Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання в період догляду за дитиною до трьохрічного віку, мотивуючи його тим, що вона 31.08.2013 року вступила в шлюб із відповідачем [PERSON]. Від даного шлюбу має одну дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини із усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,з дня пред'явлення до суду позову і до досягнення дитиною повноліття. Також, у зв'язку з тим, що позивач не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку та потребує від чоловіка матеріальної підтримки, прохала стягнути з відповідача на своє утриманняаліменти у розмірі 1/4 частини із усіх видів його заробітку, щомісячно, з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трьох років. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд розглянути позовну заяву без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся. Про причини неявки суд не повідомив. З огляду на викладене, суд, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх в своїй сукупності, приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 31.08.2013 року [PERSON], [INFO] та [PERSON] зареєстровані у шлюбі (а.с. 4). Як вбачається із копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 07.03.2014 року, [PERSON] та [PERSON] мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки №02-19/235, виданою Очеретуватівською сільською радою Семенівського району Полтавської області від 28.10.2015, [PERSON] не зареєстрована, але проживає з 10 вересня 2015 року за адресою: [ADDRESS] разом з малолітнім сином [PERSON], [INFO] Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.192 ЦПК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів уразі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідач матеріальної допомоги на утримання своєї дитини, яка перебуває на повному утриманні позивача добровільно не надає. Враховуючи вищевикладене, суд, вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини із усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,з дня пред'явлення до суду позову і до досягнення дитиною повноліття, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьохрічного віку, відповідач не здійснює матеріальну підтримку своєї дружини, яка позбавлена можливості самостійно заробляти на прожиття та утримання дитини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання позивача у розмірі 1/4 частини із усіх видів його заробітку, щомісячно, з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трьох років є обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць. Днем пред'явлення позову є 18 вересня 2015 року. Судові витрати згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України необхідно здійснити за рахунок відповідача.

Outcome: approved