Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14.09.2007 міським відділенням реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1012. В обґрунтування позову зазначила, що від шлюбу сторони мають двох спільних дітей - [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що підставою для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу є ті обставини, що у них з чоловіком, різні погляди на життя. Шлюбні відносини між ними припинені, більше двох років тому, з того ж часу проживають окремо, подружжя не веде спільного господарства, а тому позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно, примирення між ними не можливо, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. У судове засідання позивач не з`явилась, повідомлялась про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд шлюб розірвати. Прізвище при укладанні шлюбу не змінювала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений заздалегідь та належним чином, проте від відповідача до суду надійшла заява, зі змісту якої вбачається, що він не заперечує проти розірвання шлюбу, просить позов задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Від учасників провадження не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 14.09.2007 Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1012 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 14.09.2007). Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , виданий Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 19.06.2008, актовий запис № 585) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , виданий Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 19.06.2008, актовий запис № 586). Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не змінювала своє прізвище у зв`язку з укладенням шлюбу, тому підстави для вибору прізвища після розірвання шлюбу відсутні. Таким чином, зважаючи, на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують більше двох років, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved