Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], треті особи Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, [PERSON] про надання тимчасового багаторазового дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька. В позові посилається на те, що вона, [PERSON], [INFO], перебуваючи в шлюбних відносинах з [PERSON], народила дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану м. Сантарень, з перекладом з португальської мови на українську мову, на якому проставлений апостиль Генеральної окружної прокуратури м. Евора, країни Португалії. Вказує, що 28 серпня 2013 року, Шевченківським районним судом м. Чернівці, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Малолітню дитину [PERSON], [INFO] залишено проживати з матір'ю - [PERSON]. З моменту розпаду нашої сім'ї, відповідач не несе обов'язку щодо утримання дитини, не цікавиться життям та вподобанням дитини, а також станом здоров'я дитини. На даний час, дитина знаходиться на повному матеріальному утриманні позивачки, оскільки проживає разом з нею та її мамою, [PERSON], та перебуває на їхньому вихованні. Відповідач особисто участі у вихованні не бере, грошових коштів на утримання дитини також не дає та взагалі не цікавиться жодним чином дитиною. Зазначає, що з часу припинення шлюбних відносин, відповідач зник у невідомому напрямку. Періодично телефонував, але про своє місце знаходження не повідомляв. Останній раз відповідач спілкувався з дитиною по телефону 2 роки тому. Позивач зверталась з проханням надати довіреність на перетин через кордон у супроводі лише матері та бабусі, але відповідач всіляко уникає вчиненню даних дій. Задля утримання себе та дитини, позивачка періодично змушена їздити на заробітки до Португалії та інших країн Європейського Союзу. На період її відсутності обов'язки по вихованню та утриманню дитини здійснює бабуся. Звертає увагу, що за станом здоров'я [PERSON] має захворювання нирок (хронічний гломерулонефрит) внаслідок чого його визнано інвалідом з дитинства. Крім цього, дитина часто хворіє простудними захворюваннями. Оскільки позивачка тривалий час періодично їздить як заробітчанка до інших європейських країн, на сьогоднішній день має можливість та бажання забезпечити сину поїздки за межі міста та країни на оздоровлення, з метою всебічного розвитку як особистості, розширенню його кругозору, і головне, буде сприяти покращенню його стану здоров'я, а також позивач має змогу оплатити обстеження в кращих клініках Європи з подальшим лікуванням його хронічного захворювання нирок. Позивач неодноразово зверталась до Відповідача з проханням надати згоду на виїзд дитини [PERSON] за кордон для оздоровлення, відпочинку та всебічного розвитку разом з нею. Відповідач усі прохання позивача ігнорував. Відповідач нехтує своїми батьківськими обов'язками і безпідставно чинить перешкоди матері дитині у здійсненні заходів спрямованих на покращення здоров'я сина, його фізичного, духовного та морального розвитку. Своєю бездіяльністю відповідач не тільки не створює умови необхідні для всебічного розвитку дитини, не забезпечує її інтереси, не піклується про її здоров'я, а навпаки, чинить перешкоди у цьому, не надаючи можливості отримувати кваліфіковане лікування, фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток та жити повноцінним життям здорової дитини. Просить суд, ухвалити рішення, яким надати [PERSON] або її уповноваженому представникові тимчасовий дозвіл на виїзд [PERSON], [INFO], за межі України, до країн Шенгенської Угоди та Європейського Союзу, в тому числі до країни Франції, без згоди та супроводу батька [PERSON], [INFO], у супроводі матері [PERSON], [INFO] та/або бабусі [PERSON], [INFO], в наступні періоди: строком на три місяці (90 днів) з 01 квітня 2019 року по 07 липня 2019 року, строком на три тижні (21 день) з 15 липня 2019 року по 31 серпня 2019 року, строком на три тижні (21 день) з 20 вересня 2019 року по 15 жовтня 2019 року, строком на три тижні (21 день) з 28 жовтня 2019 року по 17 листопада 2019 року та строком на три тижні (21 день) з 20 грудня 2019 року по 20 січня 2020 року до країни Шенгенської Угоди та Європейського Союзу, в тому числі до Республіки Франція, країни Португалія, Федеративної Республіки Німеччина, Італійської республіки. Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та годину розгляду справи, про що свідчить оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://court.gov.ua. Представник третьої особи Служби у справах дітей Чернівецької міської ради Никитенко І. в судове засідання не з'явилась, однак надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути без участі представника служби у справах дітей, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути без її участі та позовні вимоги задовольнити. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 02.02.2007 року, [PERSON] народився [INFO], батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 7). Згідно з посвідченням [NUMBER] від 03.10.2016 року, [PERSON] є інвалідом з дитинства. (а.с. 14). У відповідності до витягу з історії хвороби № 7237, [PERSON] має захворювання нирок (хронічний гломерулонефрит). Згідно з рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці № 726/440/18 від 10.05.2018 року, надано [PERSON] або повноважному представникові дозвіл на тимчасові виїзди [PERSON], за межі України, до країн Шенгенської Угоди та Європейського Союзу, в тому числі до країни Португалія в період з 01.06.2018 року по 31.08.2018 року, без згоди та супроводу батька [PERSON], у супроводі матері [PERSON] та/або бабусі [PERSON] (а.с. 20). Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом. Згідно з ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У відповідності до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно з пунктом 3 та 4 постанови КМУ про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України № 57 від 27.01.1995 року, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що оскільки з метою забезпечення інтересів дитини її оздоровлення, всебічного розвитку та розширенню світогляду, необхідно надання дозволу на перетин кордону без згоди батька, а також враховуючи той факт, що в суду є всі підстави для надання такого дозволу, тому за таких обставин позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved