Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, посилаючись на те, що на її постійному утриманні та забезпеченні перебуває малолітня дитина - [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на їхнє утримання та забезпечення, просить стягнути на свою користь аліменти у твердій грошові сумі у розмірі 1 500,00 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, до досягнення [PERSON], [INFO], трьохрічного віку. Позивач у судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує з підстав викладених у позовні заяві та просить його задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не з'явився у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає ст.224 ЦПК України. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі розірвано шлюб, що стверджується рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.09.2013 р. Від даного шлюбу у сторін по справі народився син - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 19.10.2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 2494. Судом встановлено, що позивач з 01 березня 2012 року (Наказ № 32-к від 15.03.2012 р.) була прийнята на роботу і на даний момент дійсно працює в приватному навчальному закладі «Хмельницький економічний університет» на посаді викладача кафедри маркетингу і менеджменту. Відповідно до статті 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 статті 80 Сімейного кодексу України зазначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Судом не встановлено та не подано доказів, що відповідач є непрацюючим, за своїм станом здоров'я та матеріальним становищем не може виконувати свої обов'язків по утриманню дружини. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин, суд вважає, що позивач потребує матеріальної допомоги і відповідач має можливість їй надати матеріальну допомогу, а тому, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача, суд вважає, що позовні вимоги у цій частині підлягають до часткового задоволення, оскільки кошти на утримання дружини будуть перевищувати доходи відповідача і він не буде мати змоги сплачувати аліменти у розмірі заявленому позивачем, а тому, за вказаних обставин, суд приходить до висновку, що із відповідача на користь позивача на її утримання слід стягнути аліменти у розмірі 400,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, до досягнення [PERSON], [INFO], трьохрічного віку. Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню судовий збір в дохід держави. На підставі наведеного,

Outcome: partial