Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 липня 2013 року по справі № 607/12366/13-ц вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 450 грн. щомісячно, починаючи з 11 липня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з тим, що витрати на дитину зросли, існує необхідність змінити спосіб стягнення аліментів із стягнення у твердій грошовій сумі на стягнення у частці від заробітку в розмірі ј частки всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За час, який минув після стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. на дитину, значно збільшився законодавство визначений розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, крім того інфляційні процеси, які відбулися в державі за останні роки, не дозволяють позивачу забезпечити належне матеріальне утримання дитини, а також її нормальний фізіологічний розвиток на визначену судом суму аліментів. З урахуванням викладеного просить змінити спосіб стягнення щомісячних аліментів, що стягуються з [PERSON] за рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 липня 2013 року, ухваленим у цивільній справі № 607/12366/13-ц, та встановити новий - стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше за 50% прожиткового мінімуму для дітей її віку, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2019 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 14 червня 2019 року позивач подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила викласти п. 2 прохальної частини позовної заяви у наступній редакції: «Змінити спосіб стягнення щомісячних аліментів, що стягуються з [PERSON] за рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 липня 2013 року, ухваленим у цивільній справі № 607/12366/13-ц, та встановити новий - стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше за 50% прожиткового мінімуму для дітей її віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття». Ухвалою суду від 01 липня 2019 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили суд їх задовольнити з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ј частки його доходів, однак пояснив, що бажає платити аліменти особисто дитині, а не в користь колишньої дружини з тих підстав, що аліменти є власністю дитини. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 липня 2013 року (справа № 607/12366/13-ц) позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з 11 липня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. Як слідує із розрахунку заборгованості по аліментах № 22231, складеного 10 квітня 2019 року головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області Семенчук К.І., заборгованості [PERSON] по виконанню виконавчого листа № 607/12366/13-ц, виданого 05 серпня 2013 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з 11 липня 2013 року до досягнення дитиною повноліття, станом з 11 липня 2013 року по 10 квітня 2019 року немає, переплата становить 5617,65 грн. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. В силу ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В силу ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 3 ст. 182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Позивач вважає, що визначений судом розмір аліментів в сумі 450 грн. щомісячно на час розгляду справи є недостатнім, оскільки з часу винесення судом рішення про стягнення аліментів зросли витрати на дитину, а також збільшився законодавство визначений розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років. [PERSON] не заперечує щодо зміни способу стягнення аліментів, оскільки він офіційно працює у ФОП [PERSON] та отримує постійний заробіток, стан його здоров`я задовільний, інших утриманців в нього немає. Разом з тим, відповідач вважає, що аліменти є власністю дитини та повинні стягуватися в користь [PERSON] на її особистий рахунок, а не в користь позивача. Оцінивши вищевказані обставини, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення, шляхом зміни способу стягнення аліментів, які стягуються із [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 липня 2013 року (справа №607/12366/13-ц) із 450 грн. 00 коп. щомісячно на ј частини усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи із дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В частині позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів з часу звернення до суду суд відмовляє з наступних підстав. В силу ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оскільки рішення суду стосується зміни способу стягнення аліментів, а не присудження аліментів, то у даному випадку зміна способу стягнення щомісячних платежів відбувається, починаючи із дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, суд роз`яснює відповідачу, що у відповідності до ч. 2 ст. 186 СК України у разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Оскільки таких обставин в судовому засіданні не встановлено, суд відхиляє доводи позивача про стягнення з нього аліментів на особистий рахунок дитини.

Outcome: partial