Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Маловисківського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між нею (позивачем) та відповідачем, зареєстрований 16.10.1999 року Мартоніською сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області, актовий запис № 13. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбу. Мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу, є те що шлюбні стосунки протягом останніх 1,5 років погіршилися, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок та, як наслідок фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Ведення спільного господарства та сумісне проживання стало неможливим. Кожен живе своїм особистим життям та своїми інтересами. Переконана, що подальшого сенсу підтримувати відносини немає. Ухвалою суду від 08.04.2021 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 20.05.2021 року зупинено провадження у цивільній справі, надано строк для примирення терміном на один місяць. Ухвалою суду від 22.06.2021 року відновлено провадження та призначено судовий розгляд. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, подала заяву, зареєстровану судом 22.06.2021 року за вх. №5665 про розгляд справи за її відсутності. Просила розірвати шлюб у зв`язку з неможливістю примиритися з відповідачем, тому що останній зловживає спиртними напоями, шляхом погроз змушував змінити своє рішення, принижує та виражається нецензурною лайкою, постійно вчиняє сварки, що погано впливає на психологічний стан дитини. Протягом місяця, наданого судом на примирення поведінка відповідача не змінилася навіть погіршилася. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, подав заяву, зареєстровану судом 22.06.2021 року за вх. № 5669 про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав. намагається зберегти шлюб, вважає, що шлюб можна врятувати, так як проживають разом в одній квартирі та мають спільні борги, у разі задоволення рішення про розірвання шлюбу, вважає, що поодинці не зможуть утримувати спільне житло та навчання сина. Заперечення від сторін проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 16 жовтня 1999 року Мартоніською сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області, актовий запис № 13, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 16.10.1999 року. Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.02.2004 року. Окрім того, в порядку ст. 111 СК України, за клопотанням відповідача судом було вжито заходи щодо примирення подружжя, та надано відповідачу [PERSON] строк на примирення терміном один місяць, разом з тим, у термін, встановлений судом для примирення, подружжя не примирилося, про що позивач повідомила суд та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припинені шлюбу, суд вирішує справу по суті. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, серед яких позивач зазначила відсутність між ними взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини на життя, та, крім того, під час судового розгляду позивачем, у заяві зазначено, що поведінка відповідача за час надання часу на примирення погіршилася, він неодноразово перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, був не зовсім адекватним, шляхом погроз змушував змінити своє рішення стосовно розірвання шлюбу, постійно ображає та принижує її, що і негативно впливає на їх сина [PERSON] , суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і, зокрема, позивача, якою пред`явлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. При цьому, судом відзначається, що наполягання позивача на розірванні шлюбу з відповідачем є її волевиявленням, а будь-яке примушування до шлюбу, до проживання її разом з відповідачем, не передбачено Законом, при цьому суд зазначає, що життєві обставини, що викладені відповідачем у заяві про наявність спільної заборгованості за надані комунальні послуги за час спільного проживання з позивачем, наявність боргів по споживчим кредитам, те, що він звільнений з роботи (Смолінської шахти, де працював 21 рік), та за станом свого здоров`я не може влаштуватися на інше місце, не можуть слугувати підставою для відмови в задоволенні позову про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Крім того, судом відзначається, що добровільність шлюбу, - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Твердження позивача про те, що подружжям шлюбно-сімейні стосунки не підтримуються та останні намірів їх відновлювати не мають наявними у справі доказами не спростовуються. Твердження відповідача про те, що він має намір зберегти сім`ю спростовуються поясненнями позивача, що за наданий судом час на примирення не вчинив жодних дій для збереження шлюбу, а навпаки його поведінка в сім`ї значно погіршилася. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і, зокрема, позивача, якою пред`явлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При цьому, судом відзначається, що добровільність шлюбу, - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Згідно з частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Положеннями частини 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При цьому, під час розгляду справи за наявними в ній доказами обставини, наведені у частині 2 статті 110 СК України, за яких позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений, - судом не встановлені. Як зазначено у частині 2 статті 104 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних вище обстави, враховуючи фактичні взаємини подружжя, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обгрунованими та достатніми, а тому підлягають задоволенню. Частиною ч.2 п.1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позову. Позивачем сплачено при поданні позову судовий збір у розмірі 908 грн. тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved