Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Глухівського міськрайонного суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 18 жовтня 1997 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Березівської сільської ради Глухівського району Сумської області, актовий запис № 13. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина, [PERSON], [INFO], та доньку, [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 04 лютого 2013 року шлюб між нею та відповідачем [PERSON] був розірваний. В період шлюбу з відповідачем вони придбали житловий будинок з надвірними будівлями під [ADDRESS], на земельній ділянці, належній на праві приватної власності, згідно з договором купівлі-продажу будинку, посвідчений Глухівською районною державною нотаріальною конторою Сумської області від 28 грудня 2005 року, р. № 4101. Також в період шлюбу з відповідачем вони придбали дві земельні ділянки площею 0,0373 та 0,2709 гектарів в межах згідно з планом по [ADDRESS], згідно з договором купівлі-продажу земельних ділянок, посвідченого Глухівською районною державною нотаріальною конторою Сумської області від 28 грудня 2005 року, р. № 4103. Житловий будинок з надвірними будівлями та земельні ділянки, що знаходиться у [ADDRESS], зареєстровані на відповідача. Відповідач [PERSON] оспорює її право на 1/2 частину спільної сумісної власності подружжя і не погоджується в добровільному порядку через нотаріуса виділити їй половину майна, намагається її з дітьми вигнати з будинку. Просить суд поділити між ними сумісно набуте майно, визнавши за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та 1/2 частину земельних ділянок, розташованих в [ADDRESS], а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи його було повідомлено належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони по справі з 18 жовтня 1997 року по 15 лютого 2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 04 лютого 2013 року (а.с.6). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Березівським сільвиконкомом Глухівського району Сумської області від 16 липня 1999 року, актовий запис № 11 (а.с.7), та доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Виконкомом Березівської сільської ради Глухівського району Сумської області від 16 грудня 2008 року, актовий запис № 09 (а.с.8), які проживають разом з позивачкою. З довідки № 480 виданої Березівською сільською радою Глухівського району Сумської області від 17 жовтня 2014 року вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], та має наступний склад сім'ї: колишній чоловік, [PERSON], син - [PERSON], 1999 року народження, та донька - [PERSON], 2008 року народження (а.с.9). З договору купівлі-продажу будинку, посвідченого Глухівською районною державною нотаріальною конторою Сумської області від 28 грудня 2005 року, р. № 4101, вбачається, що [PERSON] придбав житловий будинок з надвірними будівлями під [ADDRESS], на земельній ділянці, належній на праві приватної власності (а.с10). З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9534910 виданого Комунальним підприємством «Глухівське бюро технічної інвентаризації» від 11 січня 2006 року, вбачається, що власником 1/1 частини будинку [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.12). З договору купівлі-продажу земельних ділянок, посвідченого Глухівською районною державною нотаріальною конторою Сумської області від 28 грудня 2005 року, р. № 4103, вбачається, що відповідач [PERSON] придбав дві земельні ділянки площею 0,0373 та 0,2709 гектарів в межах згідно з планом по [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно договору купівлі-продажу будинку від 28 грудня 2005 року, загальна вартість будинку з будівлями, розташованого по [ADDRESS], складала 12666,00 грн., 1/2 частина складає 6333,00 грн. Відповідно договору купівлі-продажу земельних ділянок від 28 грудня 2005 року, нормативна грошова оцінка земельних ділянок розташованих по [ADDRESS], становить відповідно 1615 грн. та 1935 грн., 1/2 частина складає 1775 грн. Як вбачається з матеріалів справи, договір про набуте майно між сторонами не укладався. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Виходячи з положення ч.1 та ч.2 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними і у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Пленум Верховного Суду України в Постанові № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначив у п.22, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Таким чином, виходячи із вимог цих Законів, позивач [PERSON] має право на половину вищевказаного майна. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, які позивач зазначає в сумі 243,60 грн., як витрат на сплату судового збору, які підтверджуються квитанцією № 168 від 23 жовтня 2014 року, а також судових витрат за надання правової допомоги в сумі 1000,00 грн., які підтверджуються актом виконаних робіт від 20 жовтня 2014 року, суд виходить з того що згідно вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладене, та

Outcome: approved