Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення про стягнення заборгованості за несплату аліментів з відповідача [PERSON], [INFO] в її користь в сумі 58 896,30 грн., неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів в сумі 44 199,50 грн. з урахуванням індексу інфляції в сумі 8 052,57 грн. та три відсотки річних 3 990,00 грн.; витрати повязані з даним позовом віднести за рахунок відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, однак, 15.03.2019 року подав суду заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності та у відсутності позивача [PERSON] Окрім того, 22.02.2019 року суду подано заяву позивача [PERSON] та представника позивача адвоката [PERSON], в якій проти винесення заочного рішення вони не заперечують. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений. Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, а також те, що позивач та представник позивача не заперечують проти проведення заочного розгляду справи, на підставі\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд розглянув справу у відсутності позивача, його представника та відповідача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Взявши до уваги заяву позивача та його представника, дослідивши представлені суду документи, зясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити. Встановлено, що 18.03.2005 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Радивилівським відділом РАЦС Рівенської області, актовий запис № 26. 11.10.2010 року рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області (справа № 2-820/10) шлюб між ними було розірвано. За час перебування у шлюбі у сторін народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-ГЮ № 173202 від 12.07 2012 року, серії 1-ГЮ № 173201 від 12.07 2012 року, серії 1-ГЮ № 173203 від 12.07 2012 року (а.с. 12-14). Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 11.10.2010 року з відповідача в користь позивача на утримання дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 08.09.2010 року до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку, заборгованість станом на 01.06.2018 року становить 58 896, 30 грн., неустойка (пеня) за несвоєчасне виконання зобовязань, а саме, за несвоєчасну сплату аліментів за вказані періоди, починаючи з 01.01.2018 року становить 44 199,50 грн., відсоток від суми боргу з урахуванням індексу інфляції становить 8 052,27 грн. та три проценти річних 3 990,00 грн. Загальна сума заборгованості становить 115 138,37 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобовязання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Правова позиція Верховного Суду України, яка висловлена в постанові у справі № 6- 149цс14 від 01 жовтня 2014 року: оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 22 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Outcome: approved