Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до Лозівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, Тернопільської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення про визнання права власності на квартиру у порядку набувальної давності, посилаючись на те, що у 1980 році її вселено у квартиру [ADDRESS] разом із батьками [PERSON] та [PERSON], які перебували у трудових відносинах з теперішньою Тернопільською філією Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення. Батько позивачки [PERSON], помер - [INFO]., мати [PERSON] померла - [INFO] Починаючи із 1980 року вони добросовісно, відкрито та безперервно володіли та користувалися спірною квартирою. До сьогоднішнього дня, [PERSON] зареєстрована та проживає за даною адресою, добросовісно володіє спірною квартирою, утримує її в належному стані, є спадкоємцем майна померлих. У зв'язку з цим, позивач просить визнати за нею, у порядку набувальної давності, право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 72,6 кв.м., житловою площею - 46,2 кв.м. Позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на мотиви викладені у позовній заяві та просять суд їх задовольнити. Представник Лозівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області у судовому засіданні зазначив, що Лозівська сільська рада не є власником майна, на яке позивач просить визнати право власності за набувальною давністю, оскільки спірне майно перебуває на балансі Тернопільської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення. Представник Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся про місце та час розгляду справи. Представник Тернопільської філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, у позові просить відмовити, оскільки позивач тривалий час проживала за кордоном, постійно не була володільцем спірного майна. Крім цього зазначив, що будинок [ADDRESS] перебуває на балансі Концерну, та належить останньому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. У позові просить відмовити. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив [PERSON] народилась [INFO] (Свідоцтво про народження [NUMBER], видане 29.03.2001 року Відділом РАГСу Тернопільської міської ради) та її батьками є [PERSON] та [PERSON]. 19 вересня 1996 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (Свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER], видане Вигнанською сільською радою Чортківського району Тернопільської області) і після укладення шлюбу останній присвоєно прізвище «[PERSON]». Як вбачається із копії трудової книжки [PERSON] ([PERSON]), яка була матір»ю позивачки, з 1990 року по 2007 рік працювала в Тернопільському обласному радіотелевізійному передавальному центрі. [PERSON]., яка померла [INFO], проживала у спірному житлі з 05.12.1980 року, що підтверджується довідкою №825 від 22.12.2014 року, виданої Лозівською сільською радою. Як вбачається із акту, затвердженого головою Лозівської сільської ради Тернопільського району від 14 листопада 2014 року, з 1980 року по теперішній час в квартирі за адресою [ADDRESS] зареєстровані та постійно проживають, [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 24.12.2009 р. Лозівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області на підставі рішення виконкому сільської ради, житловий будинок [ADDRESS] перебуває у державній власності та господарському віданні Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення. Зазначені обставини підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.12.1999 року, виданим Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації. Згідно Довідки №1025 від 12.11.2015 р., виданої Тернопільською філією Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, житловий чотирьох квартирний будинок, інвентарний №ТН0019290706, балансовою вартістю 414 455,55 грн.., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], перебуває на балансі філії. Як вбачається із договору оренди житлового приміщення від 01 липня 2009 року, укладеного між Тернопільською філією концерну РРТ та [PERSON], квартира [ADDRESS] була надана в оренду [PERSON], яка є матір'ю [PERSON] Термін орендованого майна зазначеним правочином сторонами передбачений не був. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він тривалий час проживає у спірній квартирі [ADDRESS], де також проживає позивач. Як вбачається з інформації, отриманої із державної прикордонної служби України від 15.10.2015 року, [PERSON] в»їхала на територію України 06.12.2013 року та виїхала 05.12.2013 року, повторно в»їхала 09.11.2014 року. Таким чином, як свідчить зазначена інформація, позивач була відсутня на території України з 05.12.2013 року по 09.11.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Зі змісту ст. 344 ЦК України вбачаються ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю, а саме: володіння мусить бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним; володіння повинно бути безперервним протягом визначених строків. Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 6 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28 січня 2013 року № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов'язаних із виникненням і припиненням права власності, судам слід мати на увазі, що норми ст. 344 ЦК про набувальну давність не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалось на підставі договірних зобов'язань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. При вирішенні спорів, пов'язаних з правом власності в силу набувальної давності, судам слід враховувати наступне: право власності на нерухоме майно можна набувати за набувальною давністю лише після 01 січня 2011 року; задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 334 ЦК можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено; відлік строку набувальної давності починається з моменту заволодіння нерухомим майном; у випадку коли володілець заволодів майном на підставі певного договору з його власником, строк набувальної власності обчислюється з моменту спливу строку позовної давності. Суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] у порядку набувальної давності не підлягають до задоволення, оскільки згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 24.12.2009 р. Лозівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області на підставі рішення виконкому сільської ради, житловий будинок [ADDRESS] перебуває у державній власності та господарському віданні Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, згідно довідки від 12.11.2015 року №1025 перебуває на балансі Тернопільської філії Концерну радіомовлення, радіозв»язку та телебачення. Крім цього, зазначене нерухоме майно було передане згідно договору оренди житлового приміщення від 01 липня 2009 року, укладеного між Тернопільською філією концерну РРТ та матір»ю позивача [PERSON] Також суд зазначає, що позивачка постійно не проживала у спірному житлі, а тому безперервно не користувалась ним, оскільки тривалий час проживала за кордоном, що підтверджується інформацією, отриманої із державної прикордонної служби України від 15.10.2015 року. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed