Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом і просить визнати за нею право власності на 1/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Теклівка по вулиці Шевченка, 25, Гусятинського району Тернопільської області за законом після смерті чоловіка [PERSON]. Чоловік помер 21 лютого 2016 року і на випадок своєї смерті заповіту не залишив. Разом із ним на день його смерті проживали вона та їхні діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які відмовились від прийняття спадщини батька. Також вказала, що вона є єдиним спадкоємцем майна спадкодавця за законом, прийняла спадщину, так як проживала із спадкодавцем за однією адресою та подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON]. Проте, при звернені до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав на майно, яке належало спадкодавцю [PERSON], їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне майно, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на імя спадкодавця. А тому, просить визнати за нею право власності на вказане спірне нерухоме майно, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON]. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, попередньо надіславши до суду письмову заяву про слухання справи у відсутності представника відповідача. Позовні вимоги визнають. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON], який помер 21 лютого 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ИД №318556, виданого Котівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області 18 листопада 1977 року. Житловий будинок, що знаходиться в с. Теклівка по вулиці Шевченка, 25 Гусятинського району Тернопільської області станом на 15.04.1991 року належав до типу «колгоспного» двору, членами якого на той час були: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою, виданою Котівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області за № 356 від 28.11.2016 року. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена колгоспного двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Теклівка по вулиці Шевченка, 25, Гусятинського району Тернопільської області належав на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частці кожному. Даний факт відображений в технічному паспорті на житловий будинок садибного типу, виданий Гусятинським РК БТІ від 09 листопада 2016 року. 21 лютого 2016 року помер спадкодавець [PERSON] про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-ИД № 198747, виданого 22 лютого 2016 року Котівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за № 03. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами №25, що по вулиці Шевченка в с. Котівка Гусятинського району Тернопільської області. На день смерті [PERSON] у вищезазначеному будинку разом із ним на день його смерті проживали та були зареєстровані: [PERSON] дружина спадкодавця, [PERSON] дочка спадкодавця, [PERSON] син спадкодавця, [PERSON] онука спадкодавця, [PERSON] онук спадкодавця та [PERSON] зять спадкодавця, що стверджується довідкою Котівської сільської ради Гусятинського району № 357 від 22.11.2016 року. Позивачка звернулася до державного нотаріуса Копичинецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що належала [PERSON], а також нею подані документи державному нотаріусу з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало [PERSON], що підтверджується довідкою інформаційного характеру, виданою в.о. державного нотаріуса Копичинецької державної нотаріальної контори [PERSON] 06.12.2016 року за №863/02-14. Проте, позивачці державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на імя спадкодавця. Як вбачається із вищевказаної довідки, виданої державним нотаріусом 06 грудня 2016 року до Копичнецької державної нотаріальної контори надійшла заява від спадкоємця по закону [PERSON] сина спадкодавця про відмову від прийняття спадщини, на підставі якої заведене спадкова справа за №137/2016 до майна померлого [PERSON], а 26.07.2016 року до цієї спадкової справи долучено заяву дочки спадкодавця [PERSON] про відмову від прийняття спадщини. Крім того, 17.08.2016 року до цієї спадкової справи долучено заяву дочки спадкодавця [PERSON] про відмову від прийняття спадщини. Інших заяв про прийняття спадщини чи відмови від прийняття спадщини після смерті [PERSON] до вказаного державного нотаріуса не надходило. Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, позивачка являється єдиним спадкоємцем за законом майна померлого [PERSON], яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, а тому набула права на спадкування майна покійного за законом. Позивачка прийняла спадщину, однак не може оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спірне нерухоме майно. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може\~ пред'явити\~ позов\~ про\~ визнання\~ його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,\~ а також у разі втрати ним документа,\~ який засвідчує його право власності . Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в с. Теклівка по вулиці Шевченка, 25, Гусятинського району Тернопільської області, загальною площею 101,7 м2, житловою площею 63,3 м2, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 21 лютого 2016 року. На підставі наведеного, ст. ст. 392, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved