Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до малолітньої [PERSON] в особі її законних представників\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,в якому просить позбавити малолітню [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] , права користування житлом за адресою: [ADDRESS] , та визначити місце її реєстрації за місцем проживання її батька [PERSON] Артема [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач посилається\~на те,\~що їй на підставі договору купівлі-продажу від 13.01.2011 року належить 34/100 квартири [ADDRESS] , а інша частина квартири знаходиться у комунальній власності. Разом з позивачем у квартирі зареєстрована її онука [PERSON] , [INFO] Доньку позивача, тобто мати малолітньої [PERSON] рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.03.2007 року визнано такою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за вищевказаною адресою, оскільки остання тривалий час не проживала та не спілкувалася з позивачем. В подальшому, [PERSON] стало відомо, що її донька [PERSON] , народила від [PERSON] 26.09.2006 року доньку відповідача по справі [PERSON] , яку 13.02.2007 року зареєструвала без відома позивача за місцем своєї реєстрації, тобто за адресою: [ADDRESS] . Проте, ні відповідач, ані її батьки за вказаною адресою фактично не проживали та ніколи не з`являлись там. При цьому формальна реєстрація малолітньої [PERSON] за місцем мешкання позивача у квартирі [ADDRESS] , роками завдає [PERSON] матеріальних збитків, пов`язаних з додатковими грошовими витратами на житлово-комунальні послуги.\~У зв`язку\~з викладеним позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. У зв`язку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.12.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній цивільній справі. Призначено підготовче засідання. 29.01.2019 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради. Підготовче провадження у цивільній справі закрито. Призначено справу до розгляду по суті і задоволено клопотання позивача\~ [PERSON] про\~виклик свідків [PERSON] , [PERSON] Під час судового засідання за клопотанням позивача вирішено питання про виклик в судове засідання свідка [PERSON] замість свідка [PERSON] , яка померла. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Левченко С.Ю. заперечував проти задоволення позову з підстав необхідності дотримання прав дитини. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідно до ст. 128 ЦПК України малолітня [PERSON] та її законні представники [PERSON] , [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилися, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов не надали, у зв`язку з чим проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Третьою особою Харківською міською радою подано заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Позивачу [PERSON] на праві особистої приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу від 13.01.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Драгу Ю.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 40, належить 34/100 частки квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією відповідного договору, копією витягу з Державного реєстру правочинів за № 4301750, та копією витягу про державну реєстрацію прав КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним № 32452249 (а.с. 15, 16, 16 зворот). Як пояснила позивач в судовому засіданні, інша частина квартири [ADDRESS] не приватизована і нею позивач користується як наймач. [PERSON] , [INFO] , є донькою позивача [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с. 17). У [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 17 а). Отже позивач [PERSON] доводиться бабусею відповідачу [PERSON] . Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.03.2007 року, яке набрало законної сили, у цивільній справі № 2-1289 задоволено позовні вимоги [PERSON] , визнано [PERSON] , [INFO] , втратившою право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] , вирішено скасувати паспортну реєстрацію [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У тексті даного рішення суду встановлено, що у спірному по ці справі житловому приміщенні квартирі [ADDRESS] . Зазначена зареєстрованою і проживаючою в якості основного наймача позивач [PERSON] , а в якості її неповнолітньої доньки в посімейну форму «Б» вписана в якості проживаючої в цьому житлі відповідач по справі [PERSON] , [INFO] . Як встановлено судовим розглядом, в лютому місяці 2003 року [PERSON] покинула спірне житлове приміщення забравши всі належні їй речі, після чого в цьому житлі не проживає, комунальні послуги не сплачує, коштів на утримання та ремонт житлового приміщення не надає (а.с. 14). З довідок від 03.08.2018 року та від 27.02.2019 року про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї) з Реєстру територіальної громади міста Харкова вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані позивач [PERSON] [INFO] та відповідач [PERSON] , [INFO] , остання з 11.04.2007 року (а.с. 19, 59). Таким чином, суд приходить до висновку, що неповнолітня [PERSON] була зареєстрована за вищевказаною адресою в той час, як її матір [PERSON] вже було визнано такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, тобто підстави для реєстрації неповнолітньої дитини за вказаною адресою на той момент були відсутні. Висновком від 10.07.2018 року дільничного офіцера поліції сектору превенції Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції Коломієць В.І., затвердженого начальником СП Новобаварського відділу поліції ГУ НП в Харківській області майором поліції Салтовець О.А., встановлено, що 03.07.2018 року до Новобаварського відділу поліції надійшла заява [PERSON] , яка просить підтвердити факт не проживання [PERSON] , [INFO] р.н. Опитана заявниця повідомила, що з 2007 року в її квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] , 2006 р.н., але вона жодного дня за вказаною адресою не мешкала і де остання може знаходитись їй не відомо. В ході подальшого розгляду матеріалу здійснювався вихід за вищевказаною адресою, де в бесіді з сусідами встановлено, що [PERSON] , [INFO] р.н., вони не знають. Також повідомили, що за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] не мешкає (а.с. 22). Окрім того, з довідки КЗОЗ від 25.06.2018 року «Харківська міська дитяча поліклініка № 2», яка зокрема обслуговує адресу: [ADDRESS] , та з довідки від 25.06.2018 року №543 Харківської гімназії № 65 Харківської міської ради, яка розташована в буд. [ADDRESS] , вбачається, що [PERSON] , [INFO] , на обліку в поліклініці не перебувала, в гімназії не навчалась та наразі не навчається (а.с. 23, 24). За відомостями обліку і моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області матір відповідача - [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , а батько відповідача - [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20, 21). Як вбачається з довідки, виданої Покотилівським ліцеєм «Промінь» Харківської районної ради 05.11.2018 року за № 01-34/238, [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається в ліцеї «Промінь» та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 25). Крім того, у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , які є сусідами позивача, підтвердили що неповнолітню відповідача [PERSON] вони особисто не знають, ніколи не бачили її, в тому числі і за адресою проживання позивача у квартирі [ADDRESS] , проте свідкам відомо, що відповідач є онукою позивача і донькою [PERSON] , яку вони також багато років не бачили. Згідно з ч.ч. 1, 4\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (пункт другий вказаної статті). Право приватної власності, згідно частини четвертої наведеної\~статті Основного закону України, є непорушним. Зазначені положення кореспондуються з вимогами\~статті 319 ЦК України, відповідно до якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою\~статті 321 вказаного кодексу\~визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 відповідно до\~Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції»\~закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 1\~ст. 156 ЖК Української РСР\~з урахуванням положень ч. 1\~ст. 405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Згідно з ч. 4\~ст. 156 ЖК Української РСР\~припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 9 Житлового кодексу\~УРСР закріплено, що житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Згідно\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. ч. 1\~ст. 71 Житлового кодексу\~УРСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1, п.п.1, 5 ч.3, ч.4\~ст. 71 Житлового кодексу\~УРСР . Стаття 72 Житлового кодексу\~УРСР \~встановлює, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, про те можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Так, в судовому засіданні встановлено, що власник 34/100 частин квартири позивач [PERSON] має певні перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження квартирою [ADDRESS] , її право порушено, оскільки реєстрація місця проживання відповідача [PERSON] за даною адресою, за якою вона не проживає і ніколи не проживала з моменту реєстрації, тягне додаткові витрати з боку позивача по сплаті за комунальні послуги, які вона несе як власник частини квартири та як наймач, порушує її права як власника та користувача, її житлові права. При цьому неповнолітня [PERSON] , якій на день ухвалення рішення виповнилось 12 років, та її батьки, не мають права власності або користування вказаною квартирою, в ній не проживають, в судове засідання не з`явилися, відзиву не надали та не довели протилежних обставин, або фактів поважності причин непроживання відповідача за адресою реєстрації або факту відповідної домовленості з власником житла. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням у в квартирі [ADDRESS] , у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають в цій частині задоволенню. Разом з тим, відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Враховуючи наведене, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» на підставі судового рішення про \~позбавлення права користування житловим приміщенням органом реєстрації зняття з реєстрації особи проводиться без додаткового ухвалення рішення суду. При цьому суд вважає, що права неповнолітньої дитини жодним чином не порушуються, оскільки на підставі досліджених доказів встановлено, що місце проживання неповнолітньої відповідача взагалі було безпідставно зареєстровано у квартирі [ADDRESS] , оскільки її мати на момент реєстрації дитини за вказаною адресою вже не мала права користування житловим приміщенням, сама відповідач, якій виповнилось 12 років, за вказаною адресою ніколи не проживала і мешкає на даний час в [ADDRESS] , де також навчається. При цьому відповідно до вимог чинного законодавства (ст. 160, 161 СК України) місце проживання дитини, яка досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини і тільки місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким з них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Отже, за відсутності спору між батьками про місце проживання дитини, у суду відсутні підстави для прийняття рішення про визначення місця проживання дитини, а тому відсутні і передбачені законом підстави для визначення реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання її батька, у зв`язку з чим в цій частині позов [PERSON] задоволенню не підлягає. На підставі викладеного і

Outcome: partial