Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, де просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини - сина [PERSON] , 2010 року народження, в розмірі ј частини доходу з усіх видів заробітків, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги позову мотивовані тим, що з 12 липня 1997 року по 26 лютого 2020 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , 2010 року народження. Дитина проживає разом з позивачем, позивач не має наміру перешкоджати відповідачу у здійсненній його прав та обов`язків щодо дитини. З 15 січня 2020 року до дати звернення до суду із даним позовом відповідач сплачував аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) на утримання дитини за рішенням суду про стягнення аліментів. Позивач [PERSON] вказує, що вона самостійно не може матеріально забезпечити належний рівень життя дитини, тому батько, який є здоровим та працездатним, працевлаштований у ПАТ «Укртатнафта», а відтак має постійний дохід, зможе сплачувати аліменти на рівні ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. За викладених обставин позивач і вимушена звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 17 лютого 2021 року провадження у справі було відкрито. 04 березня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду із уточненою позовною заявою, згідно якої остаточно просила суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь за рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука від 07 лютого 2020 року на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , 2010 року народження, з розміру 1/6 частини до ј частини (25%) від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак надала до суду заяву, згідно якої просила суд провести судове засідання без її присутності та зазначила, що вимоги уточненої позовної заяви підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, одна надав до суду заяву, згідно якої просив суд провести судове засідання без його участі та вказав, що вимоги уточненої позовної заяви визнає в повному обсязі. Приймаючи до уваги думку позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] , вивчивши, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі, [PERSON] та [PERSON] , перебували в зареєстрованому 12 липня 1997 року шлюбі, який було розірвано рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26 лютого 2020 року, що вбачається із відповідного рішення по справі №537/88/20, яке набрало законної сили 30 березня 2020 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 19 квітня 2010 року Крюківським ВРАЦС Кременчуцького МУЮ Полтавської області, та змістом рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26 лютого 2020 року по справі №537/88/20. Згідно змісту довідки про реєстрацію місця проживання особи №206 від 05 січня 2021 року, дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, 07 лютого 2020 року Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області було ухвалено рішення по справі №537/85/20, яке набрало законної сили 10 березня 2020 року, яким стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15 січня 2020 року. На виконання вказаного рішення Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області 07 квітня 2020 року було видано виконавчий лист №537/85/20. У відповідності до статті 7 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована державою Україною 27 лютого 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Згідно положень частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд України у пункті 23 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання щодо збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , суд вважає, що зазначена вимога має підстави з урахуванням віку та потреб дитини, а також із врахуванням думки відповідача [PERSON] , який позовні вимоги визнав в повному обсязі. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, приймаючи до уваги думку відповідача [PERSON] , який позовні вимоги про збільшення розміру сплачуваних аліментів на утримання дитини визнав в повному обсязі, виходячи із принципу рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини, а також з пріоритету інтересів дитини, враховуючи її потреби, суд приходить до висновку про наявність підстав про збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів за рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 07 лютого 2020 року, і вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі ј частини доходу платника аліментів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Водночас, суд вважає, що вимога позивача про стягнення аліментів у новому розмірі з дати подання позову до суду задоволенню не підлягає, оскільки згідно положення, що міститься у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, та за таких обставин, позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при подачі позову про збільшення розміру аліментів до суду на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), та з урахуванням положень статті 141 Цивільного процесуального Кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір в дохід держави в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: partial