Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] В обґрунтування позовних вимог вказує, що 23.10.1999 року Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області зареєстровано шлюб між нею та [PERSON], актовий запис № 450. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя, різні звички та уподобання. З питань сумісного життя вони не знаходили спільної мови, мають різні погляди на виховання дітей. Відповідач виявився безвідповідальною людиною. Матеріально сімю не забезпечує. Весь вільний час витрачає на спілкування зі своїми друзями, їй і дітям уваги не приділяє. Зловживає спиртними напоями. На дітей відповідач сплачує аліменти. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, оскільки вищенаведений стан речей не відповідає її уяві про нормальне подружнє житія. Про неможливість примирення між нею і відповідачем свідчить та обставина, що протягом останніх двох років вона неодноразово вмовляла відповідача змінити своє ставлення до сімї, проте, ці вмовляння ні до чого не призвели. Питання про поділ майна, що нажито ними під час шлюбу, буде вирішуватись окремо. Питання про місце проживання неповнолітніх дітей між ними вирішено, діти будуть проживати з нею. На підставі вищевказаного просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності позивача та відповідача, на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. З урахуванням ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб, 23.10.1999 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Чухно) укладено шлюб, реєстрацію якого здійсненоКрасноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 450 (а.с. 6). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей:[PERSON], [INFO], свідоцтво про народження від 05 лютого 2002 року, серії І-НО № 271910, актовий запис № 59 (а.с.6), [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження від 03 квітня 2012 року, серії І-НО № 440870, актовий запис № 200 (а.с.7). Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сумісне життя у сторін не склалося, сімейні та шлюбні відносини припинились, сімя остаточно розпалася.Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені.Спільне господарство не ведеться, примирення між ними неможливо. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.2 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім'єю. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Розриваючи шлюб між сторонами, суд враховує інтереси неповнолітніх дітей сторін, повноцінний розвиток та виховання яких у сім'ї, у якій існують постійні непорозуміння є неможливим. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, виявили взаємну згоду на розірвання шлюбу, сімя розпалась остаточно і можливість її збереження втрачена, а тому суд вважає, що формально існуючий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved