Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача та третьої особи на стороні відповідача про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування позову зазначає, що за життя її чоловік [PERSON] працював у сільському господарстві і отримав земельну частку (пай) та йому було видано сертифікат серії ЧН № 0250863, яка розташована на території Липівської сільської ради, але був втрачений з невідомих позивачу причин. 08 квітня 2002 року помер [PERSON], позивач разом із неповнолітнім на той час сином [PERSON], [INFO], прийняли спадщину, так як на момент смерті проживала разом із спадкодавцем. Але оформити свої спадкові права, зокрема, і на земельну частку (пай) позивач не може, так як сертифікат втрачений. Її син відмовляється від своєї частки у спадщині, тому позивач [PERSON] просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) після смерті свого чоловіка [PERSON], що належала йому на підставі сертифікату серії ЧН № 0250863. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримала і просила задовольнити, поскільки її чоловіку за життя видавався сертифікат на право на земельну частку (пай), але оригінал був втрачений, тому вона не може оформити свої спадкові права після смерті чоловіка належним чином. Представник відповідача Липівської сільської ради [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] визнала і не заперечувала проти його задоволення. Третя особа [PERSON]В .в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову [PERSON]О, він відмовляється від своєї частки у спадщині після смерті батька. Суд, заслухавши сторони, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер 08 квітня 2002 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1- ЕЛ № 151739 (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ ЕЛ № 343491 [PERSON] 04.09.1993 року уклала шлюб із [PERSON] і їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ЕЛ № 269357 [PERSON] народився 18 вересня 1989 року, в графі «Мати» зазначено [PERSON], в графі «Батько» - [PERSON] (а.с.18). згідно довідки Липівської сільської ради від 17.06.2015 року [PERSON] до дня смерті 08.04.2002 року проживав та був зареєстрований в [INFO], разом з ним проживали та були зареєстровані дружина [PERSON] та син [PERSON] (а.с.11). Згідно заяви, поданої [PERSON] до нотаріальної контори 17.07.2015 року, він відмовляється від своєї частки у спадщині після смерті батька [PERSON] (а.с.17). В районній газеті «Трибуна хлібороба» за 01 листопада 2014 року було поміщено оголошення про те, що земельний сертифікат серії ЧН № 0250863, виданий на імя [PERSON]І, вважати недійсним (а.с.9). Згідно довідки відділу Держземагенства у Талалаївському районі від 23.07.2015 року вартість земельної частки (паю) згідно сертифікату серії ЧН № 0250863, що належали [PERSON] на території Липівської сільської ради станом на 08.04.2002 року становила 23910,50 грн. (а.с.25). Згідно повідомлення Талалаївської районної державної нотаріальної контори від 30.07.2015 року після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась (а.с.28). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Суд приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай), але сертифікат був втрачений з невідомих причин, дане право входить до складу спадщини, яка перейшла до його спадкоємця за законом дружини [PERSON], так як входила до складу всієї спадкової маси. Таким чином, поскільки матеріалами справи підтверджено той факт, що спадкодавець [PERSON] встановленому законом порядку за життя набув право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату, дане право не було успадковане, але поскільки успадкуванню позивачем підлягає вся спадщина, то суд приходить до висновку, що до позивача [PERSON], з врахуванням відмови іншого спадкоємця за законом від своєї частки у спадщині, в порядку спадкування за законом переходить і право на земельну частку (пай), що належала її померлому чоловіку. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні і належним чином обґрунтовані, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved