Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог посилається на те, що у 2001 році між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, у якому народилася донька [PERSON], [INFO]. Однак, спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки, між ними постійно виникають суперечки, через відсутність взаєморозуміння та довіри подружні відносини між ними припинені, вони не повязані спільним побутом, спільного господарства не ведуть, так як відповідач не цікавиться матеріально-побутовими потребами сімї. Тому їх сімейні відносини, тобто відносини повязані із почуттям взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, спільного вирішення питань життя сімї припинились, а шлюб існує лише формально. Вважає, що за таких обставин подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд його розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала повністю, посилаючись на мотиви, викладені у заяві, суду пояснила, що за наданий судом термін для примирення відносини із відповідачем не змінились, внаслідок чого збереження шлюбу вважає неможливим, її рішення про розірвання шлюбу є обдуманим і остаточним, тому просить суд позов задовольнити та розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що згідний на розірвання шлюбу. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 червня 2001 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії І-БВ №029922, виданим 02 червня 2001 року відділом РАГС Старосинявського районного управління юстиції, актовий запис № 20 від 02 червня 2001 року. Від даного шлюбу у сторін є дочка [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження 1-БВ №126059 від 07 березня 2002 року. Ч.1\~ст. 24 СК України\~встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. За нормами ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Тривалий час між подружжям склались неприязні відносини, протягом останнього року часто виникають сварки, сторони подружніх відносин не підтримують, вони не повязані спільним побутом та веденням спільного господарства, спільним вирішенням питань життя сімї, між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного. Шлюб існує лише формально. Дані обставини визнані сторонами у судовому засіданні. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживав заходів щодо примирення подружжя, сторонам надавався строк для примирення. Однак примирення між ними не відбулося, стосунки між подружжям не змінились. Позивач суду пояснила, що збереження шлюбу вважає неможливим, таким, що суперечитиме її інтересам, а її рішення про розірвання шлюбу є обдуманим і остаточним та примирення між ними неможливе. Таким чином, судом встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам. Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 02 червня 2001 року відділом РАГС Старосинявського районного управління юстиції.

Outcome: approved