Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Позивач - [PERSON] , звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 21 листопада 2003 року, зареєстрований у виконкомі Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис №47. Свої позовні вимоги мотивує тим, що тривалий час між нею та відповідачем є непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Підстав для примирення позивач не вбачає. Діти після розірвання шлюбу проживатимуть з позивачем. Спору про утримання дітей чи поділ спільного майна між подружжям немає. Ухвалою суду від 05.04.2021 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, при цьому подала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позивач також зазначила про те, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився. Разом з тим, від нього надійшов відзив на позов, в якому останній зазначив, що визнає позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач також зазначив, що спору між ним та позивачем про поділ майна та утримання дітей - нема, а після розірвання шлюбу діти проживатимуть разом з позивачем. При цьому відповідач просить розглядати справу за його відсутності. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Як убачається з матеріалів справи 21 листопада 2003 року між [PERSON] та [PERSON] , укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено актовий запис №47 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу - [PERSON] , дружини - [PERSON] . У шлюбі у подружжя народилась: донька - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області 16.06.2004, та син - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгород Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 26.07.2011. Згідно з положеннями частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому суд вважає, що формальне існування даного шлюбу суперечить моральним засадам суспільства та інтересам одного з подружжя, у зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Враховуючи відсутність спору щодо місця проживання спільних неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , останніх слід залишити проживати з матір`ю - [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України здійснити розподіл судових витрат, стягнувши з відповідача на користь позивача 908, 00 грн. судового збору. Враховуючи ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved