Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1700 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання, до досягнення дитиною трьох років в розмірі 700 грн. Свій позов обґрунтовує тим, що з 25.11.2017 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час якого 16.08.2018 р. народилася дочка [PERSON]. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка перебуває на її утриманні, відповідач добровільно коштів на утримання сімї, (дитини та її самої), не надає, згоди по матеріальному утриманню дитини між ними не досягнуто. Інших утриманців відповідач немає. В судовому засіданні15.01.2019 р. позивач позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові. Позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Наполягала на розгляді справи по суті, вказуючи про неможливість з'являтися у судові засідання, оскільки доглядає за малолітньою дитиною. Відповідач в судовому засіданні 15.01.2019 р. позов визнав частково у мінімальному розмірі, просив відкласти розгляд справи для підготовки відзиву на позов, який згодом не подав та до суду не з'явився , про причини поважності свої неаявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.11.2017 р. та є батьками малолітньої [PERSON], 16.08.2018 р. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, про що учасниками справи не заперечувалося. На час розгляду позову малолітня дитина проживає разом з позивачем. Відповідно до розяснень п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, про що до суду відповідачем доказів чи заперечень не подано. Відповідно до ч. 2\~ст. 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 3\~ст. 181 СК України\~встановлено за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, аліменти з відповідача [PERSON] підлягають стягненню у визначеному позивачем розмірі на утримання дитини у твердій грошовій сумі За положеннями\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. Суд зважає, що обовязок з утримання дитини покладений на обох батьків. Тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти в розмірі, визначеному позивачем 1700 грн. щомісячно, виходячи із того, що батьки мають спільний обов'язок утримувати свою дитину. На думку суду, визначений розмір аліментів на дитину за вказаних умов є компромісним, та враховуватиме баланс інтересів сторін та дитини. Разом з тим, на думку суду, відповідач відповідно до\~ст. 180 СК України\~зобовязаний утримувати дитину до досягненню нею повноліття та відповідно до\~ст. 84 СК України\~дружину, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років. Крім того, за змістом\~ст. 84 СК України право на аліменти у дружини-матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка. При визначенні розміру аліментів на утримання дружини, суд враховує, що будь-яких заперечень щодо відсутності такої можливості у відповідача та належних, допустимих доказів відсутності такої можливості до суду не подано. До суду не подано жодних доказів щодо наявності інших зобовязань матеріального характеру у відповідача, окрім як по відношенню до його доньки та дружини; так само як і відсутні дані щодо неналежного матеріального чи фізичного стану відповідача.

Outcome: approved