Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду із вказаним позовом. Обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.10.2005 року, та від даного шлюбу у сторін народилося п'ятеро дітей: дочка - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO]; дочка - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. В добровільному порядку позивач допомоги на утримання дітей не надає, у зв'язку з чим вимушена звернутися до суду. Просить стягувати з відповідача на її корись аліменти на утримання спільних дітей в розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку (доходу) але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Ухвалою суду від 12.12.2018 р. вирішено провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача [PERSON] Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому у в Балаклеївській сільській раді Смілянського району, Черкаської області, актовий запис № 22.(а.с.6) Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] [INFO] (а.с.7), [PERSON] [INFO](а.с.8), [PERSON] [INFO] (а.с.9), [PERSON] [INFO] (а.с.10) та [PERSON] [INFO] (а.с.11). Згідно довідки, виданої Балаклеївською сільською радою від 02.10.2018 року №2951 [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS], та має такий склад сім'ї: Чоловік - [PERSON] - [INFO], який зареєстрований за даною адресою проте фактично не проживає; дочка - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO], які проживають разом з матір'ю та з вересня 2018 року перебувають на повному її утриманні так як батько участі у їх утриманні не приймає. Відповідач інших аліментів нікому не платить, стягнень за виконавчими документами не має, та спроможний утримувати дитину, на даний час ухиляється від виконання свого обов'язку. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Статтями 18, 27 «Конвенції про права дитини» (ратифікована Постановою ВР України №789-XII від 27.02.91) встановлено, що батьки несуть загальну та однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі ( ст. 181 СК України). Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатнихчоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, частиною 2 цієї статті (в редакції станом на 14.09.2017 р.) визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а їх мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ст. 183 СК України). Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006: «За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно… Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення… Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Ураховуючи встановлені обставини, суд вважає доцільним присудити аліменти у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача на користь позивача на утримання спільних дітей, але не менше визначеного законодавством мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, з 03.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно ч. 1 п.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Беручи до уваги те, що позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. Відповідно до ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно розрахунку витрат на правову допомогу витарти позивача на правову допомогу становлять 250 грн.(а.с.15), які підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного, ст. 51 Конституції України, ст..ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 180 - 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved