Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду з позовом до відповідача, [PERSON] , третя особа Департамент реєстрації Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, в якому просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування поданого позову зазначає, що вона є власником квартири [ADDRESS] . У зазначеній квартирі зареєстрована позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , який є її сином. Однак відповідач більше року не мешкає за місцем своє реєстрації, його речі у квартирі відсутні, що підтверджується актом про не проживання, довідкою начальника Київського ОП ГУ НП в Харківській області В судове засідання позивач не з«явився, повідомлявся судом належним чином, у позовній заяві зазначає, що просить справу розглядати за відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином відповідно до положень ЦПК України. Третя особа в судове засідання не з`явилась надала пояснення у справі, в яких просить справу розглядати без участі третьої особи. Судом встановлено, що позивач є власником квартири за адресою [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 08.08.2003рокуна Ѕ частку зазначеної квартири та договором дарування від 09.10.2013року на Ѕ частку зазначеної квартири. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Незважаючи на реєстрацію за зазначеною адресою відповідач не мешкає у вказаній квартирі більш року, зазначений факт підтверджується актом від 10.02.2019року, згідно якого [PERSON] у квартирі за адресою [ADDRESS] не мешкає та речі його не виявлені. Згідно листа та довідки Київського ВП ГУ НП в Харківській області встановлено, що [PERSON] не мешкає за адресою [ADDRESS] . Доказів наявності перешкод у проживанні відповідача у вказаній квартирі матеріали справи не містять. Конституцією України ( ст.41) та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, №4, №7 та №11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб ( статті 316,317,319,321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном, навіть, якщо він не позбавлений володіння цим майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право користування приміщенням у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між власником або законом. Так судом встановлено, що відповідач, [PERSON] , без поважних причин понад рік не мешкає за адресою [ADDRESS] , у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у спірній квартирі створює позивачу перешкоди у праві користування та розпорядження своєю власністю, а тому вважає , що позовні вимоги в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача про зняття відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS] , то підстав для задоволення позову в цій частині не вбачається, у зв`язку з тим, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є достатньою підставою для зняття особи з реєстрації, що відповідає положенням ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», яка передбачає, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Судові витрати суд стягує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial