Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому після уточнень просила: скасувати наказ № 022/151-У, виданий ТОВ «Компас Х» про звільнення її з роботи; визнати її звільнення з роботи на підставі п.2 ст.41 КЗпП України незаконним та поновити її на роботі в ТОВ «Компас Х» на посаді оператора заправної станції 3-го розряду; стягнути з ТОВ «Компас Х» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу; стягнути з ТОВ «Компас Х» на її користь компенсацію за заподіяну моральну шкоду в розмірі 5000 грн.. В обґрунтування свого позову [PERSON] вказала, що 16.09.2009р. вона була призначена на посаду оператора заправної станції 3-го розряду на підставі наказу № 452/09-Пр від 15.09.2009р. ТОВ «Авантаж 09». 12.08.2010р. її було звільнено із займаної посади на підставі п.5 ст.36 КЗпП України з переводом до ТОВ «Авангард 10» на посаду оператора заправної станції 3-го розряду на підставі наказу № 011/10-Зв від 12.08.2010р.. 13.08.2010р. її було прийнято по переводу на посаду оператора заправної станції 3-го розряду на підставі наказу № 011/10-Пр від 13.08.2010р. до ТОВ «Авангард 10». 20.06.2014р. її було звільнено у зв*язку з переводом до ТОВ «Капітал Х» на підставі п.5 ст.36 КЗпП України. 21.06.2014р. її було прийнято по переводу на посаду оператора заправної станції 3-го розряду на підставі наказу № 003/14-Пр до ТОВ «Капітал Х»№. 22.12.2014р. на підставі п.5 ст.36 КЗпП України її було звільнено у зв*язку з переводом до ТОВ «Компас Х». 23.12.2014р. її було прийнято на посаду оператора заправної станції 3-го розряду переводом з ТОВ «Капітал Х» до ТОВ «Компас Х». 05.05.2015р. на підставі наказу № 022\\151-У, виданого директором ТОВ «Компас Х» її було звільнено з посади оператора заправної станції 3-го розряду АЗС № 28 на підставі п.2 ст.41 КЗпП України у зв*язку з втратою довіри про що 05.05.2015р. зроблено відповідний запис в трудовій книжці. Позивач [PERSON] вважає звільнення незаконним та безпідставним оскільки не була ознайомлена ні з актом інвентаризації від 21.04.2015р., ні з актом службового розслідування, які послужили підставою для звільнення. Крім того, позивач вказала, що не було встановлено факту вчинення нею будь-якого розкрадання матеріальних чи товарних цінностей, а також ніяких винних дій з її боку, які б давали підставу про втрату довіри до неї. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Позивач також вказала, що у зв*язку із незаконним звільненням їй було заподіяно моральну шкоду, яку оцінює у 5000 грн., так як вона втратила нормальні життєві зв*язки, прикладала додаткові зусилля для організації нормального життя. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та вказав, що звільнення [PERSON] відбулось згідно діючого законодавства України Третя особа директор ТОВ «Компас Х» в судовому засіданні просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що 16.09.2009р. [PERSON] була призначена на посаду оператора заправної станції 3-го розряду на підставі наказу № 452/09-Пр від 15.09.2009р. ТОВ «Авантаж 09». 12.08.2010р. [PERSON] було звільнено із займаної посади на підставі п.5 ст.36 КЗпП України з переводом до ТОВ «Авангард 10» на посаду оператора заправної станції 3-го розряду на підставі наказу № 011/10-Зв від 12.08.2010р.. 13.08.2010р. [PERSON] було прийнято по переводу на посаду оператора заправної станції 3-го розряду на підставі наказу № 011/10-Пр від 13.08.2010р. до ТОВ «Авангард 10». 20.06.2014р. [PERSON] було звільнено у зв*язку з переводом до ТОВ «Капітал Х» на підставі п.5 ст.36 КЗпП України. 21.06.2014р. [PERSON] було прийнято по переводу на посаду оператора заправної станції 3-го розряду на підставі наказу № 003/14-Пр до ТОВ «Капітал Х»№. 22.12.2014р. на підставі п.5 ст.36 КЗпП України [PERSON] було звільнено у зв*язку з переводом до ТОВ «Компас Х». 23.12.2014р. [PERSON] було прийнято на посаду оператора заправної станції 3-го розряду переводом з ТОВ «Капітал Х» до ТОВ «Компас Х». 23.12.2014 року між директором ТОВ «Компас Х» [PERSON] та [PERSON] укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідно до умов якого працівник, що займає посаду оператора заправної станції 3-го розряду, приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених йому ТОВ «Компас Х» матеріальних цінностей. Згідно з п.4.3 робочої інструкції оператора заправної станції 3-го розряду [PERSON] відповідала за зберігання нафтопродуктів. Актом службового розслідування по факту недостачі палива на АЗС № 28 ТОВ «Компас Х» від 23.04.2015р. встановлено, що загальна кількість відібраного палива з 2013р. складає 2260л.. Відбір було проведено у нічний час. На підставі аналізу змінних звітів та журналів приймання-передачі змін та реєстрації операторів на зміні в касовому апараті встановлено, що усі 154 випадки відбору палива проходили на змінах оператора 2-го розряду [PERSON], при цьому, оператором 3-го розряду була [PERSON], в одному випадку оператор 3-го розряду Певна, в двох випадках оператор Бень, ще в двох випадках оператор 3-го розряду Погребняк. Також, в акті службового розслідування зазначено, що несвоєчасне виявлення недостачі палива стало наслідком недобросовісного виконання своїх службових обов*язків при прийманні-передачі змін всім персоналом АЗС, а також халатним відношенням до своїх службових обов*язків майстра [PERSON]. У пояснювальній записці [PERSON] пояснила по факту розкрадання палива, що працює у нічний час. Резервуари з паливом почали закривати на замки тільки з початку березня 2015р., крім того, вона постійно знаходиться в операторській та не виходила до резервуарів. Декілька разів вона вимикала світло над резервуарами у зв*язку з економією електроенергії. 05.05.2015р. на підставі наказу № 022\\151-У, виданого директором ТОВ «Компас Х» [PERSON] було звільнено з посади оператора заправної станції 3-го розряду АЗС № 28 на підставі п.2 ст.41 КЗпП України у зв*язку з втратою довір*я, про що 05.05.2015р. зроблено відповідний запис в трудовій книжці. Виходячи з діючого законодавства, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довіря до нього з боку власника або уповноваженого ним органу (пункт 2 частини першої статті 41 КЗпП України). Розірвання трудового договору за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України можливе за таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довіря до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу. Правовий аналіз цієї норми матеріального права дає підстави для висновку про те, що вона не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків, чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обовязкової умови для звільнення працівника; звільнення з підстави втрати довіря може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіря (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). Як розяснено в абзаці другому пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», звільнення з підстав втрати довіря суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.ін.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіря. Виходячи з викладеного та розуміння безпосереднього обслуговування грошових і товарних цінностей можна дійти висновку, що основне коло працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, це особи, які одержують їх під звіт. Вирішуючи під час розгляду справи про поновлення на роботі працівника, звільненого за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України, питання щодо віднесення позивача до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, суд у кожному конкретному випадку повинен зясувати: чи становить виконання операцій, повязаних з таким обслуговуванням цінностей, основний зміст трудових обовязків позивача; чи носить виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 24 вересня 2014 року у справі № 6-104цс14, яка згідно зі\~\~ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів України. Таким чином, позивач [PERSON] відносилась до працівників, які безпосередньо обслуговують товарні цінності. Звільнення з підстав втрати довір`я, суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортування, розподілом і т.п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). 20.04.2015р. керівником ТОВ «Компас Х» було видано розпорядження про інвентаризацію для здійснення інвентаризації АЗС №28 у матеріально відповідальних осіб операторів 3-го та 2-го розрядів. Наказом Міністерства фінансів України № 69 від 11 серпня 1994 року\~ затверджено Інструкцію по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~розрахунків, якою передбачено, що під час документального оформлення інвентаризації повинно бути виконано наступне: складаються акти, які візуються головою комісії із зазначенням в них конкретних залишків майна до інвентаризації; матеріально-відповідальна особа надає розписку комісії про здачу до початку інвентаризації до бухгалтерії всіх документів; комісія визначає вартість майна та складає акти за встановленими формами; складається звіряльна відомість, яка повинна бути підписана головою, членами комісії та матеріально-відповідальною особою. Після інвентаризації, в разі необхідності, складається [PERSON] контрольної перевірки інвентаризації, яка проводиться з участю матеріально-відповідальної особи та до відкриття складу чи приміщення, в якому проводилась інвентаризація. Суд вважає, що наявність факту відбору палива в більшості випадків на змінах операторів 3-го розряду [PERSON] та 2-го розряду [PERSON] не є достатнім для покладення відповідальності на [PERSON] та її звільнення у зв*язку з втратою довіри. Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших осіб, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Представником ТОВ «Компас Х» не надано належних та допустимих доказів про те, чи були в діях [PERSON] конкретні порушення і чи доведена вина позивачки в цих порушеннях; чи була дотримана процедура проведення інвентаризації, оскільки остання була відсутностя під час проведення інвентаризації, що є грубим порушенням вимог закону, а також не встановлено за який період виникла недостача палива та які докази конкретно підтверджують вказані обставини, оскільки матеріали справи містять лише акт інвентаризації від 21.04.2015р. та акт службового розслідування від 23.04.2015р.. Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що вимоги позивача про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі підлягають задоволенню. На підставі ч.ч. 1, 2, 5 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ТОВ «Компас Х» на користь позивача [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 15917,4 грн. ( згідно наданого до суду графіку роботи 180 роб. Днів х на середньоденну заробітну плату 88,43 грн.). Щодо відшкодування моральної шкоди, суд вважає за наступне. Відповідно до положень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи, винні та протиправні дії роботодавця, порушення законних трудових прав працівника [PERSON], та як наслідок перенесення хвилювання позивачем, відшукання додаткових можливостей для організації свого життя, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача грошової компенсації на відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 2 000 грн. Суд також вважає за необхідне стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компас Х» в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial