Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 23.08.2016 року № 461 малолітній дитині [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування; мати дитини [PERSON], померла [INFO], батько дитини [PERSON], перебуває під вартою відповідно до ухвали суду від 27.07.2016 року по справі № 404/4692/16к. Позивач зазначила, що на теперішній час малолітня дитина перебуває у відповідача [PERSON], яка проживає по [ADDRESS]. Позивач вказала, що рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 25 жовтня 2016 року № 561 встановлено опіку над малолітньою дитиною [PERSON], а позивача призначено опікуном малолітньої дитини. Позивач зазначила, що після вищезгаданого рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 23 серпня 2016 року № 461 вона разом з працівниками поліції та Маловисківської районної державної адміністрації приїхала звернулась до відповідача повернути дитину, відповідач відмовила і порушила права як дитини, так і права позивача як опікуна дитини. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала пред'явлений позов, пояснивши, що мати малолітньої дитини - померла, батько перебуває під вартою в Кропивницькій установі виконання покарань за вбивство матері дитини. Над малолітньою дитиною [PERSON] встановлена опіка. Кіровоградським органом опіки та піклування призначена опікуном дитини її тітка позивач [PERSON]. Позивач з рішенням органу опіки та піклування приїхала до відповідача [PERSON], але відповідач відмовила віддавати дитину, заперлася в будинку і незаконно утримує дитину. Доступу до підопічної дитини не мають ні представники органу опіки та піклування, ні опікун. Відповідно до законодавства, якщо є рішення органу опіки і піклування і воно не виконується, то опікун може звернутися до суду за захистом своїх прав до суду з позовом про відібрання дитини. На протязі півроку про дитину ніхто нічого не знає. Позивач є рідною тіткою і опікуном дитини. Син відповідача не являється біологічним батьком дитини і він це підтвердив на допиті як підозрюваний за кримінальним провадженням. Позивач [PERSON] підтримала пред'явлений позов, пояснивши, що відповідач [PERSON] утримує дитину незаконно. Представник третьої особи [PERSON] підтримала пред'явлений позов, пояснивши, що підопічна дитина, над якою встановлена опіка, повинна проживати з опікуном. Відповідач своєю поведінкою порушує права дитини. Дитина має виховуватися в сім'ї позивача. При винесенні рішення про встановлення опіки, враховувалася дані про особу позивача: позитивна характеристика, наявність постійної роботи та доходи, умови проживання для дитини. Представник вважає, що є підстави для задоволення позову та необхідність негайного виконання рішення в частині відібрання дитини та передачі на виховання опікунові. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 67 ЦК України опікун зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов'язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток. Опікун має право вимагати повернення підопічного від осіб, які тримають його без законної підстави. Опікун зобов'язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Статтею 243 СК України передбачено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Частина 2 статті 249 СК України регламентує, що опікун, піклувальник має право вимагати повернення дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Судом встановлено, що 23 серпня 2016 року рішенням № 461 виконавчого комітету Кіровоградської міської ради малолітній дитині [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Мати дитини [PERSON] померла [INFO], а батько дитини [PERSON] перебуває під вартою відповідно до ухвали суду від 27 липня 2016 року (а.с. 10). 31 серпня 2016 року службою у справах дітей Кіровоградської міської ради ухвалено висновок про доцільність встановлення опіки та відповідність її інтересам дитини, на підставі матеріалів про особу, яка виявила бажання бути опікуном малолітньої дитини [PERSON] (а.с. 9, 12, 82, 86-98). 25 жовтня 2016 року рішенням № 561 виконавчого комітету Кіровоградської міської ради встановлено опіку над малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], а позивача [PERSON] призначено над нею опікуном (а.с. 11). Як вбачається з повідомлення служби у справах дітей Маловисківської районної державної адміністрації від 31.10.2016 року № 313, відповідач [PERSON], яка утримує малолітню дитину [PERSON], [INFO], відмовилась віддати дитину опікунові (а.с. 7, 99). Таким чином, відповідач [PERSON] порушила право дитини на проживання в сім'ї опікуна, яке передбачено пунктом 1 частини 1 статті 247 СК України та право опікуна [PERSON] самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування. Тому, порушені права малолітньої дитини і опікуна підлягають судовому захисту шляхом відібрання підопічної дитини у відповідача [PERSON] та передачі дитини опікуну [PERSON]. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала. Як вбачається з матеріалів справи малолітня дитина в супереч рішення органу опіки та піклування, тривалий час проживає з відповідачем, яка відмовляється передати підопічну дитину опікуну. Тому, слід допустити негайне виконання судового рішення в частині відібрання дитини [PERSON] у відповідача [PERSON] і повернення дитини опікуну позивачеві [PERSON]. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved