Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] . про стягнення аліментів. Заяву мотивує тим, що 03 квітня 2014 року вона уклала шлюб з [PERSON] , який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський реєстраційної служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 57. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18.08.2016 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Враховуючи важке матеріальне становище, просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та за наявними матеріалами справи, просить суд слухати справу у її відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що позивачка безпідставно звинувачує його в ненаданні коштів на утримання дитини, оскільки він по мірі можливості матеріально забезпечує сина. Вказує, що на даний час офіційно ніде не працює, має мінливий дохід що унеможливлює сплату аліментів в розмірі 1000 грн. щомісячно. Згідний сплачувати аліменти в розмірі 300-400 грн. щомісячно на дитину . Заслухавши пояснення та доводи відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 03 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський реєстраційної служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 57. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18.08.2016 року шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 03 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський реєстраційної служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 57 - розірвано. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO], батьками якого являються сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER] від 08.09.2014 року . Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини Згідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони на даний час проживають окремо одне від одного. Дитина проживає разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який на даний час не працює, інші обставини, що мають істотне значення. Також суд враховує обов'язок матері надавати утримання дитини. Позивач не надав суду будь-яких доказів про те, що відповідач має можливість сплачувати на утримання дитини аліментів в розмірі 1000 грн. щомісячно. Відповідно до вимог статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 713 грн. щомісячно. Даний розмір є достатнім для задоволення розумних потреб дитини та буде відповідати, з врахуванням надання утримання матір'ю, прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача стягнути в дохід держави судовий збір. Рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини , у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання. На підставі ст. ст. 180-182, 184, 191 СК України та

Outcome: partial