Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] щодо стягнення з останнього вартості автомобіля «МАЗДА 929» державний номерний знак [NUMBER] в сумі 68 200 грн. Свої вимоги мотивує тим. що вона є спадкоємицею після смерті свого сина [PERSON] якому за життя належав вище вказаний автомобіль «МАЗДА 929» державний номерний знак [NUMBER] в сумі 68 200 грн. За життя [PERSON] видав довіреність за №959 від 11.02.2010 р. на право керування транспортним засобом - автомобілем «МАЗДА 929» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] Відповідач [PERSON] користувався зазначеним автомобілем за життя її сина та після смерті останнього продовжував експлуатувати зазначений транспортний засіб та на неодноразові звернення її до [PERSON] не повертав зазначений автомобіль, а в послідуючому заявив що вказаний транспортний засіб було у нього викраденого. Свої вимоги позивач обґрунтовує посиланнями на вимоги ст..ст.1008, 1213 ЦК України та рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 5 жовтня 2011 р., відповідно до якого у відповідача [PERSON] було витребувано зазначений транспортних засіб автомобіль «МАЗДА 929» державний номерний знак [NUMBER], що перебував у нього в незаконному володінні та передати автомобіль позивачу [PERSON], але вказане рішення відповідач не виконав та з його вини зазначений автомобіль було втрачено. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду свої заперечення в яких проти позову заперечував з тих підстав, що позивачем пропущено строк позовної давності, а саме те, що позивач знала про відсутність у відповідача спірного автомобіля ще у 2012 р, свої вимоги обґрунтовує посиланням на ст.. 267 ч.4 ЦК України. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. За життя [PERSON] на праві власності належав автомобіль «МАЗДА 929» державний номерний знак [NUMBER], який було передано для керування на підставі довіреності за №959 від 11.02.2010 р. [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до копії спадкової справи №352 до майна померлого [PERSON] спадкоємцем є [PERSON]. Згідно до рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від від 5 жовтня 2011 р., було вирішено витребувати у відповідача [PERSON] транспортних засіб - автомобіль «МАЗДА 929» державний номерний знак [NUMBER], що перебував у нього в незаконному володіння та передати автомобіль позивачу [PERSON] Дана обставина, відповідно до вимог ч.3 ст.61 ЦПК України повторному доказуванню не підлягає. Як убачається з постанови про закриття кримінального провадження від 14.03.2013 р., винесеною СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві кримінальне провадження порушеного за фактом не виконання судового рішення Дніпровського районного суду м.Києва щодо витребування вказаного вище автомобіля у [PERSON] з передачею ключів та документів до вказаного транспортного засобу було закрито, в зв»язку з тим, що вказаний автомобіль вибув з оперативного розпорядження відповідача [PERSON], зі слів останнього був викрадений. Але як вбачається [PERSON] з відповідними заявами щодо незаконного заволодіння транспортним засобом до правоохоронних органів не звертався, дослідча перевірка з даних обставин проведена не була. Відповідно до п.3 ч.1 ст.1008 ЦК України договір доручення припиняється на загальних підставах припинення договору, а також у разі: смерті довірителя або повіреного. Як було встановлено, що відповідач після смерті довірителя [PERSON] надалі продовжував користуватися та розпоряджатися вказаним вище автомобілем та не повернув вказаний автомобіль спадкоємцю [PERSON], не виконав рішення суду та автомобіль з вини відповідача вибув з його оперативного користування. Статтею 1213 ЦК України визначено, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Як убачається з довідки територіального сервісного центру автомобіль «МАЗДА 929» 1990 року випуску державний номерний знак [NUMBER] на даний час зареєстрований за померлим [PERSON] На час розгляду справи ринкова вартість вказаного автомобіля складає 68200 грн. За вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посиається як на підставу своїх вимог та заперечень. Що стосується посилання відповідача [PERSON], що позивачем пропущено строк позовної давності то суд не бере до уваги вказане твердження, так -як про обставини, що автомобіль було втрачено ( вибув з оперативного користування відповідача [PERSON]) та не виконується рішення Дніпровського районного суду м .Києва , стало відомо позивачу 15 квітня 2013 р., а позивач звернувся до суду 11 березня 2016 р., в зв»язку з чим суд вважає, що позивачем не пропущено строк позовної давності в три роки, визначений статтею 257 ЦК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають понесені позивачем при подачі позову до суду витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved