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України внаслідок набуття позивачем права власності на будівлю. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, яким засвідчує його право власності. Невизнання відповідачем Старобільською міською радою Луганської області права власності позивачки [PERSON] на спірну земельну ділянку підтверджується дослідженими у судовому засіданні листами відповідача (т.1 а.с. а.с.11,14) і не спростовуються даними у судовому засіданні поясненнями представника відповідача Старобільської міської ради, у зв`язку з чим право власності позивачки підлягає захисту у судовому порядку і відсутні підстави для закриття провадження у справі, як зазначає відповідач Старобільська міська рада. У зв`язку з викладеним, посилання відповідача Старобільської міської ради на те, що при придбанні нежитлового приміщення з аукціону право власності на земельну ділянку позивачу не переходить, посилання відповідача відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Старобільської міської ради на те, що державна реєстрація є дискреційним повноваженням державного реєстратора, є необґрунтованими та такими що суперечать положенням ст.120 ЗК України та ст.16, ст.377 ЦК України, а позовні вимоги [PERSON] до Старобільської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку кадастровий номер 4425110100:10:002:0306 площею 0,0462га за адресою: [ADDRESS] , та до відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Старобільської міської ради про вчинення дій щодо внесення відповідного запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є законними, обґрунтованими, такими що забезпечують повний захист права позивачки та підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо зазначення цільового призначення земельної ділянки, то суд виходить з наступного: Відповідно до статті 1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку. Статтею 19 Земельного кодексу України визначено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на різні категорії, зокрема, п. «б» ч. ст.19 визначено категорію «землі житлової та громадської забудови» Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010р. №548, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.11.2010р. за №1011/18306, визначено поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів, у тому числі секції В відповідає назва «Землі житлової та громадської забудови» з поділом на розділи та коду розділу 02 відповідає назва «Землі житлової забудови», а коду розділу 03 відповідає назва «Землі громадської забудови», з поділом кожного розділу на підрозділи. Частиною 1 ст.20 ЗК України передбачено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Отже, зміна цільового призначення земельних ділянок (тобто переведення земельної ділянки з однієї категорії, визначеної ч.1 ст.19 ЗК України в іншу) здійснюється за проектами землеустрою та з дотриманням відповідної процедури. Водночас, відповідно до ч.5 ст.20 ЗК України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою. Отже, зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель (за виключенням земель сільськогосподарського призначення та земель оборони), здійснюється її власником (користувачем) самостійно. Зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель не є зміною її цільового призначення, а отже, не потребує проходження процедур, які відповідно до земельного законодавства України застосовуються при зміні цільового призначення (розробки проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, його затвердження тощо). Такий висновок щодо застосування положень ст.19 та 20 ЗК України викладено у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 31.07.2019р. у справі №806/5308/15 провадження №К/9901/12305/18. Оскільки позивач [PERSON] на підставі ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України з 26.06.2015р. набула право приватної власності на спірну земельну ділянку на якій розташоване належне їй нежитлове приміщення без зміни цільового призначення цієї земельної ділянки, і із досліджених у судовому засіданні матеріалів справи (т.1 а.с. а.с.12-13, 33, 160-161) достовірно встановлено що спірна земельна ділянка віднесена до категорії земель «землі житлової та громадської забудови», а оскільки відповідно до ч.5 ст.20 ЗК України визначення виду використання земельної ділянки у межах однієї категорії земель (у межах одного цільового призначення), залежить лише від волевиявлення власника цієї ділянки - позивача [PERSON] , у зв`язку з чим визначення коду підрозділу за КВЦПЗ щодо виду використання земельної ділянки не є предметом спору у цій справі у правовідносинах позивача [PERSON] з відповідачем Старобільською міською радою Луганської області, а є виключною компетенцією власника - позивачки [PERSON] , а тому не підлягає вирішенню судом. Посилання представника відповідача Старобільської міської ради на те, що передання земельної ділянки без зміни її цільового призначення суперечить приписам ЗК України, що зміна цільового призначення земельної ділянки здійснюється за проектами землеустрою та за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування і позивач з питання зміни цільового призначення земельної ділянки до міськради не зверталась, є необґрунтованими, оскільки суперечать вищевказаному висновку Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові від 31.07.2019р. у справі №806/5308/15 провадження №К/9901/12305/18 про те, що зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель не є зміною її цільового призначення, а також суперечать встановленій у судовому засіданні обставині набуття позивачкою [PERSON] з 26.06.2015р. права власності на спірну земельну ділянку і, у зв`язку з цим, відсутністю у позивачки, як власника, необхідності отримання дозволу будь-кого на визначення чи зміну виду використання належної їй земельної ділянки. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути в рівних частках понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову у розмірі 844,96 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved