Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 10 червня 2017 року Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 53, а також стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 27 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги\~обґрунтовує тим,\~що 10.06.2017\~року вона\~уклала шлюб\~з [PERSON] . Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини з відповідачем не склалися та фактично припинені, сторони проживають окремо. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам дитини. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. [PERSON] зазначила, що батько дитини працює у Кодимському ВП Балтського ВП ГУ НП в Одеській області та отримує постійний грошовий дохід. Разом з тим, відповідач ухиляється від обов`язку щодо утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість. Ухвалою від 04.09.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі. Розгляд цивільної справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та роз`яснено сторонам, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін може бути призначено за їхніми клопотаннями. У встановлений судом строк відповідач, який 09.09.2020 року отримав позовну заяву з додатками та ухвалу суду, що підтверджується його підписом, проставленим на супровідному листі №503/1206/20 від 09.09.2020 року (а.с.19), будучи в такий спосіб належним чином повідомлений про розгляд справи в спрощеному порядку, не надав суду відзиву на позов та не подав жодних заяв чи клопотань. В свою чергу позивач також не надала жодних клопотань, повязаних з розглядом цієї справи. За таких обставин справа розглянута у відсутності сторін, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ч.5\~ст. 279 ЦПК України.\~\~\~\~ Суд, дослідивши, проаналізувавши та оцінивши письмові докази у цивільній справі в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З копії\~свідоцтва про\~шлюб серії\~ [NUMBER] \~від 10.06.2017\~року,\~виданого Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, вбачається, що 10 червня 2017 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за № 53. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.5). Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі\~ст.24 цього Кодексу\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Згідно ч.3\~ст.105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обґрунтування позову, на який відповідач не подав заперечення, а також те, що подружжя проживають окремо один від одного, суд дійшов до висновку, що фактичні подружні стосунки сторони припинили та не бажають їх відновлювати. Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити їх спільним інтересам та інтересам дитини. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що строк на примирення надавати недоцільно, і шлюб між сторонами належить розірвати. Крім того, судом встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.12.2017 року (а.с.10). Сторони припинили проживати однією сім`єю, після чого дитина залишилась проживати разом з матір`ю. Це підтверджується довідкою Кодимської міської ради № 2366 від 07.09.2020 року (а.с.16). Ці обставини свідчать про те, що між сторонами виникли спірні правовідносини, які регулюються главою 15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» СК України. Згідно положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджують у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров 'я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Водночас, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] має поганий стан здоров`я або тяжке матеріальне становище, а також про те, що на його утриманні перебувають інші діти чи непрацездатні особи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Виходячи із\~засад справедливості\~та захисту\~прав малолітньої\~дитини,\~враховуючи рівність\~обов`язків\~батьків щодо\~матеріального утримання\~дитини та\~ту обставину,\~що відповідач не подав своїх заперечень на обгрунтування позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини слід задовольнити повністю та стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved