Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача та третіх осіб про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування та права на земельну частку (пай). В обґрунтування позову зазначає, що її батько - [PERSON] - за життя працював у сільському господарстві і отримав право на земельну частку (пай) та на його ім'я було видано сертифікат серії ЧН № [NUMBER] від 09.12.1999 року. Дана земельна частка розташована на території Красноколядинської сільської ради. За життя - 26 лютого 2002 року - [PERSON] склав заповіт, яким заповів право на земельну частку (пай) позивачу. [INFO] року [PERSON] помер. Мати позивача - [PERSON] - за життя також працювала у сільському господарстві і отримала у власність земельну ділянку площею 5,970 га на території Красноколядинської сільської ради згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № [NUMBER] від 20.07.2007 року, із них - 4,31 га - рілля (кадастровий номер [NUMBER]) та площею 0,83 га - сіножаті (кадастровий номер [NUMBER]). [INFO] року [PERSON] померла. Позивач [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після смерті батька та спадкоємцем за законом після смерті матері, інших спадкоємців немає, спадщину вона прийняла шляхом спільного проживання разом із спадкодавцями. Але оформити спадщину в нотаріальному порядку позивач не має можливості, так як у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів, що унеможливлює оформити спадщину в нотаріальному порядку. Тому позивач [PERSON] просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] право земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЧН № [NUMBER] від 09.12.1999 року на території Красноколядинської сільської ради та в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 5,970 га, з них - площею 4,31 га (рілля) кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та на земельну ділянку площею 0,83 га (сіножаті) кадастровий номер [NUMBER], які розташовані на території Красноколядинської сільської ради. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача - Красноколядинської сільської ради, та третіх осіб - відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі та Талалаївської РДА - в судове засідання не з'явились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.09.2003 року (а.с.12); спадкодавець [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.12.2009 року (а.с.10). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.06.1971 року [PERSON] народилась [INFO] року, в графі «Батько» зазначено - [PERSON], в графі «Мати» - [PERSON] (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 01.06.1961 року [PERSON] і [PERSON] одружились 16 жовтня 1960 року (а.с.9). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № [NUMBER] від 20.07.2007 року, згідно з яким [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,970 га на території Красноколядинської сільської ради, з яких - 4,31 га рілля (кадастровий номер [NUMBER]) та 0,83 га - кормові угіддя (кадастровий номер [NUMBER]) (а.с. 11-11зв.). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна підтверджується копією сертифікату направо на земельну частку (пай) серії ЧН № [NUMBER] від 09.12.1999 року, згідно з яким [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ «Красноколядинське» розміром 3,4 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї часки в натурі (а.с.13). У районні газеті «Трибуна хлібороба» за 20 лютого 2016 року поміщено оголошення про те, що втрачений Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № [NUMBER] від 20.07.2007 року на ім'я [PERSON] та сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № [NUMBER] від 09.12.1999 року на ім'я [PERSON] вважати недійсними (а.с.17). Згідно довідки відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі від 23.03.2016 року вартість земельної ділянки згідно Державного акту серії ЯГ № [NUMBER] від 20.07.2007 року, що належала [PERSON] станом на 23.12.2009 року становила - кормові угіддя- 3067 грн. 60 коп., рілля- 47 486 грн. 68 коп. Вартість земельної частки (паю) згідно сертифікату серії ЧН № [NUMBER], що належала [PERSON] станом на [INFO] року становила 42 932 грн. 97 коп. (а.с.31) Після смерті [PERSON] і [PERSON] спадкові справа не заводились, що підтверджується повідомленням Прилуцької районної ДНК від 10.03.2016 року (а.с.28). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, а право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд приходить до висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає також і ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Як встановлено в судовому засіданні, за життя спадкодавець [PERSON], батько позивача, набув право на земельну частку (пай), а спадкодавець [PERSON], мати позивача, за життя набула право власності на земельну ділянку. Дане право підтверджено належними правовстановлюючими документами, оригінали яких були втрачені з невідомих причин. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Поскільки спадкодавці за життя набули право на земельну частку (пай) і право власності на земельну ділянку і дане право залишається неуспадкованим спадкоємцем [PERSON], суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування - ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Суд також вважає за необхідне на підставі ч.2 ст. 80 ЦПК України та ст. 88 ЦПК України стягнути з позивача недоплачену суму судового збору відповідно до ціни позову, а саме - грошової оцінки земельної частки (паю) та земельної ділянки на день смерті спадкодавців, яка була встановлена в ході судового розгляду згідно довідки відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі - на загальну суму 93 487 грн. 25 коп. Саме із цієї суми позивач повинна була сплатити суму судового збору при подачі позову до суду згідно п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» - один відсоток ціни позову, що складає 935 грн., а нею сплачено згідно квитанції 551 грн. 20 коп., тому з позивача підлягає стягненню недоплачена сума судового збору - 383 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved