Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 8 вересня 2010 року Виконкомом Дюксинської сільської ради Костопільського району Рівненської області, актовий запис №5. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, в позовній заяві просить розгляд справи провести у її відсутності та вказала, що не заперечує стосовно винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 8 вересня 2010 року у Виконкомі Дюксинської сільської ради Костопільського району Рівненської області, актовий запис №5. Від подружнього життя сторони мають дочку: [PERSON] , [INFO] . Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалось, кожен має різні погляди на сімейне життя, тому постійно виникали різного роду непорозуміння та конфлікти, що призвело до втрати почуття кохання та розірвання стосунків, шлюб має формальний характер, сторони не бажають надалі перебувати у зареєстрованому шлюбі, а тому примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При поданні позову позивачем сплачено 908 грн. судового збору, що підтверджується фіскальним чеком, платіж №1016144877 від 09.07.2021 року. Таким чином, позивачу з державного бюджету підлягає поверненню судовий збір у розмірі 454 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved