Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з вересня 2012 року по березень 2014 року вона з відповідачем [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Вільчанською селищною радою Вовчанського району Харківської області від 26.03.2013 р., батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, щомісячно, починаючи з 29.11.2013 і до її повноліття. Після розірвання шлюбу, донька [PERSON] залишилася проживати разом з нею та станом на цей час знаходиться повністю на її утриманні. Фактично проживають у будинку її рідної матері, бабусі дівчинки [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Вовчанської міської ради Харківської області від 30.03.2021 р. № 77. Протягом усього часу [PERSON] безвідповідально та байдуже ставиться до своїх батьківських обов`язків, належного догляду за дитиною не здійснює, вихованням не займається, будь якої допомоги на утримання дитини не надає, батьківської турботи до дівчинки не проявляє. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, складеної державним виконавцем міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вбачається, що станом на 01.04.2021 р. борг по сплаті аліментів у [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] складає 82 618 грн. 46 коп. Факт невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків підтверджується, в тому числі, письмовими поясненнями свідків [PERSON] від 06.05.2021 року, [PERSON] від 06.05.2021 року, [PERSON] від 06.05.2021 року, з яких вбачається, що малолітня [PERSON] , [INFO] дійсно фактично проживає зі своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Батько малолітньої [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , дочкою не цікавиться, вихованням не займається, допомоги ні якої не надає. В свою чергу, мати дитини [PERSON] , сумлінно виконує батьківські обов`язки по вихованню та утриманню своєї малолітньої дочки, приймає активну участь у житті дитини, забезпечує її матеріально, ліками, харчами, одягом, відвідує навчальні заклади, сплачує додатково репетиторство доньки, має добру характеристику по місцю проживання, веде добропорядний спосіб життя. Додатково в утриманні та вихованні дівчинки матеріально допомагає і рідна баба дитини [PERSON] , [INFO] . З довідки-характеристики учениці 2 класу Комунального закладу «Вільчанський ліцей Вовчанської міської ради Чугуївського району Харківської області від 29.03.2021 р. вбачається, що [PERSON] , 2013 року народження, учениця 2 класу проживає разом з матір`ю в [ADDRESS] . Мати - [PERSON] , 1993 року народження, домогосподарка, тимчасово не працює. Батько - [PERSON] . Батьки проживають окремо. Стосунків між членами сім`ї немає ніяких. Поведінка дитини в школі та поза школою показує, що [PERSON] психічно врівноважена, дисциплінована, відповідально ставиться до своїх обов`язків, до навчання. Конфліктів між дитиною і вчителями та між вчителями і батьками не було. Мати з відповідальністю ставиться до виховання своєї дитини. Батько [PERSON] не приймає участі у вихованні своєї дитини. Протягом навчання дитини у школі, він не цікавиться її навчанням та вихованням. З інформації класного керівника вбачається той факт, що дитина під час зустрічі з батьком [PERSON] починає нервувати та плакати, веде себе емоційно не стабільно ( на уроці активна, весела, врівноважена, а при зустрічі з батьком поведінка різко змінюється). Навіть під час розмов про цю ситуацію з класним керівником, [PERSON] хвилюється, починає плакати, каже що боїться. Відповідно до довідки навчального закладу (ясла-садок) «Малятко» Вільчанської селищної ради Вовчанського району Харківської області від 25.04.2019 р. № 26 вбачається, що з 18.03.2016 року [PERSON] , [INFO] відвідувала старшу групу Вільчанського дошкільного навчального закладу (ясел-садка) «Малятко» Вільчанської селищної ради Вовчанського району Харківської області. її тато - [PERSON] участі у вихованні дівчинки та житті колективу не приймав, жодного разу працівники ясел-садка його не бачили ні в повсякденному житті, ні на дитячих святах. [PERSON] на протязі усього часу не виявляє щодо своєї доньки [PERSON] батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню та вихованню дитини; проявляє байдужість до дитини. Вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки, просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не з`явилась, згідно заяви позов підтримує, просить справу розглядати без її присутності Відповідач у судове засідання не з`явився, згідно заяви позов визнає, просить справу розглядати без його участі. