Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], в якому просить визнати дії відповідача щодо неналежного користування житловим приміщенням в кімнаті площею 10,7кв.м квартири [ADDRESS] неправомірними та зобов'язати відповідача привести кімнату площею 10,7кв.м в квартирі [ADDRESS] та місця загального користування у вказаній квартирі в належний для спільного користування мешканцями квартири стан, а саме: звільнити кімнату площею 10,7кв.м та місяця загального користування від пластикових та скляних пляшок, різноманітного непотребу та брухту. Свою позовну заяву позивач обґрунтовує тим, що сторони проживають разом в комунальній квартирі [ADDRESS]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30.07.1984р. за позивачкою було визнано право користування жилим приміщенням в кімнаті площею 17,1кв.м в спірній квартирі. Відповідач [PERSON] своїм способом життя створює складні умови проживання як для позивачки, так і для сусідів, оскільки збирає пластикові та скляні пляшки, брухт, різноманітний непотріб та несе все це в спільне помешкання. В результаті такої діяльності жиле приміщення перетворилось на смітник, в якому майже неможливо знаходитись, оскільки повітря дуже смердить. Оскільки в квартирі стоїть постійний сморід, позивач позбавлена можливості вільно розпоряджатись своєю частиною приміщення, запрошувати до себе у гості друзів. На неодноразові звернення позивача в різні державні органи з проханням вплинути на відповідача щодо вивільнення квартири від сміття, останній ніяк не реагує та не звільняє квартиру від сміття. З огляду на викладене, позивач звернулась до суду з позовом. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали за викладеними в позові обставинами та просили задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував. При цьому вказує, що доводи позивачки є надуманими та такими, що не відповідають дійсності, стверджуючи що на даний час ніякого сміття в його кімнаті та квартирі немає, а він перебуває на лікуванні у лікарні. Вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідка [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 10 Житлового кодексу України, громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства. Згідно ст. 151 Житлового кодексу України,Громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом Української РСР. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України, при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно ч. 5 ст. 319 ЦК України, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є колишнім подружжям. Шлюб між ними розірвано 22.03.1983 року ( а.с. 20). Відповідно до копії рішення Деснянського районного суду м. Києва від 30.04.2010р., дії [PERSON] щодо неналежного користування житловим приміщенням в кімнаті площею 10,7кв.м квартири [ADDRESS] визнані неправомірними та зобов'язано відповідача привести кімнату площею 10,7кв.м квартири [ADDRESS] та місця загального користування у вказаній квартирі в належний для спільного користування мешканцями квартири стан (а.с.16-18). Як вказує позивачка [PERSON] відповідач своїм способом життя створює складні умови проживання як для неї так і для їх сусідів. Він збирає пластикові та скляні пляшки, брухт, різноманітний непотріб та несе все це в їх спільне помешкання. В результаті такої діяльності жиле приміщення перетворилося на смітник, в якому майже неможливо знаходитись. В минулому вона (позивачка) та їх сусіди неодноразово зверталися до [PERSON] з проханням, а потім і вимагали, винести з приміщення увесь брухт, на що він постійно відповідав відмовою. Крім того, [PERSON] зазначає, що вона також зверталася за допомогою до державних органів з проханням вплинути на відповідача [PERSON], щоб він нарешті виніс сміття зі спільного жилого приміщення. Проте ніякої реакції на розмову із співробітниками міліції не відбулося, а навпаки, відповідач ще з більшою наполегливістю почав збирати брухт з вулиці та нести його додому. На даний час у квартирі стоїть постійний сморід, через який вона не може вільно розпоряджатися своєю частиною приміщення та запрошувати до себе у гості друзів. Вказані доводи позивачки підтверджуються як поясненнями самої позивачки, так і допитаного в якості свідка [PERSON], який підтвердив факт наявності сміття та брухту в квартирі [ADDRESS], а також в кімнаті площею 10,7кв.м., яку займає відповідач у спірній квартирі. Крім того, доводи позивачки підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією припису від 29.08.2017р., актами ЖЕК № 301 від 19.09.2017р. та від 24.10.2017р., згідно яких мешканець [PERSON] не привів свою кімнату в належний санітарний стан та кімната повністю засипана побутовим сміттям. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON], будучи сусідом позивачки, неналежним чином використовує жиле приміщення в квартирі [ADDRESS], а саме: кімнату площею 10,87 кв.м., в якій проживає, а також місця загального користування у вказаній квартирі - збираючи з вулиці різноманітний непотріб та брухт, який зберігає без згоди позивачки у спільній комунальній квартирі. Такими своїми діями [PERSON] порушує житлові права позивачки щодо спільного користування житлового приміщення, тому суд вважає вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки суд задовольняє вимоги позивачки, то відповідно до ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved