overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві посилалась на те, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 05 серпня 2000 року. Але подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного, сварки. На примирення вона не згодна. Вважає. що сімя перестала існувати. Тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що миритися з відповідачем категорично не бажає, вважає подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив. Пояснив, що бажає помиритися з дружиною, на розірвання шлюбу він не згоден. Хоче зберегти сімю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 05 серпня 2000 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як на час звернення з даним позовом до суду, так і на час розгляду справи судом позивач наполягає на розірванні шлюбу. Позиція позивача залишається постійною та однозначною, її дії свідчать про відсутність бажання миритися з відповідачем, зберегти сімю, відновити подружні стосунки. Суд також зважає на пояснення сторін, з яких вбачається, що відповідач намагався помиритися з позивачем, але примирення не досягнуто у звязку з категоричним небажанням [PERSON] миритися з чоловіком. Враховуючи, що позивач з відповідачем миритися не бажає, суд вважає, що на час розгляду справи примирення є неможливим. При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням встановлених фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення, оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сімї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Позов підлягає до задоволення, шлюб необхідно розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить залишити їй прізвище [PERSON]. Тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві посилалась на те, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 12 липня 2001 року. Але подружнє життя не склалося через різницю характерів, відсутність між нею та чоловіком взаєморозуміння та довіри, сварки на побутовому ґрунті. Це призвело до того, що сімя перестала існувати. На примирення позивач не згодна. Тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилась, уповноваживши [PERSON] представляти її інтереси. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав. Зазначив, що позивач миритися з відповідачем категорично не бажає, вважає подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими, категорично не згодна на примирення. Наполягає на розірванні шлюбу. Тому просив позов задовольнити, шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив. Пояснив, що намагався помиритися з дружиною, на розірвання шлюбу він не згоден. Тому просив в задоволенні позову [PERSON] до нього про розірвання шлюбу відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 12 липня 2001 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як на час звернення з даним позовом до суду, так і на час розгляду справи судом позивач наполягає на розірванні шлюбу. Позиція позивача залишається постійною та однозначною, її дії свідчать про відсутність бажання миритися з відповідачем, зберегти сімю, відновити подружні стосунки. Враховуючи, що позивач з відповідачем миритися не бажає, суд вважає, що на час розгляду справи примирення є неможливим. При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням встановлених фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення, оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сімї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Позов підлягає до задоволення, шлюб необхідно розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотання позивача про відновлення її дошлюбного прізвища в матеріалах справи відсутнє. Тому суд зазначене питання не вирішував.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві посилалась на те, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 14 липня 2012 року. Але подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного, сварки. З травня 2017 року вони з чоловіком проживають окремо. На примирення вона не згодна. Вважає, що сімя перестала існувати. Тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що миритися з відповідачем категорично не бажає, вважає подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив. Пояснив, що бажає помиритися з дружиною, на розірвання шлюбу він не згоден. Хоче зберегти сімю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 14 липня 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.3, 4). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як на час звернення з даним позовом до суду, так і на час розгляду справи судом позивач наполягає на розірванні шлюбу. Позиція позивача залишається постійною та однозначною, її дії свідчать про відсутність бажання миритися з відповідачем, зберегти сімю, відновити подружні стосунки. Суд також зважає на пояснення сторін, з яких вбачається, що відповідач намагався помиритися з позивачем, але примирення не досягнуто у звязку з категоричним небажанням [PERSON] миритися з чоловіком. Враховуючи, що позивач з відповідачем миритися не бажає, повідомляє суду, що вона боїться чоловіка, суд вважає, що на час розгляду справи примирення є неможливим. При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням встановлених фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення, оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сімї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Позов підлягає до задоволення, шлюб необхідно розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить залишити їй прізвище [PERSON]. Тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві посилалась на те, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 15 грудня 2012 року. Але подружнє життя не склалося через несумісність характерів, нерозуміння та втрату поваги один до одного. На примирення позивач не згодна. Тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що миритися з відповідачем категорично не бажає, вважає подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив. Пояснив, що бажає помиритися з дружиною, на розірвання шлюбу він не згоден. Тому просив суд надати подружжю термін на примирення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 15 грудня 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як на час звернення з даним позовом до суду, так і на час розгляду справи судом позивач наполягає на розірванні шлюбу. Позиція позивача залишається постійною та однозначною, її дії свідчать про відсутність бажання миритися з відповідачем, зберегти сімю, відновити подружні стосунки. Суд також зважає на пояснення сторін, з яких вбачається, що під час провадження у даній справі вони намагалися помиритися, але примирення не досягнуто. Враховуючи, що позивач з відповідачем миритися не бажає, суд вважає, що на час розгляду справи примирення є неможливим. При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням встановлених фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення, оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сімї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю. Тому не підлягає до задоволення клопотання відповідача про надання подружжю терміну на примирення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Позов підлягає до задоволення, шлюб необхідно розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить відновити її дошлюбне прізвище [PERSON]. Тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві посилалась на те, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 15 липня 2011 року. Але подружнє життя не склалося через несумісність характерів. На примирення вона не згодна. Тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що миритися з відповідачем категорично не бажає, вважає подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив. Пояснив, що бажає помиритися з дружиною, на розірвання шлюбу він не згоден. Тому пропонував позивачу зберегти сімю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 15 липня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як на час звернення з даним позовом до суду, так і на час розгляду справи судом позивач наполягає на розірванні шлюбу. Позиція позивача залишається постійною та однозначною, її дії свідчать про відсутність бажання миритися з відповідачем, зберегти сімю, відновити подружні стосунки. Суд також зважає на пояснення сторін, з яких вбачається, що під час провадження у даній справі вони намагалися помиритися. Як вказала позивач, відповідач на даний час переглянув свою поведінку, вживає всі можливі дії для примирення, але вона не вірить в те, що він може змінитися, вважає, що поведінка відповідача змінилася лише на час розгляду справи про розірвання шлюбу судом, тому продовжує наполягати на розірванні шлюбу. Враховуючи, що позивач з відповідачем миритися не бажає, суд вважає, що на час розгляду справи примирення є неможливим. При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням встановлених фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення, оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сімї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Позов підлягає до задоволення, шлюб необхідно розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить залишити їй прізвище [PERSON]. Тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві посилалась на те, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 18 листопада 1994 року. Але подружнє життя не склалося, сім'я перестала існувати. На примирення вона не згодна. Тому просила шлюб розірвати, залишити її прізвище [PERSON]. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Просить шлюб розірвати, миритися не бажає, вважає подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими. Категорично не згодна на примирення. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив. Пояснив, що бажає зберегти сім'ю. Зазначив, що намагався помиритися з дружиною, на розірвання шлюбу він не згоден категорично. Тому в задоволенні позову просив відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 18 листопада 1994 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. З травня 2014 року сторони проживають окремо. Відповідач намагався помиритися з позивачем, але вжиті ним заходи позитивного результату не дали. Як на час звернення з даним позовом до суду, так і на час розгляду справи судом позивач наполягає на розірванні шлюбу. Протягом всього часу окремого проживання подружжя позиція позивача залишається постійною та однозначною, її дії свідчать про відсутність бажання миритися з відповідачем, зберегти сім'ю, відновити подружні стосунки. Враховуючи, що позивач з відповідачем миритися не бажає навіть після вжитих ним до примирення заходів, суд вважає, що на час розгляду справи примирення є неможливим. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням встановлених фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сім'ї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Позов підлягає до задоволення, шлюб необхідно розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Скориставшись вказаним правом, позивач просить суд залишити їй прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві посилалась на те, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 25 липня 2014 року. Вказувала, що і з початку їх сімейне життя складалося не найкращим чином, а останнім часом вони взагалі не проживають разом, не можуть виконувати сімейні обовязки та спокійно вирішувати навіть нескладні сімейні проблеми. Останнім часом вони не можуть спілкуватися без взаємних претензій та образ. Примирення з відповідачем та відновлення сімейних стосунків вважає неможливим. Тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що миритися з відповідачем не бажає, вважає подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив. Пояснив, що бажає помиритися з дружиною, на розірвання шлюбу він не згоден. Тому просив суд надати подружжю термін на примирення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 25 липня 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як на час звернення з даним позовом до суду, так і на час розгляду справи судом позивач наполягає на розірванні шлюбу. Позиція позивача залишається постійною та однозначною, її дії свідчать про відсутність бажання миритися з відповідачем, зберегти сімю, відновити подружні стосунки. Суд також зважає на пояснення сторін, з яких вбачається, що під час провадження у даній справі вони намагалися помиритися, але примирення не досягнуто. Враховуючи, що позивач з відповідачем миритися не бажає, суд вважає, що на час розгляду справи примирення є неможливим. При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням встановлених фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення, оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сімї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю. Тому не підлягає до задоволення клопотання відповідача про надання подружжю терміну на примирення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Позов підлягає до задоволення, шлюб необхідно розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить залишити їй прізвище [PERSON]. Тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві посилалась на те, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 27 грудня 2005 року. Але подружнє життя не склалося через зловживання відповідачем спиртними напоями, його агресивне відношення та заподіяння їй тілесних ушкоджень. Тому сім'я перестала існувати. На примирення вона не згодна. Тому просила шлюб розірвати, залишити її прізвище [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала. Просила шлюб розірвати, миритися категорично не бажає, вважає подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими. Зазначила, що на даний час її не цікавить чи змінить свою поведінку відповідач, вона лише хоче, щоб він залишив її у спокої. Категорично не згодна на примирення. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив. Пояснив, що бажає зберегти сім'ю. Зазначив, що намагався помиритися з дружиною, на розірвання шлюбу він не згоден категорично. В даний час він вже почав змінюватись, що робитиме і надалі. Коли позивач побачить як він змінився, передумає розривати шлюб. Для цього йому потрібен лише час. Тому просив шлюб не розривати, а надати їм з позивачем термін на примирення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 27 грудня 2005 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO]. На час розгляду справи судом сторони проживають окремо. Відповідач намагався помиритися з позивачем, але вжиті ним заходи позитивного результату не дали. Як на час звернення з даним позовом до суду, так і на час розгляду справи судом позивач наполягає на розірванні шлюбу. Протягом всього часу окремого проживання подружжя позиція позивача залишається постійною та однозначною, її дії свідчать про відсутність бажання миритися з відповідачем, зберегти сім'ю, відновити подружні стосунки. Враховуючи, що позивач з відповідачем миритися не бажає навіть після вжитих ним до примирення заходів, суд вважає, що на час розгляду справи примирення є неможливим. При вирішенні справи суд також виходить з того, що з урахуванням встановлених фактичних взаємин подружжя відсутні підстави для надання терміну для примирення, оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сім'ї, а матимуть виключно формальний характер, що не допоможе зберегти сім'ю. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Позов підлягає до задоволення, шлюб необхідно розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Скориставшись вказаним правом, позивач просить суд залишити їй прізвище [PERSON].

Outcome: approved