Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , Чорноморської селищної ради Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги [PERSON] . В позовній заяві, в обґрунтування заявлених вимог позивач посилалась на наступне. З 1989 року [PERSON] та [PERSON] постійно проживають та зареєстровані в будинку [ADDRESS] . На прохання відповідачки [PERSON] позивачка [PERSON] тимчасово дозволила їй проживати та зареєструватися в належній їй частині зазначеного жилового будинку в якому вона була зареєстрована з 27.06.1997 року по 14.10.1998 року. Згідно наданих правовстановлюючих документів, а саме дублікату свідоцтва про право власності на житло від 09.09.1997 р., виданого замість втраченого органом приватизації військового радгоспу «Гвардійський» 12.01.2001 р., [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності 1/4 частина будинку [ADDRESS] (по 1/12 частині кожному). Рішенням виконавчого комітету Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області від 04.05.2000 р. № 64/2, на підставі технічного заключення, за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було оформлено право власності на гараж та туалет, розташовані по вищевказаній адресі. На підставі рішення виконавчого комітету Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області від 24.04.2008 р., [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було надано дозвіл на здійснення будівництва за адресою: [ADDRESS] . Також, за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в КП «Комінтернівське РБТІ» було зареєстроване право власності, номер 17 в книзі № 47, реєстраційний номер [NUMBER] . В подальшому, 24.06.2008 р. відділом містобудування та архітектури Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області був складений висновок на прибудову та господарські будівлі, що належать [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Як зазначає позивач, всі ці дії були вчинені лише нею, оскільки [PERSON] після зняття з реєстрації з 14.10.1998 року ніяким чином житлом не цікавилась. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, що [PERSON] в 1997 році була помилково включена до осіб, які мають право на приватизацію частини будинку [ADDRESS] , оскільки була зареєстрована в ньому тимчасово з метою працевлаштування в м. Одесі, вона не є членом сім`ї позивачів та не мала права на приватизацію житла. 30.05.2008 року в Чорноморській селищній раді Комінтернівського району Одеської області, позивачка [PERSON] отримала державний акт на право власності серії ЯЖ №302123 на присадибну земельну ділянку площею 0,053 га, в якому окрім неї як власники землі вписані [PERSON] та [PERSON] . При зверненні до Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області з метою скасування приватизації житла на ім`я [PERSON] ), позивачці було роз`яснено, що скасування розпорядження органу приватизації радгоспу «Гвардійський», свідоцтва про право власності на житло від 09.09.1997 року та держакту на землю не входить до їх повноважень та на теперішній час не передбачено процедури повернення приватизованого житла органу приватизації, у зв`язку з чим [PERSON] вимушена звернутись до суду з позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила розглянути справу за її відсутності за участю представника - адвоката Редванської Н.В. В судовому засіданні, адвокат Редванська Н.В., яка діє в інтересах [PERSON] підтримала доводи позовної заяви, просила задовольнити на підставах, викладених в ній, в подальшому надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та дату судового засідання була повідомлена своєчасно належним чином, надала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутністю позовні вимоги визнає. Представник відповідача Чорноморської селищної ради Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання був повідомлений своєчасно належним чином, однак надав до суду лист, в якому просить суд розглянути справу за відсутністю представника селищної ради, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання був повідомлений своєчасно належним чином, надав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всії учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що з 1989 року по теперішній час [PERSON] та з 1997 року [PERSON] зареєстровані та постійно проживають в будинку [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №565 від 16.04.2018 року (а.с. 6). Також, за згодою позивачки, з 27.06.1997 року по 14.10.1998 року, [PERSON] зареєструвалась в жиловому будинку по [ADDRESS] . Згідно дублікату свідоцтва про право власності на житло від 09.09.1997 р., виданого органом приватизації військового радгоспу «Гвардійський» 12.01.2001 р., замість втраченого, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності 1/4 частина будинку [ADDRESS] в рівних долях (а.с. 10). Рішенням виконавчого комітету Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області від 04.05.2000 р. № 64/2, на підставі технічного заключення, за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було оформлено право власності на гараж та туалет, розташовані по вищевказаній адресі. На підставі рішення виконавчого комітету Чорноморської селищної ради Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області від 24.04.2008 р., [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було надано дозвіл на здійснення будівництва за адресою: [ADDRESS] . На підставі вищевказаних документів, за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в КП «Комінтернівське РБТІ» було зареєстроване право власності, номер 17 в книзі № 47, реєстраційний номер [NUMBER] . В подальшому, 24.06.2008 року відділом містобудування та архітектури Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області був складений висновок на прибудову та господарські будівлі, що належать [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вищевказані обставини встановлені копією рішення Чорноморської селищної ради Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області №135 від 17.12.2008 року (а.с.11-12). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.01.2009 року, виданого Чорноморською селищною радою Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області частина будинку [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] [PERSON] , [PERSON] по 1/12 частині кожному (а.с.36). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Комінтернівським РБТІ Одеської області 20.10.2009 року, реєстраційний номер [NUMBER] на будинок [ADDRESS] за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/12 частину вказаного будинку (а.с.13). Як стверджує позивач всі дії щодо приватизації та реконструкції будинку були вчинені лише нею, оскільки [PERSON] після зняття з реєстрації з 14.10.1998 року ніяким чином приватизованим житлом не цікавиться. Окрім того, позивач зазначила, що [PERSON] в 1997 році була помилково включена до осіб, які мають право на приватизацію частини будинку [ADDRESS] , оскільки була зареєстрована в ньому тимчасово з метою працевлаштування в м. Одесі та членом її сім`ї не являлась. Відповідно до ч.2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Таким чином, суд приходить до висновку, що на час приватизації житла [PERSON] членом сім`ї позивачки не являлась та спільне господарство із нею не вела. 30.05.2008 року в Чорноморській селищній раді Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області, позивачка [PERSON] отримала державний акт на право власності серії ЯЖ №302123 на присадибну земельну ділянку площею 0,053 га, в якому крім неї як власники землі вписані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7-8). Також, під час судового розгляду встановлено та підтверджується матеріалами справи, не заперечується відповідачкою, що [PERSON] участі в переобладнанні та утриманні будинку не приймала, в 1998 році вона знялась з реєстрації та долею майна не цікавиться. При проведенні у 1997 році приватизації житла були порушені права позивачів, з огляду на наступне. Згідно довідки Чорноморської селищної ради Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області №565 від 16.04.2018 року [PERSON] була зареєстрована в будинку [ADDRESS] в період часу з 27.06.1997 року по 14.10.1998 року, родинні відносини із головним наймачем - [PERSON] не вказані. Відповідно до п.4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках). Відповідно до п. 5 ст. 5 Закону України від 19 червня 1992 р. N 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлових чеків або з частковою доплатою. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» в редакції, що була чинною на час приватизації спірного житла, передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). На момент приватизації частини будинку [ADDRESS] [PERSON]. була зареєстрована в ньому лише три місяці і членом сім`ї позивача не являлась. При цьому, щодо позиції позивача про те, що суд [PERSON] не являлась членом її сім`ї, суд враховує положення норм ст. 64 ЖК України та ст. 3 СК України, якими визначено поняття членів сім`ї та приходить до висновку про те, що оскільки відповідач із позивачкою не має родинних зв`язків, не пов`язана спільним побутом, тому не є членом її сім`ї. У п.5 ст. 8 Закону України від 19.06.1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду» зазначено, що передача квартир (будинків) у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до ст. 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Відповідно до ч. 4 ст. 13 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання. Приписами ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з положеннями ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно зі ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; (Пункт «а» частини першої статті 81 із змінами, внесеними згідно із Законом № 997-V від 27.04.2007); б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). На підставі відповідного рішення селищної ради, 30.05.2008 року Чорноморською селищною радою Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області виданий державний акт на право власності серії ЯЖ №302123 на присадибну земельну ділянку площею 0,053 га по [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.7-8). Окрім того, Рішенням Чорноморської селищної ради Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області №135 від 17.12.2008 року вирішено вважати таким, що втратив чинність та вилучено з матеріалів інвентаризаційної справи КП «Комінтернівське РБТІ» дублікат свідоцтва про право власності на житло від 09.09.1997 року, виданий замість втраченого органом приватизації військового радгоспу «Гвардійський» 12.01.2001 року. Вважати таким, що втратило чинність та вилучено з матеріалів інвентаризаційної справи КП «Комінтернівське РБТІ» рішення виконавчого комітету Чорноморської селищної ради Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області №64/2 від 04.05.2000 року та рішення від 24.04.2008 року. Скасовано в КП «Комінтернівське РБТІ» реєстрацію права власності за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , номер запису 17 в книзі 47, реєстраційний номер [NUMBER] . Разом з тим, цим же рішенням селищної ради оформлено право приватної спільної часткової власності у розмірі по 1/12 частині житлового будинку по [ADDRESS] за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] із видачею їм свідоцтва про право власності на ј частину житлового будинку. У зв`язку з викладеним не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло від 09.09.1997 року та дублікату свідоцтва про право власності від 12.01.2001 року, виданого замість втраченого в частині визнання права власності на частину житлового будинку [ADDRESS] за [PERSON] та про часткове скасування розпорядження № 59 від 09.09.1997 року, винесеного органом приватизації військового радгоспу «Гвардійське», в частині визнання права власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] за [PERSON] . Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.04.2016 року були встановлені факти належності свідоцтва про право власності на нерухомість від 23.01.2019 року, виданого на ім`я [PERSON] на 1/12 частину будинку по [ADDRESS] - [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. В частині 1 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.. Згідно зі ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що оскільки державний акт на землю, виданий 30.05.2008 року на земельну ділянку для обслуговування будинку, право власності на який зареєстровано з порушенням прав позивачів він підлягає скасуванню, оскільки порушує право власності інших осіб. У зв`язку з викладеним, враховуючи те, що при приватизації житлового будинку по [ADDRESS] були порушені права позивача, оскільки [PERSON] на момент приватизації будинку, членом сім`ї наймача не була, про що вказано вище, тому не мала права на приватизацію житла. Також, оскільки приватизація земельної ділянки по [ADDRESS] була похідною від приватизації будинку, державний акт на право власності на землю також підлягає скасуванню. При таких обставинах суд вважає, що є всі підстави для часткового задоволення позовної заяви [PERSON] . Враховуючи викладене,

Outcome: partial