Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та просить стягувати з [PERSON], [INFO], аліменти на її користь, на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн.00 коп., щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала і просить задовольнити їх. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Сторони по справі тривалий час проживали однією сімєю. Позивач [PERSON] 14 лютого 2010 року народила дочку [PERSON], батьком якої є відповідач (свідоцтво про народження серія І-ОК №147449 видане відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області). Між сторонами погіршилися відносини внаслідок чого, сторони проживають окремо в різних населених пунктах. Дитина перебуває на утриманні позивача, що стверджується довідкою депутата Васильківської міської ради від 08.03.2016 року. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. В силу ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач проживає окремо від сім'ї. В силу ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Домовленості між сторонами про утримання дочки не досягнуто, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішення суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів мати дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Крім того, у ст.182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача; наявність в останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Твердження позивача, що на утримання дитини потрібно не менше 3000 грн., не доведені належними та допустимими доказами по справі. Дані про наявність у відповідача інших дітей чи утриманців відсутні. Таким чином, враховуючи те, що позивач не надала доказів про свої доходи та доходи відповідача, з яких можна визначити частину для обрахування розміру аліментів, суд бере до уваги прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, який з 1 травня 2016 року становить 1531 грн., відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» та вважає за необхідне вимоги позивача задовольнити частково, визначитирозмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. на дитину щомісячно. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положенням ст.88 ЦПК України Законом України «Про судовий збір» №3674-УІ від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями та присуджує їх з відповідача на користь держави, так як позивач відповідно до закону звільнена від сплати судового збору при подачі позову.

Outcome: partial