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Вовчанської міської радиу судове засідання не з`явився, згідно заяви просить справу розглядати без його участі. Згідно ч. 2ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Позивач та відповідач з вересня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Вільчанською селищною радою Вовчанського району Харківської області від 26.03.2013 р., батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, щомісячно, починаючи з 29.11.2013 і до її повноліття. Відповідно довідки Вовчанської міської ради Харківської області від 30.03.2021 р. № 77 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, складеної державним виконавцем міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вбачається, що станом на 01.04.2021 р. борг по сплаті аліментів [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , складає 82 618 грн. 46 коп. Згідно довідки-характеристики учениці 2 класу Комунального закладу «Вільчанський ліцей Вовчанської міської ради Чугуївського району Харківської області від 29.03.2021 р. вбачається, що [PERSON] , 2013 року народження, учениця 2 класу проживає разом з матір`ю в [ADDRESS] . Мати - [PERSON] , 1993 року народження, домогосподарка, тимчасово не працює. Батько - [PERSON] . Батьки проживають окремо. Стосунків між членами сім`ї немає ніяких. Поведінка дитини в школі та поза школою показує, що [PERSON] психічно врівноважена, дисциплінована, відповідально ставиться до своїх обов`язків, до навчання. Конфліктів між дитиною і вчителями та між вчителями і батьками не було. Мати з відповідальністю ставиться до виховання своєї дитини. Батько [PERSON] не приймає участі у вихованні своєї дитини. Протягом навчання дитини у школі, він не цікавиться її навчанням та вихованням. В інформації класного керівника зазначається, що дитина під час зустрічі з батьком [PERSON] починає нервувати та плакати, веде себе емоційно не стабільно ( на уроці активна, весела, врівноважена, а при зустрічі з батьком поведінка різко змінюється). Навіть під час розмов про цю ситуацію з класним керівником, [PERSON] хвилюється, починає плакати, каже що боїться. Відповідно до довідки навчального закладу (ясла-садок) «Малятко» Вільчанської селищної ради Вовчанського району Харківської області від 25.04.2019 р. № 26 з 18.03.2016 року [PERSON] , [INFO] відвідувала старшу групу Вільчанського дошкільного навчального закладу (ясел-садка) «Малятко» Вільчанської селищної ради Вовчанського району Харківської області. її тато - [PERSON] участі у вихованні дівчинки та житті колективу не приймав, жодного разу працівники ясел-садка його не бачили ні в повсякденному житті, ні на дитячих святах. Згідно висновку служби у справах дітей Вовчанської міської ради Харківської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] вирішено за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно частин 1, 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. На необхідності дотримання вказаного принципу неодноразово наголошено у практиці ЄСПЛ, яка застосовується судами України на підставі частини четвертої статті 10 ЦПК України та положень Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року (Рішення ЄСПЛ від 06 липня 2010 року у справі «Neulinger and Shuruk v. Switzerland», п. 135; Рішення ЄСПЛ від 11 жовтня 2017 року «M.S. v. Ukraine», п. 77). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Mamchur v. Ukraine», п. 100). У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», п. 54). У цій справі ЄСПЛ, звертаючись до усталеної прецедентної практики Суду щодо статті 8 Конвенції, наголосив також на необхідності визначити, чи була особа, позбавлена батьківських прав, залучена до процесу в тій мірі, яка є достатньою для забезпечення відповідного захисту її інтересів (Рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», п. 56; Рішення ЄСПЛ у справі «Elsholz v. Germany», п. 52; Рішення ЄСПЛ у справі «P., C. and S.v. The United Kingdom», п. 119; Рішення ЄСПЛ у справі «Venema v. the Netherlands», п. 91). Статтею 150 СК України визначено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Вказане свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Outcome: approved