Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 11.11.2014 між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Великояблунівської сільської ради Смілянського району Черкаської області. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний момент спільне господарство не ведуть. Майнового пору між ними не має. Протягом року сторони проживають окремо, шлюб носить формальний характер. На підставі викладеного, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований 11.11.2014 у виконавчому комітеті Великояблунівської сільської ради Смілянського району Черкаської області (актовий запис № 5). Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Просила строк для примирення не надавати. Прізвище після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Строк на примирення просив не надавати. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 11.11.2014 у виконавчому комітеті Великояблунівської сільської ради Смілянського району Черкаської області (актовий запис № 5) сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб [NUMBER]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Згода про місце проживання дитини на сьогодні досягнута. Майнового спору між сторонами на даний час немає. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Зясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують протягом тривалого часу, вони не повязані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, а тому, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про шлюб позивач змінила прізвище після реєстрації шлюбу на «[PERSON]». А тому за її клопотанням, прізвище після розірвання шлюбу позивачу необхідно не залишити, а змінити на «[PERSON]». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved