Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON], який відповідно до свідоцтва про народження є батьком їх малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що батько дитини не проживає з ними, не бере участі у вихованні дитини, зовсім не підтримує стосунків, не цікавиться навчанням, матеріально не утримує, в зв'язку з чим, позивачка просить позбавити батьківських прав відповідача. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги за викладеними в позові обставинами, просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився про розгляд справи повідомлений належним чином. До матеріалів справи долучено заяву відповідача, підпис на якій посвідчено в нотаріальному порядку, із змісту якої вбачається, що відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Оскільки від відповідача не надходило заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи у його відсутності, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до ст.. 224 ЦПК України. Третя особа по справі служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації суду надали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про народження та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, батьком [PERSON] значиться [PERSON] (а.с.11, 17). Як вбачається із змісту позовної заяви, яка не заперечується відповідачем, [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, матеріально дитину не підтримує, життям дитини не цікавиться. Відповідно до висновку виконавчого комітету Деснянської районної в м. Києві ради - орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього сина [PERSON], [INFO] у зв'язку з ухиленням батька від виконання батьківських обов'язків (а.с. 18-19). Як вбачається з акту відвідування дитини за місцем проживання дитина проживає з матірю, дідусем та бабусею, для дитини створені належні умови проживання, наявне необхідне забезпечення дитини. (а.с.14) Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток [PERSON], [INFO], зокрема: не бере участі у вихованні, не цікавиться навчанням, не забезпечує необхідні умови для життя, матеріально не утримує. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Враховуючи викладене, а також те, що на даний момент дитина проживає разом з позивачкою, яка займається його вихованням, не заперечення відповідачем щодо позбавлення його батьківських прав, суд вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України витрати понесені позивачем по справі підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved