Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом Державного підприємства Центр державного земельного кадастру про стягнення 16 902,16 грн. заборгованості по заробітній платі та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати. Позов мотивувала тим, що вона з 02.04.2012 року працювала у Івано-Франківській регіональній філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру на посаді інженера 2 категорії сектору обробки земельно-кадастрової інформації відділу ведення Державного земельного кадастру, про що свідчить наказ №19-к від 02.04.2012 року. В період з 16.04.2013 року по 01.10.2014 року переводилась на інші посади підприємства. Наказом №43-к від 01.10.2014 року з посади інженера 2 категорії сектору обробки земельно-кадастрової інформації відділу ведення Державного земельного кадастру, була переведена на посаду начальника сектору кадрів та підвищення кваліфікації. З 02.04.2012 р. по даний час перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Згідно з наказом №56-к директора філії ДП Центр державного земельного кадастру від 31.12.2015 року звільнена з 31.12.2015 року з займаної посади за власним бажанням, згідно ч.3 ст. 38 КЗпП України у звязку з порушенням роботодавцем законодавства про працю. Просила стягнути з Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» заборгованість по заробітній платі та виплату компенсації втрати частини заробітної плати всього 16 902 гривень 16 копійок. 27.01.2016 року позивачка подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просила стягнути з відповідача на її користь 31 128,30 грн. заборгованості по заробітній платі та суму компенсації встрати частини заробітної плати (а.с.22). В судовому засіданні позивачка заявлені уточнені позовні вимоги підтримала та просила стягнути всього 31 128,30 грн. Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні заявлених позовних та уточнених позовних вимог, посилаючись на те, що Івано-Франківська регіональна філія ДП «Центр державного земельного кадастру» була закрита відповідно до рішення № 255 від 24.09.2015 року № 255 ДП «Центр державного земельного кадастру», а тому у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем по заробітній платі за період з 25.09.2015 року по 31.12.2015 року. Заборгованість по заробітній платі станом на 24.09.2015 року відповідачем не виплачена, а буде виплачена позивачу при наявності коштів у підприємства. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, позивачка з 02.04.2012 року працювала у Івано-Франківській регіональній філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру на посаді інженера 2 категорії сектору обробки земельно-кадастрової інформації відділу ведення Державного земельного кадастру, про що свідчить наказ №19-к від 02.04.2012 року. (а.с.11). Відповідно до наказу № 255 від 24.09.2015 року № 255 ДП «Центр державного земельного кадастру» прийняте рішення про закриття Івано-Франківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», що підтверджується повідомленням про закриття відокремленого підрозділу, витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців затверджений План заходів із закриття Івано-Франківської РФ Центру ДЗК (а.с.42, 43-45). Як вбачається з попередження від 01.10.2015 року, позивачку попереджено про скорочення займаної нею посади, запропоновано іншу посаду для працевлаштування та попереджено про розірвання трудового договору у разі відмови позивача від запропонованої посади (а.с.46-48, 50, 51). Згідно копії довіреності № 1083 від 31.12.2015 року ДП Центр державного земельного кадастру уповноважив директора філії ДП Центр державного земельного кадастру, голову комісії із закриття філії [PERSON] серед іншого від імені Підприємства та в межах, визначених Положенням про Філію відсторонювати та звільняти з роботи працівників філії, окрім тих, щодо яких необхідно погодження керівника Підприємства, в межах затвердженого Підприємством штатного розпису, нараховувати та виплачувати заробітну плату працівникам, а також вирішувати самостійно інші кадрові питання (а.с. 40). Згідно з наказом №56-к директора філії ДП Центр державного земельного кадастру від 31.12.2015 року позивачка з 31.12.2015 року звільнена з посади начальника сектору кадрів та підвищення кваліфікації за власним бажанням, згідно ч.3 ст. 38 КЗпП України у звязку з порушенням роботодавцем законодавства про працю(а.с.26). Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У відповідності з вимогами ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Структуру заробітної плати визначено у статті 2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій (частина друга статті 2 Закону України «Про оплату праці»). Згідно довідки ДП Центр державного земельного кадастру від 31.12.2015 сума заборгованості по заробітній платі [PERSON] з квітня 2015 року по грудень 2015 року становить 28 419,74 грн.(а с.23). В судовому засіданні представником відповідача було представлено суду платіжні доручення від 08.04.2016 року № 370 та № 386 на суму 7 000 грн. та 4 696,88 грн. відповідно - сплати заборгованості по заробітній платі позивачці за період з квітня по вересень 2015 року(а.с. 119, 120). Даний факт в судовому засіданні позивачка підтвердила. Питання проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати регулюється ст. 34 Закону України «Про оплату праці», Законом України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком № 159. Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовувалася у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи) та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата). Відповідно до цих нормативних актів підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); 2) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 3) затримка виплати доходів один і більше календарних місяців; 4) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги і 5) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата). Строки виплати заробітної плати, регулюються, зокрема ст. 115 КЗпП України. Системний аналіз ст. 34 Закону України «Про оплату праці», положень Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050 - III, ст. 115 КЗпП України, ст. 40 Закону 23 вересня 1999 року № 1105 XIV та Порядку № 159 дає підстави для висновку, що основною умовою для виплати громадянину компенсації є порушення власником встановлених строків виплати нарахованих доходів (зокрема, заробітної плати, пенсії, соціальної виплати, страхових виплат). При цьому, компенсація за порушення строків виплати нарахованого доходу проводиться незалежно від вини органу, що здійснює відповідні виплати та незалежно від порядку і підстав нарахування цього доходу чи його частини: самим підприємством добровільно чи на виконання судового рішення. Відповідно до листа ДП Центр державного земельного кадастру від 16.12.2015 року визначена загальна сума компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати, яка становить 2 708,56 грн. (а.с.15). Згідно з частиною другою статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Виходячи з наведеного, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог [PERSON] діючому законодавству України, суд дійшов висновку про їх часткову обґрунтованість, оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що сторони перебували у трудових правовідносинах з 02.04.2012 року по 31.12.2015 року. 31.12.2015 року [PERSON] була звільнена з роботи за власним бажанням. При цьому виплата всіх сум належних позивачу при звільненні відповідачем не проведена. Заборгованість по заробітній платі станом на 31.12.2015 року становила 28 419,74 грн. На час розгляду справи в суді відповідачем було проведено часткову виплату позивачці заборгованості по заробітній платі, а саме в розмірі 7 000 грн. та 4 696,88 грн. за період з квітня по вересень 2015 року. Тому, враховуючи вищезазначене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість по заробітній платі за період з жовтня по грудень 2015 року в розмірі 16 722,86 грн. та суму компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати у розмірі 2 708 грн. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача про те, що із закриттям філії припинилися трудові відносини з позивачем, оскільки відповідно до норм КЗпП України припинення трудових відносин оформлюється наказом. В підтвердження заявлених позовних вимог позивач надала суду копію наказу про звільнення від 31.12.2015 року, який на думку суду є підтвердженням припинення трудових відносин саме 31.12.2015 року, а не так, як вважає представник відповідача 24.09.2015 року виданням наказу про закриття Івано-Франківської регіональної філії ДП Центр державного земельного кадастру. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з Державного підприємства Центр державного земельного кадастру також слід стягнути в користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 44, 47, 116 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, -

Outcome: approved