Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою №6-а в будинку №42 по вул. Каштановій у м. Чернівці, шляхом знаття з реєстрації відповідача. Вказує в позові на те, що вона є власником вказаної квартири на підставі договору купівлі-продажу. Відповідач по справі є колишнім власником даної квартири, однак після її продажу не зняв себе з реєстрації. Відповідачк не проживає у вище вказаній квартирі, а його реєстрація створює додаткові незручності. В квартирі немає його власних речей або майна. Просить усунути перешкоди у користуванні квартирою №6-а в будинку №42 по вул. Каштановій у м. Чернівці, шляхом знаття з реєстрації відповідача. У судове засідання позивач не зявився, але подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та прохання розглянути справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, не надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення в газеті «Буковина» від 26.06.2015 року. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності вищевказаних осіб відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 02.04.2013 року та копії витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивач по справі є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є колишнім власником вище вказаної квартири. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до приписів ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, відповідно до ст.57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Обставини справи, згідно до положень ч. 2 ст. 59 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до приписів ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Крім того рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд, розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. За таких умов, втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. У своїй постанові від 16.01.2012 року Верховний Суд України висловив правову позицію, відповідно до якої у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, оскільки позивач є власником вказаної квартири, а відповідач є колишнім власником житла, останній, втратив право користування даним житлом. Таким чином,

Outcome: approved