Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її батьку [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 жовтня 1987 року належало 7/12 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS] в місті Кіровограді. Її дядьку [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28 березня 1977 року належало 5/12 часток зазначеного житлового будинку. [INFO] року [PERSON] помер, і після його смерті відкрилася спадщина на 5/12 часток житлового будинку. Спадкоємцем за законом другої черги згідно ст. 530 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) являється [PERSON], який є рідним братом [PERSON], який прийняв спадщину відповідно до п. 1 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) як такий, що фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. За життя [PERSON] ніяких дій щодо оформлення спадщини після смерті брата [PERSON] не вчинив. [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на 7/12 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS] в місті Кіровограді. [PERSON] та дочка її брата [PERSON] - [PERSON] - онука [PERSON] являються відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємцями за законом першої черги. Інші спадкоємці як за законом, так і за заповітом відсутні. 13 липня 2011 року Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою по реєстрам № 2-569 та № 2-572 [PERSON] та [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частки спадкового майна кожній, яке складається з 7/12 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS] Зазначила, що у липні 2012 року вона звернулась до Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після смерті її батька [PERSON] на 5/12 частин житлового будинку під [ADDRESS] в місті Кіровограді, належної громадянину Російської Федерації, [PERSON], померлому [INFO] року. Однак, вивчивши документи, нотаріус пояснила, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом не зможе через об'єктивні обставини. Також вказала, що вона проживала у спадковому житловому будинку з 22 лютого 2002 року, а її батько [PERSON] з 14 травня 1989 року. [PERSON] постійно проживав в Російській Федерації з моменту оформлення спадщини в 1977 році, жодного дня не проживав за адресою [ADDRESS], будинком не користувався, витрати на утримання не ніс. З [INFO] року, тобто з моменту смерті їх матері [PERSON], будинком безперешкодно володів, користувався та доглядав тільки [PERSON]. Після його смерті позивач продовжувала володіти, користуватися та доглядати за будинком та продовжує це робити і зараз щодо 5/12 частин вказаного будинку. Натомість спадкоємці [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] ніяких дій по відношенню до 5/12 часток житлового будинку не вчиняють. Даним об'єктом нерухомого майна вони ніколи не цікавились, його не утримували, не користувались. Вважає, що спочатку [PERSON], а потім вона [PERSON] добросовісно заволоділи чужим майном і продовжували відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше десяти років. В зв'язку з чим просить визнати за нею, [PERSON], право власності за набувальною давністю щодо 5/12 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS] в м.Кіровограді, що належали [PERSON], який помер [INFO] року. Ухвалою суду від 11 червня 2014 року залучено до участі у справі у якості співвідповідача [PERSON] власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надала письмові пояснення, в яких не заперечувала щодо задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час, дату і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила. Представник відповідача [PERSON] власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позову у разі підтвердження обставин зазначених в позовній заяві. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьку позивачки [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 14 жовтня 1987 року Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою по реєстру № 3-2878, належало 7/12 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS] [PERSON] (дядьку [PERSON]) на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 28 березня 1977 року Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою по реєстру № 2-1353, належало 5/12 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS] в місті Кіровограді, що підтверджується архівною довідкою № 95417, виданою КООБТІ 12 березня 2013 року (а.с. 11). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 11 січня 2000 року відділом ЗАГС м. Усіпська республіки Комі Російської Федерації, актовий запис № 07 (а.с. 6). Після його смерті відкрилася спадщина на 5/12 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями [ADDRESS] Спадкоємцем за законом другої черги згідно ст. 530 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) являється [PERSON], який є рідним братом [PERSON] (а.с. 115, 116). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 05 липня 2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 1972 (а.с. 5). Після його смерті відкрилася спадщина на 7/12 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS] в місті Кіровограді. Позивач [PERSON] та дочка її брата [PERSON] - [PERSON] - онука [PERSON] являються відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємцями за законом першої черги. 13 липня 2011 року Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою по реєстрам № 2-569 та № 2-572 [PERSON] та [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частки спадкового майна кожній, яке складається з 7/12 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями [ADDRESS] в місті Кіровограді (а.с. 8, 75). Встановлено, що у липні 2012 року позивач [PERSON] звернулась до Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після смерті її батька - [PERSON], померлого [INFO] року, на 5/12 частин житлового будинку [ADDRESS] в місті Кіровограді, належної громадянину Російської Федерації, [PERSON], померлому [INFO] року. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку після смерті [PERSON], оскільки є спадкоємці першої черги спадкування за законом які прийняли спадщину (а.с. 90). Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживала у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] з 22 лютого 2002 року, а її батько [PERSON] з 14 травня 1989 року, що підтверджується довідкою № 141, виданою 06 липня 2012 року квартальним комітетом № 14 Ленінського району міста Кіровограда та домовою книгою № 273 на домоволодіння по [ADDRESS] в м.Кіровограді (а.с. 104-106). [PERSON] житловим будинком за адресою [ADDRESS] в місті Кіровограді не користувався, оскільки постійно проживав в Російській Федерації. Відповідачі будинком не цікавляться, витрат в його утриманні не здійснюють. Після смерті [PERSON] позивач продовжувала володіти, користуватися та доглядати за 5/12 частин житлового будинку. Тобто, позивач починаючи з 22 лютого 2002 року добросовісно, відкрито та безперервно володіла житловим будинком за адресою: [ADDRESS] Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Згідно з п. 13 зазначеної Постанови Пленуму можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Таким чином, зазначені фактичні обставини свідчать про наявність підстав для визнання за позивачем права власності за набувальною давністю щодо 5/12 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS] в м.Кіровограді, що належали [PERSON], який помер [INFO] року, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved