Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Семаківської сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] , 1930 року народження (дід позивача), був головою колгоспного двору у приватній власності якого був житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Семаківської сільської ради Городенківського району за № 47 від 17.02.2020 року. [PERSON] , 1922 року народження (дружина [PERSON] ) померла [INFO] . [PERSON] помер [INFO] , який мав у приватній власності житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На випадок своєї смерті 03.06.2002 року [PERSON] , склав заповіт на все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося на користь своєї внуки [PERSON] , 1983 р.н., який на час смерті заповідача не доповнювався та не скасовувався. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Семаківської сільської ради Городенківського району та зареєстрований в книзі про вчинення нотаріальних дій. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться за вказаною вище адресою. Інших правовстановчих документів на право власності на житловий будинок у позивача немає. Згідно архівних даних Коломийського ОКП МБТІ станом на 31.12.2012 року право власності на даний житловий будинок по [ADDRESS] не зареєстроване, що стверджується короткою технічною характеристикою, виданою 31.07.2020 р. ФОП [PERSON] . Згідно довідки виконавчого комітету Семаківської сільської ради за № 378 від 07.10.2020, на момент смерті [PERSON] , разом з ним у даному житловому будинку проживали та були зареєстровані: [PERSON] , 1983 року народження - внука; [PERSON] , 2001 року народження - правнука. Згідно довідки виконавчого комітету Семаківської сільської ради за № 379 від 07.10.2020, на момент смерті [PERSON] , разом з нею у даному житловому будинку проживали та були зареєстровані: [PERSON] , 1930 р.н. - чоловік; [PERSON] , 1983 року народження - внука; [PERSON] , 2001 року народження - правнука. Згідно довідки виконавчого комітету Семаківської сільської ради за № 380 від 07.10.2020, станом на сьогоднішній день у вищезазначеному житловому будинку зареєстрована [PERSON] , 1983 року народження.Згідно погосподарської книги № 3 Семаківської сільської ради на 1991-1995 рр. в господарстві по [ADDRESS] станом на 15.04.1991 р. були зареєстровані та проживали особи: [PERSON] , 1930 р.н. - чоловік (голова колгоспного двору); [PERSON] , 1922 р.н. - дружина; [PERSON] , 1960 р.н. - дочка; [PERSON] , 1981 р.н. - внука; [PERSON] , 1983 року народження - внука; [PERSON] , 1985 року народження - правнука.Позивач звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій на підставі відсутності у позивача правовстановлюючого документа. Ухвалою суду від 09 березня 2021 року до участі в даній справі залучено як співвідповідача - Городенківську міську раду (м.Городенка вул. Шевченка, 77). Сторони та їх представники в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності; позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник позивача [PERSON] - адвокат Паньків Василь Дмитрович подав до суду заяву, в якій просив проводити судовий розгляд цивільної справи у його відсутності та ухвалити судове рішення на користь позивача. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності; позовні вимоги визнають, не заперечують проти визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідач Семаківська сільська рада 26.11.2020 до суду подала довідку, в якій вказала, що позовні вимоги визнають в повному обсязі та просять розглядати справу у їх відсутності. Відповідач Городенківська міська рада до суду подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнають в повному обсязі. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Згідно архівних даних Коломийського ОКП «МБТІ» станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок в [ADDRESS] не зареєстроване, самочинно зведених будівель немає, що стверджується довідкою про об`єкт нерухомого майна № 57, виданою 31.07.2020 ФОП [PERSON] . Із довідки № 381, виданої 07.10.2020 виконкомом Семаківської сільської ради, вбачається, що в [ADDRESS] змінена на [ADDRESS] . Згідно копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 249664851 від 24.03.2021, відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок [ADDRESS] , відсутні. Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність). Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1). З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 16.03.2020 встановлено, що житловий будинок, споруджено в 1974 році, господарські будівлі та споруди в 1978, 1990 та 1991 роках. Висновок про вартість об`єкта оцінки, складеного ФОП [PERSON] стверджує, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] станом на 06.10.2020 становить 67680 грн. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. За господарством, що знаходиться за адресою [ADDRESS] закріплена земельна ділянка в розмірі 0,3200 га в т.ч.: для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель - 0,2500 га; для ведення особистого селянського господарства - 0,0700 га, що доводиться довідкою № 382, виданою 07.10.2020 виконавчим комітетом Семаківської сільської ради. Згідно по господарської книги № 3 Семаківської сільської ради на 1991-1995 р.р., суспільна група господарства в [ADDRESS] була - колгоспники, що доводиться копією довідки № 47, виданої 17.02.2020 виконкомом Семаківської сільської ради. Довідкою № 16/4, виданою 10.02.2021 Семаківським старостинським округом Городенківської міської ради доводиться, що з часу побудови в жилому будинку за [ADDRESS] проживали: [PERSON] , 1930 р.н., його дружина [PERSON] , 1922 р.н., [PERSON] , 1960 р.н., дочка; [PERSON] , 1981 р.н., внука; [PERSON] , 1983 р.н., внука; [PERSON] , 1985 р.н., внука. В даній довідці зазначено, що немає можливості зробити викопіювання виписки з по господарської книги на господарство по [ADDRESS] , оскільки 02.08.2015 року в Семаківській сільській раді виникла пожежа, внаслідок чого вогнем було знищено ряд документів, в тому числі по господарські книги з 1970 по 1990 роки, які неможливо відновити. За період з 01.01.1991 року по 01.02.2021 року в жилому будинку за [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: [PERSON] , 1930 р.н., член домогосподарства записаний першим, помер [INFO] ; [PERSON] , 1922 р.н., дружина, померла [INFO] ; [PERSON] , 1960 р.н., дочка, вибула 15.11.1999 р. в м. Городенка; [PERSON] , 1981 р.н., внука, вибула 15.11.1999 р. в м. Городенка; [PERSON] , 1983 р.н., внука; [PERSON] , 1985 р.н., внука, вибула 10.12.1999 р. в м. Городенка; [PERSON] , 1991 р.н., внук, вибув 10.12.1999 р. в м. Городенка; [PERSON] , 2001 р.н., правнука, вибула 25.10.2016 р.н. в с.Рашків; [PERSON] , 2004 р.н., правнук, вибув 25.10.2016 р. в с.Рашків, що доводиться довідкою № 16/5, виданою 10.02.2021 Семаківським старостинським округом Городенківської міської ради. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Станом на 15.04.1991 р. в [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: [PERSON] , 1930 р.н., голова двору; [PERSON] , 1922 р.н., дружина; [PERSON] , 1960 р.н., дочка; [PERSON] , 1981 р.н., внука; [PERSON] , 1983 р.н., внука; [PERSON] , 1985 р.н., внука, що доводиться копією довідки № 47, виданої 17.02.2020 виконкомом Семаківської сільської ради. Про те, що [PERSON] , [INFO] після реєстрації шлюбу 05.06.1999 з [PERSON] , [INFO] присвоєно прізвище - « [PERSON] », стверджується копією свідоцтва про шлюб (повторно) серії [NUMBER] від 17.10.2017. Про те, що [PERSON] , [INFO] після одруження 06.06.2004 з [PERSON] , [INFO] присвоєно прізвище - « [PERSON] », стверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 06.06.2004. Член колгоспного двору [PERSON] померла [INFO] у віці 80 років в с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області, запис за № 5 від 24.05.2002, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24.05.2002 виконавчим комітетом Семаківської сільської ради Городенківського району. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] померла до 1 січня 2004 року, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. На день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а/з № 5 від 24.05.2002 року, разом з нею в житловому будинку по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: [PERSON] , 1930 р.н., чоловік; [PERSON] , 1983 р.н., внука; [PERSON] , 2001 р.н., правнука, що стверджено довідкою №379 від 07.10.2020, виданою виконавчим комітетом Семаківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. [PERSON] та [PERSON] були подружжям (актовий запис № 8 від 15.05.1955), що доводиться копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00028148851, виданого 13.10.2020 р. Із копії спадкової справи № 357/2006, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємець за законом [PERSON] прийняла спадщину після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно: майнові паї в СВК «Рідна земля». 22.05.2006 [PERSON] державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Паньків Д.М. видано свідоцтво про право на спадщину, зареєстроване в реєстрі за № 831 на право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії 1В-1У-№006250, виданого виконкомом Семаківської сільської ради, що належав померлій [PERSON] , яка має право на пайовий фонд в КСП СВК «Рідна земля». Дане свідоцтво про право на спадщину зареєстроване в Спадковому реєстрі за № 39847399. До складу спадщини [PERSON] входить також частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору. Дане спадкове майно успадкувавспадкоємцець першої черги за законом- її чоловік [PERSON] , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та вступив в управління та володіння спадковим майном, однак не оформлено документи про спадкування. За заповітом, посвідченим 03.06.2002 виконавчим комітетом Семаківської сільської ради, [PERSON] , 1930 р.н., на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося все те, що належатиме йому на день його смерті і на що він за Законом матиме право заповів своїй внучці [PERSON] , 1983 року народження, жительці с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області. Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 42143544 (номер в реєстрі нотаріальних дій 5), що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 44680220, виданого 05.08.2016 Першою Снятинською державною нотаріальною конторою, у зв`язку з відкриттям спадкової справи. [PERSON] помер [INFO] у віці 73 років в с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області, запис за № 7 від 10.03.2004, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.03.2004 Семаківською сільською радою Городенківського району. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. На день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а/з № 7 від 10.03.2004 року, разом з ним в житловому будинку по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: [PERSON] , 1983 р.н., внука; [PERSON] , 2001 р.н., правнука, що стверджено довідкою №378 від 07.10.2020, виданою виконавчим комітетом Семаківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. До складу спадщини [PERSON] входить частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору та частина даного житлового господарства, успадкована ним за законом після смерті дружини [PERSON] , однак не оформлено документи про спадкування. Про те, що позивач [PERSON] , [INFO] є внукою [PERSON] свідчать копії: - свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 лютого 1983 року, запис за № 7 від 05.02.1983, де зазначено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] ; - свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 27.02.2003, з якого слідує, що [PERSON] , [INFO] після одруження [INFO] з [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] »; - свідоцтва про народження (повторно) серії [NUMBER] , виданого 29.03.2010, актовий запис за № 21 від 13.06.1960, де зазначено, що матір позивача - [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] ; - свідоцтва про шлюб (повторно) серії [NUMBER] , виданого 29.03.2010, з якого слідує, що матері позивача - [PERSON] , [INFO] після реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] присвоєно прізвище « [PERSON] ». Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітомпісля смерті [PERSON] є його внука [PERSON] (позивач). Із копії спадкової справи № 224/2016, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємець за заповітом - позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] , так як вона проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та 05.08.2016 подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом. Копією Витягу № 44680293 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 05.08.2016 Першою Снятинською державною нотаріальною конторою підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 59326028 (номер у нотаріуса 224/2016), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті: [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 1170/02-31 від 06 жовтня 2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з посиланням на те, що спадкоємець не надала оригінал документу, який посвідчував би право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Із довідки № 380 , виданої 07.10.2020 виконавчим комітетом Семаківської сільської ради слідує, що в житловому будинку, що знаходиться по [ADDRESS] станом на сьогодні зареєстрована [PERSON] , 1983 р.н. (особа, що відповідає за об`єкт). Позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті діда [PERSON] фактично стала власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Однак, через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , судом не встановлено, позов визнається відповідачами - колишніми членами колгоспного двору та органом місцевого самоврядування, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120, 123, 525, 526, 529, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved