Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Як доказ заявлених вимог вказує, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, який зареєстрований 08.05.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ківерцівського районного управління юстиції Волинської області за актовим записом № 37. Від шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів, спільно не проживають більше шести місяців, діти перебувають на повному її утриманні, [PERSON] усунувся від виховання дітей, в добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання не надає, просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] та стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення ними повноліття. При реєстрації розірвання шлюбу просила присвоїти їй дошлюбне прізвище «Боровицька». Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився та не повідомив про причини неявки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстрований 08.05.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ківерцівського районного управління юстиції Волинської області за актовим записом № 37 (а.с.11). У шлюбі народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] (а.с.12), дочка [PERSON], [INFO] (а.с.13), батьком яких у свідоцтвах про народження записаний відповідач [PERSON], який не приймає участі в утриманні дітей, хоча зобов'язана це робити відповідно до вимог ст. 180 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом також встановлено, що сторони у справі більше шести місяців спільно не проживають, сім'я існує формально. Підстав для збереження шлюбу немає. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги позивача [PERSON] про розірвання шлюбу. При реєстрації розірвання шлюбу позивачу присвоїти дошлюбне прізвище - «Боровицька». Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей. В силу ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками свого обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України закріплює мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач не зазначила і не надала суду доказів, які б підтверджували потребу в аліментах на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 3000 грн. на кожну дитину щомісячно. Разом з тим, суду пояснила, що відповідач отримує регулярні значні доходи працюючи за кордоном. Відповідач також не надав суду доказів, які відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України доводили б ті обставини, що він в силу матеріального становища не спроможний сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі, що перевищує мінімальний розмір аліментів, встановлений законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів підлягає до часткового задоволення. З відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], 29.11.2015 року в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 24.01.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача в користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн., сплачених позивачем з вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. Тому судовий збір в сумі 640 грн. із вимог про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд може допустити негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial