Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: вул. Лугова, 26, с. Новобіла Новопсковського району Луганської області, яке залишилось після смерті [PERSON], померлого 23.11.2015. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 23.11.2015 помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого за зазначеною адресою. Вона, як дружина померлого є спадкоємцем першої черги за законом, спадкоємців, які мають обовязкову частку у спадщині не має, за життя чоловік склав заповіт на її користь. Спадщину вона фактично прийняла, так як на день смерті чоловіка проживала разом з ним. На даний час їй необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на домоволодіння, але вона не може цього зробити, оскільки у грудні 2012 року на імя чоловіка було видано свідоцтво про право власності на вищевказане домоволодіння, але чоловік з невідомих їй причин не провів державної реєстрації права власності на домоволодіння /не внесене в Державний реєстр/, тому нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з чим вимушена звернутись до суду з цим позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в позовній заяві просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача, Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області, в судове засідання не з'явився, про дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, з вимогами згоден. Враховуючи клопотання сторін, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, спадкову справу, інвентаризаційну справу, зважаючи на те, що визнання відповідачем позовних вимог ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 23 листопада 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕД №478688, виданим 23.11.2015 виконавчим комітетом Новобілянської сільскої ради Новопсковського району Луганської області. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: вул. Лугова, 26, с. Новобіла Новопсковського району Луганської області. З матеріалів справи вбачається, що позивач, [PERSON], [INFO], була дружиною [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕД №473344, виданим 16.02.1980 Новобілянською сільською радою Новопсковського району Ворошиловградської області. [PERSON] 20.11.2015 було складено заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було, із чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON], що також підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №45249675 від 29.09.2016, виданим приватним нотаріусом [PERSON], який знаходиться в матеріалах спадкової справи №250/2016, заведеної 29.09.2016. Відповідно до довідки №912 від 16.09.2016, виданої виконавчим комітетом Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області, [PERSON], [INFO], був зареєстрований за адресою: [INFO], знятий з реєстраційного обліку 23.11.2015 в звязку зі смертю. На час смерті разом з ним за вказаною адресою проживала та була зареєстрована [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину, оскільки на час смерті спадкодавця проживала разом з ним. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №250/2016, [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння, розташоване за адресою: вул. Лугова, 26, с. Новобіла Новопсковського району Луганської області, яке залишилось після смерті [PERSON] Приватним нотаріусом Новопсковського нотаріального округу [PERSON] 29.09.2016 була заведена спадкова справа після [PERSON], який помер 23.11.2015, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №45250086 від 29.09.2016. Проте, отримати свідоцтво про право власності на домоволодіння [PERSON] не має можливості, так як належним чином не оформлено документи, які би підтверджували належність вищевказаного житлового будинку померлому [PERSON], оскільки за життя [PERSON] не провів державної реєстрації зазначеного домоволодіння, що знаходиться за адресою: вул. Лугова, 26, с. Новобіла Новопсковського району Луганської області. Тому нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті чоловіка, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 29.09.2017. Судом встановлено, що рішенням Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області №51 від 24.12.2012 було вирішено оформити право власності на будівлю по вул. Лугова, будинок №26 та видати свідоцтво про право власності на імя [PERSON]. 25 грудня 2012 року виконавчим комітетом Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, відповідно до якого житловий будинок у цілому, який розташований за адресою: вул. Лугова, 26, с. Новобіла Новопсковського району Луганської області, належить [PERSON] на праві приватної власності. Згідно звіту про оцінку майна від 10.10.2017 вартість будинку складає 87704 грн. Збудовано будинок у 1961 році. Відповідно до довідки №668 від 04.10.2012 виданої виконавчим комітетом Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області, [PERSON], [INFO], є власником домогосподарства за адресою: с. Новобіла, Новопсковський район, Луганська область, вул. Лугова, 26, згідно запису в погосподарській книзі №8 особовий рахунок 0342-1. Згідно листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013, належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно, регулюється Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що набрав чинності з 27.01.2005. Оскільки житловий будинок, що є предметом даного позову, був побудований у 1961 році, до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», то порядок державної реєстрації зазначеного житлового будинку, повинен був проводитися відповідно до Інструкції\-\-\-\- про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56 (далі Інструкція). Так, відповідно до Інструкції, передбачено обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, судом встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: вул. Лугова, 26, с. Новобіла Новопсковського району Луганської області, належав [PERSON], померлому 23 листопада 2015 року, на праві приватної власності, оскільки це підтверджується довідкою виконавчим комітетом Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області №668 від 04.10.2012, щодо запису погосподарської книги, а також свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 25.12.2012, виданим виконавчим комітетом Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області, на підставі рішення №51 від 24.12.2012. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивач фактично прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її батька [PERSON], так як на час смерті проживала разом з ними. Статтею 1216 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України\~передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача щодо визнання права власності на домоволодіння, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи, а також визнані відповідачем.

Outcome: approved