Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання майна сумісною власністю подружжя та розподіл майна подружжя посилаючись на наступне. Позивач проживає сумісно з відповідачем [PERSON] з 1994 року у цивільному шлюбі, без реєстрації, мають двох дітей, за час спільного проживання побудували житловий будинок, в якому проводили ремонтні роботи, купували разом меблі та побутову техніку. Просить суд визнати житловий будинок за адресою: [ADDRESS], сумісною власністю подружжя та визнати за нею право власності на ? частину зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями. Відповідач [PERSON] подав до суду зустрічний позов, в якому просив встановити факт проживання однією сім'єю з відповідачкою без реєстрації з 1994 року та визнати за ним особисто право власності на спірний житловий будинок з надвірними будівлями, у зв'язку з тим, що ним в 2010 році було сплачено відповідачці 500000,00 грн. в рахунок компенсації за її частку у праві власності на спільно набуте майно. В судове засідання позивач та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] не з'явилась, була повідомлена належним чином. Представником позивача подано заяву, згідно якої просить суд розглянути справу за їх відсутності, основний позов підтримали в частині визнання факту сумісного проживання, зустрічний позов просили суд задовольнити у повному обсязі (а.с.49). Відповідач та позивач за зустрічною позовною заявою [PERSON] та його представник основний позов визнали в частині факту спільного проживання, в іншій частині з позовом не згодні, зустрічний позов підтримали в повному обсязі (а.с. 37). Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] проживають сумісно однією сім'єю з 1994 року, що підтверджують і сторони по справі. Шлюб в органах РАЦС між ними не зареєстрований. Згідно даних свідоцтв про народження мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 3-4). Згідно даних технічного паспорту в 2008 році закінчено будівництво житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.17-20). Також факт сумісного проживання підтверджений в судовому засіданні показаннями свідків - [PERSON], [PERSON], [PERSON], які пояснили, що [PERSON] та [PERSON] почали разом проживати з 1994 року, в 1996 році в них народився син [PERSON], а в 1998 році - донька [PERSON]. Проживали весь час разом, спочатку знімали квартиру, а потім проживали в будинку батьків [PERSON] в смт Пісочин. Сторін по справі знають як одну сім?ю, в якій опікуються один одним, мають спільний бюджет. В 2003 році вони почали будівництво житлового будинку в [ADDRESS]. Для будівництва та ремонту наймали людей, всі витрати несли сумісно, на теперішній час будинок з надвірними будівлями завершений, ремонтні роботи практично закінчені. З чеків, квитанцій та договорів також слідує, що спірний житловий будинок будувався та в ньому проводився ремонт в період 2003 - 2012 років (а.с. 38-48). Згідно розписки [PERSON], вона 05.10.2010 року отримала від [PERSON] 500000,00 (п'ятсот тисяч) гривень як компенсацію за частку в її праві власності на сумісно набуте майно - житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS]. (а.с. 21). Зазначений факт в судовому засідання підтвердила і сама [PERSON] Відповідно до статті 74 СК України - якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь якому іншому шлюбі, майно, набуте ними під час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Статтею 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка і жінки без шлюбу. Відповідно до ст. 60 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, що також зазначено в ст. 368 ЦК України. Згідно зі статтею 63 СК України - дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Як передбачено статтею 69 СК України, дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними , якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором- згідно ст. 70 СК України. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог за основним та зустрічним позовом про встановлення факту проживання сторін по справі однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1994 року. У зв'язку з тим, що між сторонами по справі досягнуто згоди щодо поділу майна, а саме [PERSON] отримала грошову компенсацію за свою частку та не заперечує проти визнання права власності на спірний житловий будинок особисто за [PERSON], суд відмовляє в задовленні позову [PERSON] про визнання житлового будинку сумісною власністю подружжя та визнання за нею права власності на ? частину будинку та задовольняє зустрічний позов [PERSON] про визнання за ним права власності на весь житловий будинок з надвірними будівлями. На підставі викладеного,

Outcome: partial