Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] на її користь у твердій грошовій сумі по 2150 гривень щомісяця, починаючи з [INFO] до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в 2014 році вона познайомилась з відповідачем. Певний час вони проживали разом без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилась донька - [PERSON] Відповідач є її батьком. Після народження дитини відповідач покинув її та дитину та на її неодноразові звернення не реагує. Його останнє відоме місце реєстрації є - [ADDRESS]. Донька проживає з моменту свого народження з нею. Їхня донька є малолітньою дитиною, що в свою чергу, окрім витрат на звичайні побутові потреби - на одяг, харчування, ліки, тощо потребує значних витрат за доглядом за нею, зокрема, витрат на спеціальне дитяче харчування, щеплення, засоби гігієни тощо. Окрім цього слід врахувати й те, що вона часто хворіє, що підтверджується записами в її медичній картці, що в свою чергу тягне за собою витрати на її лікування. Вона у зв'язку з народженням дитини не має можливості зараз працювати та є зареєстрованою у службі зайнятості. Відповідно заробітної плати вона не отримує. Відповідач є працездатною особою, має добрий стан здоров'я, так як їй відомо, працює на тимчасових роботах, має нерегулярні та неофіційні доходи, які витрачає у своїх цілях. Інших дітей, окрім їхньої з ним спільної дитини він не має, аліментів нікому іншому не платить. Добровільно надавати допомогу на утримання їхньої дитини відповідач відмовляється, що й примушує її звертатися до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Пояснила суду, що певний час вона проживала з відповідачем, деякий час він надавав кошти, яких було недостатньо. З березня 2016 року він не проживає з нею та дитиною, на зв'язок не виходить. На дитину вона витрачає 2500-3000 гривень на місяць, а отримує соціальну допомогу лише у розмірі 860 гривень на місяць. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чи\-ном повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та за згодою позивача ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, у всій сукупності, суд приходить до наступного. Як убачається з матеріалів справи, [INFO] народилася [PERSON], батьками якої записані - [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з вимогами ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи убачається, що позивач проживає разом з малолітньою дитиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою форми 3 № 201 від 17 червня 2016 року, виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу». Відповідач зареєстрований та проживає окремо від дитини, постійної участі у вихованні та утриманні доньки не приймає. Позивач самостійно утримує малолітню доньку, що підтверджується також відповідними квитанціями. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» установлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 травня - 1228 гривень. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частиною 9 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, між 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене, відсутність будь-яких заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання доньки - [PERSON] підлягають частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягають до стягненню аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1228 гривень щомісячно, до досягнення донькою повноліття, з дня пред`явлення позивачем відповідного позову - 22 червня 2016 року. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 551 гривні 20 копійок, від сплати якого при зверненні до суду була звільнена позивач. На підставі викладеного,

Outcome: partial