Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на свою користь та на утримання їх неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку по утриманню дітей. Просить стягувати з відповідача в її користь аліменти в твердій грошовій сумі, по 750 грн. щомісячно на кожну дитину зокрема. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано (Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 грудня 2014 року). У даному шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серії 1-ИД №651604, виданим Відділом РАЦСу Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області) та дочка [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серії 1-ИД №112248, видане Відділом РАЦСу Тернопільського міського управління юстиції). Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачем [PERSON] та перебувають на її утриманні, відповідач [PERSON] проживає окремо та самоусунувся від виконання батьківського обовязку щодо утримання дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує стан здоровя дитини та її матеріальне становище, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 06 до 18 років, який з 01.05.2016 року становить 1 531 грн., тому суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. щомісячно, на кожну дитину зокрема. На підставі наведеного та

Outcome: approved