Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 13.05.2021 року до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до відділу освіти Оржицької районної державної адміністрації Полтавської області про стягнення боргу по невиплаченій заробітній платі, інших належних працівникові грошових сум при його звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку. У позовній заяві вказано, що у період з 12 грудня 2016 року по 15 лютого 2021 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 15 лютого 2021 була звільнена із займаної посади у зв`язку з ліквідацією відділу освіти Оржицької районної державної адміністрації на підставі п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України згідно наказу № 19-К від 19.01.2021 року. На момент звільнення позивачеві не виплачено заробітну плату, компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу у розмірі 17132,94 грн, вказане доводиться довідкою відділу освіти № 12 від 12.05.2021 року (а.с.11). Відповідно до ст. 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу заробітної плати належних сум при звільненні, то їй зобов`язані здійснити виплату середнього заробітку за весь час затримки з урахуванням днів затримки та середньоденного заробітку у розмірі 280,23 грн, що доводиться довідкою № 10 від 12.05.2021 року. Розмір середнього заробітку має становити 5222,50+6267: 41 робочий день = 280,23 грн. З урахуванням того, що затримка у виплаті заробітної плати становила 60 робочих днів, то до стягнення підлягає 60 х 280,23 грн. = 16813,80 грн. Просить стягнути з відповідача 17132,94 грн заборгованості по заробітній платі, 16813,80 грн середній заробіток за час затримки розрахунку та судові витрати у вигляді судового збору та витрат на послуги адвоката. 20.08.2021 року провадження по частині позовних вимог щодо стягнення заробітної плати на суму 17132,94 грн. закрито, оскільки 19 травня 2021 року відповідачем здійснено відповідний розрахунок з працівником. 16.08.2021 року відповідно до ухвали суду здійснено заміну первісного відповідача на належного, яким стала Лубенського районна державна адміністрація у Полтавській області. Відповідач - відділ освіти\~Оржицької районної\~державної адміністрації\~Полтавської області позовні вимоги [PERSON] заперечив, направивши до суду відзив на позовну заяву, вказавши що 19.05.2021 року на особовий рахунок позивача перераховано заборгованість по заробітній платі у розмірі 17132,94 грн., яка складається із компенсації за невикористані дні відпустки, вихідної допомоги відповідно до ст. 44 КЗпП України, суми основної заробітної плати та суми виплачених відпускних. Несвоєчасний розрахунок по заробітній платі зі звільненим працівником відбувся з незалежних від відповідача причин, оскільки відбулась реорганізація, кошти, які залишались на кінець 2020 року були перераховані до Лубенської районної ради Полтавської області, яка не виконала у силі своїх повноважень положення Бюджетного Кодексу та Регламент Лубенської районної ради. Крім того, виходячи із судової практики Верховного Суду, суд може зменшити розмір середнього заробітку, який має бути стягнутий з відповідача з урахуванням відсутності його вини у несвоєчасному розрахунку та з урахуванням не співмірності заявлених позивачем позовних вимог. Просять у задоволенні позову відмовити. Відповідач - Лубенська районна державна адміністрація Полтавської області позовні вимоги [PERSON] заперечив, направивши до суду відзив на позовну заяву, вказавши, що погоджується із відзивом наданим первісним відповідачем та додатково зазначає, що у Відділу освіти Оржицької районної державної адміністрації, рівно як і у його правонаступника публічних прав - Лубенської райдержадміністрації - відсутня будь-яка вина в несвоєчасній виплаті заробітної плати позивачу. Крім того, вимога позивача - не державного службовця, оплата праці якого здійснювалась не з державного бюджету, а з місцевого - до Лубенської райдержадміністрації як одноособового відповідача у справі, про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні в розмірі 16813,80 грн суперечить нормам діючого законодавства. Виконання такої вимоги Лубенською райдержадміністрацією фінансування якої здійснюється повністю за рахунок державного бюджету, неможливе в силу закону. Відтак, Лубенська райдержадміністрація - неналежний відповідач у справі. Прохає суд у задоволенні позову відмовити. У судове засідання позивач не з`явився, проте від її представника [PERSON] надійшла до суду заява про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, при прийнятті рішення прохає врахувати наданий відзив на позовну заяву. Суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по справі, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Рух справи в суді. 14.05.2021 року відповідно до ухвали суду, позовну заяву [PERSON] залишено без руху. Згідно ухвали суду від 26.05.2021 року по справі відкрито провадження та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 22.06.2021 року. Відповідно до ухвали суду від 16.08.2021 року до участі у справі залучено належного відповідача Лубенську районну державну адміністрацію Полтавської області. Аналіз зібраних по справі доказів. [PERSON] з 12 грудня 2016 року по 15 лютого 2021 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 15 лютого 2021 була звільнена із займаної посади у зв`язку з ліквідацією відділу освіти Оржицької районної державної адміністрації на підставі п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України згідно наказу № 19-К від 19.01.2021 року. На момент звільнення позивачеві не виплачено заробітну плату, компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу у розмірі 17132,94 грн, вказане доводиться довідкою відділу освіти № 12 від 12.05.2021 року (а.с.11). Відповідно до змісту кошторису відділу освіти Оржицької РДА на 2021 рік, встановлено, що вказаний відділ фінансується з районного бюджету Лубенського району Полтавської області, у тому числі і заробітна плата (а. с. 38) Згідно зі\~ст.47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення має видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~ст.116 цього Кодексу. Статтею 116 КЗпП України\~визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Судом встановлено, що всупереч наведеним законодавчим положенням відділ освіти Оржицької районної державної адміністрації Полтавської області при звільненні позивача не у повному обсязі виплатило заробітну плату. Заборгованість відповідача з виплати позивачеві заробітної плати становила за січень 2021 року 4982,26 грн. та 12150,68 грн. за лютий 2021 року, яка була виплачена лише 19.05.2021 року, тобто після звернення до суду з даним позовом, згідно списку перерахування в банк заробітної плати за січень та лютий 2021 року з відміткою «оплачено». Отже, передбачений ч.1 ст.117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~ст.116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Судом встановлено, що лише 19 травня 2021 року відповідач у повному обсязі здійснив розрахунок з працівником. Період за, який не виплачено кошти становить з 15.02.2021 року по 13.05.2021 року, тобто 60 робочих днів. Середньоденна заробітна плата за 2 місяці, що передують звільненню становить 280,23 грн, що доводиться довідкою № 10 від 12.05.2021 року, що не оспорюється сторонами. Розмір середнього заробітку, має становити 60 х 280,23 грн=16813,80 грн. Середній заробіток для виплати працівникові компенсації за час затримки розрахунку при звільненні визначається відповідно до\~ст.27 Закону України «Про оплату праці»\~за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим\~Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100. За змістом пункту 2 Порядку середньомісячна заробітна плата працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. Пунктом 3 Порядку визначено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. При цьому згідно з п.5 Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час затримки розрахунку при звільненні, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка відповідно до п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. Згідно з положеннями\~ст.117КЗпП України\~обов`язковою умовою для покладення на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства. Нормами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України\~на сторін справи покладено обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи зміст доказів, які долучено до матеріалів справи, суд вважає, що по вказаних взаємовідносинах не доведена вина відповідача у несвоєчасній виплаті заробітної плати. Навпаки матеріалами справи доведено, що і відділ освіти Оржицької РДА у листі від 25.01.2021 року № 01-16/141 і у подальшому Лубенська районна державна адміністрація згідно листів від 14.04.2021 року; від 11.03.2021 року № 01-30/164; від 17.03.2021 року № 252/01-30; 15.03.2021 року № 01-30/241; від 23.04.2021 № 01-30/258 та 16.04.2021 року № 01-30/238 вживали заходів щодо належного фінансування витрат, що пов`язані з виплатою заробітної плати звільненим працівникам. Вказане свідчить про відсутність вини вказаного органу, що є однією із складових які є необхідними для стягнення відповідної грошової компенсації відповідно до ст. 117 КЗпП. Згідно ст.\~47\~Закону України\~«Про місцеві\~державні адміністрації» вказано, що фінансове забезпечення місцевих державних адміністрацій здійснюється за рахунок Державного бюджету України. Гранична чисельність, фонд оплати праці працівників і витрати на утримання місцевих державних адміністрацій та їх апаратів встановлюються Кабінетом Міністрів України. Вказані положення Закону враховуються судом при прийнятті рішення по справі, оскільки заробітна плата звільненому працівнику виплачувалась з місцевого, а не з державного бюджету. За вказаних обставин у задоволенні позовних вимог слід відмовити за недоведеністю. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed