Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом з підстав, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2007 року. Від даного шлюбу в них народилося донька\~ [PERSON], [INFO]. Їх спільне життя не склалося з різних причин і вони припинили шлюбні стосунки. Крім цього зазанчила, що відповідач вихованням дитини не займається і відмовляється у добровільному порядку матеріально допомагати дитині. У звязку з цим,\~ позивач просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем, а також стягнути на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, посилаючись на те, що відповідач працездатний і має постійний заробіток. Позивач в судове\~ засідання не зявилась, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач двічі в судове засідання не з'явився. Про день та час слухання справи повідомлений належним чином. У зв'язку з не явкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі доказів наданих в матеріалах справи. Судом достовірно встановлено, що сторони 14 липня 2007 року уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Перемогівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 249119 за актовим записом № 4 (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 10).\~ Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер.\~ Шлюб у сторін перший, майновий спір чи спір про місце проживання дитини у них відсутній. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~ Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З заяви позивача вбачається, що вона просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Топал». Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення аліментів суд дійшов наступних висновків. Так, згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В порядку ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з матеріалів справи дитина мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 9). Позивач на даний час не працює. Разом з тим, відповідач працює у ДП ДГ «Комунар» та має постійний заробіток, що підтверджується довідкою з місця роботи (а.с. 11). Крім того, відповідач не надав суду доказів які б свідчили про те, що він має зобов'язання по утриманню інших осіб та інше. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Згідно положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. Враховуючи викладеного,

Outcome: approved