Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач послалась на те, вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є сином позивача. З 2010 року відповідач [PERSON] не проживає у її будинку, його особистих речей в будинку не має, комунальні послуги не сплачує. Перешкод в користування жилим приміщенням вона відповідачу не чинила. У даний час точна адреса місця проживання відповідача їй не відома. Оскільки відповідач зареєстрований у її будинку, то вона вимушена платити за нього комунальні послуги. Тому позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач підтримала позов з вищевикладених підстав, просить позовні вимоги задовольнити, також пояснила, що її син в даний час знаходиться в Російській Федерації, точна його адреса їй не відома. З 2010 року по цей час син не проживає у її будинку. Проти розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення не заперечує Відповідач повторно у судове засідання не з'явився, судом сповіщався про день, час та місце судового розгляду належним чином відповідно до ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив на позов не подав. 22.10.2018 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, свідків, вважає, що позов заявлено обґрунтовано, тому позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 16 жовтня 2000 року, зареєстрованим Сватівським БТІ за № [NUMBER] ( а.с. 7, 51). Згідно розпорядження Сватівського міського голови № 10 від 18.01.2016 року [ADDRESS] був перейменований у [ADDRESS] (а.с.51). З довідки Сватівської міської ради № 4741 від 12.07.2018 року вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Відповідач [PERSON] є сином позивача [PERSON], що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.09.2018 року ( а.с. 31). Відповідач по цей час зареєстрований в квартирі позивача за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8-12). З акту обстеження, який складено депутатом Сватівської міської ради [PERSON], вбачається, що з 2010 року відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивача, кожен окремо підтвердили те, що відповідач [PERSON] з 2010 року без поважних причин не проживає в квартирі позивача за адресою: [ADDRESS] а також пояснили, що [PERSON] не приймав участі в утриманні будинку, де він знаходиться, їм не відомо. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. У даному випадку суду доказів поважності причини відсутності відповідача за місцем його реєстрації в строк більше одного року не надано. Суд же розглядає справу відповідно до ст. ст. 12 та 13 ЦПК України на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь в розгляді справи, доказів, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вся сукупність наданих доказів свідчить про те, що відповідач більше як один рік відсутній на спірній житловій площі без поважних причин. За таких обставин, суд доходить висновку, що відповідач понад один рік не користується спірною житловою площею без поважних причин, а тому суд робить висновок про обґрунтованість вимог позивача. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» позбавлення особи права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. Суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved