Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 788 124 гривень 09 копійок. 03 березня 2016 року позивачем в судовому засіданні було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, яка ухвалою суду, без видалення до нарадчої кімнати із занесенням до журналу судового засідання, була прийнята судом в якості заяви про зменшення розміру позовних вимог. Відповідно до заявлених зменшених позовних вимог, позивач просить суд: стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 590 923 гривень 76 копійок та суму сплаченого нею судового збору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 01 грудня 2008 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 липня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві було відрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на її користь на утримання дочки [PERSON] аліментів в розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментам № 148/6 від 24 липня 2013 року заборгованість відповідача станом на 01 липня 2013 року за період з жовтня 2009 року по червень 2013 року склала суму у розмірі 45 330 гривень 79 копійок. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 29 січня 2015 року, заборгованість відповідача станом 01 січня 2015 року за період з липня 2013 року по грудень 2014 року складає суму у розмірі 15 940 гривень 25 копійок. Загальна сума заборгованості станом на 01 січня 2015 року за період з жовтня 2009 року по грудень 2014 року складає 69 001 гривень 12 копійок. Відповідач не вчиняє жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості та ухиляється від сплати аліментів. Розмір неустойки (пені), яку має сплатити відповідач за прострочення сплати аліментів обчислений за кожен день окремо, виходячи із суми несплачених аліментів і розрахований від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня подання нею заяви до суду, що складає суму у розмірі 590 923 гривень 76 копійок. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, заяві про зменшення розміру позовних вимог. Пояснила суду, що відповідач не сплачував аліменти на утримання доньки, яка хворіла. У неї була довіреність на автомобіль, що був їх з відповідачем спільною власністю. У зв'язку з необхідністю коштів на лікування доньки, вона продала їх спільний автомобіль. Наразі відповідач ініціював позов про витребування проданого автомобіля. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, заяві про зменшення розміру позовних вимог, просив позов задовольнити. Зазначив, що відповідач мав заборгованість по сплаті аліментів, проте з січня 2015 року почав погашати частково заборгованість. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував. Пояснив суду, що не знав про наявність боргу, так як думав, що виконавче провадження було закрито. Від державного виконавця за час виконавчого провадження він тільки отримав постанову про зняття арешт з автомобіля, його дії не оскаржував, так як був юридично не обізнаним. Після вказаного, він надав довіреність на розпорядження автомобілем позивачу, на що вона написала заяву про сплату аліментів в повному обсязі. Щодо проданого автомобіля, зазначив, що він був придбаний у 2006 році, в період його перебування з позивачем у шлюбі, проте він не був спільним майном подружжя, так як до шлюбу у нього був автомобіль, який він продав для купівлі саме цього автомобіля. Представник відповідача проти позову заперечувала, з підстав викладених у запереченні, долученого до матеріалів справи (а.с.115-118), просила відмовити у задоволенні позову. Пояснила суду, що відповідач вважав, що виконавче провадження по стягненню з нього аліментів було закрито ще у 2009 році. До 2012 році відповідач не отримував жодного виклику до державного виконавця та вважав, що аліменти сплачені ним в повному обсязі, так як автомобіль було продано саме для сплати аліментів. При цьому, відділом державної виконавчої служби не було перевірено суму коштів, отриманих позивачем від продажу автомобіля. Крім того, відповідач з 2013 року офіційно працює, але перерахунок аліментів було здійснено лише в 2015 році. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] народилася [PERSON], батьками якої записані - [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01 грудня 2008 року, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 липня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 04 грудня 2008 року на виконання рішення суду від 01 грудня 2008 року, Дніпровським районним судом було видано виконавчий лист № 2-2027 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] 29 квітня 2009 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2-2027. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 24 липня 2013 року № 148/6, виданої Відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, заборгованість по аліментах згідно виконавчого листа № 2-2027 станом на 01 липня 2013 року становить 45 330,79 гривень, де заборгованість за жовтень 2009 року становить 806,00 гривень, за листопад 2009 року - 788,39 гривень, за грудень 2009 року - 742,24 гривень, за січень 2010 року - 742,24 гривень, за лютий 2010 року - 755,57 гривень, за березень 2010 року - 842,05 гривень, за квітень 2010 року - 812,83 гривень, за травень 2010 року - 842,05 гривень, за червень 2010 року - 897,82 гривень, за липень 2010 року - 895,03 гривень, за серпень 2010 року - 895,03 гривень, за вересень 2010 року - 871,74 гривень, за жовтень 2010 року - 883,51 гривень, за листопад 2010 року - 904,27 гривень, за грудень 2010 року - 1043,58 гривень, за січень 2011 року -863,25 гривень, за лютий 2011 року - 888,75 гривень, за березень 2011 року - 973,50 гривень, за квітень 2011 року - 980,50 гривень, за травень 2011 року - 980,50 гривень, за червень 2011 року - 980,50 гривень, за липень 2011 року - 980,50 гривень, за серпень 2011 року - 1017,97 гривень, за вересень 2011 року - 1017,97 гривень, за жовтень 2011 року - 1042,09 гривень, за листопад 2011 року - 1042,09 гривень, за грудень 2011 року - 1042,17 гривень, за січень 2012 року - 1144,27 гривень, за лютий 2012 року - 1144,27 гривень, за березень 2012 року - 1144,27 гривень, за квітень 2012 року - 1144,27 гривень, за травень 2012 року - 1117,17 гривень, за червень 2012 року - 1117,17 гривень, за липень 2012 року - 1117,17 гривень, за серпень 2012 року - 1142,86 гривень, за вересень 2012 року - 1174,98 гривень, за жовтень 2012 року - 1174,98 гривень, за листопад 2012 року - 1171,94 гривень, за грудень 2012 року - 1171,94 гривень, за січень 2013 року - 1144,27 гривень, за лютий 2013 року - 1144,27 гривень, за березень 2013 року - 1144,27 гривень, за квітень 2013 року - 1144,27 гривень, за травень 2013 року - 1117,17 гривень, за червень 2013 року - 1144,27 гривень (а.с.6-8). Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 29 січня 2015 року, виданої Відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, заборгованість по виконавчому листу № 2-2027 станом на 01 січня 2015 року становить 69 001, 12 гривень, з яких: заборгованість за липень 2013 року становить 1309,48 гривень, за серпень 2013 року - 1258,86 гривень, за вересень 2013 року - 1241,75 гривень, за жовтень 2013 року - 1260,00 гривень, за листопад 2013 року - 1255,50 гривень, за грудень 2013 року - 1404,50 гривень, за січень 2014 року - 1195,75 гривень, за лютий 2014 року - 1244,25 гривень, за березень 2014 року - 1328,25 гривень, за квітень 2014 року - 1345,50 гривень, за травень 2014 року - 1318,00 гривень, за червень 2014 року - 1356,25 гривень, за липень 2014 року - 1409,75 гривень, за серпень 2014 року - 1331,75 гривень, за вересень 2014 року - 1340,50 гривень, за жовтень 2014 року - 1356,75 гривень, за листопад 2014 року - 1356,75 гривень, за грудень 2014 року - 1356,75 гривень (а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного Кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як роз'яснено в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, передбачена ст. 196 СК ( 2947-14 ) відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, наданого на запит суду, 31 січня 2012 року відповідач звертався до ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві із заявою про здійснення перерахунку заборгованості по сплаті аліментів за 2010-2011 роки, що свідчить про те, що станом січень 2012 року останньому було достовірно відомо про наявність заборгованості по сплаті аліментів на утримання доньки. При цьому, посилання сторони відповідача на те, що позивачем було здійснено продаж автомобіля позивача, а кошти були зараховані на сплату аліментів не заслуговують на увагу, оскільки правова природа отриманих позивачем коштів від продажу автомобіля не являє собою предмет спору у даній справі, а матеріали виконавчого провадження свідчать про обізнаність відповідача про наявність боргу. В той же час, суд не може погодитися з розміром нарахованою стороною позивача пенею за прострочення сплати аліментів, з огляду на наступне. Статтею 195 Сімейного кодексу України передбачено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові суду від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, за який не сплачено аліменти. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Таким чином, розмір пені за прострочення сплати аліментів становить: за жовтень 2009 року 249,86 гривень (де 806,00 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення у місяці - 31), за листопад 2009 року 236,52 гривень (де 788,39 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 30), за грудень 2009 року 230,09 гривень (де 742,24 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за січень 2010 року 230,09 гривень (де 742,24 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за лютий 2010 року 211,56 гривень (де 755,57 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 28), за березень 2010 року 261,03 гривень (де 842,05 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за квітень 2010 року 243,85 гривень (де 812,83 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 30), за травень 2010 року 261,03 гривень (де 842,05 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за червень 2010 року 269,34 гривень (де 897,82 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 30), за липень 2010 року 277,46 гривень (де 895,03 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за серпень 2010 року 277,46 гривень(де 895,03 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за вересень 2010 року 261,52 гривень (де 871,74 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 30), за жовтень 2010 року 273,89 гривень (де 883,51 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за листопад 2010 року 271,28 гривень (де 904,27 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 30), за грудень 2010 року 323,51 гривень (де 1043,58 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за січень 2011 року 267,61 гривень (де 863,25 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за лютий 2011 року 248,85 гривень (де 888,75 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 28), за березень 2011 року 301,78 гривень (де 973,50 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за квітень 2011 року 294,15 гривень (де 980,50 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 30), за травень 2011 року 303,95 гривень (де 980,50 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за червень 2011 року 294,15 гривень (де 980,50 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 30), за липень 2011 року 303,95 гривень (де 980,50 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за серпень 2011 року 315,57 гривень (де 1017,97 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за вересень 2011 року 305,39 гривень (де 1017,97 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 30), за жовтень 2011 року 323,05 гривень (де 1042,09 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за листопад 2011 року 312,62 гривень (де 1042,09 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 30), за грудень 2011 року 323,07 гривень (де 1042,17 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за січень 2012 року 354,72 гривень (де 1144,27 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за лютий 2012 року 331,83 гривень (де 1144,27 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 29), за березень 2012 року 354,72 гривень (де 1144,27 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за квітень 2012 року 343,28 гривень (де 1144,27 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 30), за травень 2012 року 346,32 гривень (де 1117,17 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за червень 2012 року 335,15 гривень (де 1117,17 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення -30), за липень 2012 року 346,32 гривень (де 1117,17 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за серпень 2012 року 354,29 гривень (де 1142,86 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення -31), за вересень 2012 року 352,49 гривень (де 1174,98 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 30), за жовтень 2012 року 364,24 гривень (де 1174,98 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за листопад 2012 року 351,59 гривень (де 1171,94 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 30), за грудень 2012 року 363,30 гривень (де 1171,94 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за січень 2013 року 363,40 гривень (де 1144,27 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за лютий 2013 року 320,39 гривень (де 1144,27 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 28), за березень 2013 року 354,72 гривень (де 1144,27 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення -31), за квітень 2013 року 343,28 гривень (де 1144,27 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення -30), за травень 2013 року 354,72 гривень (де 1117,17 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за червень 2013 року 343,28 гривень (де 1144,27 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 30), за липень 2013 року 405,94 гривень (де1309,48 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за серпень 2013 року 390,25 гривень (де 1258,86 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за вересень 2013 року 372,52 гривень (де 1241,75 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 30), за жовтень 2013 року 390,60 гривень (де 1260,00 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за листопад 2013 року 376,65 гривень (де 1255,50 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 30), за грудень 2013 року 435,39 гривень (де 1404,50 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за січень 2014 року 370, 68 гривень (де 1195,75 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за лютий 2014 року 348,39 гривень (де 1244,25 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 28), за березень 2014 року 411,76 гривень (де 1328,25 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення -31), за квітень 2014 року 403,65 гривень (де 1345,50 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 30), за травень 2014 року 408,58 гривень (де 1318,00 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за червень 2014 року 406,87 гривень (де 1356,25 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 30), за липень 2014 року 437,02 гривень (де 1409,75 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за серпень 2014 року 412,84 гривень (де 1331,75 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за вересень 2014 року 402,15 гривень (де 1340,50 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 30), за жовтень 2014 року 420,59 гривень (де 1356,75 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31), за листопад 2014 року 407,02 гривень (де 1356,75 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 30), за грудень 2014 року 420,59 гривень (де 1356,75 гривень нарахована заборгованість, кількість днів прострочення - 31). З огляду на вищевикладене, загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів з боку відповідача становить: за 2009 рік - 716,47 гривень, за 2010 рік - 3162,02 гривень, за 2011 рік - 3594,14 гривень, за 2012 рік - 4198,25 гривень, за 2013 рік - 4451,14 гривень, за 2014 рік - 4760,14 гривень, а всього 16 598,16 гривень. Відповідно до ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі поданих ними доказів. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] та стягнення з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2009 року по грудень 2014 року в сумі 16 598 гривень 16 копійок. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial