Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», в якому просила суд стягнути з відповідача суму депозитного внеску у розмірі - 16 000,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 07.10.2014 року між [PERSON] (далі - Позивач) та Філія «Центральне Регіональне Управління» Акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» Відділення №43 (далі - Відповідач) було укладено договір банківського вкладу «Стандарт» №300937/61707/3-14 на суму - 16 000, 00 грн., строком до 07.01.2015р., зі сплатою на користь позивача 22,6% річних. Коли [PERSON] звернулась до банку з вимогою дострокового повернення вкладу, отримала відмову. За таких обставини, позивач змушена був звернутися до суду за захистом своїх прав. До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду заяву, в якому просила суд проводити розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позов. Також, просила залишити без розгляду заяву про витребування доказів. Відповідач про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суду не повідомив та не просив розглядати справу у його відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07 жовтня 2014 року між [PERSON] (далі - Позивач) та Відділенням №43 Філії «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Відповідач) було укладено Договір-заяву про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» №300937/61707/3-14. За умовами п.п.1, 2 вищезгаданого Договору-заяви, вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти в національній валюті у сумі 16000,00 грн., на строк з 07 жовтня 2014р. по 07 січня 2015р. у порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Основні умови), які затверджені згідно з внутрішніми процедурами Банку та розміщені для ознайомлення на інформаційних стендах в приміщеннях установ Банку та оприлюднені на офіційному сайті Банку за електронною адресою www.fcbank.com.ua; за час користування коштами Вкладу протягом строку, визначеного п. 1 цього Договору-заяви, Банк нараховує і виплачує Вкладникові проценти за ставкою 22,60% річних. Згідно п. 5 Договору-заяви, Вкладник має право вимагати дострокового повернення суми Вкладу протягом всього строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви. А також відповідно до п. 6 цього ж Договору-заяви, після закінчення строку, Вклад повертається Вкладнику в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п. 5.2 Основних умов. Згідно меморіального ордеру № 191492708 від 07.10.2014р. наданої Відділенням №43 Філії «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відповідач прийняв на депозит від позивача - 16 000,00 грн. (а.с. 4). За підтверджених позивачем обставин, відповідач всупереч вимогам Договору-заяві банківського вкладу не виплатив суму банківського вкладу. Судом встановлено, що позивач неодноразово 22.01.2015 року і 08.04.2015 року зверталась до банку з вимогою про повергнення вкладу (а.с. 6, 8), а банком кошти повернуті не були, а відтак відповідачем не було дотримано умови п. 5, 6 договору банківського вкладу від 07.10.2014 року за №300937/61707/3-14, а також вимоги ст.1066 ЦК України щодо повернення депозитних коштів. Правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем з приводу укладеного договору банківського вкладу є цивільно-правовими за своїм змістом. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частина 2 статті 1060 ЦК Українимістить імперативну норму про обов'язок банку видати вкладнику за його першою вимогою та не допускає іншого порядку регулювання даних відносин спеціальним законодавством чи договором. Частиною 3 ст. 1060 ЦК України передбачено, що якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. За ч. 1 ст. 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Як передбачено ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Крім того, право позивача на дострокову вимогу вкладу передбачено п.5 Договору-заяви банківського вкладу від 07.10.2014 року за №300937/61707/3-14. Грошові кошти згідно договору депозиту належать позивачеві на праві приватної власності. Згідно ст. 317 ЦК України змістом права власності є права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до вимог ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи наведене та те, що 07 жовтня 2014 року між [PERSON] та Відділенням №43 Філії «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено Договір-заяву про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» №300937/61707/3-14, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даного договору. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що дії Банку є незаконними та такими, що порушують право вільно розпоряджатися грошовими коштами позивачу, а тому сума внеску по вказаному договору підлягає поверненню позивачу у повному обсязі в розмірі суми вкладу - 16 000,00 грн. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов є таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved