Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марїнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить: - визнати квартиру [ADDRESS] нежилим приміщенням; - визнати за нею право власності на вказане нежиле приміщення. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] є власником двокімнатної квартири [ADDRESS]. Дана квартира знаходиться в аварійному стані, житлові умови не придатні для проживання. Позивач має намір використовувати належне їй жиле приміщення з метою здійснення у ній підприємницької діяльності, тому в судовому порядку порушила питання переведення квартири до нежилого фонду. 14 грудня 2016 року Марїнським районним судом Донецької області ухвалено заочне рішення, згідно якого: - позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] міської ради Марїнського району Донецької області про визнання права власності задоволено повністю; - визнано квартиру [ADDRESS] нежилим приміщенням; - визнано за [PERSON] право власності на нежиле приміщення № 2 в будинку № 5 по вулиці Лермонтова в м. Курахове Марїнського району Донецької області загальною площею 42,7 кв.м. Ухвалою Марїнського районного суду Донецької області від 22.08.2017 року заяву [PERSON] міської ради Марїнського району Донецької області про перегляд заочного рішення задоволено. Скасовано заочне рішення Марїнського районного суду Донецької області від 14.12.2016 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] міської ради Марїнського району Донецької області про визнання права власності. Справу призначено до розгляду в загальному порядку. У судовому засіданні, призначеному на 19.10.2017 року позивач у судовому засіданні заявила клопотання, яким просила замінити неналежного відповідача на [PERSON], яка є мешканкою будинку, та її квартира розташована над квартирою 2, тому що її права можуть бути порушені. Представник [PERSON] міської ради Марїнського району Донецької області у судовому засідання клопотання позивача підтримав, пояснив, що відповідно до Цивільного кодексу України [PERSON] міська рада юридично не є власником будинку № 5 по вулиці Лермонтова у місті Курахове, реєстрація права власності на будинок за [PERSON] міською радою відсутня, тому відповідачем у даній цивільній справі необхідно визнати осіб, чиї права можуть бути порушені. Ухвалою Марїнського районного суду Донецької області від 19.10.2017 року замінено неналежного відповідача [PERSON] міську раду на належного відповідача [PERSON], яка мешкає за адресою: Донецька область, Марїнський район, місто Курахове, вул. Лермонтова, 5/4. Позивач [PERSON] у судове засідання зявилася, позовні вимоги підтримала, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, будь-яких клопотань та заяв не заявляє. \~ Відповідач [PERSON]\~ у судове засідання зявилася, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] Всебічно, об'єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновків, які наведені нижче. Відповідно до положень ст. ст.\~11,\~59,\~60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 25 липня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Марїнського районного нотаріального округу Донецької області [PERSON] Квартира розташована на першому поверсі будинку, має аварійний стан та непридатні умови для проживання. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України,\~власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Так, позивачем прийнято рішення про переобладнання квартири [ADDRESS] для здійснення у ній підприємницької діяльності. Згідно з\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~320\~ЦК України,\~власник має\~право використовувати\~своє майно\~для здійснення\~підприємницької діяльності,\~крім випадків,\~встановлених законом. Законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності. У будинку № 5 по вулиці Лермонтова в місті Курахове Марїнського району Донецької області 8 квартир, які приватизовані згідно ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». Згідно ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до Цивільного кодексу України [PERSON] міська рада Марїнського району Донецької області юридично не є власником будинку № 5 по вулиці Лермонтова у місті Курахове Марїнського району Донецької області, реєстрація права власності на будинок за [PERSON] міською радою Марїнського району Донецької області відсутня. Також, у судовому засіданні зясовано, що ОСББ у будинку № 5 по вулиці Лермонтова у місті Курахове Марїнського району Донецької області не створено. Отже, власник будинку № 5 по вулиці Лермонтова у місті Курахове Марїнського району Донецької області не визначений, тому він визначається згідно діючого Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 2\~ст. 382 ЦК України\~власникам квартири у дво - або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Отже, виходячи з вищенаведених норм Цивільного законодавства, власником будинку № 5 по вулиці Лермонтова у місті Курахове Марїнського району Донецької області є власники інших квартир, тобто співвласники цього будинку. В звязку з тим, що Цивільним законодавством України не зобовязано громадян створити ОСББ в примусовому порядку, а в будинку № 5 по вулиці Лермонтова у місті Курахове Марїнського району Донецької області не створено добровільно, тому надання дозволу щодо визнання приміщення нежилим в цілях ведення підприємницької діяльності можливо лише в судовому порядку. Статтею 369 Цивільного кодексу України\~передбачено порядок здійснення права спільної сумісної власності, відповідно до якого співвласники майна, що є у спільній сумісній власності володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. За змістом положень частини другої статті 7 ЖК України переведення житлових будинків і житлових приміщень у нежитлові здійснюється за рішенням виконавчого комітету міської ради народних депутатів. Законодавством України і органами місцевого самоврядування не визначено порядок переведення житлового приміщення в нежитлове з мотивів ведення підприємницької діяльності. Суд вважає, що застосування частини 2 статті 7 Житлового кодексу України до переведення квартири з житлового фонду до нежитлового фонду для ведення підприємницької діяльності не може застосовуватися, оскільки метою статті 7 Житлового кодексу України є забезпечення житлових прав громадян у неприватизованих приміщеннях, та у разі визнання такого приміщення нежилим надання нового приміщення, придатного для житла. Таким чином, суд вважає неможливим застосування статті 7 ЖК України до цих правовідносин. Відповідно до Постанови Верховної\~ради України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР», встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України. Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» не передбачено право міської ради визнавати житлові приміщення нежитловими з метою ведення підприємницької діяльності. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної\~власності набувається\~в порядку,\~визначеному законом. Громадяни\~для задоволення\~своїх потреб\~можуть користуватися\~об'єктами\~права державної\~та комунальної\~власності відповідно\~до закону. Ніхто\~не може\~бути протиправно\~позбавлений права\~власності.\~Право приватної\~власності є\~непорушним.\~Примусове відчуження\~об'єктів\~права приватної\~власності може\~бути застосоване\~лише як\~виняток з\~мотивів суспільної\~необхідності,\~на підставі\~і в\~порядку,\~встановлених законом,\~та за\~умови попереднього\~і повного\~відшкодування їх\~вартості.\~Примусове відчуження\~таких об'єктів\~з наступним\~повним відшкодуванням\~їх вартості\~допускається лише\~в умовах\~воєнного чи\~надзвичайного стану. Конфіскація\~майна може\~бути застосована\~виключно за\~рішенням суду\~у випадках,\~обсязі та\~порядку,\~встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Таким чином, суд, при врегулюванні питання реконструкції свого житла та переведення його до нежилого фонду для ведення підприємницької діяльності регулюється Конституцією України. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 7, 8 ЖК України, ст. 319 ЦК України, ст. 41 КУ,

Outcome: approved