Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 23 вересня 2018 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Сумісне життя в них не склалося. Шлюбні стосунки припинені. Подальше сумісне життя неможливе. У зв'язку з цим просив розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву, якою викладені вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, якою вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 23.08.2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 395 (а.с. 2). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою (а.с. 4-6 ). Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на теперішній час припинені. Будь-яких заходів до примирення сторони не приймають. За таких обставин суд вважає, що родина сторін фактично розпалась та підстав для її збереження немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу протирічило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв'язку з викладеним суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати. Відповідно ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року з відповідача на користь держави також суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 704, 80 гривень. При цьому суд враховує, що відповідач [PERSON] як учасник бойових дій від сплати судового збору звільнений відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» лише під час розгляду справ, пов'язаних з порушенням його прав як учасника бойових дій. На підставі ст. ст. 180 - 183 СК України та

Outcome: approved