Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до повноліття [PERSON] , після чого в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу відповідача до досягнення повноліття [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 29.09.2007 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований у Волохівській сільській раді Вовчанського району Харківської області в книзі реєстрації шлюбів, актовий запис №1. У період шлюбу народились діти, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 27.06.2020 року шлюбно-сімейні відносини із [PERSON] припинилися. 22.10.2020 року рішенням Вовчанського районного суду шлюб був розірваний. З моменту розпаду сім`ї позивач самостійно утримує малолітніх дітей. Відповідач матеріальної допомоги не надає, та не проявляє ініціативи щодо обговорення питання стосовно його участі, як батька, в утриманні дітей не виявляє. Ухвалою судді Вовчанського районного суду Харківської області від 21.05.2021 року відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, надала суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, надав суду заяву в якій не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей, та справу просить розглядати без його присутності. Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований з 29.09.2007 року, Волохівською сільською радою Вовчанського району Харківської області, актовий запис №1. Сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Волохівською сільською радою Вовчанського району Харківської області, актовий запис №3, та малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого відділом Волохівською сільською радою Вовчанського району Харківської області, актовий запис №1. Діти проживають разом з матір`ю, позивачем по справі за адресою: [ADDRESS] відповідно до даних довідки про склад сім`ї, виданої Вовчанською міською радою Вовчанського району Харківської області № 144 від 01.04.2021 року. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Так, відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 183 Сімейного кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розмірі аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. За таких обставин, у разі стягнення аліментів на двох і більше дітей суд зобов`язаний визначити єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Такої позиції дотримується Верховний Суд України у своїй правовій позиції в справі № 6-1798 цс 16 від 19 жовтня 2016 року, яка з точки зору ч. 4 ст. 263 ЦПК України, повинна враховуватись судами при ухваленні рішень. Відповідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ з відповідними змінами та доповненнями кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи вказаний розмір аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Також суд враховує, що при стягненні з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, буде цілком узгоджуватися з вимогами ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а тому вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей, у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу звернення із позовом до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. Далі стягувати аліменти на утримання меншої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття. На підставі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави у розмірі 908 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved