Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про зміну договору житлового приміщення та встановлення порядку користування житловим приміщенням, посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві, просила суд змінити договір найму жилого приміщення - квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. виділивши їй, [PERSON] в користування кімнату площею 12,6 кв.м. та лоджію площею 1,7 кв.м.; відповідачу [PERSON] і неповнолітній доньці [PERSON] виділити у користування кімнату площею 17,3 кв.м. та лоджію площею 1,7 кв.м.; відповідачці [PERSON] виділити у користування кімнату площею 12,7 кв.м.. Підсобні приміщення: кухню площею 8,5 кв.м., вбиральню площею 1,0 кв.м., ванну кімнату площею 2,5 кв.м., коридор площею 13,3 кв.м. залишити в загальному користуванні. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірму «Гарпун» укласти з [PERSON], окремий договір найму жилого приміщення та відкрити на її ім'я окремий особовий рахунок на житлову кімнату площею 12,6 кв.м. в квартирі [ADDRESS]. Стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в дольових рівних частинах витрати по оплаті за проведення експертного будівельно-технічного дослідження в сумі 900,00 грн. (дев'ятсот гривень 00 копійок) та витрати по оплаті судового збору в сумі 229,40 грн. (двісті двадцять дев'ять гривень 40 копійок). В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула зі слів позивача та відповідача проти позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], з відповідачем по справі [PERSON], перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.06.1991 року. Від спільного життя мають двох дітей: неповнолітню [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, 15.05.2012 року рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука шлюб між ними був розірваний. Позивач [PERSON], зареєстрована та мешкає в житловому приміщенні - квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. В 1995 році [PERSON] отримав ордер на вищевказану квартиру на сім'ю з трьох осіб. В цьому ж році вони втрьох: позивач [PERSON], колишній чоловік відповідач [PERSON] та донька відповідач [PERSON] поселилися у вищевказаній квартирі. В 1997 році народилася ще одна донька [PERSON], яка після розірвання шлюбу залишилася проживати разом з відповідачем [PERSON] 01.02.2013 року Автозаводським районним судом м. Кременчука було винесено рішення, яким анульовано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], видане [PERSON] та визнано, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві власності кожному по 1/3 частині вищевказаної квартири. 06.08.2013 року позивач зареєструвала право власності на 1/3 частини вищевказаної квартири та отримала витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. На даний час, особовий рахунок, як на квартиронаймача вказаного жилого приміщення, відкритий на [PERSON] В квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та неповнолітня [PERSON] Квартира складається з трьох кімнат площею 42,6 кв.м., у тому числі: житлова кімната площею 12,7 кв.м., житлова кімната площею 12,6 кв.м., житлова кімната площею 17,3 кв.м., кухня площею 8,5 кв.м., вбиральня площеіо 1,0 кв.м., ванна кімната площею 2,5 кв.м., коридор площею 13,3 кв.м. Квартира обладнана лоджією площею 1,7 кв.м. та лоджією площею 1,7 кв.м. Загальна площа квартири 71,3 кв.м.. Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 133-13, складеного 30.10.2013р. в дослідницькій частині та в додатку № 1 до даного висновку запропоновано варіант встановлення порядку користування приміщеннями вищевказаної квартири між співвласниками квартири, а саме: виділити в користування 1-му співвласнику на 1/3 частину квартири житлову кімнату площею 12,7 кв.м. та 8,43 кв.м. в приміщеннях спільного користування. Всього першому співвласнику на 1/3 частину квартири в користування виділяється приміщень площею 21,13 кв.м., що на 2,64 кв.м. менше ніж йому належить на його ідеальну частку 1/3 частини квартири. Виділити в користування 2-му співвласнику на 1/3 частину квартири житлову кімнату площею 12,6 кв.м., лоджію площею 1,7 кв.м. та 8,43 кв.м. в приміщеннях спільного користування. Всього другому співвласнику на 1/3 частину квартири в користування виділяється приміщень площею 22,73 кв.м., що на 1,04 кв.м. менше ніж йому належить на його ідеальну частку 1/3 частини квартири. Виділити в користування 3-му співвласнику на 1/3 частину квартири житлову кімнату площею 17,3 кв.м., лоджію площею 1,7 кв.м. та 8,43 кв.м. в приміщеннях спільного користування. Всього третьому співвласнику на 1/3 частину квартири в користування виділяється приміщень площею 27,43 кв.м., що на 3,66 кв.м. більше ніж йому належить на його ідеальну частку 1/3 частини квартири. Суд вважає, що можливо встановити порядок користування даним житлом: виділити позивачу [PERSON] у користування кімнату площею 12,6 кв.м. та лоджію площею 1,7 кв.м., відповідачу [PERSON] і неповнолітній доньці [PERSON] виділити у користування кімнату площею 17,3 кв.м. та лоджію площею 1,7 кв. м., відповідачці [PERSON] виділити у користування кімнату площею 12,7 кв.м.. Такий порядок користування буде зручний сторонам, оскільки на даний час сторони вже займають таке положення та в цих кімнатах знаходяться їхні особисті речі. Згідно зі ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності та вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Ч.2 ст. 372 ЦК України встановлено, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своеї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, а також нести відповідальність перед третіми особами та зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Згідно п.п. 10, 13 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 24.01.2006 року № 45, мешканці квартири, житлового приміщення у гуртожитку, в яких проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі) зокрема: мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. За умови відсутності по квартирного (по кімнатного) обліку та відсутності згоди між мешканцями квартири, житлового приміщення у гуртожитку щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг, плата розподіляється за послуги з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар). Спори, що виникають під час користування приміщеннями житлових будинків, розв'язуються шляхом проведення переговорів між учасниками спору або в судовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 358 Цивільного кодексу України кожен із співаників має право на надання йому володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та матеріально підтверджені судові витрати. Так, позивачем були понесені матеріально підтверджені судові витрати по оплаті на проведення експертного будівельно-технічного дослідження та оплати судового збору.

Outcome: approved