Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки являється працездатною особою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки, [PERSON], у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн. (одна тисяча грн. 00 коп.) щомісячно з індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] в судовому зсіданні позовні вимоги не визнав, оскільки вважає, що він не є батьком дитини. В судовому засіданні було встановлено, що 10.03.1995 року позивач [PERSON] уклала шлюб з відповідачем [PERSON] у виконкомі Княжицької сільської ради Ямпільського району Сумської області, про що складено актовий запис №1 (свідоцтво про укладення шлюбу серії І-БП №252820, а.с.4). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-БП №069615 (а.с.5) встановлено, що 18.02.2003 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Проте від спільного проживання після розірвання шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Донька, Єва, проживає разом з матір'ю. Батько дитини, [PERSON], добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у її вихованні не приймає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно свідоцтва про народження серії І-БП №025502 (а.с.6) встановлено, що [PERSON] народилась 23.08.2006 року, батьком дитини є [PERSON]. Згідно довідки від 23.10.2017 року №6096, виданої виконкомом Свеської селищної ради Ямпільського району Сумської області (а.с.7) встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [INFO] разом із донькою, [PERSON], [INFO]. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, дійшов такого висновку. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року за №14 «Про судове рішення у цивільній справі» розяснено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Відповідно до ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Отже, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки батько дитини зобовязаний утримувати свого сина до повноліття.

Outcome: approved