Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в приватизації земельної ділянки, посилаючись на те, що позивачу після смерті її чоловіка, на підставі свідоцтва про право на спадщину, належить частина житлового будинку за адресою [ADDRESS], а саме 31/50 частки, та земельна ділянка, на якій розташований будинок площею 270,47 кв. м. В серпні 2010 року вона звернулася до Одеської міської ради із заявою про приватизацію земельної ділянки. 19 серпня 2010 року Одеською міською радою їй було надано дозвіл на приватизацію земельної ділянки, та з цією згодою позивач звернулася до комунального підприємства Одеського міського землевпорядного центру з проханням проведення геодезичних робіт та оформлення документації. Геодезичні роботи були виконанні в присутності суміжних землекористувачів [PERSON], яка мешкає в будинку по [ADDRESS], та [PERSON], який мешкає по [ADDRESS]. При оформленні технічної документації виникла необхідність у підписанні погодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами. [PERSON] погодження підписала, а [PERSON] безпідставно відмовився підписувати погодження меж земельної ділянки. При виконанні геодезичних робіт від відповідача ніяких претензій не надходило. Але суміжний землекористувач, відповідач по справі, безпідставно відмовляється від підписання протоколу погодження та закріплення меж земельної ділянки, чим порушує законне право позивача на приватизацію земельної ділянки. [PERSON] позов не визнав та звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про зобов'язання вчинити певні дії, а саме зобов'язати [PERSON] прибрати трубу підводу газу з його будинку, та привести усі споруди, а саме: літ. «З» - сарай, літ. «Ж» - дворовий туалет та ще один літ. «Д» - сарай за ним у відповідність до вимог чинного законодавства. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він проживає за адресою: [ADDRESS] та не має на меті перешкоджати у приватизації земельної ділянки [PERSON]. Але нею порушуються його права як власника суміжної земельної ділянки, а саме: на межі збудовані сарай та дворовий туалет з вигрібною ямою, будівництво яких не погоджувалось із ним, сарай знаходиться в аварійному стані цегла з нього постійно потрапляє на його ділянку чим шкодить їй. Також за своїм дворовим туалетом [PERSON] було побудовано, ще одну допоміжну споруду - сарай, який знаходиться вже на його земельній ділянці, таким чином у разі приватизації [PERSON] земельної ділянки вона приватизує частку ділянки [PERSON]. Труба підводу газу до будинку [PERSON] без будь-яких письмових або усних дозволів від [PERSON] закріплена на його будинку, по задній стіні, довжиною 11 метрів, з чим він також не згоден, труба щільно прилягає до будинку, що унеможливлює його фарбування, утеплення, тощо. Труба підводу газу кріпиться на металевій арматурі до його будинку, чим псує його. Проведення газу до будинку [PERSON] проводилось за відсутності відповідача, на той момент він знаходився у лікарні, і це питання ніяк із ним не погоджувалось. [PERSON] неодноразово звертався до Малиновської районної адміністрації, щодо аварійного стану сараю, до Комісії з розгляду земельних спорів Одеської міської ради щодо сараю та дворового туалету, що стоять на межі, та з приводу труби підводу газу до будинку гр. [PERSON], що закріплена на його будинку, до ПАТ «Одесагаз». Таким чином, він не проти підписати протокол погодження та закріплення меж земельної ділянки та не порушує нічиїх прав на приватизацію земельної ділянки, після приведення [PERSON] усіх споруд у відповідність до законодавства та повернення розташування цих споруд згідно технічного паспорту 1980 року, та після перенесення газової труби з його будинку. [PERSON] надала до суду заперечення на зустрічну позовну заяву, в якій зазначила, що відповідач вимагає від неї прибрати газову трубу, яка проходить по його будинку і ще до інших будинків, окрім її. Представники з газової контори дали відповідь, що все відповідає проекту. Щодо сараю, то сарай збудований на межі на прохання відповідача [PERSON] з умовою не ставити огорожу між його будинком и другим її сараєм під літерою «Д», тому що відповідач при забудові свого будинку відступив лише 0,5 м. замість 1,5 необхідних від межі. Сарай під літ. «З» знаходиться у нормальному стані, тільки знизу трохи осипалась штукатурка, по причинні того, що відповідач наклав під стіну усілякого мотлоху, що призводить до замокання низу стіни і не провітрюється належним чином. Поправити штукатурку відповідач категорично забороняє. Дружина відповідача на їх прохання 27 жовтня 2014 року поправити штукатурку їм категорично відмовила. Стосовно дворового туалету, який зі слів відповідача був збудований без його згоди, то туалет був збудований попередніми господарями з відступом від межі відповідача, що підтверджує договір купівлі-продажу. У наступні судові засідання представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] покинула залу судового засідання, повідомивши про небажання приймати участь у судовому засіданні, заяви про розгляд справи за відсутності позивача до суду не подала. Судом було роз'яснено представнику [PERSON] положення п. 9 ст. 207 ЦПК України про наслідки розгляду зустрічного позову в разі, якщо вона покине залу судового засідання. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2014 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про зобов'язання вчинити певні дії залишено без розгляду та продовжено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в приватизації земельної ділянки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. 31/50 частина об'єкту, який розташований за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON], позивач по справі, на праві спільної часткової власності, відповідно до свідоцтва про право власності на 31/50 частину домоволодіння від 05 листопада 2012 рок, яке видано на підставі розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 12 вересня 2012 року № 403/01-06, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією ДАБК в Одеській області від 12 березня 2012 року № ОД18212036505; замість свідоцтва про право на спадщину від 15 грудня 2010 року, посвідченого державним нотаріусом П'ятої одеської державної нотаріальної контори [PERSON], у реєстрі за №3-2002, зареєстрованого в КП «ОМБТ та РОН» від 28 грудня 2010 року, номер запису: 17747 в кн.: 200доп-84. 31/50 частина об'єкту складається з: у житловому будинку літ. «А»: 1-1 коридор, пл. 7,1 кв. м., 1-2 веранда, пл. 14,1 кв. м., 1-3 житлова, пл. 22,6 кв. м., 1-4 житлова, пл. 10,5 кв. м., 1-5 житлова, пл. 19,5 кв. м., 1-6 кухня, пл. 11,7 кв. м., 1-7 ванна, пл. 5,6 кв. М., житловою площею 52,6 кв. м., загальною площею 91,1 кв. м., сараю літ. «д», сараю літ. «З», вбиральні літ. «Ж», душу літ. «К», відображених у технічному паспорті від 22.03.2012 року. [PERSON], відповідач по справі, є власником житлового будинку [ADDRESS], про що свідчить договір купівлі-продажу від 25 вересня 1972 року. В серпні 2010 року [PERSON] звернулася до Одеської міської ради із заявою про приватизацію земельної ділянки та 19 серпня 2010 року Одеською міською радою їй було надано дозвіл на приватизацію земельної ділянки та з цією згодою позивач звернулася до комунального підприємства Одеського міського землевпорядного центру з проханням проведення геодезичних робіт та оформлення документації. Геодезичні роботи були виконанні в присутності суміжних землекористувачів [PERSON], яка мешкає в будинку по [ADDRESS], та [PERSON], який мешкає по [ADDRESS]. Відповідно до заяви від 02 вересня 2011 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №3558, 3559, вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] укладена угода про те, що вони не заперечують проти встановлення порядку користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: [ADDRESS], загальною площею 538,66 кв. м., між ними, згідно схеми розподілу земельної ділянки, виготовленої «Одеським міським землевпорядним центром», у такому порядку: - [PERSON] передається в користування земельна ділянка А-Б-В-Г-Д-Є-Ж-З-И-І-Ї-Й-К-Л-М-Н-О-Р-С-Т-А площею 270,47 кв. м.; - [PERSON] передається в користування земельні ділянки 1) Д-У-Ф-Х-Ц-П-О-Н-М-Л-К-Й-Ї-І-И-З-Ж-С-Е-Д площею 235,50 кв. м.; 2) Р-У-А-Т-С-Р площею 32,69 кв. м., а також зобов'язалися безперешкодно допускати одне одного до експлуатації відповідних частин житлового будинку, а також дали згоду на приватизацію вказаної земельної ділянки у розмірах, визначених схемою розподілу земельної ділянки. При оформленні технічної документації виникла необхідність у підписанні погодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами, у зв'язку із цим [PERSON] погодження підписала, а [PERSON] відмовився підписувати погодження меж земельної ділянки. При виконанні геодезичних робіт від відповідача ніяких претензій не надходило. [PERSON] в особі свого представника в судовому засіданні заявив, що готовий надати згоду на приватизацію лише під умовою, що [PERSON] прибере трубу підводу газу з його будинку, та приведе усі споруди, а саме: літ. «З» - сарай, літ. «Ж» - дворовий туалет та ще один літ. «Д» - сарай за ним у відповідність до вимог чинного законодавства. Згідно технічного паспорту від 22.03.2012 року, виданого на ім'я [PERSON] спірні споруди: літ. «З» - сарай, літ. «Ж» - дворовий туалет, літ. «Д» - сарай не є об'єктами самочинного будівництва, означені об'єкти вказані у свідоцтві про право власності на 31/5- частину домоволодіння від 05 листопада 2012 року. Згідно відповіді Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 30.04.2014 року № К-537 на ім'я [PERSON] щодо аварійного стану сараю роз'яснена можливість звернення до ліцензованих проектних організації, а в разі звернення до суду може бути призначена технічна експертиза по тим питанням, які цікавлять заявника. Згідно виписки з протоколу засідання комісії з розгляду земельних спорів Одеської міської ради від 19.12.2011 р. комісія рекомендувала сторонам звернутися до суду, тому що питання виходить за межі компетенції комісії. За відповіддю ПАТ «Одесагаз» № 1 від 04.01.2012 року на ім'я [PERSON] щодо прокладення газопроводу роз'яснено, що для переукладення газопроводу необхідно звернутися в любу спеціалізовану організацію, що має ліцензію на проектування та владання в експлуатацію монтажних робіт систем газозабезпечення. Щодо спірних питань між сусідами що прокладення газової труби по стіні будинку, то це питання необхідно вирішувати з сусідами або в судовому порядку. Представнику відповідача неодноразово роз'яснювалося право на подання заяви про проведення відповідної експертизи, чим сторона не скористувалася. Позивачем надано до суду Робочий проект № 238 на газозабезпечення. Згідно із ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування й розпорядження своїм майном (від порушень, не пов'язаних з позбавленням володіння). Тому діями відповідача порушені права та законні інтереси позивача у справі. Відповідно до вимог ст. ст. 91, 96, 103 ЗК України власники, землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок землекористувачів, власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або користувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування них збитків, а тому, він змушений звернутись за захистом своїх прав до суду. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно із ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Outcome: approved