Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02 грудня 2002 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 591, мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, виникли непорозуміння, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено та на даний час збереження їх родини та спільне проживання із відповідачем неможливе. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити, а також не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання або місця перебування фізичної особи від 16.07.2014 року, наданої Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області, відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [INFO]. Відповідач [PERSON] в судові засідання неодноразово не зявлявся, а саме 09.07.2014 року та 29.08.2014 року, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином та у встановленому законом порядку, а саме за адресою його місця реєстрації, що підтверджено відповідним поштовим повідомленням про отримання ним судової повістки, про причини не явки суд не повідомив, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за його відсутності на адресу суду не направляв, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України за відсутності заперечень до того представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Статтею ст. 56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 02.12.2002 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 203135 від 13.02.2014 року, повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 591. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 175106 від 14.07.2003 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану [PERSON] міського управління юстиції Одеської області. Сторони припинили шлюбні стосунки з вересня 2013 року та ведення спільного господарства і на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін відсутній. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати. На підставі встановленого,

Outcome: approved