Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON], у якому зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21 липня 2007 року. Шлюб між сторонами перший. Під час перебування у шлюбі в них народилась донька - [PERSON], [INFO]. З 24 грудня 2014 року сімейні відносини з відповідачем були припинені. Спільне життя з відповідачем не склалося, через повну протилежність характерів, через різні погляди на життя, внаслідок чого між ними постійно виникали різномовності та сварки. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача та їх дитини. Примирення між ними неможливе. Спільного господарства вони не ведуть, спору про поділ спільного майна подружжя між ними немає. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишивши їй після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]». Позивач до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягала, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач до суду не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з'явилися до суду. Враховуючи позицію позивача, яка не заперечувала проти розгляду справи заочно, те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, суд дану справу розглядає у порядку заочного провадження. Судом встановлено, що 21 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 207 (а.с. 8). Під час перебування у шлюбі в сторін народилась донька - [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 9). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сiмейного кодексу України, шлюб припиняється внаслiдок його розiрвання. Вiдповiдно до частини другої статті 112 Сiмейного кодексу України, суд постановляє рiшення про розiрвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б iнтересам одного з них, iнтересам їхнiх дiтей, що має iстотне значення. Таким чином, оцiнивши зiбранi по справi докази, суд вважає, що шлюб мiж сторонами слiд розiрвати, так як сторони створити мiцної сім'ї за час спiльного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подружнi стосунки припинилися, подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б їхнiм інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави суд вважає, що позивачу необхідно залишити прізвище «[PERSON]», оскільки вона просила про це в своїй заяві. На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved