Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] , відповідно до якого просить постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, зареєстрований 15.02.2008 у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №090990 серія [NUMBER] ; неповнолітніх доньок [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] залишити проживати з позивачем. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] посилається на те, що вона перебуває у шлюбі зі [PERSON] , який був зареєстрований 15.02.2008 у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №090990 серія [NUMBER] . Від спільного шлюбу сторони мають чотирьох доньок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, подружжя має різні погляди на спільне сімейне життя, в них вникла взаємоповага. Спільне життя стало неможливим, тому можливості зберегти сім`ю немає. Зазначила, що подружні відносини припинено з серпня 2020 року, з цього часу спільне господарство не ведеться. Спору про спільне майно немає. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам дітей, на примирення не згодна, тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу просить відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2020 справу передано для розгляду судді Колесник С.А. Відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. На виконання вказаних вимог 09.11.2020 судом було направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - відповідача у справі та 19.11.2020 отримано відповідну довідку. Ухвалою суду від 20.11.2020 позовну заяву [PERSON] залишено без руху, надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків. 14.12.2020 до канцелярії суду надійшла заява позивача на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою суду від 23.12.2020 відкрито спрощене позовне провадження провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з підстав, викладених у позові, та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував,п роте вказав, що подружні стосунки між ним та позивачем припинилися в жовтні 2020 року. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши подані сторонами заяви по суті справи, дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, приходить до наступних висновків. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Пунктом 1 частини 2 статті 49 ЦПК України визначено, зокрема, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог). Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини. 15 лютого 2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 15.02.2008 зроблено відповідний актовий запис за №57 у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] народилась [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 25.11.2008 зроблено відповідний актовий запис за №737 в Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON] . [INFO] народилась [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 29.05.2010 зроблено відповідний актовий запис за №272 в Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON] . [INFO] народилась [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 08.11.2011 зроблено відповідний актовий запис за №614 в Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON] . [INFO] народилась [PERSON] , про що 22.10.2014 складено відповідний актовий запис №1899 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що шлюбні відносини подружжя фактично припинено, з жовтня 2020 року вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо, враховуючи також визнання позову відповідачем. Вимоги щодо розподілу майна не пред`являлись. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку з викладеним суд вважає за можливе відновити позивачу дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд також виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved