Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.11.2013 року розірвано. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею і перебувають на її утриманні. Зазначає, що відповідач ухиляється від батьківських обов`язків щодо утримання дітей, не надає належної матеріальної допомоги, хоча є здоровим, працездатним, отримує нерегулярний дохід, а тому зобов`язаний також утримувати дітей. Вона на сьогоднішній день не працює, доходів не має. З врахуванням вказаного, уточнивши позовні вимоги, просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000, 00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в письмовій заяві уточнені позовні вимоги підтримала, розгляд справи просила проводити без її участі. Відповідач в письмовій заяві уточнені позовні вимоги визнав, розгляд справи просив провести без його участі. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши представлені письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 14.08.2009 року по 28.11.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.11.2013 року шлюб розірвано (а.с. 13). У шлюбі в подружжя народилися діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.5,6). Діти проживають з матір`ю. Позивачка стверджує, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча є здоровим, працездатним, отримує нерегулярний мінливий дохід. Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами чинного законодавства. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд врахував, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, потреби дітей, матеріальний стан відповідача, загальновідомі обставини про щоденну потребу дітей у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, постійне зростання цін на товари та послуги для дітей. Враховуючи пріоритетність інтересів дітей, на користь яких стягуються аліменти, визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, матеріальне становище позивачки, матеріальне становище платника аліментів, те, що відповідач є працездатним та спроможним отримувати доходи, позовні вимоги визнав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня звернення з позовом до суду та до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача слід стягнути в дохід держави 840, 80 грн. судового збору.

Outcome: approved