Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області із позовом, в якому просить визнати відповідача, [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: вул. Литовська, буд.8, м. Хрустальний (м.Красний Луч) Луганської області, судові витрати просить покласти на неї. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона є власником будинку за адресою: вул. Литовська, буд.8, м. Хрустальний (м.Красний Луч) Луганської області. За даною адресою крім неї зареєстрований відповідач її колишній чоловік [PERSON], який в даному будинку не проживає з грудня 2015 року. Фактично він проживає в Росії з новою родиною, сторони між собою не спілкуються, будь які відносини щодо реєстрації та проживання відповідача за вказаною адресою відсутні, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не зявилася, про дату та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є власником житлового будинку з господарсько побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: вул.Литовська, буд. 8, м.Красний Луч Луганської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 22.08.2011 серії ВРМ №900892, зареєстрованого в реєстрі за №2866 (а.с.5); витягом про державну реєстрацію прав №31319318 від 15.09.2011 (номер запису 29620, в книзі 119) (а.с.6), технічним паспортом на житловий будинок №8 по вул.Литовській, м.Красний Луч Луганської області від 28.04.2011 (а.с.11). Як вбачається з погосподарської книги на зазначене домоволодіння, за вказаною адресою зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с.14-15). Заочним рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 09.11.2016 у справі ЄУ №420/1656/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішення набрало законної сили 22.11.2016. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину) будинку, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, [PERSON], по теперішній час зареєстрований в житловому будинку за адресою: вул.Литовська, буд. 8, м.Хрустальний (м.Красний Луч), Луганська область, але за даною адресою не проживає з травня 2015 року, тобто понад шість місяців. Його фактичне місце проживання невідоме. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки відповідач не проживає за адресою: [INFO] (м.Красний Луч) Луганської області, та був відсутній за даною адресою на час розгляду справи понад 6 місяців, а доказів щодо поважності причин відсутності суду не надав, суд вважає відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування зазначеним жилим приміщенням. Відповідно до Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» «реєстрація» - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника, що подається до органу реєстрації, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізовані соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Таким чином, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про виселення; 4) визнання особи безвісно відсутньою; 5) оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до п.п.3,4 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що позивачем доведено факт непроживання відповідача за адресою: вул.Литовська, буд.8, м. Хрустальний (м.Красний Луч) Луганської області, протягом 6 місяців, натомість відповідач цей факт не спростував, позовні вимоги визнав. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, приймаючи до уваги вимоги позивача, зважаючи на те, що визнання відповідачем позовних вимог ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved