Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визначенні позивачу додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом є доньки померлої: позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . Позивач доглядала за матір`ю до її смерті та здійснила організацію її поховання. Тяжка онкологічна хвороба матері та її смерть негативно вплинули на стан здоров`я позивача, яка перебувала у пригніченому стані. На початку листопада 2020 року позивачу було діагностовано коронавірус, після хвороби у позивача почались серцево-судинні ускладнення та загострились хронічні захворювання, у зв`язку з чим позивач вимушена була проходити обстеження та курс лікування. Строк для прийняття спадщини після смерті матері позивача сплив 17.03.2021 року . Позивач звернулась до нотаріальної установи із заявою про прийняття спадщини 29.04.2021 року, однак нотаріусом 25.05.2021 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском позивачем строку прийняття спадщини після смерті матері, тому позивач вимушена звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 липня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 липня 2021 року підготовче засідання закрито, та справу призначено до розгляду в судовому засіданні по суті вимог. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, що містить зміст позовної заяви. Відповідач [PERSON] та її уповноважений представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечили в повному обсязі з підстав, що містить письмовий відзив на позовну заяву, долучений до матеріалів справи. (а.с. 64-67) Представник третьої особи Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали спадкової справи № 1/2021, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності від 18.10.2005 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), квартира [ADDRESS] належить на праві власності: [PERSON] . (а.с. 101) [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла у віці 87 років, що підтверджено Свідоцтвом про смерть, виданим Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від [INFO], актовий запис № 1980. (а.с. 7) Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її доньки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , що підтверджено свідоцтва про народження останніх, та свідоцтвами про укладення шлюбу, якими змінено прізвища. (а.с. 8, 11, 90, 96) Згідно Договору-замовлення № 1.135985К від 18.09.2020 року [PERSON] здійснено організацію та оплату проведення поховання матері [PERSON] (а.с. 14, 15, 16) За даними Результату аналізу № 147145 молекулярно-генетичного дослідження від 11.11.2020 року, складеного КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Русанівка» Дніпровського району м. Києва» [PERSON] діагностовано РНК коронавірусу SARS-CoV-2. (а.с. 30, 32) За даними медичної документації, долученої до матеріалів справи [PERSON] проходила довготривале лікування хвороби коронавірусу SARS-CoV-2 та його ускладнень щодо встановлених хронічних захворювань. Загострень внаслідок хвороби коронавірусу SARS-CoV-2. (а.с. 17-33) 15.01.2021 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сокуренка О.Д. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , до смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 86) 15.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сокуренком О.Д. складено письмове повідомлення на ім`я [PERSON] про необхідність у строк до 17.03.2021 року звернутись із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (а.с. 110), однак матеріали спадкової справи не містять даних про отримання повідомлення нотаріуса адресатом [PERSON] . 02.04.2021 року [PERSON] повторно подано до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сокуренка О.Д. заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , до смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 111) 02.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сокуренком О.Д. видано на ім`я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме: на квартиру [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] (а.с. 117) 29.04.2021 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Охріменко М.С. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , до смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 34) Листом № 10/02-14 від 25.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сокуренка О.Д., яким 15.01.2021 року відкрито спадкову справу щодо майна [PERSON] , відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку із пропуском шестимісячного терміну для подачі заяви про прийняття спадщини. (а.с. 36, 37) Відповідно до частини 1 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємством визнається перехід майна спадкодавця в разі його смерті до іншої осо\-би - спадкоємцю у порядку передбаченому за\-конодавством. Спадкоємець може прийняти спадщину за заповітом або за законом. У ви\-падку, коли спадкодавець склав заповіт, - до спадщини закликаються спадкоємці за запові\-том. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 1 п. 5 постанови Пле\-нуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спад\-кування», часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. У статті 67 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року № 3425-12 встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину. Письмова заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно частини другої ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Якщо у відношенні до особи, яка пропустила строк для прийняття спадщини, не надійшла до державної нотаріальної контори, за місцем відкриття спадщини, письмова згода про прийняття цією особою спадщини хоча б від одного із спадкоємців, які прийняли спадщину, або якщо ні один із потенційних спадкоємців не прийняв спадщину - спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини має право звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, що урегульовано ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 Цивільного кодексу України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Як роз`яснено в пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 1320цс17, при розгляді справ про надання додаткового строку для прийняття спадщини судам необхідно дослідити чи вчиняв нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Як убачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки позивач починаючи з 04 листопада 2020 року хворіла на тяжку хворобу РНК коронавірусу SARS-CoV-2, проходила довготривале лікування та реабілітаційний період після одужання, що є причиною пропуску позивачем встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності,

Outcome: approved