Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від всіх доходів щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 17.04.2014 року до 26.09.2017 року позивач перебувала у шюбі з відповідачем. Від данного шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] та відповідач оформив опікунство над її сином від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що на даний час проживає окремо з дітьми без відповідача. Згоди щодо питання утримання дітей не досягнуто. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 05.03.2020 року провадження у справі відкрито, визначено подальший розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін . 20.07.2020 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги заперечив та зазначив, що аліменти на дітей ним сплачуються, однак із врахуванням того, що на даний час в суді наявний позов про визначення місця проживання дітей, тому вважає, що стягнення аліментів можливе після розгляду справи про визначення місця проживання дітей. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та дали аналогічні пояснення тим, які викладені в позовній заяві, позов підтримуть в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, його інтереси представляє [PERSON] , який в судовому засіданні позовні вимоги заперечив та дав аналогічні пояснення тим, які викладені у відзиві на позов. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено наступні обставини: Сторони зареєстрували шлюб 17.04.2014 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис 372. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 26.09.2017 року шлюб між сторонами розірвано ( а.с. 7-8) Від спільного життя у них є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5-6) У даних свідоцтвах батьком записаний відповідач [PERSON] , а матір`ю записана [PERSON] . Позивач зазначає, що діти залишилися проживати разом з нею, коштів на утримання дітей відповідач не надає. Відповідач є зареєстрованим суб`єктом підприємницької діяльності. 11.12.2017 року Шевченківським районним судом м. Львова видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно. Стягнення аліментів проводити з моменту пред`явлення заяви 08.12.2017 року до досягнення дітьми повноліття. Ухвало Шевченківського районного суду м. Львова від 23.11.2018 року судовий наказ було скасовано. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно вимог статей 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, крім іншого, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Зі змісту частини 1 статті 183 СК України вбачається, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, частиною 5 статті 183 СК України визначено, що той із батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, законодавством встановлено гарантований мінімальний розмір аліментів на утримання дітей у разі звернення до суду з такими вимогами. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд звертає увагу, що за ст. 180 СК України обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Таким чином, враховуючи зазначене, надані в судовому засіданні докази і пояснення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліментів у гарантованому законодавством мінімальному розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача законні та обґрунтовані. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Заперечуючи проти позову відповідач підтвердив факт надання фінансової допомоги дітям до часу скасування судового наказу від 11.12.2017р., при цьому жодного належного та допустимого доказу на продовження регулярного утримання дітей в подальшому не надано ( в матеріалах справи наявні копії квитанцій, які є нечитабельними тощо). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на вказане, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] кошти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.02.2020 р. і до досягнення дітьми повноліття. При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача стягується судовий збірв дохід держави в сумі 840,80 гривень.

Outcome: approved