Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про відшкодування шкоди, в якому просить стягнути з [PERSON] шкоду в розмірі 129765, 80 грн, з ПрАТ СК «Еталон» страхове відшкодування в розмірі 49500 грн. В обгрунутвання позовних вимог покликається на те, що 29.01.2017 біля 20:09 год на 5 км автодороги Західний обхід м.Львова відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки ГАЗ 3110 н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки Audi Q5 н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті ДТП автомобіль марки Audi Q5 н.з. [NUMBER] отримав технічні пошкодження. Постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 14.02.2018 доведено вину [PERSON] у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП. Як випливає із висновку №74 експертного авто товарознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 179265, 80 грн. Згідно з полісом АЕ/6878123, підписаного між [PERSON] й ПрАТ СК «Еталон» та який діяв на момент ДТП, ліміт відповідальності за шкоду заподіяного майну становить 50000 грн. Франшиза згідно даного полісу становить 500 грн. З метою досудового врегулювання існуючих правовідносин [PERSON] було надіслано вимогу №29/05 про відшкодування шкоди,яка ним була отримана 06.06.2018, однак така залишена ним без належного реагування. Одразу після настання ДТП відбулось звернення у ПрАТ СК «Еталон» із повідомленням про подію та заявою на виплату страхового відшкодування. Після доведення факту вини [PERSON] у ДТП на адресу страхової компанії було надіслано відповідне судове рішення та повторно заяву на виплату страхового відшкодування із зазначенням банківських реквізитів для перерахування необхідної суми, проте така виплата у встановлений строк так і не відбулась. Просить позов задовольнити. 25.09.2018 відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон» подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтовані, безпідставні та такі, що не доведені належними доказами. Позивачем пропущено строк для звернення до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, у зв`язку з чим їй було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. 31.01.2017 до СК «Еталон» із повідомленням про настання випадку звернувся [PERSON] та надав копію паспорту та довідку ідентифікаційного коду. 26.04.2018 до СК «Еталон» було направлено лист із заявою про виплату страхового відшкодування від [PERSON] від 02.04.2018, який був отриманий СК «Еталон» 03.05.2018. Дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу «ГАЗ 3110» н.з. [NUMBER] , сталася 29.01.2017, що підтверджується постановою Яворівського районного суду Львівської області від 14.02.2018, а тому у відповідності до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк для подання заяви про виплату страхового відшкодування у позивача закінчився 29.01.2018. В задоволенні позовних вимог про відшкодування шкоди в розмірі 49500 грн просить відмовити. Справа перебувала в провадженні судді [PERSON] з 09.08.2018, в подальшому у зв`язку із закінченням строку відрядження судді, 08.11.2018 протоколом автоматизованого розподілу справу передано судді Швед Н.П. 01.03.2019 у зв`язку із закінченням повноважень першого періоду призначення на посаду судді, протоколом автоматизованого розподілу справу передано судді Карпин І.М. 01.03.2019 матеріали справи прийнято до провадження, одночасно за клопотанням позивача витребувано матеріали страхової справи стосовно ДТП, яка мала місце 29.01.2017. Розгляд справи призначено на 13.06.2019. В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями сторін. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились. Представник позивача подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, хоч належним чином повідомлявся про час та місце проведення судового розгляду, жодних клопотань не надсилав. Представник відповідача ПрАТ СК «Еталон» в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду. В судовому засіданні 20.02.2020 представник відповідача проти позовних вимог [PERSON] заперечувала з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. 29 січня 2017 року о 20 год. 09 хв. [PERSON] на 5 км автодороги Західний обхід м.Львова, керуючи автомобілем марки ГАЗ 3110, номерний знак [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, повертаючи ліворуч на головну дорогу, взяв завеликий радіус повороту та виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем марки Ауді, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали технічні пошкодження. Цивільна відповідальність у зв`язку з експлуатацією транспортного засобу ГАЗ 3110, номерний знак [NUMBER] на час настання дорожньо-транспортної пригоди 29 січня 2017 року була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06 лютого 2016 року (поліс АЕ/6878123). Страховиком є відповідач ПрАТ Страхова компанія «Еталон». Постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 14 лютого 2018 року у справі № 460/7/18 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до висновку №74 експертного автотоварознавчого дослідження від 20 березня 2017 року, проведеного за заявою [PERSON] , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля Audi Q5 реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер кузова [NUMBER] в цінах станом на час проведення дослідження 16.02.2017 становить 179265,80 грн. Спірні правовідносини регулюються Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) та главою 82 підрозділу 2 розділу ІІІ ЦК України. 31 січня 2017 року [PERSON] звернувся до страхової компанії «Еталон» із повідомленням про настання страхового випадку. 28 березня 2017 року та 16 травня 2017 року Страхова компанія «Еталон» надсилала повідомлення [PERSON] , в якому зазначала, що для прискорення розгляду страхової справи та прийняття рішення щодо відшкодування завданої шкоди необхідно подати ряд документів, зокрема заяву на виплату страхового відшкодування від власника пошкодженого транспортного засобу із зазначенням повних реквізитів. З матеріалів справи на виплату страхового відшкодування вбачається, що [PERSON] заяву про виплату страхового відшкодування у зв`язку з пошкодженням автомобіля у ДТП від 02.04.2018 надіслала в СК «Еталон» 26.04.2018. Страховиком прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, про що повідомлено заявника листом № 01-04-10903 від 08 травня 2018 року. Страховик мотивував таку відмову, посилаючись на ст. 37.1.4. Закону України № 1961-IV відповідно до якого підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Статею 37.1.4 Закону України № 1961-IV передбачено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування з передбаченими ст. 35 цього Закону додатками впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого. При цьому зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV строк є присічним і поновленню не підлягає. Установивши, що позивач звернувся до страховика із заявою про страхове відшкодування з пропуском річного строку (дата настання дорожньо-транспортної пригоди - 29 січня 2017 року; дата звернення з заявою про виплату страхового відшкодування - 26 квітня 2018 року), ПрАТ СК «Еталон» правомірно відмовила їй у виплаті страхового відшкодування, оскільки у цьому випадку вимога заявлена про відшкодування шкоди майну, річний строк обчислюється з моменту настання події (дорожньо-транспортної пригоди). Докази, які б достовірно підтверджували, що позивач у визначений законом строк звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування відсутні. Суд дійшов висновку, що відмова страховика у виплаті страхового відшкодування ґрунтується на вимогах Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст. 37.1.4.). Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди поза межами страхового відшкодування в розмірі 129 765,80 грн ( 179265,80 грн ( вартість відновлювального ремонту транспортного засобу) - 50000 грн ( розмір страхового відшкодування) + 500 грн (франшиза) підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] . Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає частково до задоволення в частині стягнення майнової шкоди з відповідача [PERSON] в розмірі 129 765,80 грн, в решті вимог пред`явлених до відповідача ПрАТ СК «Еталон» слід відмовити. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача [PERSON] слід стягнути в користь [PERSON] сплачений судовий збір в розмірі 1297,66 грн.

Outcome: partial