Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що шлюб між нею та [PERSON] розірвано. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області по справі № 127/9850/15-ц від 03 липня 2015 року її позовні вимоги задоволено та стягнуто із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у твердій грошової одиниці в розмірі по 700 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивач вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дітей: зросли ціни на продукти харчування, гігієни, дитячий одяг, канцтовари, підвищились тарифи на комунальні послуги. Також погіршився стан здоров'я позивача та з 29 липня 2017 року по 08 серпня 2017 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Міській клінічній лікарні №1, з 14 липня 2017 року по 25 серпня 2017 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Науково-дослідному інституті реабілітації інвалідів ім. Пирогова. На сьогодні потребує подальшого лікування, яке потребує додаткових витрат. Окрім того, погіршився матеріальний стан позивача, зменшилися доходи у зв'язку з чим змушена звернутись до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів. Позивачу відомо, що відповідач працює за кордоном в Російській Федерації і має регулярний дохід але постійно приховує місце і розмір своїх доходів. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом та просити суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей по 1500 грн., щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, за обставин, викладених в позовній заяві, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.07.2004, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м.Вінниці від 02.03.2012 року (а.с.8). В період шлюбу у сторін народилися донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] (а.с. 6,7). Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03 липня 2015 року позовні вимоги [PERSON] задоволено та стягнуто із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у твердій грошової сумі в розмірі по 700 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття (а.с.4, 5). Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або отримувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, поліпшення або погіршення здоров'я когось із них. При визначенні розміру аліментів суд згідно вимог ст.ст. 182, 184 СК України, має враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів(надалі Постанова) у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно п. 17 Постанови вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що на даний час розмір аліментів, що стягується з [PERSON] в розмірі по 700 грн. на кожну дитину є нижчим ніж встановлений законом мінімальний розмір аліментів для дитини відповідного віку на рівні 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з часу призначення аліментів діти подорослішали та потребують більшого матеріального забезпечення, також суд приймає до уваги реальні можливості відповідача і потреби його неповнолітніх дітей, і те, що обов'язок утримувати неповнолітніх дітей є обов'язком обох їх батьків, тому приходить до висновку, що сума в розмірі 1000 грн., наближена до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, буде обґрунтованою та законною, а тому, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно 4.2 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Судом враховано, що відповідач відповідно до розміру доходу, який він отримує може надавати допомогу (сплачувати аліменти) в збільшеному розмірі, однак не в такому розмірі, як просить позивач, оскільки розмір аліментів, які просить стягувати з нього щомісячно позивач на неповнолітніх дітей є для відповідача непомірно великим. Суд приймає до уваги те, що відповідач по справі отримує нерегулярний дохід, оскільки працює неофіційно, та згідно встановлених в судовому засіданні обставин може сплачувати аліменти в розмірі 1 000 грн., на кожну дитину. Враховуючи наведені обставини і те, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, засади справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вбачає підстави для збільшення розміру аліментів. Що стосується періоду з якого слід розпочати стягнення аліментів у новому розмірі суд враховує, що відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави 640 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial