Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі по ? частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18.07.2011 року вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Зорянської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 5. В період шлюбу у неї з відповідачем народилася спільна донька [PERSON], 13.11.2012 народження. Сімейне життя поступово погіршувалося, що у кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між нею та відповідачем шлюбних відносин. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сімю. За її переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Донька проживає з нею на повному її матеріальному утриманні, Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Просить суд, розірвати шлюб, укладений між нею і Відповідачем, стягнути з Відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки. Позивач надала суду заяву про слухання справи у її відсутність. У наданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач до суду не зявився, причину неявки суду не повідомив про час та місце розгляду справи завчасно повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.\~\~З урахуванням думки позивача, яка в наданій заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 18 липня 2011 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Зорянської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 193752. \~У період шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 412928, виданого 23 листопада 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 458. Згідно свідоцтва про народження батьком [PERSON] записано відповідача [PERSON]. Сімейне життя у сторін поступово погіршувалося, що у кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Позивач втратила почуття взаємної любові та поваги, що суперечить її інтересам. З травня 2017 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Неповнолітня донька проживає з Позивачкою на повному її матеріальному утриманні. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. Сторонам надавався строк для примирення. У наданий строк примирення між подружжям не досягнуто. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого в частині розірвання шлюбу позовні вимоги підлягають задоволенню. Спору з приводу спільного майна подружжя у сторін немає. Спору з приводу місця проживання дитини у сторін немає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом, у відповідності із ст.183 Сімейного кодексу України. Частиною 2\~ст. 182 СК України\~встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В наслідок чого в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд, враховуючи, що в силу ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обовязків щодо дитини, вважає необхідним стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) Відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved