Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 11 червня 2016 року право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Київська, б. 14, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльської міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що спадковий житловий будинок є обєктом незавершеного будівництва. В свою чергу відповідача [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, яким просив визнати, як на спільне майно подружжя право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Київська, б. 14. В судове засідання позивача [PERSON] не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою первісні позовні вимоги підтримує в повному та просить їх задовольнити, а також, не заперечує щодо задоволення зустрічного позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо задоволення позову. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою зустрічні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а також первісний позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання права власності підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному, тобто по 1/2 частині належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Благоєва, б. 14. На підставі розпорядження Ізмаїльської міської ради від 19.02.2016 року за № 57 р., вулицю Благоєва перейменовано у вулицю Київську. Також, згідно довідки від 23.10.2017 року за № 1419, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожному належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Київська, б. 14 на підставі рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради народних депутатів № 76 від 13.02.1985 року. Зазначений житловий будинок з надвірними спорудами побудований у 1987 році є завершений будівництвом та відповідно до Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна» затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року зареєстрований в Міністерстві юстиції України за № 582/5773 від 10.07.2001 року не належить до самочинного будівництва. Крім того, згідно листа № 12/5 126 від 23.03.1999 року, наданого Державним комітетом будівництва, архітектури та житлової політики України, обєкти, які були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року прийняттю в експлуатацію не підлягають. Обєкт нерухомості, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Київська, б. 14 є житловим будинком з надвірними спорудами завершеного будівництва, який не підлягає до здачі в експлуатацію. Станом на останню технічну інвентаризацію від 27.06.2017 року обєкти самочинного будівництва не виявлено. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 457580 від 11.06.2016 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 11 червня 2016 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Київська, б. 14. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) за № 48412925 від 14.07.2017 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є: - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії IV- ЖД № 323217 від 20.08.1986 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу та свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 072421 від 17.11.2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «Пастир»; - чоловік [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 252790 від 20.11.1979 року, виданого Ізмаїльським міським відділом РАЦСу; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІІ-ЖД № 283504 від 04.11.1980 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було зясовано судом, позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено записом в будинковій книзі на спадковий житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Київська, б. 14, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] Михайли відмовились від належних їм у спадщині часток. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до вимог ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Враховуючи, що відповідно до рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради народних депутатів № 76 від 13.02.1985 року земельна ділянка видавалась обом подружжям та згідно вищезазначеної довідки наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 23.10.2017 року за № 1419 вказаний будинок був завершений будівництвом в 1987 році тобто в період шлюбу [PERSON] та [PERSON] Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 11 червня 2016 року право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Київська, б. 14. В свою чергу, за [PERSON] необхідно визнати як на майно, набуте подружжям за час шлюбу право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Київська, б. 14. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved