Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] наполягаючи на стягненні з відповідача аліментних платежів на її користь на утримання доньки, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку, щомісяця, на період навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що вона досягла повноліття, на цей час навчається у «Білгородському державному національному дослідницькому університеті» (НДУ «БелДУ») та потребує матеріальної допомоги, тому просить стягнути аліменти з відповідача. Позивач - [PERSON] у попереднє судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог у попередньому судовому засіданні /а.с. 14/. Відповідач - [PERSON] у попереднє судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі /а.с. 15/. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, з паспорту серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] досягла повноліття, але її вік є меншим за 23 роки /а.с. 04/. На підставі ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття /незалежно від форми навчання/, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до довідки № ИС-1107-768 від 15.02.2016 року, [PERSON] навчається в «Білгородському державному національному дослідницькому університеті» (НДУ «БелДУ»), на денній формі /а.с. 08/. З довідки № 1711 від 15.03.2016 року, виданої Біловодською селищною радою Біловодського району Луганської області вбачається, що [PERSON] перебуває на утриманні матері, [PERSON] /а.с. 11/. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що [PERSON] хоча досягла повноліття, проте продовжує навчання, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, не заперечує проти задоволення позову, суд приходить до висновку, що з відповідача можливо стягнути аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/3 частини заробітку, щомісяця на утримання повнолітньої доньки до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved