Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 30.08.2013 року; стягувати аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], 14.10.2014 року в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно; визначити місце проживання сина [PERSON] з матірю, [PERSON], [INFO] за адресою: Львівська область, Стрийський район, с. Стрілків, вул. Івана Франка, 81. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вони уклали шлюб 30.08.2013 року. Від даного шлюбу у них народилися син, [PERSON], [INFO]. На протязі останніх двох років їхнє сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Вона не має наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні його прав та обов'язків щодо їхніх дітей, однак переконана, що син повинен проживати з нею, оскільки проживання дитини з матірю є більш прийнятним. Разом з тим, враховуючи ту обставину, що відповідач останні 12 місяців не надавав зароблені кошти на потреби сім'ї, в тому числі на дитину, у неї є підстави вважати, що він в подальшому в добровільному порядку буде ухилятись від матеріального утримання дитини, тобто сплати аліментів. Враховуючи наведене, вона змушена була звернутись до суду із даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та послалася на обставини викладені в позовній заяві, яку просить задоволити. Миритись вона не бажає, просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача в її користь аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку на утримання сина до досягнення ним повноліття та визначити місце проживання сина [PERSON] разом з нею. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити такий у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу, сплати аліментів в користь позивача на утримання сина до досягнення ним повноліття та визначення місця проживання дитини разом з позивачем. Представник третьої особи органу опіки та піклування Стрийської районної державної адміністрації [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Надала суду висновок органу опіки та піклування Стрийської районної державної адміністрації про розвязання спору щодо визначення місця проживання малолітньої дитини № 02-18/1361 від 05.09.2017 року про те, що [PERSON] здійснює догляд за сином [PERSON], [INFO], за місцем проживання характеризується позитивно, умови проживання задовільні. Заслухавши пояснення сторін по справі, зясувавши дійсні причини позовної заяви, фактичні взаємини подружжя, оглянувши матеріали справи, суд приходить до переконливого висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. На підставі ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 30.08.2013 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 164, місце реєстрації Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції. Згідно ч.2 ст. 112 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Взяти до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Сторони протягом тривалого часу конфліктують, сімейним життям не живуть, спільного господарства не ведуть, миритись не бажають. При таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам обидвох, а тому шлюб слід розірвати. За час перебування в шлюбі позивача та відповідача у них народилися син, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження\~\~серії І-КЕ № 208533, видане Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1167. Дитина проживає з матірю, знаходяться на її повному утриманні, що визнано сторонами. Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимога про стягнення аліментів підлягає до задоволення, оскільки з урахуванням матеріального становища відповідача, який, витрачає певні кошти для особистих потреб, з нього слід стягувати в користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідно до вимог ст. 160 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Зі слів позивача [PERSON], син постійно проживає з нею в житловому будинку, що в с. Стрілків, вул. І.Франка, 81, Стрийського району, Львівської області. Стан даного житлового будинку є придатним для проживання сина [PERSON], [INFO]. Крім того, відповідно до висновку органу опіки та піклування Стрийської районної державної адміністрації про розвязання спору щодо визначення місця проживання малолітньої дитини № 02-18/1361 від 05.09.2017 року, [PERSON] здійснює догляд за сином [PERSON], [INFO], за місцем проживання характеризується позитивно, умови проживання задовільні, а тому орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], разом з матірю, [PERSON], [INFO] за адресою: Львівська область, Стрийський район, с. Стрілків, вул. Івана Франка, 81. Відповідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі підлягає до задоволення, оскільки, при таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам обидвох, а тому шлюб слід розірвати. Також, з урахуванням матеріального становища відповідача, який, витрачає певні кошти для особистих потреб, з нього слід стягувати в користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Крім того,\~\~враховуючи малолітній вік дитини, а також наведені вище обставини, суд приходить до висновку про те , що саме позивач по справі [PERSON], як мати, зможе забезпечити для дитини гармонійний розвиток, зростання\~\~у розумінні під належною опікою, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості, а відтак позов слід задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved