Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила визнати за нею як спадкоємицею за законом першої черги право власності на земельну ділянку площею 4,12 га, розташовану не території Кирничанської сільської ради, масив № 26, ділянка № 31, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому 09.07.2012 року [PERSON], мотивуючи тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що відсутній витяг з Державного земельного кадастру на спадкову земельну ділянку. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якими уточнені позовні вимоги визнають та не заперечують проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 4,12 га, розташована на території Кирничанської сільської ради, масив № 26, ділянка № 31, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 039326 від 27.09.2006 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації Ізмаїльського району Одеської області від 10 липня 2003 року № 529/А-2003, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 01.06.521.00016. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 307085 від 11.07.2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер 09.07.2012 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 4,12 га, розташована на території Кирничанської сільської ради, масив № 26, ділянка № 31, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 039326 від 27.09.2006. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 32766252 від 13.12.2012 року, згідно якого інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON], відсутня. Згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є: - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 411364 від 12.07.1978 року, виданого виконавчим комітетом Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; - донька Шарова Мар`яна Олександрівна; - донька [PERSON]. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Як було встановлено в судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] не проживали та до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались, тобто вважаються такими, що не прийняли спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України. В свою чергу, як було зясовано судом, позивач [PERSON], будучи спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON], у передбачений строк звернулась до державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 13.12.2012 року за № 1565, тобто вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі визнали позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved