Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок заподіяння легких тілесних ушкоджень. В обґрунтування вимог посилається на те, що 29\~липня 2018\~року,\~о 21:00\~год.,\~ [PERSON] ,\~перебуваючи по\~ [ADDRESS] ,\~вчинив словесну\~суперечку з\~ [PERSON] ,\~в ході\~вказаного конфлікту,\~на ґрунті\~раптово виниклих\~неприязних відносин, [PERSON] \~умисно,\~з метою\~заподіяння тілесних\~ушкоджень,\~усвідомлюючи суспільно\~небезпечний характер\~свого діяння,\~передбачаючи його\~суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс [PERSON] один удар правою ногою в область лівого стегна та один удар правою рукою в ліве плече. Внаслідок протиправних\~дій [PERSON] ,\~потерпілій [PERSON] \~заподіяні тілесні\~ушкодження у\~вигляді крововиливу\~м`яких тканин\~лівого стегна,\~лівого плеча,\~які за\~своїм характером\~відноситься до\~легких тілесних\~ушкоджень,\~що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. У зв`язку із вчиненням вищевказаного кримінального правопорушення 29.07.2018 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018240010004899 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. 07 грудня 2020 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Позивач вказує, що наслідками неправомірних дій відповідача є заподіяна їй моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з його протиправною поведінкою щодо неї. Тому завдану моральну шкоду вона оцінила в розмірі 15000 грн., які і просить стягнути з відповідача. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у випадку неявки відповідача не заперечив, щодо заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримав в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив. \~ \~ \~ \~Із письмової згоди представника позивача суд ухвалив заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 29.07.2018\~року внесено\~відомості до\~Єдиного реєстру\~досудових розслідувань\~за №12018240010004899\~за ознаками\~вчинення кримінального\~правопорушення, передбаченого ч.\~1\~ст.\~125\~КК України,07 грудня 2020 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У п.2 постанови № 6 від 27 березня 1992 року Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. У спорах про відшкодування шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди, а на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Так, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди доказуванню підлягає факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. За таких обставин, оцінивши дослідженні в судовому зсіданні вищенаведені докази в їх сукупності, а також, виходячи із фактичних обставин подій, встановлених ухвалою Хмельницького міськрайонного\~суду Хмельницької\~області від\~07.12.2020\~рокупро закриття кримінального провадження, суд приходить до переконання причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями та наслідками, що настали від протиправних діянь, як складових підстав цивільно-правової відповідальності. Таким чином, внаслідок фізичних дій, вчинених [PERSON] стосовно [PERSON] наслідком яких є отримання останньою легких тілесних ушкоджень, між сторонами виникли правовідносини пов`язані із відшкодуванням шкоди завданої ушкодженням здоров`я, які регулюються ст.23, 1166, 1167, 1195 ЦК України. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 даної статті визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення прав, яка відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні Згідно ч.1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід) втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Згідно висновку експерта № 744 від 10.08.2018 року судово-медичної експертизи, проведеної у кримінальному провадженні за №12018240010004899 29.07.2018 року, у [PERSON] , 1965 р.н., виявлено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу м`яких тканин лівого стегна, лівого плеча, які за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень. В силу вимог ч. 1, п. 2. ч. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України). У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня1995 року № 4 Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди судам роз`яснено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт спричинення позивачу моральних страждань у зв`язку з ушкодженням здоров`я, які спричинені внаслідок неправомірних необережних дій відповідача, позивач зазнала фізичного болю та душевних страждань, що змінило звичний спосіб життя та потребувало додаткових зусиль для його відновлення. Отже, враховуючи конкретні обставини правовідносин, виходячи із засад розумності та справедливості,суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 15000 грн., що буде розумним та справедливим способом відновлення порушеного немайнового права позивача [PERSON] . Згідно п. 2 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. З врахування наведеного та вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 840,80 грн. судового збору.

Outcome: approved