Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташованими по [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач [PERSON] , [INFO] є уродженкою та жителькою с. Стрільче Городенківського району. Її батьками є: [PERSON] , 1926 р.н., який помер [INFO] та [PERSON] , 1926 р.н., яка померла [INFO] . При житті, 27 грудня 2002 року, [PERSON] зробив письмове розпорядження на випадок смерті, яким все своє майно заповів позивачу. Даний заповіт посвідчений секретарем виконкому Стрільченської сільської ради Городенківського району, зареєстрований в реєстрі за №31, ніким не скасований та не оскаржений. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, до якого входить будинковолодіння [ADDRESS] . Зазначене господарство побудоване батьками позивача, після одруження, на земельній ділянці площею 0,16 га. Реалізуючи своє право на спадщину за заповітом, позивач звернулася до державного нотаріуса із відповідною заявою. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться за вищевказаною адресою, позивачу відмовлено. У Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 3 липня 2020 року нотаріусом зазначена причина такої відмови - відсутність реєстрації права власності на спадкове майно. Згідно архівних даних Коломийського ОКП МБТІ (виписка №9375 від 16.06.2020) станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] не зареєстровано. Відповідно із записами погосподарських книг сільської ради, суспільна група спадкового господарства - робітнича, голова сім`ї - [PERSON] . З 1999 року позивач фактично проживає в батьківському будинку та особисто допомагала татові у веденні господарства, обслуговуванні житла та в побуті. Поховання теж проводила позивач за власні кошти. Спір щодо спадкового майна відсутній. На момент смерті [PERSON] в господарстві проживали та були зареєстрованими: [PERSON] , 1952 р.н. - син спадкодавця, який помер [INFO] ; [PERSON] , 1962 р.н. - позивач. Тобто, позивач являється єдиною спадкоємицею за заповітом, яка вступила в управління спадковим майном після смерті тата, а саме: виготовила технічну документацію на будинок за власні кошти, продовжує утримувати будинок та прибудинкову територію в належному стані, обробляє землю, сплачує комунальні послуги. Однак, не може належним чином реалізувати своє спадкове право на житло через відсутність реєстрації права власності за спадкодавцем. Наведені обставини змушують позивача звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно за законом, до якого входить будинковолодіння, розташоване по [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених в позові та просила їх задовільнити. Представник відповідача Стрільченської сільської ради в судове засідання не з`явився. Стрільченська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи без присутності їх представника; не заперечують проти позову. Дії відповідача не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено. Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 не зареєстровано, що стверджується копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 9375 від 16.06.2020. Як вбачається із довідки № 559, виданої 03.08.2020 виконкомом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, номер будинку [ADDRESS] змінився на [NUMBER] . Копія висновку про вартість майна, складеного ЕТВО «Придністров`я» стверджує, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] станом на 03.07.2020 становить 62700 грн. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 25.06.2020 встановлено, що житловий будинок, споруджено в 1924 році, господарські будівлі та споруди в 1924, 1985 роках. Випискою з по господарських книг, виданою [PERSON] 10.11.2020 виконавчим комітетом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області доводиться, що: -згідно погосподарської книги № 3 на 1983-1985 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , суспільна група господарства робітнича, в даному господарстві були зареєстровані: [PERSON] , 1926 р.н., голова сім`ї; [PERSON] , 1926 р.н., дружина; [PERSON] , 1952 р.н., син; [PERSON] , 1962 р.н., дочка, вибула в 1983 році; [PERSON] , 1962 р.н., дочка; [PERSON] , 1967 р.н., син; -згідно погосподарської книги № 3 на 1986-1990 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , суспільна група господарства робітнича, в даному господарстві були зареєстровані: [PERSON] , 1926 р.н., голова сім`ї; [PERSON] , 1926 р.н., дружина; [PERSON] , 1952 р.н., син; [PERSON] , 1962 р.н., дочка, вибула в 1986 році; [PERSON] , 1967 р.н., син; -згідно погосподарської книги № 3 на 1991-1995 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , суспільна група господарства робітнича, в даному господарстві були зареєстровані: [PERSON] , 1926 р.н., голова сім`ї; [PERSON] , 1926 р.н., дружина; [PERSON] , 1952 р.н., син; [PERSON] , 1967 р.н., син, вибув в 1993 році; -згідно погосподарської книги № 3 на 1996-2000 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , суспільна група господарства робітнича, в даному господарстві були зареєстровані: [PERSON] , 1926 р.н., голова сім`ї; [PERSON] , 1926 р.н., дружина, померла [INFO] ; [PERSON] , 1952 р.н., син; [PERSON] , 1962 р.н., дочка; [PERSON] , 1986 р.н., онук, вибув в 2000 році; [PERSON] , 1991 р.н., онук, вибув в 2000 році; -згідно погосподарської книги № 2 на 2001-2005 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , в даному господарстві були зареєстровані: [PERSON] , 1926 р.н., голова сім`ї, помер а/з про смерть № 3 від 23.01.2003; [PERSON] , 1952 р.н., син; [PERSON] , 1962 р.н., дочка; -згідно погосподарської книги № 2 на 2006-2010 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , в даному господарстві були зареєстровані: [PERSON] , 1962 р.н., голова сім`ї; [PERSON] , 1952 р.н., брат; -згідно погосподарської книги № 2 на 2011-2015 роки, номер об`єкта погосподарського обліку [NUMBER] в даному господарстві були зареєстровані: [PERSON] , 1962 р.н., голова домогосподарства; [PERSON] , 1952 р.н., брат; -згідно погосподарської книги № 2 на 2016-2020 роки, номер об`єкта погосподарського обліку [NUMBER] в даному господарстві були зареєстровані: [PERSON] , 1962 р.н., [PERSON] , 1952 р.н., брат, помер [INFO] . Згідно довідки № 558, виданої 03.08.2020 виконавчим комітетом Стрільченської сільської ради, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] знаходиться на земельній ділянці, площею 0,16 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. До часу набрання чинності Цивільним кодексом України (2003) та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації права власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Про те, що [PERSON] та [PERSON] були подружжям, одружилися 02 лютого 1951 року Городенка райбюро ЗАГС, про що в Книзі записів актів громадянського стану про одруження 02.02.1951 зроблено відповідний запис за № 5, доводиться копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 01.03.1951. [PERSON] померла [INFO] у віці 72 років в м. Городенка Городенківського району Івано-Франківської області, запис за № 31 від 25.10.1999, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25.10.1999 Стрільченською сільською радою народних депутатів Городенківського району Івано-Франківської області. На момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , разом з нею в господарстві за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , 1926 р.н., чоловік; [PERSON] , 1952 р.н., син, що доводиться довідкою № 556 від 03.08.2020, виданою виконкомом Стрільченської сільської ради. Повідомленням Городенківської районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 1120/0116 від 29.09.2020 та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 61854910 від 29.09.2020 підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] не заводилася. За заповітом, посвідченим 27.12.2002 секретарем виконавчого комітету Стрільченської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 34, [PERSON] , житель [ADDRESS] , на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження, яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] . Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 43354306 (номер в реєстрі нотаріальних дій 34), що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 60787114, виданою 03.07.2020 Городенківською районною державною нотаріальною конторою, у зв`язку з відкриттям спадкової справи. [PERSON] помер [INFO] у віці 76 років в с. Стрільче Городенківського району Івано-Франківської області, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.01.2003 року Стрільченською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] помер до 1 січня 2004 року, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям (ст.534 цього Кодексу). Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ст. 529 ЦК УРСР). Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. На момент смерті [PERSON] , який помер а/з про смерть №3 від 23.01.2003, разом з ним в господарстві за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , 1952 р.н., син; [PERSON] , 1962 р.н., дочка, що доводиться довідкою № 554 від 03.08.2020, виданою виконкомом Стрільченської сільської ради. Згідно копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18.03.2020 року виконавчим комітетом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON] , [INFO] помер [INFO] у віці 67 років в с. Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області. На момент смерті [PERSON] , який помер [INFO] , разом з ним в господарстві за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , 1962 р.н., сестра, що доводиться довідкою № 555 від 03.08.2020, виданою виконкомом Стрільченської сільської ради. Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом спадкодавця [PERSON] є [PERSON] (позивач), яка прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, фактично вступили в управління спадковим майном. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Із копії спадкової справи № 204/2020, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємець за заповітомпозивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , так як вона проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 03.07.2020 Городенківською районною державною нотаріальною конторою підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 66057146 (номер у нотаріуса 204/2020), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті: [INFO] . До складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташованими по [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 748/02-31 від 03 липня 2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з посиланням на те, що спадкоємець не надала документ, який посвідчував би право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті батька [PERSON] фактично стала власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Однак, через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України. Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташованими по [ADDRESS] , визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь яких інших осіб, позов визнається відповідачем - органом місцевого самоврядування, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 525, 526, 529, 534, 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved