Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогою про вилучення відомостей про батьківство з актового запису № 3797 про народження [PERSON], [INFO] внесеного Міським відділом реєстрації актів цивільного стану ЛМУЮ. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO], не перебуваючи у шлюбних відносинах народила сина [PERSON], якого виховувала та виховує сама. При народженні, оскільки не було спільної заяви батьків, відомості про батька органом реєстрації записувались з її слів. 20.03.2008р. між нею та відповідачем укладено шлюб, після реєстрації якого, на прохання останнього було змінено відомості про батька і його записано батьком, хоча по факту, він таким не є. Шлюбні відносини між ними тривали не довгий час і вже майже шість років вони не підтримують жодних стосунків. Його місцезнаходження, рід заняття їй невідоме, і оскільки фактично він не є батьком її дитини, просить виключити такі відомості з актового запису про народження. В судове засідання позивач не з'явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Повноважний представник останньої згідно договору про надання правової допомоги від 28.03.2016р. - адвокат Курілець А.І. скерував до суду заяву, в якій справу просить слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі виходячи з таких підстав. Сім'я, відповідно до ч. 1 ст. 3 СК України, є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки ч. 2 ст. 3 СК України. У відповідності до вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та виконувати інші обов'язки. Питання визначення походження дитини, відносно якої згідно ст. 150 СК України у батьків існують відповідні обов'язки врегульовано Главою 12 Розділу ІІІ СК України. Так, згідно ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. ст. 122 та 125 цього Кодексу. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб (а.с.8), такий між сторонами зареєстровано 20.03.2008р. При цьому, відповідно до копії свідоцтва про народження, що повторно видане Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 20.03.2008р. (а.с.7), малолітній [PERSON], батьками якого згідно цього свідоцтва є позивач та відповідач народився [INFO]., тобто до укладення між сторонами шлюбу. За загальним правилом, закріпленим в ст. ст. 125, 126 СК України, походження дитини від матері та батька, які не перебувають у шлюбі між собою визначається за їхньою спільною заявою. Згідно наданої на запит суду відповіді (а.с.26), в свідоцтві про народження серії [NUMBER], що видане повторно Міським відділом реєстрації актів цивільного стану ЛМУЮ 20.03.2008р. відносно [PERSON], [INFO] батьком останнього записано відповідача на підставі ст. 126 СК України. Відповідно до цієї норми, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Разом з тим, відповідно до ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно копії свідоцтва про народження малолітнього серії [NUMBER], що видавалось первинно Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 11.07.2007р. (а.с.6), тобто до реєстрації шлюбу між сторонами, прізвище позивача, дитини позивача та батька дитини «[INFO]». Зміна прізвища дитини та батьків, як це вбачається з повторно виданого свідоцтва про народження відбулась після реєстрації шлюбу між сторонами. За таких обставин справи, оскільки первинно відомості про батька дитини до актового запису вносились зі слів матері, і лише після реєстрації шлюбу відомості про батька були змінені на відповідача, слід надати віри поясненням про те, що останній фактично не є батьком. У відповідності до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Приймаючи до уваги в сукупності наведені вище обставини та приділяючи увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, суд приходить до висновку, що виключно в інтересах дитини є виключення відомостей про відповідача як її батька, оскільки доказів того, що останній по факту є таким в судовому засіданні не здобуто. Відтак, позов слід визнати обґрунтованим та задовольнити в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved