Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить усунути їй перешкоди у користуванні правом власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначає, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . У належному на праві власності позивачу будинку зареєстрований відповідач: [PERSON] , який є онуком позивачки. Відповідач не проживає за місцем реєстрації більше року, особистих речей за місцем реєстрації не має, проте добровільно з реєстрації місця проживання не знімається. Реєстрація відповідача у належному їй житловому будинку чинить перешкоди у праві оформлення субсидії, тому позивач була вимушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] до суду не з`явилась, представник позивача - адвокат Попова К.Р. надала заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Право власності [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] підтверджується Свідоцтвом № 288 про право власності на житловий будинок, виданим 10.09.1990 Широківською сільською радою Запорізького району Запорізької області; Технічним паспортом на житловий будинок. З довідки № 1920 від 08.04.2021, виданої відділом «ЦНАП» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрована та проживає [PERSON] , її онук [PERSON] зареєстрований, але не проживає. Як вбачається з Акту про встановлення факту реєстрації та проживання, складеного комісійно 07.04.2021, за адресою [ADDRESS] зареєстрований, але не проживає [PERSON] . Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування власністю, що є адекватним змісту порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням у обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів наявності будь-яких договорів з приводу користування житловий будинком [ADDRESS] , відсутності об`єктивної можливості користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод з боку позивача, поважних причин для відсутності у спірному житловому приміщенні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки під час розгляду справи було встановлено, що при поданні позову до суду позивачем не було сплачено судовий збір в сумі 908.00 грн., суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved