Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені. В обґрунтування позову вказала, що сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу між сторонами діти залишились проживати з позивачем та судовим наказом Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.08.2018 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на їх утримання. Однак відповідач ухиляється від виконання цього наказу та за період з 06.07.2018 року по 01.04.2021 року його заборгованість зі сплати аліментів становить 99685,05 грн. За таких обставин просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 99685,05 грн. та неустойку (пеню) за прострочення по виплаті аліментів у розмірі 449472,30 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.05.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача адвокат Мельник О.В. 10.09.2021 року подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надав, відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 13, 15). Судовим наказом\~Ленінського районного\~суду м.\~Кіровограда від\~08.08.2018\~року в\~справі №\~405/4352/18\~стягнуто з\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але\~не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку,\~на кожну дитину, починаючи з 06.07.2018 року і до досягнення старшою дочкою повноліття, тобто до [INFO] , починаючи з 27.08.2030 року щомісячно у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але \~не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення молодшою дочкою повноліття, тобто до [INFO] (а.с. 18). Згідно довідки-розрахунку державного виконавця Подільського ВДВС у м. Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 06.04.2021 року № 57363927/6 заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів за вказаним судовим наказом станом на 01.04.2021 року за період з 06.07.2018 року по 01.04.2021 року становить 99685,05 грн. (а.с. 19-20). Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому\~СК України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів.\~ Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Також, згідно ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Таким чином, суд вирішує питання стягнення заборгованості за аліментами лише в разі спору про її розмір, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц. Суд звертає увагу, що сам факт наявності у відповідача заборгованості по аліментам, розмір якої стягувачем чи боржником не оспорюються у порядку, встановленому законом, не може бути прийнятий судом в якості підстави для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку за окремим рішенням суду, оскільки права стягувача аліментів вже є захищеними, так як виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби і обчислена державним виконавцем заборгованість підлягає стягненню у рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів, по сплаті яких і виникла ця заборгованість. Повторне стягнення із боржника суми, яка має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме. При цьому, відомості про те, що боржник подавав скарги на дії державного виконавця щодо визначення розміру його заборгованості по аліментах у матеріалах справи відсутні. Відтак, беручи до уваги те, що стягнення аліментів, в тому числі і заборгованості по аліментам, яка визначена державним виконавцем, вже проводиться відповідним відділом державної виконавчої служби, задоволення цієї вимоги призведе до фактичного подвійного стягнення заборгованості по аліментам, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по сплаті аліментів задоволенню не підлягають. Поряд з цим, згідно ч. 1\~ст. 196 СК України\~у разі\~виникнення заборгованості\~з вини\~особи,\~яка зобов`язана\~сплачувати аліменти\~за рішенням\~суду або\~за домовленістю\~між батьками,\~одержувач аліментів\~має право\~на стягнення\~неустойки (пені)\~у розмірі\~одного відсотка\~суми несплачених\~аліментів за\~кожен день\~прострочення від\~дня прострочення\~сплати аліментів\~до дня\~їх повного\~погашення або\~до дня\~ухвалення судом\~рішення про\~стягнення пені,\~але не\~більше 100\~відсотків заборгованості. Відповідно до п. 22\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Таким чином, під час розгляду справ про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів підлягають встановленню, як наявність самої заборгованості та її розмір, так і наявність чи відсутність вини платника аліментів у її виникненні. Однак, відповідач [PERSON] не надав доказів існування обставин, які об`єктивно перешкоджали йому сплачувати аліменти на підставі рішення суду, а отже не довів відсутність своєї вини у виникненні заборгованості по аліментах. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а, отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, в який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити на один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %. За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, в якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення обчислюється з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі № 333/6020/16-ц, в якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, та зробила висновок про те, що пеня на заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Позивач здійснила розрахунок заборгованості неустойки (пені), на підставі якого просить суд стягнути з відповідача пеню (неустойку) за період з 06.07.2018 року по 01.04.2021 року в розмірі 449472,30 грн. (а.с. 21). Відтак, суд вважає, що загальний розмір неустойки (пені) за прострочення відповідачем сплати аліментів за період з 06.07.2018 року по 01.04.2021 року складає 449472,30 грн., але при цьому з відповідача може бути стягнуто не більше 100 відсотків заборгованості станом на 01.04.2021 року, тобто 99685,05 грн. На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини [PERSON] , який не сплачував аліменти, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 99685,05 грн., що не перевищує 100 відсотків заборгованості, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню частково. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», із відповідача в порядку\~ст. 141 ЦПК України\~в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 996,85 грн. пропорційно задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial