Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів. В позовній заві посилалась на те, що з 25 серпня 2012 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . У зв`язку з тим, що між нею та її чоловіком, [PERSON] виникали постійні сварки, вони не могли знайти спільної мови, з листопада 2016 року до травня 2017 року вона перебувала у близьких відносинах з [PERSON] . Хоча вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, з [PERSON] вони неодноразово планували жити однією сім`єю, а позивач збиралася розлучитися зі своїм чоловіком, [PERSON] . На початку травня 2017 року, коли вона зрозуміла, що вагітна, одразу ж повідомила про це [PERSON] (батька дитини). Спочатку він хотів залишити дану дитину, але потім почав наполягати на тому, щоб вона перервала вагітність. Позивач не погодилася це робити. [INFO] вона народила доньку - [PERSON] . Враховуючи, що [PERSON] відмовився від них з дитиною, а так як на момент вагітності вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, батьком новонародженої дитини відповідно до ч.1 ст. 122 Сімейного кодексу України було записано [PERSON] . Але живучи в постійних сварках вона зрозуміла, що далі приховувати правду неможливо, тому під час чергової сварки сказала своєму чоловікові, що він не є батьком [PERSON] . Те, що [PERSON] є дійсно батьком [PERSON] підтверджується долученими до справи доказами. Також цю обставину можуть підтвердити численні свідки. Рішенням Київського районного суду м. Полтави у справі № 552/6173/19 від 19.12.2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини було задоволено, та було зобов`язано Київський районний у місті Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області виключити відомості про [PERSON] , [INFO] з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , як про батька дитини. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, реєстратором Київського районного у місті Полтаві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області були внесені відомості в актовий запис про народження [PERSON] , а саме було змінено: « [PERSON] » на « [PERSON] ». Допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Тому позивач просила суд визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 від всіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Також просила вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 28 лютого 2020 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження (т.1 а.с.80). За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 18 березня 2020 року у Головного управління Державної фіскальної служби України в Полтавській області витребувано докази, а саме інформацію про джерела одержання доходів [PERSON] (т.1 а.с.101). Ухвалою суду від 03 вересня 2020 року задоволено клопотання позивача [PERSON] про виклик в судове засідання свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (т.1 а.с.214-215), Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача [PERSON] про призначення судово-генетичної експертизи. Призначено по даній цивільній справі судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи, на вирішення якої поставлено питання: чи є [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) біологічним батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] . На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 10 листопада 2020 року справа повернута експертною установою до суду без проведення експертного дослідження (т.1 а.с. 226). Ухвалою суду від 11 листопада 2020 року відновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення батьківства та стягнення аліментів (т.1 а.с.236). Ухвалою суду від 07 грудня 2020 року задоволено клопотання позивача [PERSON] , у справі призначено судову медично-генетичну експертизу з використанням ДНК, проведення якої доручено експертам Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради (т.2 а.с.12). На вирішення експертів поставлено питання: Чи є [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) біологічним батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] . Зобов`язано [PERSON] на вимогу експерта з`явитися з малолітньою [PERSON] , [INFO] , до експертної установи для відібрання зразків та проведення дослідження. Зобов`язано [PERSON] на вимогу експерта з`явитися до експертної установи для відібрання зразків та проведення дослідження. Роз`яснено позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] , що згідно ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. На час проведення експертизи провадження по справі було зупинено. Ухвалою суду від 01 березня 2021 року відновлено провадження у справі у зв`язку з поверненням справи експертною установою до суду (т.2 а.с.23). Відповідач відзиву на позов не подав. Інші клопотання та заяви по суті справи сторонами суду не подавалися. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. При цьому посилались на обставини, що викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Павелко Р.С. в судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи [PERSON] був повідомлений у встановленому законом порядку. Достовірно знаючи про розгляд судом справи за позовом [PERSON] до нього про встановлення батьківства та стягнення аліментів, відповідач судові повістки, які направлялися йому судом, отримувати відмовлявся, телефонний зв`язок з ним був відсутній (т. 2 а.с. 2-3, 39-40, 44-45, 79-80, 90-91). Представник відповідача за повідомленою ним суду адресою судові повістки також не отримував (т. 2 а.с. 4-5, 36-37, 48-49, 84-85). У зв`язку з цим за відсутності іншої можливості повідомити відповідача про дату, час та місце розгляду справи, суд був вимушений викликати його в судове засідання у порядку, передбаченому ч. 11 ст.128 ЦПК України, а саме через оголошення на сайті Судової влади (т. 2 а.с. 53, 75, 105). Третя особа Київський районний у м.Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) в судове засідання свого представника не направила, звернувшись до суду з клопотаннями про розгляд справи за відсутності її представника. Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи за відсутності відповідача, його представника та представника третьої особи, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.9 ст. 130 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Відповідач [PERSON] від отримання судових повісток відмовився, що підтверджується довідками поштової організації (т. 2 а.с. 2-3, 39-40, 44-45, 79-80, 90-91). Тому відповідно до ч.9 ст. 130 ЦПК України він є таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, відповідач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 11 ст.128 ЦПК України, а саме через оголошення на сайті Судової влади (т. 2 а.с. 53, 75, 105). Але в судове засідання відповідач чи його представник жодного разу не з`явились. Відповідно до ч.2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення\~йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про причини неявки не повідомив. Тому підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Відповідно до\~ч.4\~ст.\~223\~ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі викладеного, не встановивши підстав для відкладення розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Заслухавши позивача та її представника, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 25 серпня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] . Вказана обставина підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25 серпня 2012 року (т.1 а.с.17). Під час перебування [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, [INFO] вона народила дитину, що при народженні отримала ім`я [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Оскільки на час народження дитини позивач перебувала в шлюбі, при реєстрації народження дитини [PERSON] був вказаний її батьком, прізвище, ім`я та по батькові дитини при реєстрації народження, що відбулася [INFO] , зазначено - [PERSON] (т.1 а.с.18). При реєстрації народження дитини 02 лютого 2018 року Київським районним у м.Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області було видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (т.1 а.с. 18). Батьками [PERSON] згідно даних вказаного свідоцтва про народження були зазначені [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 19 грудня 2019 року у цивільній справі №552/6173/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, яке набрало законної сили 21 січня 2020 року, з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , вчиненого Київським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 02 лютого 2018 року за №134, виключено відомості про [PERSON] , [INFO] , як про батька дитини (т.1 а.с. 46-47). У зв`язку з виконанням вказаного рішення суду до актового запису про народження дитини внесено відповідні зміни. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 11 лютого 2020 року Київським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) матір`ю зазначеної дитини є [PERSON] , батьком [PERSON] (т.1 а.с.49). Відомості про батька дитини до актового запису внесені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, що підтверджується даними відповідного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України від 12 лютого 2020 року №00025566512 (т.1 а.с.48). Відповідно до ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Тобто прізвище дитини вказано за прізвищем матері, а ім`я та по батькові за її вказівкою. Відповідно до ч.2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Згідно ч.1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Як передбачено ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Факт походження малолітньої [PERSON] , [INFO] , від [PERSON] підтверджується дослідженими в судовому засідання доказами, в тому числі: показаннями свідка [PERSON] , яка суду пояснила, що вони з позивачем є колегами по роботі. Свідок знає, що [PERSON] зустрічалася з [PERSON] . Вона неодноразово бачила, що він приїздив до позивача на роботу. Його ім`я свідок знає від позивача. Цей чоловік дарував [PERSON] квіти, подарунки, які позивач залишала у свідка, оскільки була одружена та додому їх нести не могла. В середині травня 2017 року [PERSON] попросила свідка підмінити по роботі, оскільки їй треба було відлучитися у справах. В присутності свідка [PERSON] телефонувала чоловікові на ім`я [PERSON] та повідомила, що вагітна. Він їй сказав, що приїде на роботу та повезе її у лікарню. Свідок упізнала голос [PERSON] ; показаннями свідка [PERSON] , яка є подругою [PERSON] . Свідок суду повідомила, що з відповідачем вона познайомилася на дні народження у позивача, який у грудні 2016 року святкували у кафе. Коли в кафе прийшов відповідач, [PERSON] представила його як [PERSON] . Потім свідок дізналася, що вони зустрічаються. У травні 2017 року свідок побачила [PERSON] у лікарні пологового будинку разом з [PERSON] . [PERSON] в цей час плакала, [PERSON] був біля неї, але свідок не стала до них підходити. Після того, побачивши [PERSON] саму, свідок до неї підійшла. Тоді [PERSON] їй розповіла, що вагітна від [PERSON] , а він примушує її робити аборт. Від свого чоловіка вагітність позивач приховувала. Одного разу [PERSON] питав у свідка чи не знає вона де можна винайняти квартиру. Він казав, що має серйозні наміри щодо позивача; показаннями свідка [PERSON] , яка суду повідомила, що є колегою [PERSON] , працює з нею у ДНЗ-80. [PERSON] свідок знає, оскільки він приїздив до [PERSON] на роботу. Свідок знала, що у нього з позивачем були близькі відносини. Одного разу у лютому 2017 року, коли [PERSON] була в гостях у [PERSON] , до них приїхав і [PERSON] . Позивач з відповідачем залишились у свідка ночувати. Вони ночували разом у окремій кімнаті, де свідок їх поклала спати разом. Свідок знає, що у них стосунки тривали до травня чи червня 2017 року. Пізніше [PERSON] сказала, що завагітніла; показаннями свідка [PERSON] , яка суду пояснила, що є матір`ю позивача [PERSON] . У грудні 2016 року вона дізналася, що дочка зустрічається з [PERSON] . Про це розповіла [PERSON] . Свідок просила дочку не розбивати сім`ю, але у лютому 2017 року дізналась, що їх стосунки тривають. Тоді свідок пішла до [PERSON] на роботу, оскільки знає де він працює, але зустріла його не на робочому місці. Вона просила його залишити дочку в спокої та не розбивати її сім`ю. У травні 2017 року, дізнавшись, що [PERSON] завагітніла від відповідача, свідок знову пішла до нього на роботу. Вона питала про його наміри, але він запевняв, що все буде добре. Як саме він не повідомляв. Від дочки свідок знає, що батьком її малолітньої дочки [PERSON] є [PERSON] . Як вже зазначав суд, з метою встановлення наявності або відсутності кровної спорідненості [PERSON] з малолітньою [PERSON] ухвалою суду від 07 грудня 2020 року у справі було призначено судову медично-генетичну експертизу з використанням ДНК, проведення якої доручено експертам Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради. На вирішення експертів поставлено питання: Чи є [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) біологічним батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] ? Цією ж ухвалою зобов`язано [PERSON] та [PERSON] з малолітньою [PERSON] , [INFO] , з`явитися за викликом експерта для проведення експертних досліджень. Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства ( [PERSON] проти Російської Федерації, № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Відібрання зразків для експертного дослідження експертом було призначено на 25 січня 2021 року та на 22 лютого 2021 року, про що сторони були повідомлені судом. Їм також було роз`яснено наслідки ухилення від участі в експертизі. У призначений експертом час [PERSON] для відібрання зразків не з`явився. Відповідач [PERSON] про причини неявки для проведення експертного дослідження суду не повідомив та зайняв таку позицію, за якою судові повістки та повідомлення суду отримувати відмовлявся, справою не цікавився, за викликом суду не з`являвся. Вказану процесуальну поведінку відповідача, а саме неявку до Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради року та не повідомлення ним про причини неявки суд розцінює як ухилення відповідача від участі в експертизі. Оскільки згідно ст. 147 ЦПК України застосування примусового приводу можливе лише до свідка, цією та іншими нормами не передбачено можливості застосування примусового приводу відповідача для участі у експертизі, суд вважає за необхідне застосувати наслідки ухилення відповідача від участі у експертизі, передбачені ст. 109 ЦПК України. Так, згідно ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Згідно роз`яснень, наданих в підпунктах 5, 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зокрема про те, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.\~У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до\~статті 146 ЦПК України\~може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).\~Якщо відповідач у такій справі ухиляється від участі у проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, суд вправі постановити ухвалу про його примусовий привід. Проте, на даний час ст.109 ЦПК України, яка передбачає наслідки ухилення від участі в експертизі, на відміну від ст. 146 ЦПК України в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року, не передбачає права суду застосувати примусовий привід відповідача для участі у проведенні експертизи. Про дату, час та місце відібрання зразків для проведення експертного дослідження суд повідомив відповідача листами від 18 січня 2021 року за вих. № 9р/552/940/20/1549/21 та від 28 січня 2021 року за вих. № 9р/552/940/20/2976/21 (т.2 а.с. 30, 33). Крім того, зважаючи на процесуальну поведінку відповідача, суд телефонограмою від 16 січня 2021 року повідомив представника позивача про необхідність явки [PERSON] для відібрання зразків до експертної установи та про дату, час та місце відібрання зразків для проведення дослідження. Оскільки від одержання вказаних вище повідомлень суду відповідач свідомо відмовився (т.2 а.с.38-40, 42-44), про необхідність явки до експерта був також повідомлений через представника, при вирішенні справи суд виходить з того, що відповідач достовірно знав про дату, час та місце, куди йому необхідно було з`явитися для відібрання зразків з метою проведення судової генетичної експертизи. Але для участі в експертизі він не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Тому,

Outcome: approved