Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що листом від 12 червня 2013 року № 139 КП «Борщагівка» проінформала про те, що підприємство обслуговує будинок, у якому розташована кварира позивача та прибудинкова териорія, і на це затрачає кошти та виконуються роботи. Однак зазначеним листом на думку позивача КП «Борщагівка» безпідставно відмовила надати їй достовірну інформацію про понесені витрати по обслуговуванню будинку, в якому позиач проживає, кошти витрачені на постачання тепла у квартиру, та витрачені кошти на водопостачання і водовідведення за період з 1996 року по 01.10.2013 року, на суму 27 200, 27 грн. КП «Борщагівське» своєю бездіяльністю не надавало необхідну позивачу інформацію, про наявність у нього первинних документів щодо понесених ним витрат по квартирі: із теплопостачання, із водопостачання, із водовідведення, із утримання будинку та прибудинкової території щодо нарахованого ним так званого «боргу» на суму 27 000, 27 грн. у періодах із 1996 року по 01.10.2013 року, тим самим тривалий час порушував її право грантоване Законами України. У жовтні 2013 року позивач звернулася до суду із позовом до КП «Борщагівка» про зобов?язання надати інформацію, зокрема про понесені витрати на постачання тепла у квартиру позивача, на обслуговування будинку та прибудинкової території, на водопостачання та водовідведення в періодах із 1996 року по 01.10.2013 року на суму 27200, 27 грн. Києво-Святошинський районний суд Київської області задовольнив позовні вимоги позивача до КП «Борщагівка» рішенням від 18.11.2013 року у цивільній справі № 369/10455/13-ц та зобов?язав КП «борщагівка» надати інформацію згідно інформаційного запиту № 2 [PERSON] від 30 жовтня 2013 року щодо понесених КП «Борщагівка» витрат на обслуговуання будинку та прибудинкової території, на постачання тепла, на водопостачання, на водовідведення по квартирі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] за період з 1996 року по 01 жовтня 2013 року. Рішення суду від 18.11.2013 року набрало чинності 29.01.2014 року, а тому у позивача виникло цивільне право на відшкодування немайнової моральної шкоди. КП «Борщагівка» протягом кількох років спричиняло пзивачу моральні та фізичні страждання, які позивач зазнавала у зв?язку з його незаконними діями до позивача, починаючи з 2004 року по даний час, які полягали у незаконному нарахуванні «Боргів» по квартирі позивача, без укладеного договору та без наявності будь-яких витрат починаючи із 1996 року по 01.10.2013 року на суму 27 200, 27 грн., без понесених будь-яких витрат, оскільки не має в наявності наказу (розпорядження) по підприємству про взяття на баланс будинку за № 19 по вул. Шкільна, артезіанської свердловини, водонапірної башти, мережі водопостачання технічну документацію на мережі водопостачання та водовідведення що постачає питну воду у багатоквартирні будинки по вул. Шкільна, в тому числі до будинку № 19, в разі відсутності таких документів надати відповідну інформацію. Про вказаний факт стверджує постанова державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів) починаючи із 2013 року і до подачі позову, що обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів,д отепер вимагають компенсаторних можливостей для їх подолання. Оскільки, КП «Борщагівка» своєю бездіяльністю не виконало вимог рішення «Києво-Святошинського районного суду № 369/10455/13-ц від 18.11.2013 року, зокрема, не надало понесених КП «Борщагівка» витрат на обслуговуання будинку прибудинкової території, на постачання тепла, на водопостачання , на водовідведення по квартирі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] за період з 1996 року по 01 жовтня 2013 року, в наслідок чого порушило її права, через невиконання відповідачем встановленими п. 3 ч. 1 та п. 3 ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» На підставі викладеного позивач вважає, що відповідач завдав їй немайнову моральну шкоду за ненадання первинних документів про понесені КП «Борщагівка» витрат на обслуговування будинку та прибудинкової території, на постачання тепла, на водопостачання, на водовідведення по квартирі [PERSON], що спричинило моральні та фізичні страждання, які позначили негативні зміни у її житті: щоденні думки психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності, що привело до врати здоров?я, стала інвалідом 2-ої групи, про стверджують виписки із історії хвороби, довідки лікарні. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в сумі 50 000, 00 грн. А тому позивач просить стягнути з КП «Борщагівка» на користь [PERSON] спричиненої моральної (немайнової) шкоди в розмірі 50 000, 00 грн. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Просила суд задоволити позов. У судове засідання представник відповідача не зявився. Подав суду письмові заперчення, проти позову заперечував у повному обсязі, посилаючись на те, що КП «Борщагівка» виконало рішення суду та надало відповідь позивачці на запитувану інформацію. Згідно письмових заперечень представник відповідача також зазначав, що спір вже розглядався по ідентичним обставинам та було винесено рішення Києво-Святошинським районним судом Київської області від 21.06.2016 року, а тому повторний розгляд з одного і того ж питання та за тих же обставин неможливий, що потребує залишення позову без задоволення та закриття справи. Суд, заслухавши пояснення осіб, що брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. Згідно ст. 3 Цивільного кодексу України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.\~\~ Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Як вбачається з вимог ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за №4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров»я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, муд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.11.2013 року за №369/10455/13-ц року позов [PERSON] був задоволений та зобовв?язано КП «Борщагівка» надати інформацію згідно інформаційного запиту № 2 [PERSON] від 30 жовтня 2013 року щодо понесених КП «Борщагівка» витрат на обслуговування будинку та прибудинкової території, на постачаннятепла, на водопостачання, на водовідведення по квартирі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] за період з 1996 року по 01 жовтня 2013 року. Ухвалою Апеляційного суду Київської облатсі від 29 січня 2014 року вищевказане рішення суду залишено без змін. Згідно акта державного виконавця від 27.03.2014 року, рішення по справі № 369/10455/13-ц Києво-Святошинського районного суду боржником КП «Борщагівка» не виконано. Окрім того судом ухвалою витребовувалися у відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції матеріали виконавчого провадження ВП № 42295107 щодо виконання виконавчого листа № 369/10455/13-ц та матеріали виконавчого провадження ВП 52884483 щодо виконання виконавчого листа № 369/11283/15-ц, однак на вказану ухвалу матеріалів виконавчих проваджень та жодних відповідей не надходило. Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювана, та вина останнього в її заподіянні. Зокрема суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких, та яких обставин, та якими діями (бездіяльнгістю) вони\~\~ заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Таким чином з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з вини відповідача позивач зазнала душевних страждань, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, тому була вимушена звернутися до суду за захистом порушеного права. Враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких зазнала позивач у зв'язку із не наданням їй інформації, виходячи з засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. та стягнути цю суму з відповідача КП «Борщагівка» на користь позивача. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з засад розумності та справедливості і з урахуванням конкретних обставин справи вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень. Однак, позивачем не довено, що моральні та фізичні страждання, які позначили негативні зміни у житті останньої: щоденні думки психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниження гідності, що привело до втрати здоров?я, та що саме дані страждання призвели до втрати здоров»я, внаслідок чого позивач стала інвалідом 2-ої групи. Щодо посилання представника відповідача на те, що спір з ідентичних обставин було вирішено рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.06.2016 року та ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10.11.2016 року, то слід зазначити наступне. Судом було досліджено матеріали цивільної справи № 369/3910/16-ц, з матеріалів якої вбачається, що позовні вимоги у вказаній справі стосувуались захисту честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди внаслідок поширення недостовірної інформації. А тому твердження представника відповідача не заслуговує на увагу, оскільки предмет і підстава позову інші. За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved