Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 13 липня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 817. Від спільного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Батько дітей матеріальної допомоги на їх утримання не надає та ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати дітей. Діти проживають разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Позивач зазначала, що вона не може самостійно належно утримувати дітей. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі Ѕ частини всіх доходів відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до повноліття кожною дитиною; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання матері до досягнення дитиною [PERSON] 3-рчного віку, тобто до [INFO] щомісячно в розмірі одного прожиткового мінімуму на особу відповідного віку. 20.02.2020 позивач [PERSON] подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій зменшила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання трьох дітей щомісячно в розмірі Ѕ частини всіх доходів відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду заяву, в якій підтримала уточнену позовну заяву та проводити розгляд справи за її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 липня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження від 12 липня 2002 року серія [NUMBER] , актовий запис № 817. Від спільного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції від 21 лютого 2003 року серія [NUMBER] , актовий запис № 335; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва від 25 травня 2005 року серія [NUMBER] , актовий запис № 1066; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві від 18 квітня 2014 року серія [NUMBER] , актовий запис № 878; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції від 04 серпня 2018 року серія [NUMBER] , актовий запис 1983. Батьком дітей є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривень, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривні, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень. Так, на день розгляду справи змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, який порівняно з прийняттям рішення щодо розміру аліментів суттєва збільшився. Згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до вимог ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що неповнолітні діти проживають разом з матір`ю, перебувають на її утриманні, тоді як відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків. З`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані докази, а також

Outcome: approved