Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду 30.03.2021 з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини середньомісячного заробітку і всіх видів доходу відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до закінчення [PERSON] навчання або до досягнення нею 23-річного віку. В обґрунтування позову позивач вказує, що з 17.11.2001 перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] , прізвище якого було на той час « [PERSON] ». За часи шлюбу у сторін народилася спільна донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.06.2011 шлюб розірвано. При укладенні шлюбу 14.12.2012 з [PERSON] позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». В свою чергу, відповідач при укладенні 30.03.2018 шлюбу з [PERSON] змінив прізвище на « [PERSON] ». З 2018 року [PERSON] є студенткою Відокремленного структурного підрозділу «Політехнічний фаховий коледж Криворізького національного університету», де навчається на денному відділені, тому не має змоги працевлаштуватися, щоб отримувати заробіток. Відповідач у добровільному порядку сплачувати аліменти не бажає, матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини не надає. [PERSON] повністю знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки [PERSON] без підтримки з боку відповідача не може повноцінно утримувати доньку та забезпечувати її всім необхідним, тому вимушена звернутись до суду з даним позовом. Правом на участь в судовому засіданні сторони не скористались, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Через канцелярію суду позивачка та відповідач, кожен окремо, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивачка пред`явлені вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, відзив на позовну заяву не подавав. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін з урахуванням поданих ними заяв. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що, відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] з 17.11.2001 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.06.2011 розірвано. Рішення суду набрало законної сили 20.06.2011 (а.с. 2, 3, 9). Від даного\~шлюбу [INFO] народилася [PERSON] .Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №375, її батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 10). Уклавши шлюб 14.12.2012 з [PERSON] , [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Згідно зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , між [PERSON] та [PERSON] 30.03.2018 укладено шлюб, після реєстрації якого [PERSON] змінив прізвище на « [PERSON] » (а.с. 11). Відповідно до довідки від 18.03.2021 №73, [PERSON] є студенткою ІІІ курсу денного відділення Відокремленого структурного підрозділу «Політехнічний фаховий коледж Криворізького національного університету» за спеціальністю «Залізничний транспорт». [PERSON] наказом про зарахування від 13.08.2018 №154 зарахована на буджетній основі, термін навчання з 01.09.2018 по 30.06.2022 (а.с. 6). Як зазначено у довідці Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби від 24.03.2021 №8, [PERSON] зареєстрована та мешкає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною першою статті 199 Сімейного кодексу України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З приводу застосування статті 199 СК України Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 15.05.2006 №3 у пункті 20 роз`яснив таке: «Обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим в матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу». Одною з умов стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Крім того, у більшості випадків навчання здійснюється на платній основі, для чого у повнолітніх дочки, сина відсутні кошти. Наступною умовою стягнення аліментів на повнолітню дочку, сина є спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров`я. При цьому враховується у платника аліментів наявність інших членів сім`ї, яких він (вона) зобов`язані утримувати за законом (непрацездатні батьки, неповнолітні діти, непрацездатні дружина, чоловік); розмір заробітної плати (доходу), а якщо на пенсії, розмір пенсії; стан здоров`я є тяжкохворим, інвалід І групи, яка потребує стороннього догляду тощо. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] досягла віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, потребує матеріальної допомоги на навчання, оскільки навчається на денній формі, не має змоги працевлаштуватися, перебуває на утриманні своєї матері, з якою проживає. Одночасно суд враховує і майновий стан відповідача, який відповідно до довідки від 05.05.2021 №48 працює слюсарем-ремонтником у ТОВ «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод», та його фінансову можливість надавати матеріальну допомогу, згоду відповідача з позовними вимогами та розміром аліментів, які просить стягнути позивач (а.с. 21). Суд враховує в кожному конкретному випадку, що при визначенні розміру коштів, що підлягають виплаті на утримання дитини, слід виходити з того, що він має бути достатнім, з огляду на її потреби, і разом з тим, розмірним, враховуючи мету аліментного зобов`язання. Таким чином, аналіз вищенаведених правових норм та дійсних обставин справи дає підстави вважати, що при здійсненні відрахувань із заробітної плати відповідача у розмірі 1/4 частки від доходу в рахунок сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, відповідатиме діючому законодавству України, зазначеним у ст. 3 ЦК України засадам розумності, справедливості і добросовісності, та з урахуванням права сторін на належне матеріальне забезпечення. В даному випадку у суду наявні всі підстави для стягнення аліментів саме в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, який буде достатнім для забезпечення потреб дитини. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позовних вимог, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, підлягає задоволенню. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 908,00 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved