Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 16.04.2021 року до Оржицького районного суду Полтавської області з вказаним позовом. У позовній заяві вказано, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] . Крім позивача у вказаному будинку зареєстровані: її онук [PERSON] та невістка [PERSON] . На даний час у зазначеному будинку фактично проживає позивач одноособово. Відповідачі у будинку зареєстровані, однак фактично не проживають: [PERSON] - з квітня 2010 року; [PERSON] з жовтня 2018 року. Відповідачі переїхали проживати до [ADDRESS] де проживають і на даний час, проте реєструвати зміну місця проживання не бажають. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні належним їй житловим будинком, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком по [ADDRESS] . Судові витрати покласти на відповідачів. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, направили заяви про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, відзиву щодо позову не подали. Виклик відповідачів в судове засідання було здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що відповідає вимогам ч.11 ст.128 ЦПК України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по справі, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , свідоцтво про право власності [NUMBER] (а.с. 4,5). Згідно довідки Лазірківської сільської ради №168 від 23.02.2021 року [PERSON] зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] , і має слідуючий склад сім`ї: - невістка [PERSON] , [INFO] ; - онук [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до акту від 24.02.2021 року у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] з 2010 року, а [PERSON] з 2018 року, фактично не проживають (а.с.7). Згідно статті 41 \~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Стаття 47 Конституції України\~гарантує право кожному на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно\~ст.405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням обґрунтовані та підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved