Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON], померлим 24 січня 2016 року на час відкриття спадщини. А також, просила визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 24 січня 2016 року право власності на квартиру, розташовану за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Миру, б. 32, кв. 5, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із пропуском строку встановленого для прийняття спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою уточненні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради Одеської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що позивача [PERSON] знає добре, вона є родичкою спадкодавця [PERSON] Коли мати [PERSON], [PERSON] померла він залишився сам, сім`ї в нього не було. З вересня 2015 року позивач [PERSON] переїхала жити до спадкодавця оскільки він хворів, погано ходив та потребував постійного догляду та позивач доглядала за ним. Крім цього, пояснила, що [PERSON] та [PERSON] рідні сестри. А [PERSON] батько позивача [PERSON] Підтвердила факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON], померлим 24 січня 2016 року на час відкриття спадщини. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що [PERSON] і її сина [PERSON] та позивача [PERSON] знає добре. В літку 2015 року позивач [PERSON] стала проживати разом із спадкодавцем [PERSON], оскільки після смерті матері [PERSON] її син [PERSON] захворів та проживав сам та потребував постійного стороннього догляду і позивач [PERSON] за ним доглядала. Підтвердила факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON], померлим 24 січня 2016 року на час відкриття спадщини. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що [PERSON] та її сина знала добре. Після смерті [PERSON] її син [PERSON] став проживати сам, а коли захворів то потребував постійного догляду та позивач [PERSON] за ним доглядала. Підтвердила факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON], померлим 24 січня 2016 року на час відкриття спадщини. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] міської ради Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майнопідлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно зі ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог статей 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право особистої власності на житло від 03.11.1997 року за № 1149, виданого [PERSON] міжміським бюро технічної інвентаризації, [PERSON] та [PERSON] належала в рівних частках кожному, тобто по 1/2 частині квартира, розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Леніна, б. 32, кв. 5. Відповідно до розпорядження [PERSON] міської ради Одеської області від 19.02.2016 року за № 57 р. «Про перейменування вулиць, провулків та проспекту в м. Ізмаїл Одеської області» проспект Леніна перейменовано у проспект [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 373152 від 11.03.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 08.03.2014 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина квартири, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Миру, б. 32, кв. 5. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець [PERSON] заповіту не залишала, що підтверджено Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 45688622 від 07.11.2016 року. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є її син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ ЯР№ 620243 від 13.11.1957 року, виданого [PERSON] міським бюро РАЦСу. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було встановлено судом, [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено записом в будинковій книзі на спадкову квартиру, розташовану за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Миру, б. 32, кв. 5. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 439192 від 27.01.2016 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 24 січня 2016 року. Спадкоємців першої, другої, третьої та четвертої черг після смерті [PERSON] немає. Відповідно до ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п'яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім'ї спадкодавця, але не менш як п'ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування. Як було зясовано судом позивач [PERSON] є двоюрідною племінницею спадкодавця [PERSON], що підтверджено, свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO] та свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], записом акту про шлюб від 27.05.1956 року за № 189, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «Дунічеву» та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя за № 00018280423 від 29.06.2017 року, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «Вінник», свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І ЖД № 091464 від 31.08.1996 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану [PERSON] міської ради народних депутатів в Одеській області; свідоцтвом про народження серії ІІ ЯР№ 620243 від 13.11.1957 року, виданого [PERSON] міським бюро РАЦСу, згідно якого [PERSON] є матірю [PERSON]; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, згідно якого [PERSON] є матірю [PERSON], свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-ЖД № 432001 від 30.10.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області; свідоцтвом про народження [PERSON], серії ІІ КИ № 345724 від 17.11.1976 року, виданого Центральним міськким відділом РАЦСу м. Кривий Ріг та свідоцтвом про одруження серії І-ЖД № 054699 від 28.03.1997 року, виданого виконавчим комітетом Надлиманської сільською радою народних депутатів Овідіопольського району Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «Кіпецьку». Таким чином, позивач [PERSON] є двоюрідною племінницею спадкодавцю [PERSON]. В судовому засіданні встановлено та підтверджено поясненнями свідків допитаними в судовому засіданні, що позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON]. Крім цього, факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON], померлим 24 січня 2016 року на час відкриття спадщини підтверджено довідкою від 21.06.2017 року, наданою головою правління Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «НАШ ДІМ 32», а саме, що [PERSON] з вересня 2015 року по теперішній час мешкає без реєстрації за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Миру, б. 32, кв. 5. А також, довідкою від 21.06.2017 року, наданою головою правління Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «НАШ ДІМ 32», згідно якої з січня 2016 року по теперішній час у відповідності до Закону України «Про житлово комунальні послуги», виплати сплачує [PERSON],, яка мешкає в квартирі, розташованій за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Миру, б. 32, кв. 5 з вересня 2015 року, без реєстрації. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача [PERSON] неможливо, суд вважає за можливе встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON], померлим 24 січня 2016 року на час відкриття спадщини. А також, визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 24 січня 2016 року право власності на квартиру, розташовану за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Миру, б. 32, кв. 5. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved