Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача та третіх осіб на стороні відповідача про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування позову зазначає, що за життя [PERSON] працював у сільському господарстві і отримав право на земельну частку (пай) та на його імя було видано сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0261389 від 19.08.1996 року. Дана земельна частка (пай) розташована на території Української сільської ради. на його імя був виданий Державний акт, але отримати його [PERSON] не встиг, так як 26 жовтня 2005 року помер. За життя 22 грудня 2003 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачу [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом, в тому числі і на земельну частку (пай). Позивач є спадкоємцем за заповітом, але не може належним чином оформити свої спадкові права, поскільки у неї відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай). Тому позивач [PERSON] з урахуванням змінених позовних вимог просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) на території Української сільської ради в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 26 жовтня 2005 року. В судове засідання представник позивач [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представники відповідача та третіх осіб - в судове засідання не зявились, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають і не заперечують проти їх задоволення. Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України (2017 року) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер 26 жовтня 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 007860 (а.с.9). Згідно копії заповіту від 22 грудня 2003 року, посвідченого секретарем Української сільської ради, [PERSON] все своє майно, яке на день його смерті буде належати йому, заповів [PERSON] Даний заповіт не відмінено і не скасовано, що підтверджується написом на ньому секретаря Української сільської ради від 20.11.2017 року (а.с.8). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0261389 від 19.08.1996 року, згідно з яким [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Кутузова розміром 5,0 в умовних кадастрових гектарах (а.с.27). Листом державного нотаріуса Прилуцької районної ДНК від 05.12.2017 року [PERSON] повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON], так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу сертифікату (а.с.11). У районній газеті «Трибуна хлібороба» за 18 листопада 2017 року поміщено оголошення про те, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON] вважати недійсним (а.с.12). Згідно інформаційної довідки відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області від 03.01.2018 року вартість земельної частки (паю) на території Української сільської ради, що належала [PERSON] згідно сертифікату серії ЧН № 0261389 станом на 26.10.2005 року становила 47 574, 50 грн. (а.с.35). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Так як спадкодавець [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай), дане право на даний час залишається неуспадкованим спадкоємцем за заповітом [PERSON], то до позивача, як спадкоємця, переходить право на прийняття спадщини, як спадкоємця за заповітом, зокрема і на земельну частку (пай), яка належала її чоловіку за життя згідно сертифікату серії ЧН № 0261389. Таким чином, поскільки матеріалами справи підтверджено той факт, що спадкодавець у встановленому законом порядку за життя набув право на земельну частку (пай), дане право було ним було оформлене належним чином, але залишається не успадкованим, суд приходить до висновку, що до позивача переходить це право на дану земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні і належним чином обґрунтовані, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved