Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до Виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради про визнання права власності на ? частини квартири в порядку спадкування після померлої матері [PERSON]. Вказувала, що вона являється донькою [PERSON], який помер 02.10.2004 року та [PERSON], яка померла 17.07.2006 року. Після їх смерті відкрилася спадщина, яка складається з нерухомого майна за адресою: [ADDRESS]. Після смерті батька, [PERSON] було видано 16.08.2005 року свідоцтво про право власності на ? частину вищевказаної квартири ( реєстровий № 1-1145) на імя [PERSON] та свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку спадкової квартири на імя [PERSON] ( реєстровий № 1-1149) , право власності по яким вона за своє життя в КП МБТІ м. Кременчука не зареєструвала. [PERSON] являється єдиною спадкоємицею у відповідності до ст. 1261 ЦК України після померлих батьків. При зверненні з заявою до Першої державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частини квартири [ADDRESS], їй було відмовлено , оскільки правовстановлюючі документи не були належним чином зареєстровані при житті [PERSON]М.( Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.07.2015р за № 1596/02-31). Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування після померлої матері 17.07.2006р [PERSON] на ? частки квартири [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Відповідач - представник Виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради в судове засідання не прибув, надав письмову заяву про можливість розгляду справи у відсутності їх представника. Представники третьої особи Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції та ОСББ № 17 в судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Так, відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються в матеріалах справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом достовірно встановлено, що 02.10.2004 року помер [PERSON]. 16.08.2005 року Першою державною нотаріальною конторою м. Кременчука на імя [PERSON] ( дружини померлого) було видано свідоцтво про право власності на ? частину квартири [ADDRESS] ( Реєстровий № 1-1145). Також, 16.08.2005 року за реєстровим № 1-1147, № 1-1149 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку вищевказаної квартири на імя [PERSON] та [PERSON]. Право власності за своє життя на ? частини квартири [PERSON] не зареєструвала. 17 липня 2006 року померла [PERSON] ( свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 049038 від 18.07.2006р). Після її смерті, в установленому законом порядку позивач [PERSON] ( дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] звернулася до Першої кременчуцької державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою від 03.06.2015 року за № 1596/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва оскільки правовстановлюючі документи не були зареєстровані належним чином ( п.4.15 гл.10 р.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р за №296/5. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов»язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Згідно до ст. 1261, 1268 ЦК України, позивач [PERSON] являється спадкоємицею першої черги за законом, яка прийняла спадщину, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 271/2015 р та іншим доказами, наданими в їх сукупності, які знаходяться в матеріалах спадкової справи. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, що встановлено ст. 1297 ЦК України. В силу ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Позов про визнання права власності є позадоговірний позов власника майна про визнання його права власності. Необхідність у даному способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними. Відповідно до положень ч.1 ст.15, п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання права, в тому числі визнання права власності особи на майно. Виходячи з вищевказаного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, такими, що не порушують законних прав та інтересів інших осіб, а тому підлягають задоволенню в повному обємі.

Outcome: approved