Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Мирноградвугілля» (надалі ДП «Мирноградвугілля») про забезпечення її безоплатним вугіллям на побутові потреби, в обґрунтування якого вказала, що вона є дружиною [PERSON] - колишнього працівника та пенсіонера Відокремленого підрозділу (надалі ВП) «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля», який помер [INFO] , та отримує пенсію в разі втрати годувальника. З 2021 року вона зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , у будинку з пічним опаленням для обігріву приміщення та приготування їжі. При цьому вона не користується природним газом, а член її сім`ї - син [PERSON] - пільговим вугіллям. Оскільки її чоловік мав відповідний стаж, передбачений абз.3 ч.7 ст.43 Гірничого закону, у березні 2021 році вона звернулась до відповідача із заявою про забезпечення її безоплатним вугіллям на побутові потреби. Але листом від 11.03.2021 відповідачем їй було запропоновано вирішити це питання у судовому порядку, оскільки вона є отримувачем вугілля у ВП «Шахта Родинська», який перебуває у процесі ліквідації, а питання правонаступництва шахти не вирішене. Тому позивач просить суд зобов`язати ДП «Мирноградвугілля» забезпечити її безоплатним вугіллям на побутові потреби у розмірі 5,9 т за 2021 рік, та стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір в сумі 908 грн 00 коп. та понесені нею витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн 00 коп. . Позивач [PERSON] до суду не з`явилась, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, наполягаючи на позові, письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі. Представник відповідача ДП «Мирноградвугілля» також до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність, рішення по справі просить винести на розсуд суду. Згідно з ухвалою судді від 30.07.2021 позовна заява [PERSON] була залишена без руху для усунення недоліків. Згідно з ухвалою судді від 11.08.2021 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання. Згідно з ухвалою суду від 07.09.2021 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Дослідивши надані суду докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є дружиною [PERSON] , колишнього працівника та пенсіонера відокремленого підрозділу «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля», який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтв про шлюб та про смерть, листами відповідача від 02.02.2021 та 11.03.2021, копією трудової книжки [PERSON] (а.с.7, 8, 9, 11, 15-17). [PERSON] перебуває на обліку у Покровському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області і отримує пенсію в разі втрати годувальника (а.с.13). Відповідно до записів з Домової книги, довідки Покровського координаційного комітету самоорганізації населення від 09.03.2021 [PERSON] зареєстрована і мешкає за адресою: [ADDRESS] , її будинок обладнаний пічним опаленням для обігріву приміщення та приготування їжі. Разом з [PERSON] за вказаною адресою зареєстрований і проживає її син [PERSON] , 1982 року народження. (а.с.12, 18-19). [PERSON] не є абонентом Красноармійського управління по газопостачанню і газифікації у приватному секторі на природному газі, що підтверджено довідкою цього управління від 09.03.2021 (а.с.12). Згідно з довідкою ФОП [PERSON] від 09.03.2021 [PERSON] працює у вказаної особи за трудовим договором механіком гаражу і пільгами на вугілля не користується (а.с.14). У відповідь\~на звернення\~ [PERSON] \~ до ДП «Мирноградвугілля» із заявою та відповідним пакетом документів про забезпечення її безоплатним вугіллям на побутові потреби відповідач своїм листом від 11.03.2021 запропоновав [PERSON] вирішити це питання у судовому порядку, оскільки ВП «Шахта «Родинська», вуглеотримавачем якої був чоловік позивача, перебуває у процесі ліквідації, а питання правонаступництва шахти не вирішене (а.с.9-11). Відповідно до абз.6 ч.7 ст.43 Гірничого закону України (надалі Закон) підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором, у тому числі членам сімей (вдовам) працівників, які загинули (померли) на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, а також померлих пенсіонерів, які за життя мали таке право. Право на отримання побутового вугілля передбачено п.12.10 Галузевої угоди між Міністерством вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об`єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 03.07.2001. Так забезпечення вугіллям працівників і пенсіонерів вугільної промисловості здійснюється за нормою 5,9 тонн на рік на будинок або квартиру. Списки вуглеотримувачів складаються щорічно з 1 по 15 грудня, підписуються за згодою з профкомом керівником підприємства, головним бухгалтером, відділом кадрів. На тих, що поступили пізніше, складаються додаткові списки (пп.12.10.3 Угоди). Інваліди і ветерани війни, інваліди праці вугледобувних, вуглепереробних, шахтовуглебудівельних підприємств, та ветерани праці, які відпрацювали в галузі необхідний термін, обумовлений цим пунктом Угоди, сім`ї загиблих на виробництві, непрацюючі вдови померлих працівників і пенсіонерів, що мають право на отримання пенсії в зв`язку з втратою годувальника, забезпечуються вугіллям вказаними підприємствами безоплатно (пп.12.10.4 Угоди). Безоплатне забезпечення вугіллям поширюється на пенсіонерів, що живуть в Україні, незалежно від того, з якого Підприємства вугільної промисловості України вони вийшли на пенсію, за умови наявності у них стажу, визначеного ч.7 ст. 43 Гірничого Закону України. Ця категорія осіб забезпечується побутовим вугіллям тим Підприємством, з якого вони вийшли на пенсію. На підприємствах, що ліквідуються, забезпечення працівників побутовим паливом здійснюється за рахунок бюджетних коштів (пп.12.10.7, 12.10.8 Угоди). Згідно з ч.5 ст.48 Гірничого закону України після ліквідації або консервації гірничого підприємства надається субсидія на придбання твердого палива або на оплату житлово-комунальних послуг у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст.44, 45 Гірничого закону України припинення діяльності гірничих підприємств здійснюється у формі ліквідації, реорганізації або консервації гірничих підприємств. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про її припинення. Питання правонаступництва гірничих підприємств, що ліквідуються або консервуються, вирішуються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства. Порядок і організація проведення ліквідаційних заходів відбувається відповідно до положень Порядку ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.1997 № 939 (надалі Порядок). Відповідно до п.4 Порядку рішення про ліквідацію гірничого підприємства приймається Кабінетом Міністрів України за пропозицією Міненерговугілля, погодженою в установленому порядку із заінтересованими органами виконавчої влади, в тому числі з відповідними облдержадміністраціями. За п.9 Порядку Міненерговугілля видає не пізніше ніж за три місяці до початку робіт з ліквідації гірничого підприємства наказ про утворення ліквідаційної комісії. Ліквідаційна комісія відповідно до законодавства здійснює заходи щодо ліквідації гірничого підприємства, погашення кредиторської заборгованості, стягнення дебіторської заборгованості, скорочення чисельності працівників, а також готує і подає для затвердження Міненерговугіллям розподільний баланс з переліком основних виробничих фондів, які підлягають ліквідації та можуть бути використані для виконання робіт з фізичної ліквідації підприємства, та пропозиції щодо встановлення правонаступників майна, яке не підлягає фізичній ліквідації. Акт приймання-передачі погоджується з головою ліквідаційної комісії та керівником замовника і затверджується Міненерговугіллям. Після затвердження акта ліквідаційна комісія гірничого підприємства вживає заходів для завершення ліквідаційної процедури відповідно до законодавства з виключенням його з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій. Судом встановлено, що позивач отримує пенсію у зв`язку із втратою годувальника, мешкає у приватному будинку з пічним опаленням та іншим альтернативним опаленням не користується, тобто набула право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби після смерті свого чоловіка, останнє місце роботи якого - ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля». Відповідач не заперечує проти цього права позивача. Судом також встановлено, що шахта «Родинська», стосовно якої відбуваються заходи щодо її ліквідації, є відокремленим підрозділом відповідача ДП «Мирноградвугілля», який не має статусу юридичної особи. З огляду на приведене доводи відповідача про те, що обов`язок щодо забезпечення вугіллям на побутові потреби лягає на правонаступника ліквідованої шахти, є неспроможними, так як підприємство, з якого на пенсію пішов чоловік позивача ДП «Мирноградвугілля» не ліквідовано, ліквідація його структурного підрозділу не виключає обов`язок відповідача щодо забезпечення позивача безоплатним вугіллям. Крім того згідно з п.2.6 наказу Міненерговугілля № 551 від 08.08.2017 забезпечення паливом на побутові потреби осіб, визначених ч.7 ст.43 Гірничого закону України, у тому числі вдів померлих працівників ВП «Шахта «Родинська», покладається на керівника ДП «Мирноградвугілля». \~ \~ \~ \~Отже порушене відповідачем право позивача на отримання гарантованих державою соціальних пільг підлягає захисту. Враховуючи всі встановлені у судовому засіданні обставини, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в сумі 908 грн 00 коп. судового збору. Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, суд вважає, що ці вимоги підлягають задоволенню. Витрати на професійну правничу допомогу згідно з ч.3 ст.133 ЦПК України відносяться до витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ст.137 ЦПК України склад та розмір витрат, пов`язаних із оплатою правничої допомоги, належать до предмета доказування у справі. Так п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. За приписами ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч.4 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Позивачем [PERSON] 18.07.2021 укладено з адвокатом Таранченко Ю.В. договір про надання правової допомоги, яка полягає у представництві в суді першої інстанції, складанні позовної заяви, наданні консультації. На підтвердження витрат на оплату послуг адвоката позивачем надано підписаний сторонами договору акт про надання правової допомоги від 18.07.2021, квитанція до прибуткового касового ордеру бн від 18.07.2021, згідно з якими [PERSON] на користь адвоката сплачено 600 грн за надання консультації, 1200 грн за складання позовної заяви та 200 грн за отримання довідок і направлення заяви до суду, всього 2000 грн. Беручи до уваги, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є цілком співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, підтверджений відповідними доказами, відсутнсть клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд пориходить до висновку, що заявлена сума витрат є такою, що підлягає відшкодуванню у повному обсязі. На підставі Гірничого закону України, Порядку ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств, Галузевої угоди між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об`єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості на 2001 рік,

Outcome: approved