Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку по [ADDRESS]. В позовній заяві посилалась на те, що відповідач [PERSON], будучи зареєстрованим за вказаною адресою, в спірному житлі понад встановлені законодавством строки не проживає, своїх речей не зберігає. Тому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Під час розгляду справи судом позивач [PERSON] та її представник [PERSON] уточнили позовні вимоги. Зазначили, що позивач звернулась до суду як власник, право якого порушено. У зв'язку з цим просили суд усунути [PERSON] перешкоди в користуванні належним їй на праві часткової власності будинком, визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи в порядку, встановленому ч.9 ст.74 ЦПК України, повідомленим про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи або заяв з повідомленням про поважні причини неявки суду не надав. Представник третьої особи - Управління державної міграційної служби України в Полтавській області (Київський районний відділ) в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з'явились. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] та її представника [PERSON], дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13 лютого 2007 року Другою полтавською державною нотаріальною конторою, [PERSON] є власником 1/5 частини житлового будинку з частиною надвірних споруд за адресою [ADDRESS] (а.с.6). Також на підставі договору дарування, посвідченого 16 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] є власником 1/5 частини житлового будинку з частиною надвірних споруд за адресою [ADDRESS] (а.с.7-8). Таким чином частка [PERSON] в праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] становить 2/5. 15 березня 2002 року як член сім'ї власника за адресою спірного будинку зареєстрований [PERSON], який проживав в частині будинку, яка перебуває в користуванні [PERSON], - квартира [ADDRESS] (а.с.13). З 2007 року відповідач у спірному будинку не проживає, але з реєстрації за цією адресою не знявся. Дане помешкання відповідач залишив добровільно, вирішивши змінити місце проживання. Факт не проживання відповідача в належному позивачу будинку з 2007 року підтверджується показаннями свідка [PERSON] та іншими доказами в їх сукупності. [PERSON] не є співвласником жилого будинку по [ADDRESS]. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом не встановлено поважності причин не проживання відповідача в спірному будинку, а також чинення відповідачу будь-якою особою перешкод в користуванні цим житлом. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги [PERSON], усунути перешкоди в користуванні належним їй жилим приміщенням, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим будинком за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути 243,60 грн. на відшкодування понесених нею судових витрат

Outcome: approved