Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], треті особи на стороні позивача без самостійних вимог [PERSON], [PERSON], Служба у справах дітей Ківерцівської райдержадміністрації Волинської області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Ківерцівської міської ради Волинської області, про визнання частково недійсним договору визначення часток на квартиру, що є у спільній сумісній власності та дарування частки квартири, як укладеного внаслідок помилки. Як доказ заявлених вимог вказує на те, що на підставі договору про визначення часток на квартиру, що є у спільній сумісній власності, та дарування частки квартири, посвідченого 25.02.2009 року приватним нотаріусом Ківерцівського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 226, припинено право спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться в [ADDRESS], яка належала [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], визначено частки у праві спільної сумісної власності рівними (1/6 частці кожному). Також, за вищевказаним договором [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в особі представника [PERSON] подарували 4/6 частки квартири [PERSON] Частки [PERSON] та [PERSON] після укладення договору становлять по 1/6 кожній. Посилаючись на те, що спірний договір укладено внаслідок помилки її матері [PERSON], яка діяла від її імені як законний представник, оскільки на момент договору вона була неповнолітньою, вищевказаний договір посвідчений нотаріусом без належного дозволу органу опіку та піклування виконавчого комітету Ківерцівської міської ради, при укладенні договору не вірно визначена її частка у праві спільної сумісної власності, просить визнати недійним договір про визначення часток на квартиру, що є у спільній сумісній власності, та дарування частки квартири, посвідчений 25.02.2009 року приватним нотаріусом Ківерцівського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 226, в частині визначення [PERSON] 1/6 частки квартири, що знаходиться в м. Ківерці, вул. Пархоменка (теперішня вул. Озерна), 29[ADDRESS]. З аналогічних обґрунтувань, зазначених в позовній заяві [PERSON], до суду з позовом до [PERSON], треті особи на стороні позивача, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON], [PERSON], звернулася [PERSON], та просить визнати недійним договір про визначення часток на квартиру, що є у спільній сумісній власності, та дарування частки квартири, посвідчений 25.02.2009 року приватним нотаріусом Ківерцівського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 226, в частині визначення [PERSON] 1/6 частки квартири, що знаходиться в м. Ківерці, вул. Пархоменка (теперішня вул. Озерна), 29[ADDRESS]. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 28.07.2017 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача - [PERSON], [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Ківерцівського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання частково недійсним договору визначення часток на квартиру, що є у спільній сумісній власності, та дарування частки квартири, як укладеного внаслідок помилки залишено без розгляду. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про підтримання позову та розгляд справи у їх відсутності. Представники позивача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просили його задовольнити. Представник відповідача [PERSON], в судовому засіданні позови не визнала, посилаючись на те, що при посвідченні договору дотримано вимоги закону, договір укладений зі згоди органу опіки і піклування та не порушує інтересів позивачів, доказів того, що правочин вчинений під впливом помилки суду не надано, тому в задоволенні позову просить відмовити. Представник третьої особи Служби у справах дітей Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області [PERSON] щодо задоволення позовів заперечив, посилаючись на те, що розпорядженням Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області надано дозвіл на укладення договору і останній жодним чином не порушував прав та законних інтересів неповнолітніх дітей. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Ківерцівської міської ради Волинської області в судове засіданні не зявився. До суду подано заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, що вирішення справи покладаються на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 04.01.2003 року Ківерцівською міською радою Волинської області, на підставі розпорядження Ківерцівської міської ради № 137 від 04.01.2003 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира, яка знаходиться в [ADDRESS] (а.с.5) Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. В силу ч. 2 ст. 370 ЦК України у випадку виділення частки в праві спільної сумісної власності вважається, що частки кожного із співвласників в праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене за домовленістю співвласників або законом, або рішенням суду. Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно договору про визначення часток на квартиру, що є спільній сумісній власності, та дарування частки квартири, посвідченого 25.02.2009 року приватним нотаріусом Ківерцівського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 226, припинено право спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться в [ADDRESS], яка належала [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], визначено частки у праві спільної сумісної власності рівними (1/6 частці кожному). Також, за вищевказаним договором [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в особі представника [PERSON] подарували 4/6 частки квартири [PERSON] Частки [PERSON] та [PERSON] після укладення договору становлять по 1/6 кожній (а.с.6-7). В силу ч. 1 ст. 224 ЦК України правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування (стаття 71 цього Кодексу), є нікчемним. Відповідно до розпорядження Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області № 42 від 16.02.2009 року «Про надання дозволу на укладення договору відчуження частин квартири з адресою [ADDRESS]» надано громадянам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] дозвіл на укладення договору відчуження належних кожному 1/6 частин квартири № 3 за адресою: м. Ківерці, вул. Пархоменка, 29, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Залишено право спільної сумісної власності по 1/6 частин цієї квартири за малолітніми дітьми [PERSON], [PERSON], які в ній проживають (а.с.112). Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] не довели, що припиненням їх спільної сумісної власності і визначення їм часток у спільному майні порушені будь-які їх права. Крім цього, не визначення їх часток після визначення часток [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суперечило б вимогам ст.ст. 370, 372 ЦК України. Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що позивачами не надано доказів, які б слугували підставою для визнання частково недійсним договору про визначення часток на квартиру, що є у спільній сумісній власності, та дарування частки квартири, посвідченого 25.02.2009 року приватним нотаріусом Ківерцівського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 226, договір укладений зі згоди органу опіки і піклування та не порушує інтересів позивачів, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed