Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірним будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що згідно довідки від 15.10.2013 року №462 житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] належить в цілому [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Вільшанської селищної ради від 24.11.1949 року, на підставі рішення виконкому Вільшанської селищної ради від 23.11.1949 року за №27. Позивач вказує, що її батько [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтво про смерть. Після його смерті позивач фактично прийняла спадщину, шляхом вступу в управління спадковим майном, проживала в спадковому будинку на момент смерті батька, обробляла город, сплачує всі комунальні платежі. Крім того позивач зазначила, що у встановлений шестимісячний строк після смерті батька вона не звернулася до нотаріальної контори, в зв'язку зі станом здоров'я. В судове засідання позивач не з'явилася, просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачем, Вільшанською селищною радою Дергачівського району Харківської області за підписом голови надано до суду заяву, з проханням слухати справу за відсутності їх представника, та розглянути справу у відповідності до вимог чинного законодавства на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, потреба заслухати свідків або сторін відсутня, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, а тому суд вважає, що справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку, про задоволення позову, з наступних підстав. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З представлених доказів, наявних у матеріалах справи, вбачається, що згідно довідки від 15.10.2013 року №462 житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] належить в цілому [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Вільшанської селищної ради від 24.11.1949 року, на підставі рішення виконкому Вільшанської селищної ради від 23.11.1949 року за №27. Відповідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] року, її батьки [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 16.02.1961 року між [PERSON] та [PERSON] 15.02.1961 року було зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]». Відповідно до п.4 Прикінцевих положень діючого на теперішній час Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, до цивільних правовідносин, що виникли до набрання ним чинності, застосовуються норми Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст.548 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Батько позивача, [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області. Згідно акту від 11.10.2013 року складеного депутатом Вільшанської селищної ради Гладким М.М. при обстежені домоволодіння [ADDRESS] виявлено, що [PERSON] дійсно доглядала свого батька [PERSON]. Після смерті [PERSON] позивач фактично прийняла спадщину, шляхом вступу в управління спадковим майном, проживала в спадковому будинку на момент смерті батька, обробляла город, сплачувала всі комунальні платежі. Згідно ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно листа завідувача Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Якименко О.І. від 13.12.2013 року №2536/01-16, після смерті [INFO] року [PERSON] до Дергачівської нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не надходило. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Крім того, згідно відповіді на запит з Харківського обласного державного нотаріального архіву від 27.01.2014 року №172/01-21, за наявними в архіві даними згідно з записами в алфавітних книгах обліку спадкових справ Дергачівської нотаріальної контори Харківської області за 1977-1994 роки, заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину від спадкоємців померлого [INFO] року [PERSON] до нотаріальної контори не надходило, спадкова справа не заводилася та свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved