Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], і як законного представника неповнолітньої доньки, [PERSON] [PERSON], [INFO], третя особа: [PERSON], - про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом, і зняття з реєстраційного обліку. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що у спірній приватизованій однокімнатній квартирі [ADDRESS] проживає та зареєстрована з сином, [PERSON]. Крім них, з 2010 у житловому приміщенні зареєстровані колишня дружина сина - відповідач, [PERSON] та малолітня донька, [PERSON] [PERSON], які з квітня 2014 не проживають, виїхали за межі України і мешкають в Італії, їх місце перебування невідоме. Відповідач не заперечує проти зняття її з донькою з реєстраційного обліку місця проживання, надала відповідну довіреність, вирішити це питання особисто не має можливості. Батько малолітньої дитини надав згоду на зняття її з реєстраційного обліку та постійне проживання в Італії. Позивач просила визнати відповідача з її малолітньою донькою такими, що втратили право на користування житлом у квартирі [ADDRESS], та зняти їх з реєстраційного обліку. У судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON], у судове засідання повторно не з'явилася, за місцем реєстрації не проживає, виїхала з малолітньою донькою на тимчасове проживання до Італії. Третя особа: [PERSON] з позовом ознайомлений, не заперечує проти визнання колишньої дружини та малолітньої доньки такими, що втратили право на користування житлом, подав відповідну заяву. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд установив, що з 2010 відповідач з малолітньою донькою, [INFO], зареєстровані за адресою однокімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 32,68 кв. м, жилою - 16, 90 кв. м, що належить позивачу на праві власності в порядку приватизації, що підтверджується довідкою ф-№ 3 «Центру комунального сервісу №31 Комунального концерну» від 27.01.2016 №193 ( а. с. 19). Відповідно рішення Подільського районного суду м. Києва від 21.10.2015 шлюб між відповідачем, за її позовом, і сином позивача, розірвано. У квітні 2014, ще до розірвання шлюбу, відповідач з малолітньою донькою виселилась зі спірного житла, та виїхала на тимчасове проживання до Італії. Частинами 2, 3 статті 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Відповідач не заперечує проти визнання її з малолітньою донькою такими, що втратили право на користування житлом, надала довіреність на ім»я позивача від 18.09.2015, посвідчену консулом Генерального консульства України в Неаполі Італійської Республіки, на зняття їх з реєстраційного обліку місця проживання за адресою: [ADDRESS], батько дитини також не заперечує проти зняття її з реєстрації за цією адресою та проживання з матір»ю в Італії ( а. с. 6, 7, 20, 21). Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном ( ст. 317 ЦК ). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом ( ст. 319 ЦК). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом ( ст. 321 ЦК). При вирішенні спору суд виходить з того, що згідно норм ст. 405 ЦК України відповідач втратила право на користування спірним житлом у зв»язку з відсутністю без поважних причин понад один рік, будь-яких об'єктивних даних встановити поважними причини відсутності чи/або наявність інших домовленостей між відповідачем і власником житла немає. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Наявність реєстрації відповідача за адресою спірної квартири, що належить позивачу на праві власності, порушує гарантовані Конституцією та законами України права власника, що потребують судового захисту. Що стосується зняття відповідача з малолітньою донькою з реєстраційного обліку, то відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення тощо. підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання відповідача з малолітньою донькою такими, що втратили право на користування житлом у квартирі [ADDRESS] за відсутності понад один рік без поважних причин, - доведені і підлягають задоволенню, у частині зняття з реєстрації місця проживання відмовляє. У разі набрання судовим рішенням у частині визнання відповідача з малолітньою донькою такими, що втратила право на користування житлом у квартирі [ADDRESS], вони підлягають зняттю з реєстраційного обліку місця проживання в порядку його виконання. Відповідно ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача у дохід держави витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.. На підставі наведеного, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: partial