Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбудо відповідача [PERSON] , посилаючись на те, що 06.12.2011 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №2247. Від даного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Позивач вказує, що тривалий час, майже два роки, сторони фактично не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство та не мають спільного бюджету. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки у сторін різні та несумісні характери і між ними немає взаєморозуміння. Між сторонами зникло взаємне почуття поваги та любові. На даний час шлюб між сторонами носить формальний характер. Позивач вважає, що за таких обставин подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить її інтересам. Вважає, що сім`я між сторонами розпалась остаточно та зберегти її немає можливості. На примирення позивач не погоджується. Також, зазначає, що розірвати шлюб в добровільному порядку через органи РАЦСу відповідач відмовляється, що змушує її звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. На основі викладеного просить суд розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явилась, проте до початку судового засідання від неї та її представника надійшли заяви про розгляд даної справи у відсутність позивача, позовні вимоги підтримують, просять суд не надавати сторонам термін на примирення та не фіксувати судове засідання технічними засобами, а також не заперечують щодо винесення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про поважність причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду даної справи в суді, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 06 грудня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №2247, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9). Від спільного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та тривалий час проживають окремо. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та заявою позивача. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивачки судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved