Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому просить постановити рішення, яким стягувати щомісячно із [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12.11.2015 року і до досягнення сином повноліття та стягнути з відповідача на її користь аліменти за минулий період, а саме: з 19.12.2014 року по 12.11.2015 року на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування позовних вимог покладається на те, що від спільного шлюбу з відповідачем у них народилося двоє синів, [PERSON] І9.І2.1996 р.н. та [PERSON], [INFO]. 17.09.2004 року відповідач залишив її з дітьми і перейшов жити до іншої жінки в с. Добряни Стрийського району. Так, як відповідач не надавав їй матеріальної допомоги на утримання дітей, вона звернулася до Стрийського міськрайонного суду з позовною заявою про стягнення аліментів. 03.12.2004 року рішенням у справі № 2-3050/2004, Стрийського міськрайонного суду Львівської бласті ухвалено рішення яким вирішено: «Стягувати з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON]. [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 24 листопада 2004 року і до досягнення сином [PERSON], [INFO], повноліття.» Так як рішенням суду вирішено стягувати аліменти на утримання двох дітей до повноліття старшого сина, тобто до 12 грудня 2014 року, відповідач припинив сплачувати аліменти на молодшого сина [PERSON], [INFO]. Жодної матеріальної допомоги на утримання дитини він їй не надає. Тому вона змушена звернутися до суду про стягнення аліментів на сина [PERSON] в примусовому порядку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, додатково пояснила, що син перебуває на повному її утриманні, добровільно допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю. Згідний сплачувати аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його доходу. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. З свідоцтва про народження видно, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] і є сторонами по справі. Дитина проживає з матірю, знаходяться на її повному утриманні, що визнано сторонами. У ст. 150 Сімейного кодексу України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися за виховання дитини, про її здоров'я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Однак відповідач ухиляється від утримання дитини, її виховання, не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний розвиток. Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття. Згідно ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства. материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ювинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх ючки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.І. ст.З Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991р, (Конвенцію ратифіковано Постановою BP N 789-ХІІ від 27.02.91, стала частиною законодавства України, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними ш приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, щміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як іайкращому забезпеченню інтересів дитини. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Відповідно до ч.2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки з урахуванням матеріального становища відповідача, який, витрачає певні кошти для особистих потреб, з нього слід стягувати в користь позивача аліменти на неповнолітню дитину у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Крім того з відповідача слід стягнути аліменти за минулий період, а саме з 19.12.2014 року по 09.11.2015 року на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved