Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування, в якій зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав йому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Костянтинівською державною нотаріальною конторою 28 червня 1968 року за реєстровим № 3236. Оригінал договору було втрачено, отримати дублікат позивач не має змоги оскільки всі документи, прийняті на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів залишились на непідконтрольній території України, через що позивачу було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка. Позивач не має змоги оформити свої спадкові права та повновладно розпоряджатися цим майном, тому просить суд визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.44). Представник відповідача Костянтинівської міської ради Донецької області до суду на розгляд справи не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, прийняття рішення відніс на розсуд суду (а.с.47). З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 04 лютого 1967 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Костянтинівським міським відділом ЗАГС Донецької області (а.с.9). [INFO] [PERSON] помер, актовий запис № 520, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 29 квітня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с.6), що також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 00018454429 від 01 серпня 2017 року (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , який згідно з довідкою Комунального підприємства «Костянтинівське міське бюро технічної інвентаризації Костянтинівської міської ради» № 680 від 04 серпня 2017 року належав померлому [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Костянтинівською державною нотаріальною конторою 28 червня 1968 року за реєстровим № 3236 (а.с.15). Оригінал договору було втрачено, отримати його дублікат позивач [PERSON] не має змоги оскільки всі документи, прийняті на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів залишились на непідконтрольній території України, про що повідомлено листом Донецького обласного державного нотаріального архіву № 699/01-12 від 28 жовтня 2017 року (а.с.14). Згідно з технічним паспортом, складеним Комунальним підприємством «Костянтинівське міське бюро технічної інвентаризації Костянтинівської міської ради», за адресою [ADDRESS] маються наступні споруди: «А-1» житловий будинок, «а1-1» тамбур, «а-1» прибудова, «а» погріб, «Б-1» літня кухня, «В-1» гараж, «Г» вбиральня, «Д-1» сарай, «Ж-1» сарай, «№ 1-2» огорожа (а.с.20-24). Позивач по справі [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, за її зверненням 27 жовтня 2011 року було відкрито спадкову справу за № 659/2011 (а.с.11), але у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 365 від 21 лютого 2020 року (а.с.12). З листа Костянтинівської державної нотаріальної контори № 1084/01-09 від 01 червня 2021 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 64948213 від 29 травня 2021 року вбачається, що в провадженні контори є спадкова справа № 659/2011 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , спадкову справу було заведено за заявою [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.56-57). Відповідно до п.3 постанови КМ України від 27 лютого 2012 року № 148 «Про внесення змін де деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність постанови КМ України від 22 липня 2009 року № 759» Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 13 червня 2012 року виданий наказ № 304, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 09 липня 2012 року за № 1132/21444. Відповідно до вказаного наказу затверджені зміни до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадібних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж (надалі Порядок). Вказаним наказом змінена редакція п.3.1. Порядку, відповідно до ч.2 якого документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до ст.316 ч.1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з нормами статті 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 2 ст. 41 Конституції України передбачено, що право власності набувається в порядку, визначеному законом. Але закон, крім судового, інших шляхів набуття права власності в даному випадку не передбачає. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті власника. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за нею права власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , підлягають задоволенню.

Outcome: approved