Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що вона тривалий час працювала на Смолінській шахті ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» в шкідливих та небезпечних умовах під впливом таких виробничих факторів, як важка праця та несприятливий мікроклімат, що стало наслідком професійних захворювань. Позивач вказала, що 24 травня 2011 року висновком Кіровоградської обласної МСЕК їй було встановлено 50% втрати працездатності та 3 групу інвалідності, що є наслідком розвитку професійних захворювань. Позивач зазначила, що відповідач був зобов'язаний забезпечити їй безпечні та нешкідливі умови праці, а тому має відшкодувати моральну шкоду, яку позивач оцінює в 90000 гривень. Представник позивача зменшив розмір позовних вимог до 10000 гривень, надіславши до суду відповідну заяву. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 2 статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України. Стаття 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Тобто зазначена норма передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди в обраний ним спосіб, зокрема, шляхом повернення вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру і обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у житті та з урахуванням інших обставин. Судом встановлено, що дійсно 19 квітня 2011 року у позивача [PERSON] виявлені професійні захворювання, які виникли під час виконання трудових обов'язків на Смолінській шахті Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» при стажу роботи в шкідливих умовах 16 років 8 місяців, що підтверджується медичним висновком (а.с. 11 - 13). 24 травня 2011 року висновком Кіровоградської обласної МСЕК № 2 позивачеві [PERSON] первинно встановлено третю групу інвалідності та 50% втрати професійної працездатності безстроково, що підтверджується копією висновку (а.с. 3). Таким чином, вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди - правомірні. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди позивач зазначила про те, що внаслідок професійного захворювання вона відчуває постійний біль в суглобах, спині, верхніх та нижніх кінцівках; у зв'язку із захворюванням її рухи обмежені і скуті; болі посилюються при фізичному навантаженні; вона змушена лікуватись, що призводить до порушення її звичного способу життя та відносин з близькими; вона не може продуктивно працювати та виконувати домашню роботу, а також не має перспективи на покращення фізичного стану. Відповідно до медичного висновку загальний стан здоров'я позивача відносно задовільний. Суд враховує характер порушення прав позивача, глибину та тривалість моральних страждань, значне погіршення стану її здоров'я, тяжкість і істотність вимушених змін у житті після встановлення 3 групи інвалідності та втрати 50% професійної працездатності внаслідок професійного захворювання, яке виникло через роботу протягом тривалого часу в особливо важких та особливо шкідливих умовах праці. Відповідно до статті 1 ЦПК України Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Таким чином, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 гривень, який відповідає обставинам справи та вимогам розумності і справедливості. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved