Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина, [PERSON], [INFO], у розмірі ј частки з усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення останнім двадцяти трьох років; судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона 16 вересня 1995 року уклала шлюб з відповідачем, [PERSON], зареєстрований у Крюківському райвиконкомі міста Кременчука. Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. 21 вересня 2009 року шлюб між сторонами було розірвано, та з цього року позивач проживає разом з сином окремо від відповідача. Позивач зазначає, що з 01 вересня 2018 року син [PERSON] навчається на першому курсі на денній формі навчання електрометалургійного факультету Державного вищого навчального закладу в «Національній металургійній академії України» в місті Дніпро, на бюджетній формі навчання. Згідно змісту позову, дитина [PERSON] самостійних доходів не має, позивач самостійно несе витрати по оплаті проживання в гуртожитку, на проїзд до місця навчання, навчальні посібники, одяг, харчування, таким чином перебуваючи повністю на утриманні матерів, при цьому відповідач, який є офіційно працевлаштованим, на утриманні інших дітей, батьків не має, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. За викладених обставин позивач і вимушена звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вважаючи, що оскільки дитина [PERSON] повнолітній, він за першою освітою має професію електромонтера, то, таким чином, здатен самостійно себе утримувати. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглянути без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі третьої особи, на підставі пояснень позивача та відповідача, а також письмових матеріалів справи. Вислухавши думку позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], приймаючи думку третьої особи [PERSON], вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. В період з 16 вересня 1995 року по 21 вересня 2009 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого ВРАГС Крюківського райвиконкому міста Кременчука, та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого Крюківським ВРАЦС Кременчуцького МУЮ Полтавської області, а також відміткою в паспорті позивача серії [NUMBER]. Від зазначеного шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 04 грудня 2000 року ВРАГС Крюківського райвиконкому міста Кременчука Полтавської області. В судовому засіданні встановлено, а також підтверджується письмовими матеріалами справи, а саме змістом паспорту позивача [PERSON] серії [NUMBER] та змістом паспорту третьої особи [PERSON] серії [NUMBER], що дитина [PERSON] після розірвання шлюбу між сторонами залишився проживати з матір'ю за адресою: [ADDRESS] Згідно довідки за номером 111, виданої 19 жовтня 2018 року Національною металургійною академією України, [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання електрометалургійного факультету Державного вищого навчального закладу «Національна металургійна академія України» 4 рівня акредитації, бюджетна форма навчання, термін навчання до 30 червня 2022 року. Відповідно до змісту довідки про доходи [PERSON], виданої 22 жовтня 2018 року Національною металургійною академією України за вих.№ 318, [PERSON] є студентом зазначеного закладу освіти та доходів не має. Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно із частиною 3 статті 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, між сторонами в справі виникли правовідносини щодо реалізації батьківських обов'язків з утримання своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до статті 187 Сімейного кодексу України, відповідач, [PERSON] за власною ініціативою аліменти не виплачує, в порядку статті 188 Сімейного кодексу України від обов'язку утримувати сина не звільнений. Ненадання матеріальної допомоги повнолітньому сину, який навчається і потребує у зв'язку з цим допомоги, є порушенням батьківського обов'язку, передбаченого статтею 199 Сімейного Кодексу України. Суд, приймаючи до уваги обставину навчання повнолітньої дитини [PERSON] на денному відділенні у вищому навчальному закладі, відсутність отримання ним самостійного доходу, а також враховуючи встановлене чинним цивільно - процесуальним законодавством України право дитини на її утримання батьками на період навчання, суд вважає, що доводи відповідача [PERSON] щодо відсутності підстав для надання матеріальної допомоги на утримання сина з тих підстав, що останній має можливість працювати, оскільки має професію електромонтера, на підтвердження чого надав довідку ВПУ №7 за вих. №8-ВП від 07 лютого 2019 року, не відповідають вимогам чинного законодавства. Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд враховує встановлений в судовому засіданні той факт, що дитина [PERSON] навчається на денному відділенні у вищому навчальному закладі, самостійного доходу не отримує, проживає разом із матір'ю; відповідач офіційно працевлаштований, що вбачається із довідки ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» від 01 лютого 2019 року; встановлений в судовому засіданні факт, що відповідач інших осіб на утриманні не має. За викладених обставин суд вважає, що відповідач [PERSON] спроможний надавати аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу щомісяця на утримання дитини на час навчання. Щодо періоду стягнення аліментів, суд виходить з положень частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, відповідно до якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а також з положень частини 2 статті 199 Сімейного кодексу України, згідно із якою право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За викладених обставин, суд вважає, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в період з 23 листопада 2018 року (з дня подачі позову до суду), і до 30 червня 2022 року (дата закінчення навчання), у зв'язку із чим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позву до суду з підстав, передбачених статтею 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), та з урахуванням положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., згідно зі ставками судового збору станом на 01 січня 2019 року, оскільки частиною 1 статті 4 зазначеного Закону передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Outcome: approved