Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON] і просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], визначені у твердій грошовій сумі в розмірі 1100,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини певного віку, починаючи з дня звернення з даною заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вони з відповідачем 04.11.2014 року зареєстрували шлюб. У шлюбі в них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. На протязі останнього часу відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дитини. В добровільному порядку не сплачує аліменти на його утримання. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином, що підтверджується оголошенням на сайті Гусятинського районного суду Тернопільської області. Про причини неявки суд не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надходило. Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач не надав до суду відзив, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, та те, що позивач надала згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідача, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Симаник) [PERSON] 04 листопада 2014 року в Гримайлівській селищній раді Гусятинського району Тернопільської області зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ИД №109833 виданого Гримайлівською селищною радою Гусятинського району Тернопільської області. Від спільного проживання у шлюбі в сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-ИД № 212687, виданого 18 червня 2015 року Гримайлівською селищною радою Гусятинського району Тернопільської області. Як вбачається з довідки про склад сімї № 1833 виданої 09 листопада 2018 року Гримайлівською селищною радою Гусятинського району Тернопільської області, [PERSON] дійсно проживає у [INFO] та разом із нею зареєстровані чоловік [PERSON] та дочка [PERSON]. Згідно акту обстеження матеріально побутових умов проживання №57 від 09 листопада 2018 року, [PERSON] проживає у [INFO] разом із дочкою [PERSON], а чоловік [PERSON] за вказаною адресою зареєстрований, але не проживає. Як видно з позовної заяви позивачка не працює, згідно довідки №112 виданої амбулаторією загальної практики сімейної медицини 09.11.2018 року, позивачка [PERSON] є вагітною (термін 25 тижнів). В силу вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ст.182 СК України при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~рухомого та\~нерухомого майна,\~грошових коштів; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач [PERSON] у добровільному порядку належним чином не виконує свого обовязку щодо утримання їхньої спільної дитини [PERSON]. Враховуючи вищезазначене, та те, що відповідач є працездатним, його стан здоровя задовільний, інших утриманців, крім дитини немає, приймаючи до уваги інтереси дитини та забезпечення її гармонійного розвитку, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обовязку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, суд приходить до переконання, що потрібно стягувати з відповідача, в користь позивачки, аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1100 гривень щомісячно, починаючи з 15 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, вік, стан здоровя дитини та потреби дитини, для забезпечення її гармонійного розвитку, відсутність у відповідача інших утриманців. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачем не представлено суду та в судовому засіданні не здобуто жодних доказів, про те, що він за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обовязків по утриманню дитини та сплачувати аліменти. Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Стягнути з відповідача в користь Держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок. На підставі наведеного, ст.ст. 141, 180, 181, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved