Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23.03.2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №330. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що причиною розпаду сім'ї є різні погляди на сімейне, спільне життя і ведення спільного господарства. Зазначає, що подружні стосунки між нею і відповідачем припинено, спільний бюджет в сім»ї відсутній, як і подружжям не ведеться спільне господарство, як вона, так і відповідач проживають окремо, а шлюб існує формально, а тому, просить заявлені вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи; позивачем в суд подано письмову заяву в якій просить справу розглянути у її відсутність; заявлені вимоги підтримано в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи в порядку ст. 74 ч. 4 ЦПК України; даних про поважність причини неявки в судове засідання не надав. Вимогами ст. 169 ч.4 ЦПК України визначено, що в разі повторної неявки в судове засідання відповідача повідомленого належним чином суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши матеріали справи, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 23.03.2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №330 (а.с.4-5). Судом також встановлено матеріалами справи, що сторони подружні стосунки припинили на протязі більше ніж шести місяців, тобто спільно не проживають, спір про майно відсутній, в шлюбі з відповідачем дітей не має; позивач вважає, що шлюб носить формальний характер, розпад їх сім'ї відбувся остаточно. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 п.9 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, шлюб між ними необхідно розірвати. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.. Таким чином, судом встановлено, що заявлені вимоги про розірвання шлюбу відповідають волі сторін, з боку відповідача будь - яких заперечень проти заявлених вимог чи клопотань про надання строку для примирення не надходило; після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і вважає, що заявлені вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення.

Outcome: approved