Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягувати в її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що відповідач по справі є її колишнім чоловіком з яким вона, у відповідності до рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.07.2016 року розірвала шлюб. Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею та знаходиться на повному її утриманні. На даний час вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі, чоловік, який є батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання доньки в добровільному порядку не дає, ухиляється від покладених на нього обовязків щодо утримання дитини. Враховуючи те, що відповідач добровільно не бажає надавати допомоги на утримання своєї доньки, а тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просить позов задовольнити. Вказала, що відповідач офіційно працевлаштований, отримує добрий заробіток і може сплачувати аліменти на утримання доньки. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги позивача визнала частково, відзначивши, що її довіритель згідний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі лише 1000 грн. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, яка в подальші судові не зявлялась, не повідомляла суд при причини неявки, перевіривши матеріали справи та надавши оцінку зібраним доказам, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, який було розірвано рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.07.2016 року. Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі, що стверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про народження останньої, серії 1-СГ № 348872, видане 06.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 750. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач жодним чином не бере участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, а донька перебуває на повному утриманні позивача. Дану обставину в судовому засіданні жодним чином та допустимими доказами відповідач та його представник не заперечив. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Разом з тим, згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину. Таким чином, в позивача були всі підстави звернутися до суду з даним позовом. При цьому, визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що обов'язком щодо утримання дітей є рівною мірою як матері, так і батька, враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, інші обставини, які мають істотне значення. Будь-які докази на підтвердження незадовільного стану здоров'я відповідача, його незадовільного матеріального становища у матеріалах справи відсутні. Судом беззаперечно встановлено, що позивач потребує допомоги для утримання малолітньої дитини, а відповідач зобовязаний таку допомогу надати. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи майновий стан сторін, а також те, що відповідач зобовязаний утримувати свою дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час є малолітньою та знаходиться на повному утриманні матері, у звязку з чим, суд вважає, що позов слід задовольнити, тобто з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини із всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 640 грн. Згідно ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved