Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в подальшому уточненим, до [PERSON] та [PERSON], які діють як законні представники малолітньої [PERSON], третя особа - служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області, про виділення в натурі її частки в розмірі ? у спільній сумісній власності колишнього подружжя, а саме: визнати за позивачем право власності на гараж [NUMBER] в гаражному кооперативі «Східний-Тернопіль» по вул. Лесі Українки в місті Тернополі та стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача грошову компенсацію її частки у праві власності на автомобіль марки Mitsubishi Pajero, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER] в розмірі 139042,50 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач і [PERSON] перебували у шлюбі з 17.09.1997 року. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.04.2013 року даний шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу питання поділу спільного майна подружжя не вирішувалося. [INFO] року [PERSON] помер. Як стало відомо позивачу, усе майно колишній чоловік заповів на користь своєї неповнолітньої правнучки [PERSON]. Так як спадкоємець є неповнолітня, позов пред'явлено до її батьків, які діють як її законні представники. Позивач та її представник в судове засідання 27.03.2017 року не з'явилися, однак на адресу суду надійшла заява від представника позивача, в якій просить суд справу розглянути без її участі, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Законні представники відповідача в судове засідання не з'явились,не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку. [PERSON] попередньо подав до суду письмові заперечення, які зводяться до того, що спадщину після померлого [INFO] [PERSON] ніхто не оформив, а гараж набутий у власність [PERSON] ще до одруження із позивачем. Просить відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи - служби у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області в судове засідання 27.03.2017р. не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, а також вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 17 вересня 1997 року, що підтверджується штампом в паспорті позивача, а також нижченаведеним рішенням суду. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.04.2013 року по справі №607/1397/13-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [INFO] року [PERSON] помер. Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно №39905240 від 01.07.2015 року [PERSON] на праві приватної власності належить гараж [NUMBER] в обслуговуючому кооперативі «Східний-Тернопіль» по вулиці Лесі Українки, 4 в м. Тернополі. Підстава виникнення права власності - свідоцтво про право власності [NUMBER], видане 19.12.2013р. державним реєстратором Сагайдак І.В. Як вбачається з довідки, виданої Управлінням Державтоінспекції Управління МВС України в Тернопільській області №44 від 30.06.2015 року, згідно з автоматизованим обліком зареєстрованих транспортних засобів УДАІ УМВС України в Тернопільській області АІС «Автомобіль» та НАІС ДДАІ, а також облікової картки приватного транспортного засобу, за [PERSON], [INFO], станом на 30.06.2015 року зареєстрований транспортний засіб Mitsubishi Pajero, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER]. Дата реєстрації права власності - 14.06.2008р. В довідці №63/01-16 від 12.01.2016 року Тернопільської районної державної нотаріальної контори зазначається, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 42659427 від 12.01.2016 року після гр. [PERSON], померлого [INFO] року, спадкова справа не заводилася. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №42659526 від 12.01.2016 року від імені гр. [PERSON] посвідчувався заповіт. Відповідно до копії заповіту від 14.07.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Кашанською М.І., [PERSON] все належне йому рухоме і нерухоме майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право, включаючи грошові заощадження заповів [PERSON], [INFO]. Ухвалою суду від 05.09.2016 року за клопотанням сторони позивача була призначена судова автотоварознавча та судова будівельно-технічна експертизи для визначення ринкової вартості автомобіля Mitsubishi Pajero, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER] та гаража [NUMBER] в гаражному кооперативі «Східний - Тернопіль», що по вул. Лесі Українки в м. Тернополі. Відповідно до листа №758/16-22 від 03.11.2016 року Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, отриманого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 07.11.2016 року, ухвалу суду в частині призначення судової автотоварознавчої експертизи по визначенню ринкової вартості автомобіля Mitsubishi Pajero, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER], не виконано у зв'язку з невиконанням відповідачами клопотання експерта про огляд автомобіля. 22.12.2016 року з Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України повернулися матеріали цивільної справи без виконання, провадження у Тернопільському відділенні КНДІСЕ закрито у зв'язку з невиконанням клопотання експерта про присутність сторін та забезпечення безперешкодного доступу до об'єкта дослідження - гаража [NUMBER] в гаражному кооперативі «Східний - Тернопіль», що по вул. Лесі Українки в м. Тернополі. Відповідно до довідки про середню вартість колісного транспортного засобу Mitsubishi Pajero, 2007 року випуску, виданої фізичною особою-підприємцем [PERSON] станом на 01.02.2017 року його середня ринкова вартість становить 16670 доларів США або 451415 грн. Згідно висновку про ринкову вартість майна, виданого фізичною особою-підприємцем [PERSON] станом на 01.02.2017 року вартість будівлі гаража загальною площею 36.8 кв.м у м. Тернополі по вулиці Лесі Українки 4, обслуговуючий гаражний кооператив «Східний -Тернопіль», гараж [NUMBER] становить 173330 гривень. Розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про часткову обґрунтованість позовних вимог, підтвердження їх матеріалами справи та необхідність частково задовольнити позовні вимоги з наступних мотивів. Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно статті 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до вимог ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно вищевказаних правовстановлюючих документів, гараж та автомобіль були зареєстровані за [PERSON] під час перебування у шлюбі з позивачем. Відповідно до ч. 1 статті 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 статті 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як вбачається зі ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згідно ч.1 ст.39 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Оскільки особа, на користь якої складено заповіт [PERSON] є малолітньою -- [INFO], тому її батьки, діють як її законні представники. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання за позивачем права власності на ? ідеальну частку гаража [NUMBER] в гаражному кооперативі «Східний-Тернопіль» по вулиці Лесі Українки в місті Тернополі та ? ідеальну частку автомобіля Mitsubishi Pajero, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER], в порядку поділу спільного сумісного майна колишнього подружжя. В решті ж вимог, а саме визнання права власності на цілий гараж та компенсацію частки за автомобіль слід відмовити, так як ці вимоги суперечать вищевказаним положенням Сімейного кодексу України, законні представники малолітньої [PERSON] не надали згоди на грошову компенсацію. Відповідно до статті 88 ЦПК України, зважаючи на те, що позов задоволено частково, а вартість ? частини гаража (86665,00 грн.) і ? частини автомобіля (225707,50 грн.) складає 312372,50 грн., із [PERSON] та [PERSON] на користь позивача слід стягнути 3123,72 грн. судового збору, тобто по 1561,86 грн. з кожного.

Outcome: partial