Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів в її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], за останній рік в сумі 4278,3 грн. та стягнення в подальшому аліментів на утримання повнолітнього сина сторін в розмірі ? частини усіх видів його заробітку до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання, оскільки він потребує матеріальної допомоги у зв'язку із навчанням, а відповідач в добровільному порядку такої допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, та просили суд їх задовольнити. Крім цього клопотали перед судом про стягнення з відповідача судових витрат в сумі 2500 грн., понесених на отримання правової допомоги. Позивач додатково пояснила, що її місячний дохід становить 2600 грн., однак вона не спроможна забезпечувати їх з відповідачем спільного сина [PERSON] всім необхідним. Останній є студентом другого курсу Львівського державного університету безпеки життєдіяльності, де навчається за державним замовленням, живе в казармі, забезпечений формою та отримує стипендію в розмірі 200 грн. Будь-яких заходів щодо стягнення з [PERSON] аліментів в 2013 році вона не вживала, однак знала про те, що він протягом тривалого часу перебував за кордоном, так як до лютого 2014 року проживала з батьками відповідача в [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні проти позовних вимог заперечили та просили суд відмовити у їх задоволенні, оскільки у відповідача немає матеріальної можливості утримувати повнолітнього сина [PERSON], так як він є непрацездатним, являється інвалідом ІІ групи. Відповідач переніс інсульт, хворіє на цукровий діабет, а тому за станом здоров'я йому протипоказана робота з фізичним навантаженням. Отримувану ним пенсію він витрачає на придбання ліків, інших доходів немає. Дослідивши та оцінивши докази по справі, заслухавши пояснення сторін, їх представників, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17 червня 1995 року, виданого Киданецькою сільською радою Збаразького району Тернопільської області, 17 червня 1995 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], після чого остання змінила прізвище на «[PERSON]». Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO] року, про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 02 грудня 1995 року, видане Киданецькою сільською радою Збаразького району Тернопільської області. Згідно довідки №0397/2 від 24 червня 2014 року, виданої Львівським державним університетом безпеки життєдіяльності, [PERSON] дійсно зарахований на денну форму навчання за державним замовленням курсантом Університету за напрямом підготовки 6.170201 «Цивільний захист» (наказ про зарахування на навчання ЛДУ БЖД від 11.08.2013 року №348 о/с) і на даний час, як ствердили сторони, навчається на 2-му курсі інституту цивільного захисту. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Зокрема, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати (ст.191 СК України). Пунктом 20 Постанови Пленуму Верхового Суду України №6 від 15.05.2006 року «Про застосування судами України окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В судовому засіданні встановлено, що повнолітній син сторін [PERSON] досяг віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, на даний час він навчається у Львівському державному університеті безпеки життєдіяльності, де знаходиться на повному державному забезпеченні (живе в казармі, харчується за рахунок навчального закладу, забезпечений форменим одягом та отримує стипендію в розмірі 200 грн.). Водночас, згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0329467 від 08 квітня 2014 року [PERSON] встановлена друга група інвалідності. 13 червня 2014 року Пенсійним фондом України відповідачу видано пенсійне посвідчення серії ААИ №347277, як інваліду 2 групи - загальне захворювання. Відповідно до довідки №24.91/12 від 02 вересня 2014 року, виданої Управлінням пенсійного фонду в м.Тернополі, [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні пенсійного фонду в м.Тернополі і отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання в розмірі 1481,35 грн. З аналізу вищевказаних документів слідує, що [PERSON] є непрацездатним, являється інвалідом 2 групи загального захворювання, єдиним джерелом доходу для нього є пенсія в розмірі 1481,35 грн., значну частину якої він витрачає на придбання ліків, а тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів в користь позивача на утримання повнолітнього сина сторін [PERSON], [INFO], до задоволення не підлягають, так як у відповідача немає можливості надавати таку допомогу. Відносно позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх видів його заробітку до досягнення ним 23-х років за останній рік, судом встановлено та визнається позивачем, що [PERSON] протягом 2013 року та до моменту звернення із позовною заявою про стягнення аліментів за минулий період не вживала заходів щодо їх одержання від відповідача. Та обставина, що мати сама утримувала дитину, не пред'являючи жодних претензій до батька, не є підставою для присудження аліментів за минулий час. За вказаних обставин, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, за останній рік до задоволення не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed