Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою та зняти з реєстрації. В обгрунтування позову зазначила, що їй на праві власності належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. ЇЇ донька [PERSON] за даної адресою з 2004 року не проживає, комунальні платежі не сплачує, участі у догляді за квартирою не приймає, з реєстрації знятися самостійно відмовляється. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує, підтвердила, що домовленості меж нею та відповідачем щодо права користування житлом за адресою: [ADDRESS], відсутні, надала суду копію технічного паспорта на квартиру за вказаною адресою, Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, повідомлень про причини неявки або клопотань про відкладення розгляду справи від позивача не надходило. Свідок [PERSON], допитана у судовому засіданні, показала, що вона знає позивачку давно, проживає у [ADDRESS], відповідач за адресою: [ADDRESS], не проживає з 2004 року, тому що поїхала за кордон на заробітки. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, покази свідка та дослідивши усі матеріали справи суд визнає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] згідно технічного паспорта на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС у Дніпропетровській області, отриманими на запит суду щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) фізичної особи-відповідача в порядку ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідач зареєстрований у вказаній квартирі. Судом на підставі показів свідка та пояснень позивача встановлено, що відповідач з 2004 року в зазначеній квартирі не проживає. Крім того, факт непроживання відповідача за адресою: [ADDRESS], з 2004 року по теперішній час підтверджується актом, складеним [PERSON], [PERSON], [PERSON] та засвідченим майстром КЖП [PERSON]. Згідно ч. 4 ст. 156 Житлового кодексу України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ч. 1, 2 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлений факт відсутності відповідача за адресою: [ADDRESS], без поважних причин понад один рік. Обставин, які б вказували на поважність причин відсутності відповідача у зазначеній квартирі, судом не встановлено, а відтак є підстави вважати, що відповідач втратив право користування зазначеним житлом. За таких обставин позовні вимоги про позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] в частині зняття з реєстрації відповідача суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, зняття з реєстрації особи на підставі зазначеного рішення суду є обов'язком органу ДМС згідно закону. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України відповідно до якої, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 121, 80 грн. Разом з тим, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню недоплачений позивачем судовий збір в розмірі 121,80 грн.

Outcome: approved