Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом до\~відповідача,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що у 2019 році вона навчалась в м. Києві, де зустрічалася з відповідачем та проживала з ним як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. [INFO] народилася їхня спільна з відповідачем дитина - [PERSON] . Втім, відповідач не визнав дитину своєю і реєстрація народження дитини була проведена у відповідності до вимог ст. 135 Сімейного кодексу України з її слів. Таким чином, прізвище її сина в свідоцтві про народження записано [PERSON] , а в графі «батько» вказано ім`я та по батькові відповідача. Вказала, що їх дитина на даний час проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. При цьому відповідач з моменту народження дитини жодного разу не надав їй матеріальну допомогу, домовитись про виплату аліментів в добровільному порядку відповідач також не бажає. З врахуванням викладеного просила суд встановити батьківство [PERSON] відносно дитини [PERSON] та стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини від заробітку відповідача до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 28.12.2020р. у вказаній цивільній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 29.03.2021 р. за клопотанням позивачки було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу та провадження в справі було зупинено. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 16 серпня 2021 р. провадження в справі було поновлено та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву, за змістом якої заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати в її відсутність та позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання також не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення судом її позову та просив справу розглянути в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, [PERSON] у 2019 році перебувала з відповідачем [PERSON] у фактичних шлюбних стосунках. [INFO] [PERSON] народила дитину сина [PERSON] , про що в книзі реєстрації народжень Брусилівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Житомирській області зроблено відповідний актовий запис № 6 від 07.02.2020 року, в якому батьком зі слів матері вказаний [PERSON] (а.с. 5). У відповідності до ч. 2 ст.\~125\~Сімейного кодексу\~України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька; за рішенням суду. Згідно ч. 1, 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справі, поясненнях учасників справи, їх представників. Так,\~з матеріалів\~справи вбачається,\~що сторони\~визнали,\~що батьком\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~є [PERSON] , відповідач у справі. Крім того, з висновку експерта № 103-109-2021 від 30 червня 2021 року судової молекулярно-генетичної експертизи вбачається, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш, ніж 99,99 %. Таким чином біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від\~12.06.2009\~року №\~2\~«Про застосування\~норм цивільного\~процесуального законодавства\~при розгляді\~справ у\~суді першої\~інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання [PERSON] позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно є кровним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з чим позовні вимоги про визнання батьківства підлягають задоволенню. Як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~15\~травня 2006\~року N\~3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини, в зв`язку з чим з актового запису № 6 від 07.02.2020 року відомості про [PERSON] , як про батька [PERSON] , [INFO] , необхідно виключити. Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням наведених норм закону та всіх обставин справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача щомісячно на користь позивачки на утримання малолітньої дитини аліменти у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного, ст. ст. 125, 128 СК України, п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст. 180 183, 192 СК України та

Outcome: approved