Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Іваньківської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 16 вересня 2013 року померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за законом. До кола спадкоємців увійшли діти померлої: вона, [PERSON], її сестра - [PERSON], [INFO] та брат - [PERSON], які подали до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини. До складу спадкової маси увійшло майно, що складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,9684 га, що вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 502262 від 30.09.2005 року, яка знаходиться на території Іваньківської сільської ради та майнового паю згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серія ВІ; 008304. Позивач, будучи єдиним спадкоємцем на майно померлої,має намір успадкувати спадкове майно, однак впродовж визначеного законодавством строку до нотаріальної контори не звернулась, оскільки після смерті матері, за відсутності роботи за місцем проживання, систематично відїжджала на роботу за межі України, а саме в Білорусію та перебувала на території України деякий час. Вважає, наведені нею причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, що незалежали від її волі тому просила суд визначити їй додатковий достатній строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON], яка померла 16.09.2013 року. В судове засідання позивач не з'явилась, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила про підтримання позову за обставин, що зазначені у позовній заяві. Представник відповідача - сільський голова Іваньківської сільської ради Липовецького району Вінницької області в судове засідання не з'явився, направив клопотання, в якому просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Ураховуючи те, що сторони скористались наданим їм ч.2 ст.158 ЦПК України правом заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому здійснює його в даному судовому засіданні за відсутності сторін в загальному порядку, не здійснюючи фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як убачається із свідоцтва про смерть серія І-АМ № 269463, 18 вересня 2013 року в м. Вінниці померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки заповідального розпорядження на випадок своєї смерті остання не зробила. До складу сімї померлої входили: чоловік [PERSON], який помер 18.05.1989 року; син - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO], на що вказує довідка видана виконавчим комітетом Іваньківської сільської ради Липовецького району від 14.07.2015 року за №02-18/136. ( а. с.10). Намір щодо успадкування майна висловила лише позивач [PERSON], будучи спадкоємцем першої черги за законом, як дочка померлої, на що вказує свідоцтво про народження серії І-АМ № 314887 ( а. с. 4)., звернувшись до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, проте пропустила визначений законодавцем шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця для прийняття спадщини, як того вимагають ст.ст.1269, 1270 ЦК України (2004 року). Як вказала вона в позовній заяві, пропущено цей строк з поважних причин, оскільки після смерті спадкодавця, за відсутності роботи за місцем проживання, систематично виїжджала на роботу за межі України, а саме в Білорусію та перебувала на території України досить короткий час, не змогла реалізувати своє право на спадкування. Ішні спадкоємці спадкодавця [PERSON] - спадщину не прийняли та своїми заявами повідомили нотаріальну контору, що на неї не притендують, до суду за продовженням строку на прийняття спадщини звертатись не будуть. ( а. с.5, 6). Як вбачається із відповіді наданої завідувачем Липовецької державної нотаріальної контори від 19 вересня 2015 року за вихідним № 01-09/687 спадкова справа до майна померлої 16 вересня 2013 року [PERSON] у Липовецькій державній нотаріальній конторі не заведена. Судом встановлено, що правовідносини, що виникли між сторонами є спадковими, спадщина відкрилась після 01.01.2004 року, а відтак вони регулюються нормами Цивільного кодексу України. Статтею 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В п. 24 Постанови№7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, що у випадку, коли особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. При цьому при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами визнаються територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз. 2 п. 24 Постанови). Суд вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За таких обставин, суд визнає наведені позивачем обставини щодо пропуску строку для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері - [PERSON] поважними, а тому задовольняє позовні вимоги. Крім того, відповідач позов визнав. На підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про визначення позивачам додаткового достатнього строку для подання ними заяв нотаріусу про прийняття спадщини за законом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved