Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з 23 січня 1996 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, який було укладено у Заболоттівській сільській Раді Любомльського району Волинської області. Від цього шлюбу у них є повнолітній син: [PERSON] , [INFO] , та неповнолітня дочка: [PERSON] , [INFO] . Однак, спільне життя з [PERSON] у неї не склалося через несумісність характерів та відсутність між ними взаєморозуміння і довіри, а тому вони перестали підтримувати подружні стосунки. Вважає, що примирення із [PERSON] неможливе та, оскільки збереження шлюбу суперечить її інтересам, просила цей шлюб розірвати. Ухвалою судді від 25 вересня 2019 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче засідання. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, однак, подала адресовану суду заяву про те, що вона повністю підтримує свій позов та наполягає на розірванні шлюбу і просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, однак, подав до суду заяву, в якій вказав, що згідний на розірвання шлюбу з позивачем і просив справу розглядати за його відсутності. Враховуючи, що у підготовче засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України не здійснювалося. Згідно із частинами 1, 4, статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до частини 4 статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 23 січня 1996 року Заболоттівською сільською Радою народних депутатів Любомльського району Волинської області, та свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08 липня 2010 року Луківською селищною радою Турійського району Волинської області, [PERSON] та [PERSON] дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 9). Відповідно до статті 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як встановлено судом, в цьому випадку сім`я розпалась остаточно, оскільки сторони не підтримують подружні стосунки, шлюб існує формально, його збереження суперечить інтересам позивача, яка на примирення з відповідачем не згідна ні за яких умов та наполягає на розірванні шлюбу, неприязні взаємини, що склалися між сторонами, перешкоджають належному вихованню дитини, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Згідно зі статтею 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. Однак, відповідно до статті 142 ЦПК України у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, позивачу слід повернути з державного бюджету.

Outcome: approved