Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за наступними підставами. [PERSON] на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] . Відповідач по справі [PERSON] є колишнім чоловіком її онуки. Він зареєстрований в будинку, але фактично не проживає з серпня 2020 року і у добровільному порядку не виписується, що й спонукало позивача звернутись до суду з зазначеною позовною заявою, так як вона не може розпорядитися своїм майном на власний розсуд та отримати субсидію, тому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явивсь. Однак надала суду заяву в якій зазначила, що на задоволенні позовних вимог наполягає, просить розглядати справу без її участі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, хоча про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи у його відсутність, відзив на позовну заяву не скористався. Клопотань про відкладення слухання справи від нього не надходило. Враховуючи, що відповідач, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позовну заяву, при тому, що позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, суд розглянув справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.09.2006 року, копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11908397 від 21.09.2006 року будинок [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] . (а.с.10) Відповідно до довідки Нікольської селищної ради Маріупольської району Донецької області № 524 від 30.08.2021р. та акту, складеного депутатом Нікольської селищної ради Якименко Альоною Володимирівною, в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , від 30.08.2021р., встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в будинку [ADDRESS] , але фактично в ньому не проживає з серпня 2020 року. (а.с.12, 13) Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, про що говориться у ст. 321 ЦК України. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які визначають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. [PERSON] в розумінні ст.ст. 64 ч.2, 156 ч.4 ЖК України є членом сім`ї позивача, як власника будинку, в якому відповідач зареєстрований. Згідно ст. 9 ЖК України, ніхто не може буди обмежений у праві користування жилою площею інакше як з підстав і в порядку передбаченим законом. Згідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в будинку позивача і суду не представлено ніяких доказів про існування домовленостей між сторонами щодо реєстрації відповідача в будинку, витрат на утримання будинку він не несе, його реєстрація в будинку позивача перешкоджає праву [PERSON] , як власнику, розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. Таким чином, реєстрація місця проживання [PERSON] не тягне за собою виникнення у нього прав на житло, в якому він зареєстрований, а лише посвідчує факт проживання особи в певному місці і то за умови згоди власника цього житла, а тому [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] . Судовий збір по справі за подання позовної заяви немайнового характеру становить 908,00 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а також, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивача на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору то судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved