Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги, мотивує тим, що 28.10.2014 р. [PERSON] складено заповіт, який посвідчено Виконкомом Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області за реєстровим № 221. Спадкоємцем зазначеного в заповіті майна є її внучка - [PERSON]. Спадкодавець померла 12.11.2014 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ № 361316, виданого Боянецькою сільською радою Жовківського району Львівської області 14.11.2014 р. про що в книзі реєстрацій смертей зроблено відповідний актовий запис за № 10. Зазначає, що отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Галань О Я., державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області, зареєстроване в реєстрі за № 1548. З даного свідоцтва вбачається, що до складу спадщини входить 1/5 (одна пята частина) житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в с. Боянець на вул. Івана Франка, буд. 130 Жовківського району Львівської області. Крім цього зазначає, що право власності на 1/5 частину житлового будинку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності: 23952810, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Вказує, що окрім вищевказаної частини будинку Спадкодавцю належали 2/5 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в с. Боянець на вул. Івана Франка, буд. 130 Жовківського району Львівської області, які перейшли Спадкодавцю у спадщину за законом після смерті чоловіка - [PERSON] та сина [PERSON], по 1/5 частині. Дві пятих частини будинку належали останнім на підставі свідоцтва про право власності виданого 30.06.1988 р. виконкомом Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстрованого в Червоноградському бюро технічної інвентаризації 30.06.1988 р. за № 12. Вказує, що [PERSON] помер 07.08.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ № 146670, видане 08.08.2008 року Боянецькою сільською радою Жовківського району Львівської області, а [PERSON] помер 13.07.2014 року, що також підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ № 349647, видане 14.07.2014 р. Боянецькою сільською радою Жовківського району Львівської області. Крім цього вказує, що враховуючи той факт, що спадкодавець стала спадкоємцем першої черги за законом, весь час проживала спільно з чоловіком та сином і після їх смерті, фактично прийняла спадщину, однак юридично не її оформила. Оскільки за життя [PERSON] та [PERSON] заповіту не склали, після їх смерті все належне їм майно перейшло до спадкоємців у порядку спадкування за законом. Стверджує, що на підставі рішення № 20 «Про розподіл часток бувшого колгоспного двору», виданого 29.06.2017 р. Боянецькою сільською радою Жовківського райну Львівської області проведено розподіл часток по 1/5 частині будинку за: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є Позивач та її мати - [PERSON]. Наголошує, що [PERSON], яка не проживала зі своєю мамою на день її смерті та не звернулася протягом шести місяців (з 12.11.2014 р. по 12.05.2015 р.) з заявою для прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, пропустила строк для прийняття спадщини. Із позовом до суду про визнання додаткового строку для подання нею заяви та/або з позовом про визнання права власності на спадкове майно також не зверталася. Таким чином у контексті ст. 1272 ЦК України [PERSON], яка не виявила бажання реалізувати свого права на спадкування, не здійснила дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, а відтак вважається такою, що не прийняла спадщину за законом. Інших спадкоємців, які мають право на спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] немає, а відтак є всі підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно. У зв»язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить такий задоволити. Позивач в судове засідання не з»явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задоволити. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з»явились, хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені, що стверджено повідомленням про вручення повістки, однак відповідачем та представником третьої особи надіслано листи в яких вказали, що заперечень щодо позовних вимог позивача у них немає, а тому суд вважає можливим розгляд справи у їх відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що 28.10.2014 р. [PERSON] складено заповіт, який посвідчено Виконкомом Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області за реєстровим № 221. Спадкоємцем зазначеного в заповіті майна є її внучка - [PERSON]. Спадкодавець померла 12.11.2014 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ № 361316, виданого Боянецькою сільською радою Жовківського району Львівської області 14.11.2014 р. про що в книзі реєстрацій смертей зроблено відповідний актовий запис за № 10. Одразу ж після цього позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Галань О Я., державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області, зареєстроване в реєстрі за № 1548. З даного свідоцтва вбачається, що до складу спадщини входить 1/5 (одна пята частина) житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в с. Боянець на вул. Івана Франка, буд. 130 Жовківського району Львівської області. З матеріалів справи вбачається, що окрім вищевказаної частини будинку Спадкодавцю належали 2/5 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в с. Боянець на вул. Івана Франка, буд. 130 Жовківського району Львівської області, які перейшли Спадкодавцю у спадщину за законом після смерті чоловіка - [PERSON] та сина [PERSON], по 1/5 частині. Дві пятих частини будинку належали останнім на підставі свідоцтва про право власності виданого 30.06.1988 р. виконкомом Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстрованого в Червоноградському бюро технічної інвентаризації 30.06.1988 р. за № 12. Окрім цього з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер 07.08.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ № 146670, видане 08.08.2008 року Боянецькою сільською радою Жовківського району Львівської області, а [PERSON] помер 13.07.2014 року, що також підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ № 349647, видане 14.07.2014 р. Боянецькою сільською радою Жовківського району Львівської області. Окрім цього з матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення № 20 «Про розподіл часток бувшого колгоспного двору», виданого 29.06.2017 р. Боянецькою сільською радою Жовківського райну Львівської області проведено розподіл часток по 1/5 частині будинку за: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є Позивач та її мати - [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] є підставними і підлягають до задоволення. Окрім цього суд враховує, що інших спадкоємців, які мають право на спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] немає, а відтак є всі підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved