overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів. Вимоги позову обґрунтовані тим, що відповідач рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 04 березня 2015 року справа № 677/338/15-ц із [PERSON] було стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 лютого 2015 року щомісячно і до досягнення сином повноліття. Незважаючи на те, що із відповідача рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 04 березня 2015 року, було стягнуто фактично мінімальний розмір аліментів, останній за весь час стягнення допустив заборгованість, на загальну суму 48 447 грн. 60 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 24 червня 2021 року № 14645. На момент подачі позову, сума заборгованості по аліментах так і не була погашена. Останнє погашення заборгованості по аліментах відбулося іще в серпні 2020 року і на той час залишок заборгованості який непогашений до цього часу складав 21490 грн. 80 коп. Із урахуванням вищевикладеного, пеня становить 108816 грн. 06 коп. (розмір пені за весь період прострочення). Оскільки, заборгованість по аліментах складає 48447 грн. 60 коп. то розмір пені не може перевищувати 48447 грн. 60 коп. (розмір пені згідно ст. 196 СК України). Просить суд стягнути з відповідача 48447 грн. 60 коп. неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, що становить суму заборгованості за аліментами. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, позов обґрунтований та підлягає задоволенню, в порядку ст. 206 ЦПК України. Оскільки позов [PERSON] задоволено, тому з урахуванням вищевикладеного та вимог Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за несплату аліментів. Вимоги позову обґрунтовує тим, що постановою Апеляційного суду м. Києва від 06.06.2018 змінено заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11.11.2008, яким зменшено розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на час навчання дитини - [PERSON] з 750,00 грн. до 500,00 грн. на місяць. Борг по сплаті аліментів складає 30000,00 грн. До дня подачі даного позову жодних коштів відповідачем сплачено не було.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики у розмірі 100000 доларів США, що еквівалентно 1533000 грн. В своїй заяві позивач зазначила, що 15.02.2014 року вона уклала з відповідачем договір позики, за яким передала йому 100000 доларів США, про що була складена розписка. Згідно договору позики відповідач повинен повернути гроші у строк до 30.07.2014 року. Однак до теперішнього часу відповідач договір позики не виконав, ухиляється від повернення грошових коштів. Посилаючись на викладені обставини позивач просила стягнути на її користь з відповідача суму боргу за договором позики у розмірі 1533000 грн., що еквівалентно 100000 доларів США (виходячи з офіційного курсу валют НБУ на 18.11.2014 року 1 долар США- 15,33 грн.) В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, підтвердив викладені обставини, просив позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 15.02.2014 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір позики, за яким передала останньому в той же день 100000 доларів США, про що була складена розписка. Згідно договору позики відповідач повинен повернути гроші у строк до 30.07.2014 року. На день розгляду справи, договір відповідачем не виконано, що підтверджується оригіналом розписки. У відповідності до ст. 1049 ЦК України, позичальник забов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем), у строк та порядку передбаченому договором. Таким чином, борг за договором позики складає 1533000 грн., що еквівалентно 100000 доларів США (виходячи з офіційного курсу валют НБУ на 18.11.2014 року 1 долар США- 15,33 грн.), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Одночасно, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3654 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики у розмірі 11895,00 грн. та судового збору в сумі 487,20 грн. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 01.04.2015 року між нею та [PERSON] укладено договір позики. За цим договором відповідач отримав у борг суму грошей у розмірі 10000,00 гривень, еквівалент 500 доларів США та зобов*язався повернути позичені гроші 30.11.2015 року. На підтвердження укладення договору відповідачем було надано розписку. В зв*язку з тим, що відповідач не виконав своїх зобов*язань за договором вона вимушена звернутись до суду. Представник позивача в судове засідання надав письмову заяву с проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з′явився , належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов′язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогам договору. Якщо у зобов′язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Матеріалами справи встановлено, що 01.04.2015 року [PERSON] отримав в борг від [PERSON] 10000,00 гривень, що еквівалентно 500 доларів США, які зобовязався повернути 30.11.2015 року, що підтверджується розпискою, написаною власноруч відповідачем. В судовому засіданні достовірно було встановлено, що до теперішнього часу сума боргу не сплачена. Відповідно до ст.. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов»язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов»язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Оскільки відповідач зобов*язався повернути [PERSON] 500 доларів США, то сума сплати повинна бути розрахована на день подання позовної заяви. Станом на 30.12.2015 року офіційний курс гривні до долара США становив 23,79 грн., таким чином заборгованість відповідача перед позивачкою становить: 500*23,79 = 11895,00 грн. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивачки такими, що засновані на законі і підлягають задоволенню. З відповідача, відповідно до ст.88 ЦПК України, також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач є власником ? частки квартири [ADDRESS] Інші ? частини вказаної квартири належать на праві приватної власності (по ?-й на кожну особу): [PERSON] (відповідач); [PERSON], яка померла [INFO] року та [PERSON], який помер [INFO] року. Відповідач проживає у вказаній квартирі та здійснює перешкоди позивачу у користуванні своєю часткою, не пускаючи її до приміщення квартири та замінивши замки на дверях. Вказані дії відповідача є підставою для звернення позивача до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні майном, шляхом вселення її до вказаної квартири. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на наступні обставини. Вона не заперечує щодо права власності позивача на ? частку спірної квартири та визнає за [PERSON] право користування своєю часткою, але вважає, що допустити позивача до користування майном можна лише після виділення її частки квартири в натурі. Вислухавши сторони та дослідивши подані докази, суд прийшов до наступних висновків. В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 23.07.2015 року, оригінал якого оглянуто судом в засіданні (а.с. 5). Відповідно до вказаного документа, власником ? частки квартири [ADDRESS] на праві спільної часткової власності є позивач - [PERSON]. Вказана обставина підтверджена також копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії [NUMBER] (а.с. 6). Власником 5/12 частки спірної квартири є відповідач [PERSON], як це встановлено з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії [NUMBER] (а.с. 40). Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд - ч. 1 ст. 319 ЦК України. Право власності, відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Діючим законодавством України не передбачено жодних обмежень власнику нерухомого майна у праві розпорядження та користування цим майном в залежності від того, чи виділена його частка в натурі з цілого майна, чи не виділена. В судовому засіданні встановлено, що відповідач здійснює перешкоди позивачу в користуванні її майном - ? часткою квартири [ADDRESS], не пускаючи її до спільної квартири та замінивши замки на вхідних дверях. Таким чином, суд вважає обґрунтованим твердження позивача [PERSON] щодо неправомірності вказаних дій відповідача [PERSON] За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], про усунення перешкод в якому просить зобов'язати відповідача не чинити їй перешкоди в користуванні домоволодінням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та зняти його з реєстраційного обліку, посилаючись, на те, що відповідач при оформленні договору купівлі - продажу зобов'язався знятися з реєстрації, але на неодноразове спілкування з відповідачем та прохання щодо зняття з реєстраційного обліку за вказаною адресою не реагує, в будинку він не проживає особистих речей у будинку не має, його реєстрація за вказаною адресою чинить їй перешкоди у користуванні належним їй житлом, у зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду. У судове засідання позивачка [PERSON], та представника позивача [PERSON], пояснили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON], не з'явився, викликався, що підтверджено поштовими відправленнями від 19.03.2015 року, заперечень на позов не надав, тому суд відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того представника позивача. Представник третьої особи Ізмаїльського РВ ГУДМС України в Одеській області не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши позивача, представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу № [NUMBER] від 24.03.2014 року являється власником житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.03.2014 року. Зареєстрованим у зазначеному будинку значиться: [PERSON], [INFO], що підтверджено будинковою книгою розділу прописка. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Поз ивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у праві користування та розпорядження житловим приміщенням, в якому зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 03.04.2008 р. вона є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , в якій, за згодою позивача, була зареєстрована відповідач, яка з серпня 2013 р. в квартирі не проживає у зв,язку із виїздом за межі України, місцезнаходження її не відомо. При цьому, реєстрація відповідача не дозволяє позивачу оформити субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг по квартирі, оскільки, при призначені субсидії враховується середньомісячний сукупний дохід всіх зареєстрованих у квартирі осіб. Просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з`явилась, про час розгляду справи була повідомлена відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить справу розглянути у її відсутність, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, була належним чином повідомлена про час розгляду справи, відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно до ст.280 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено той факт, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 03 квітня 2008 року посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Барановим М.С. ( а.с.13-14). Відповідно до довідки КП «Прогрес» № 1493 від 09.10.2018 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані, у тому числі [PERSON] , яка з 2013 р. не проживає за вказаною адресою (а.с.18). Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Та обставина, що [PERSON] , [INFO] , не знята з реєстрації із даного житлового приміщення, перешкоджає позивачу, як власнику квартири, володіти, користуватися та розпоряджатися приміщенням в повному обсязі, що є порушенням її права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, є всі підстави для усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , оскільки, вона користуються лише правом реєстрації. Судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач\~\~ [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про усунення\~перешкод у\~праві користування\~та розпорядження\~житловим приміщенням,\~в якому\~просить визнати [PERSON] ,\~ [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позовна заява обґрунтована тим, що позивачу відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 15 серпня 2018р. на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] , який остання придбала у [PERSON] , та в якому зареєстрований колишній зять власника [PERSON] , який з 2006 р. в будинку не проживає. При цьому, відповідно до п.4.1 договору купівлі - продажу вищевказаного будинку всі зареєстровані особи, повинні знятися з реєстрації місця проживання, між тим, [PERSON] з реєстрації не знявся, що перешкоджає позивачу розпоряджатись будинок як власнику. \~ \~ У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про час розгляду справи були повідомлені відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, представник позивача надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить справу розглянути у його відсутність, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та її представника. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, був належним чином повідомлений про час розгляду справи, відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно зі ст.280 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено той факт, що [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 15.08.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Сабіною Л.В. ( а.с.6-7). У вказаному житловому приміщенні зареєстрований [PERSON] , [INFO] року народження, який не проживає за вказаною адресою з 2006 року по теперішній час (а.с.13). При цьому, відповідно до п.4.1 договору купівлі - продажу будинку від 15.08.2018р. особи, які зареєстровані в будинку, повинні знятися з реєстрації місця проживання до 31.12.2018р. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Та обставина, що [PERSON] , [INFO] , не знятий з реєстрації із даного житлового приміщення, перешкоджає позивачу, як власнику будинку, володіти, користуватися та розпоряджатися приміщенням в повному обсязі, що є порушенням її права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, є всі підстави для усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , оскільки, він користуються лише правом реєстрації. Судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою [PERSON], [INFO], та її вихованні і визначення порядку спілкування з цією дитиною, вказуючи, що малолітня [PERSON], [INFO], є її внучкою та деякий час проживала разом з нею, але в жовтні 2012 року відповідач [PERSON], яка є її дочкою та матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], забрала цю дитину до себе без пояснення будь-яких причин та з цього часу чинить їй перешкоди у спілкуванні з внучкою. Позивач просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] не повідомила суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про одержання нею судової повістки. Приморська райадміністрація Одеської міськради в особі її органу опіки та піклування не повідомила суду причину неявки свого представника, хоча про дату і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про одержання нею судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є матір'ю відповідача [PERSON], яка є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO]. Таким чином, позивач є бабусею малолітньої [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що за домовленістю з її дочкою - відповідачем [PERSON], її малолітня онука [PERSON] на протязі деякого часу проживала разом з нею, але в жовтні 2012 року відповідач забрала дитину до себе, та з того часу не спілкується з нею і не відповідає на її телефонні дзвінки без пояснення будь-яких причин, у зв'язку з чим вона не має можливості спілкуватися зі своєю онукою [PERSON], яку дуже любить і хвилюється за її майбутнє. Відповідно до ст.257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Вирішуючи дану справу, суд погоджується з доводами позивача стовно того, що її спілкування з онукою [PERSON] відповідає інтересам і потребам цієї дитини, що в її квартирі за адресою : [ADDRESS] створені належні умови для проживання та відпочинку дитини, та що, працюючи медичною сестрою в дитячій поліклініці № 4 Приморського району м.Одеси, вона має добрий досвід спілкування з дітьми, що в свою чергу підтверджується матеріалами справи. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 114,70 грн., пов'язані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved