Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 31.10.2016 року у м. Вінниця помер чоловік позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається із 1/5 частки квартири [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності на житло серії САС №347379, виданого виконавчим комітетом Вінницької міської ради 27.11.2008 року. Державна реєстрація права власності на вказану частку за спадкодавцем зареєстрована КП «ВМБТІ» 26.01.2009 року за №1579/79029 в книзі №813. Спадкоємцями за законом першої черги є сторони по справі. Позивач як спадкоємець за законом першої черги спадщину прийняла відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак, у звязку із тим, що місце проживання позивача зареєстровано за іншою адресою, а ніж проживав спадкодавець, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в органах нотаріату, а строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка сплинув 31.04.2017 року. А відтак, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила встановити факт проживання позивача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнати за позивачем право власності на 1/5 частки квартири [ADDRESS], яка належала померлому згідно свідоцтва про право власності на житло серії САС №347379, виданого виконавчим комітетом Вінницької міської ради 27.11.2008 року, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 31.10.2016 року у м. Вінниці. Сторони до підготовчого судового засідання не зявились, однак від сторін надійшли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримує та просить суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнають та не заперечують проти задоволення останніх. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). А тому, дослідивши матеріали справи, заяви, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачами позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 31.10.2016 року у м. Вінниця Вінницької області у віці 58 років помер чоловік позивача та батько відповідачів [PERSON], про що 03.11.2016 року складено відповідний актовий запис №52, згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ №364879, виданого виконавчим комітетом Луко-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області 03.11.2016 року (а.с.6). Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). А тому, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається із 1/5 частки квартири [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності на житло серії САС №347379, виданого виконавчим комітетом Вінницької міської ради 27.11.2008 року (а.с.13). Державна реєстрація права власності на вказану частку за спадкодавцем зареєстрована КП «ВМБТІ» 26.01.2009 року за №1579/79029 в книзі №813, згідно витягу КП «ВМБТІ» про реєстрацію права власності на нерухоме майно №21671456 від 26.01.2009 року (а.с.13 зворот). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Згідно листа Вінницької районної державної нотаріальної контори від 06.02.2018 року №178/01-16 від 06.02.2018 року спадкова справа до майна померлого 31.10.2016 року [PERSON] не заводилась (а.с.53). Відповідно до постанови державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 05.09.2017 року №184/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON], померлого 31.10.2016 року, оскільки у встановлений законом строк позивач не подала заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого [PERSON], не предявила жодних доказів фактичного прийняття спадщини, а також її реєстрація за адресою, де проживав померлий за життя, була зроблена після його смерті (а.с.20). Так, згідно довідки виконавчого комітету Луко-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області №3450 від 07.12.2017 року [PERSON] був зареєстрований за адресою: [INFO] з 22.01.2016 року і до дня смерті 31.10.2016 року (а.с.9). Тоді, як згідно паспорту громадянина України серії АВ №313901, виданого Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області 15.01.2002 року, місце проживання позивача зареєстровано за адресою: [INFO] з 28.11.2016 року (а.с.7-8). Разом з тим, згідно довідки виконавчого комітету Луко-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області №3451 від 07.12.2017 року вбачається, що позивач проживала разом із померлим чоловіком за адресою: вул. Незалежності, 60, с. Лука-Мелешківська, Вінницький р-н, Вінницька обл. з 2005 року за вищезазначеною адресою і до дня його смерті 31.10.2016 року і здійснювала поховання останнього за власні кошти (а.с.10). Більше того, на разі позивач проживає та зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Луко-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області №3449 від 07.12.2017 року (а.с.11). Згідно державного акту серії ЯМ №662671, виданого на підставі рішення Луко-Мелешківської сільської ради 44 сесії 5 скликання від 21.05.2010 року, земельна ділянка, площею 0,2340 га, що розташована за адресою: вул. Незалежності, 60, с. Лука-Мелешківська, Вінницький р-н, Вінницька обл., цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належить на праві власності позивачу (а.с.21). А тому, з огляду на вищевикладені обставини, на думку суду, є всі достатні підстави вважати, що на час відкриття спадщини позивач постійно проживала із спадкодавцем, а відтак вважається такою, що спадщину прийняла. Суд звертає увагу, що інші спадкоємці за законом першої черги відповідачі по справі спадщину не прийняли та на останню не претендують. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати залишити за позивачем, як на тому наполягала остання. На підставі викладеного та

Outcome: approved