Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому просила збільшити розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], а саме у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 10 квітня 2014 року з [PERSON] на її користь присуджено до стягнення аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 березня 2014 року до досягнення нею повноліття. Вважає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Окрім того, мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надав, відзиву не направив, тому суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04 травня 2005 року, сторони є батьками - [PERSON], [INFO]. Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 30 липня 2014 року, яке набрало законної сили 12 серпня 2014 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 29 листопада 2004 року - розірвано. Відповідно до рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 10 квітня 2014 року присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 31 березня 2014 року до досягнення нею повноліття. Згідно довідки Новоушицької селищної ради №183 від 16 січня 2018 року [PERSON] проживає разом з дочкою [PERSON] в [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено, що у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до вимог ст. ст. 76, 77, 79, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався та не спростував доводи позивача, що до своєї можливості утримувати дочку. Тому, виходячи з принципу законності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з того, що відповідач, як батько [PERSON], [INFO], зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Також, виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, враховуючи ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік». Відповідно до роз'яснень абз.1, 4 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved