Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи його тим, що 15 вересня 2012р. між позивачем та відповідачем, було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, про що зроблено актовий запис №2. Від вказаного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою та перебуває на її повному утриманні. З відповідачем проживають окремо з 15.10.2013р. Матеріальне забезпечення дитини за її рахунок є недостатнім. Відповідач добровільну допомогу на утримання дитини не надає з 15.10.2013р.. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги змінила та прохала стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, вказала що відповідач жодної допомоги на утримання спільного сина не надає з 15.10.2013р. судові витрати прохала покласти на відповідача. В судове засідання відповідач, [PERSON], повторно не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. З огляду на викладене суд, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи, проти чого позивач не заперечував. Суд, вислухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх в своїй сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом по справі встановлено, що 15 вересня 2012р. між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після одруження «[PERSON]»), було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, про що зроблено актовий запис №2. Від вказаного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою та перебуває на її повному утриманні. З відповідачем проживають окремо з 15.10.2013р. Матеріальне забезпечення дитини за її рахунок є недостатнім. Відповідач добровільну допомогу на утримання дитини не надає з 15.10.2013р.. Стан здоров'я відповідача задовільний, має змогу надавати матеріальну допомогу. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.02.2013р. [PERSON] народився 07.02.2013р., в графі «батько» зазначено - «[PERSON]», в графі «мати» зазначено - «[PERSON]». Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ст. 183 ч. 1 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ст. 191 ч. 1 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.192 ЦПК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів уразі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судові витрати згідно ст. 88 ч. 3 ЦПК України необхідно віднести за рахунок відповідача. Відповідно до ст. 367 п.1 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved