Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом по тих підставах, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 09 квітня 2014 року. Від даного шлюбу в них народилася одна дитина: син [PERSON], [INFO]. Їх спільне життя не склалося з різних причин, шлюбні стосунки припинили. Сторони разом не мешкають, відповідач не займається вихованням дитини і відмовляється у добровільному порядку матеріально допомагати дитині. У звязку з цим,\~ позивач просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем, а також стягнути на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове\~ засідання не зявились, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі. На позові наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився. На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов, з якого видно, що він згоден з позовними вимогами позивача щодо розірвання шлюбу та просить стягнути аліменти у мінімальному розмірі визначеному чинним законодавством. В звязку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та\~ підлягає задоволенню. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони 09 квітня 2014 року уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 205136 за актовим записом № 26 (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 8, 9).\~ Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер.\~ Шлюб у сторін перший, майновий спір чи спір про місце проживання дитини у них відсутній. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що\~ шлюб між сторонами існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~ Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З заяви позивача вбачається, що вона просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Хламова». Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення аліментів суд дійшов наступних висновків. Так, згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Так, прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» становить: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Вирішуючи спір, суд враховує обставини про вимоги закону про мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, який має забезпечуватись насамперед батьками, рівного обов'язку батька та матері по утриманню дитини, зважаючи на зміну розміру прожиткового мінімуму в сторону збільшення, присудженню підлягають аліменти у твердій грошовій сумі рівній 813 грн. щомісячно, починаючи з 01.01.2019 р. по 30.06.2019 р; 849,50 грн., починаючи з 01.07.2019 р. по 30.11.2019 р.; 889,50 грн., починаючи з 01.12.2019 р. і до повноліття дитини. У звязку з тим, що відповідач не надав суду жодних доказів щодо стану свого здоров'я або перебування на його утриманні інших осіб, також він є молодою працездатною особою, суд вважає доцільним стягнути з нього аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON], 06.09.2014 року в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, ніж передбачено у встановленому законом мінімальному розмірі. Згідно положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім цього,\~ на підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. та 704,80 грн. на користь позивача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved