overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25 липня 2012 року вона з Відповідачем уклала шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції. [INFO] у неї з відповідачем народився спільний син [PERSON]. Розпочинаючи з квітня 2014 року сімейне життя поступово погіршувалося, що у кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сім'ю. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та Відповідачем. Позивач в судовому засіданні просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Суду пояснила, що розпочинаючи з квітня 2014 року сімейне життя з відповідачем фактично припилися, вона з сином проживає окремо, спільного господарства з відповідачем не веде. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: 25 липня 2012 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної РАЦС Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 115 (свідоцтво про шлюб повторне серія [NUMBER]). [INFO] у сторін народився син [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне життя. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання не будуть порушені їх права, а також права дітей. Спільне життя у сторін не склалося у зв'язку з втратою почуття взаємної поваги та любові позивачем, внаслідок чого спільне життя сторін і збереження шлюбу стало суперечити інтересам Позивача. З квітня 2014 року сторони фактично припинили сімейні відносини і спільного господарства не ведуть. Сторонам надавався строк для примирення. Примирення сторонами не досягнуто. Спору з приводу спільного майна подружжя у сторін немає. Спору з приводу місця проживання дитини у сторін немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30.08.2003 року вона з Відповідачем уклала шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 212. В період даного шлюбу у неї спільно з Відповідачем народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, з грудня 2013 року сім'я фактично припинила своє існування, відносини не підтримуються, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Просить суд, розірвати шлюб, укладений між нею та Відповідачем. Позивач надала суду заяву про слухання справи без її присутності, у заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить не надавати час для примирення. Відповідач надав суду заяву про слухання справи без його участі, в заяві зазначив, що позовні вимоги визнає, просить не надавати час для примирення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: 30 серпня 2003 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 212 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER]). В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося у зв'язку з втратою почуття взаємної поваги та любові позивачем, внаслідок чого їхнє спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам Позивача. З грудня 2013 року сторони фактично припинили сімейні відносини і спільного господарства не ведуть. Спору з приводу спільного майна подружжя у сторін немає. Спору з приводу місця проживання дітей у сторін немає. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 23 лютого 2001 року перебуває у шлюбі з Відповідачем. В період шлюбу народилися спільні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося у зв'язку з постійною відсутністю відповідача із сім»єю, відсутністю участі у утриманні родини, сварок між ними, внаслідок чого їхнє спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. Не дивлячись на факт проживання в одній квартирі з відповідачем, спільного господарства з ним не веде. Просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та Відповідачем. Позивач в судовому засіданні не з»явилася, надала суду заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити та розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судовому засіданні 03.07.2014 року надала пояснення, що розпочинаючи з березня 2014 року фактично сімейні відносини припинилися, спільного господарства з Відповідачем не веде, примирення з ним не можливе. Відповідач на розгляд справи не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Заяв чи клопотань не надходило. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням думки позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у заочному порядку. Фіксування судового засідання відповідно ст.197 ЦПК України не проводилося в зв»язку із неячкою всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 23 лютого 2001 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 28 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER]). В період шлюбу у сторін народилися спільні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося з причини систематичних сварок між ними, відсутності у відповідача у прийнятті участі у утриманні родини, частої відсутності його вдома. З березня 2014 року сторони спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам Позивача. Спору з приводу місця проживання дітей у сторін немає. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 26 серпня 2000 року перебуває у шлюбі з Відповідачем. В період шлюбу народилася спільна донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося у зв'язку з втратою почуття взаємної поваги та любові, внаслідок чого їхнє спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. З 20 грудня 2013 року стала проживати окремо від Відповідача, спільного господарства з Відповідачем не веде. Просить суд, розірвати шлюб, укладений між нею та Відповідачем. Позивач в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити та розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Надала пояснення, що розпочинаючи з 19 грудня 2013 року фактично сімейні відносини припинилися, спільного господарства з Відповідачем не веде. Вона фактично створила іншу сім'ю. Відповідач на розгляд справи не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Заяв чи клопотань не надходило. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням думки позивача, яка в судовому засіданні не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у заочному порядку. Заслухавши пояснення Позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 26 серпня 2000 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 147 (свідоцтво про шлюб повторне серія [NUMBER]). В період шлюбу у сторін [INFO] народилася спільна донька [PERSON]. Спільне життя у сторін не склалося з причини несумісності характерів. З середини грудня 2013 року сторони стали проживати окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам Позивача. Спору з приводу місця проживання дитини у сторін немає. Спору з приводу спільного майна подружжя у сторін немає. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 27 травня 2011 року перебуває у шлюбі з Відповідачем. В період шлюбу у неї з відповідачем народився спільний син [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося у зв'язку з втратою почуття взаємної поваги та любові, внаслідок чого їхнє спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. З 08 січня 2014 року стала проживати окремо від Відповідача, спільного господарства з Відповідачем не веде. Просить суд, розірвати шлюб, укладений між нею та Відповідачем. Позивач надала суду заяву про слухання справи без її присутності у заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує. Відповідач на розгляд справи не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Заяв чи клопотань не надходило. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням думки позивача, яка в наданій заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне життя. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання не будуть порушені їх права, а також права дітей. 27 травня 2011 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 80 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER]). В період шлюбу у сторін [INFO] народився спільний син [PERSON]. Спільне життя у сторін не склалося з причини несумісності характерів. З січня 2014 року сторони стали проживати окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам Позивача. Спору з приводу місця проживання дитини у сторін немає. Спору з приводу спільного майна подружжя у сторін немає. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, посилаючись на те, що 14 червня 2008 року вона з Відповідачем уклала шлюб. У неї з Відповідачем є двоє спільних дітей: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO]. З квітня 2015 року вона з Відповідачем проживає окремо, діти проживають з нею. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 14 червня 2008 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований відділом РАЦС Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 107 (свідоцтво про шлюб серія 1-КИ № 113320). У сторін є двоє спільних дітей: син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-КИ № 234585, видане ВРАЦС Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області 15.05.2009 року, актовий запис № 195); донька [PERSON], [INFO] свідоцтво про народження серії І-КИ № 372662, видане ВДРАЦС Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області 10.02.2012 року, актовий запис № 54). З квітня 2015 року сторони перестали вести спільне господарство і проживають окремо. Діти проживають з Позивачкою, Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліментів) присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, враховуючи стан сторін, вважає необхідним стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини сіх видів заробітку Відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, посилаючись на те, що 02 липня 2005 року вона уклала шлюб з Відповідачем. В період даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. В судовому засіданні Позивач просила позовні вимоги задовольнити. Пояснила, що з відповідачем проживає окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В подальшому позивач надала суду заяву про слухання справи без її присутності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Пояснив, що інших дітей на його на утриманні не має, матеріальної допомоги на утримання дитини, з часу звернення позивачки до суду, не надавав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 02 липня 2005 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 138 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). В період даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області 09.11.2005 року, актовий запис № 379). Сторони проживають окремо. Згідно довідки про склад сім'ї, дитина проживає з позивачкою, Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліментів) присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, враховуючи, що в силу ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини, вважає необхідним стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку Відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України судовий збір стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, посилаючись на те, що 18.09.2004 року вона з Відповідачем уклала шлюб. В період даного шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, вона з сином проживає окремо від відповідача. Неповнолітній син знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Просить суд стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина. Позивачка в судовому засіданні пояснила, що на даний час вона з сином проживає окремо від відповідача. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідач в судовому засіданні надав пояснення, що просить суд врахувати те, що за рішенням суду він сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 18 вересня 2004 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис 207. В період даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції 28.12.2004 року, актовий запис № 420). В свідоцтві про народження батьком записано відповідач. Сторони проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає. Син проживає з матір'ю на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліментів) присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, враховуючи матеріальне становище сторін, приймає до уваги, що Відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини від першого шлюбу, що в судовому засіданні визнала позивачка, вважає необхідним стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 часини всіх видів заробітку Відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України судовий збір стягненню з Відповідача.

Outcome: partial