Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вище вказаним позовом посилаючись на ті обставини, що є власником земельних ділянок розташованих\~на території\~Шершенецької сільської\~радиКодимського району Одеської області з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва,\~а саме кадастровий\~номер 5122585600:01:002:0098\~площею 2,6702\~га,кадастровий номер\~5122585600:01:002:0100\~площею 2,6701\~га,кадастровий номер 5122585600:01:002:0297 площею 2,5101 га. З інформації наявної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно їй стало відомо, що державним реєстратором Гвоздавської сільської\~ради Любашівського\~району Одеської\~області Галіборщ Г.М. стосовно вище згаданих земельних ділянок було здійснено державну реєстрацію права їх оренди, згідно договорів оренди землі без номеру начебто укладених ФОП [PERSON] з [PERSON] 25.12.2017 року. В подальшому представником позивача адвокатом Юдіним О.Ю. від згаданого вище державного реєстратора було отримано засвідченні копії документів, на підставі яких було здійснено реєстрацію оренди земельних ділянок. Однак, представник [PERSON] відзначає, що остання не укладала з відповідачем вказаних договорів оренди земельних ділянок, оскільки не підписувала цих договорів, в самих зазначених договорах було вказано її дошлюбне прізвище « [PERSON] » і дані паспорту, яким вона була документована під час іменування прізвищем « [PERSON] », хоча при укладенні шлюбу 23.09.2015 року вона змінила його на «[PERSON] » у зв`язку з чим 22.10.2015 року отримала інший паспорт. В свою чергу та обставина, що вказані договори оренди\~земельних ділянокне були підписані орендодавцем [PERSON] , а тому є неукладеними, встановлено постановою Одеського апеляційного суду від 10.02.2021 року у цивільній справі № 503/1163/18. У зв`язку з чим позивач змушена пред`явити до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду через свого представника позовної заяви, в якій просить суд вилучити з користування Фізичної особи-підприємця [PERSON] ( [ADDRESS] реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) та повернути у користування [PERSON] ( [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) наступні земельні ділянки: земельну ділянку кадастровий номер 5122585600:01:002:0098 площею 2,6702 га, цільове призначення для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою Одеська обл., Кодимський р-н, сільська рада Шершенецька; земельну ділянку кадастровий номер 5122585600:01:002:0100 площею 2,6701 га. цільове призначення для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою Одеська обл., Кодимський р-н, сільська рада Шершенецька; земельну ділянку кадастровий номер 5122585600:01:002:0297 площею 2,5101 га, цільове призначення для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою Одеська обл., Кодимський р-н, сільська рада Шершенецька; а також скасувати державну реєстрацію права оренди наступних земельних ділянок: земельної ділянки кадастровий номер 5122585600:01:002:0098 площею 2,6702 га, цільове призначення для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою Одеська обл., Кодимський р-н, сільська рада Шершенецька, державна реєстрація права оренди якої була проведена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Галіборщ Ганни Миколаївни Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області індексний номер 39178362 від 12.01.2018 року 12:14:40; земельної ділянки кадастровий номер 5122585600:01:002:0100 площею 2,6701 га, цільове призначення для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою Одеська обл., Кодимський р-н, сільська рада Шершенецька, державна реєстрація права оренди якої була проведена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Галіборщ Ганни Миколаївни Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області індексний номер 39177862 від 12.01.2018 року 11:59:09; земельної ділянки кадастровий номер 5122585600:01:002:0297 площею 2,5101 га, цільове призначення для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою Одеська обл., Кодимський р-н, сільська рада Шершенецька, державна реєстрація права оренди якої була проведена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Галіборщ Ганни Миколаївни Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області, індексний номер 39174898 від 12.01.2018 року 10:36:45. 18.03.2021 року ухвалою суду було відкрите провадження у даній справі із проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, а відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні та подання відзиву на позовну заяву. 27.04.2021 року представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому просила суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі у зв`язку з його безпідставністю. В обґрунтування своїх заперечень проти позову послалась на те, що позивачем не надано доказів порушення її прав відповідачем. Також вважає обраний позивачем спосіб захисту таким, що не передбачений законом, зокрема нормами ЦК України і ЗК України, або договором, а тому не може бути задоволений судом. Крім того, відзначає, що позивачем не заявлено вимог про визнання, зміни чи припинення речових прав, внаслідок чого з`явлення вимоги про скасування державної реєстрації права оренди суперечить вимогам ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Крім того, 27.04.2021 року відповідач ФОП [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву посилаючись на ті обставини, що 25.12.2017 року ним із [PERSON] було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договорів оренди землі та підписали спірні договори. При цьому, єдиною умовою [PERSON] була виплата їй орендної плати за 2017 рік в повному обсязі та за 2018 рік наперед. У зв`язку з чим [PERSON] отримала від нього в повному обсязі орендну плату за 2017 рік в сумі 16200 грн. та за 2018 рік в сумі 18000 грн., про що [PERSON] \~розписалась у\~відомостях за\~2017\~і 2018\~рік відповідно.\~Крім того,\~за 2017\~і 2018\~роки ним\~за [PERSON] \~було сплачено\~земельний податок,\~військовий збір\~та податок\~на доходи\~фізичних осіб.\~При цьому, ФОП [PERSON] відзначає, що постановою Одеського апеляційного\~суду від\~10.02.2021\~року у\~цивільній справі\~№ 503/1163/18\~встановлено,\~що договори\~оренди земельних\~ділянокне були підписані орендодавцем [PERSON] ,\~а тому\~є неукладеними. У зв`язку з чим ФОП [PERSON] вважає, що грошові кошти у розмірі 34200 грн. були набуті [PERSON] від нього без жодних правових підстав, а тому мають бути повернуті. Крім того, ФОП [PERSON] \~зазначає,\~що отримуючи\~від нього\~орендну плату[PERSON] \~фактично не\~збиралась передавати\~її у\~користування,\~що спричинило\~йому моральну\~шкоду,\~яка виразилась\~у душевних\~стражданнях,\~яких ним\~зазнано внаслідок\~її дій. Також зазначив, що постійні судові спори вже на протязі трьох років негативно вплинули на звичайний життєвий ритм, що в свою чергу позначилось на загальному психологічному стані та призвело до душевних страждань. Часто проявляються емоційні спалахи, виникає дратівливість, збудливість, а тому внаслідок заподіяння мені моральної шкоди страждають також його близькі люди. Непокоять його постійні неврози, які проявляються тривогою, страхом та нездатністю в повнім мірі зосередитись на основних питаннях свого життя. Вказане спричинило виникнення в нього пригніченого стану. Моральну шкоду ФОП [PERSON] оцінює у 50000 грн. Тому ФОП [PERSON] змушений пред`явити до [PERSON] відповідний зустрічний позов, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь безпідставно отримані кошти в розмірі 34200 грн. та завдану моральну шкоду в розмірі 50000 грн., а також стягнути понесенні судові витрати. 28.04.2021 року ухвалою суду зустрічну позовну заяву було прийнято до спільного розгляду у цивільній справі за первісним позовом, у зв`язку з чим позовні вимоги за зустрічним позовом були об`єднанні в одне провадження з первісним позовом, здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, а відповідачу за зустрічним позовом визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на зустрічну позовну заяву. 26.05.2021 року ухвалою суду підготовче провадження у даній справі закрите. В судове засідання\~позивач за первісним позовом [PERSON] , яка є відповідачем за зустрічним позовом, не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ч.2 і 5, 130 ч.5 ЦПК України. Представник позивача за первісним позовом адвокат Юдін О.Ю., який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав заявлений позов та просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. В свою чергу заперечував проти задоволення зустрічного позову посилаючись на його необґрунтованість. Відповідач за первісним позовом ФОП [PERSON] , який є відповідачем за зустрічним позовом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ч.2 і 5, 130 ч.5 ЦПК України. Представник відповідача за первісним позовом адвокат Чирка О.О., яка брала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, заперечувала проти задоволення заявленого позову посилаючись на його необґрунтованість. В свою чергу підтримала заявлений зустрічний позов з підстав викладених в зустрічній позовній заяві. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору за первісним позовом, державний реєстратор Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області Галіборщ Г.М. в судове засідання також не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ч.2 і 5 ЦПК України. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини. Власником земельних ділянок розташованих на території Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва, а саме кадастровий номер 5122585600:01:002:0098 площею 2,6702 га, кадастровий номер 5122585600:01:002:0100 площею 2,6701 га, кадастровий номер 5122585600:01:002:0297 площею 2,5101 га є [PERSON] , про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного, реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна сформовані 02.03.2018 року за № 115893706, № 115904789 і № 115898828 (а.с.21-26). 23.09.2015 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданим Виконавчим комітетом Бритавської сільської ради Чечельницького району Вінницької області 23.09.2015 року (а.с.41). 22.10.2015 року [PERSON] , внаслідок зміни прізвища при укладенні шлюбу, була документована новим паспортом громадянина України серії [NUMBER] виданим Кодимським РС ГУДМС України в Одеській області (а.с.42-43). 12.01.2018 року державним реєстратором Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області Галіборщ Г.М. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було здійснено реєстрацію оренди належних позивачу [PERSON] на праві власності земельних ділянок кадастровий номер 5122585600:01:002:0098 площею 2,6702 га, кадастровий номер 5122585600:01:002:0100 площею 2,6701 га, кадастровий номер 5122585600:01:002:0297 площею 2,5101 га, в записі про який зазначені відомості про договори оренди згаданих земельних ділянок між ФОП [PERSON] та [PERSON] від 25.12.2017 року на строк 15 років. При цьому, в зазначеному записі також було наведено відомості про суб`єкта орендодавця, як про [PERSON] , паспорт громадянина України серії та номер [NUMBER] виданий Кодимським РВ УМВС України в Одеській області 14.05.2010 року (а.с.21-26). Підставою для прийняття рішень про державну реєстрацію та здійснення подальших вказаних реєстраційних дій слугували надані державному реєстратору, разом із заявами про державну реєстрацію прав, договори оренди відповідних земельних ділянок для сільськогосподарських потреб датовані 25.12.2017 року, в яких орендодавцем вказана [PERSON] , паспорт серії [NUMBER] виданий Кодимським РВ ГУМВС України в Одеській області 14.05.2010 року, а орендарем ФОП [PERSON] . Відомість ФОП [PERSON] про отримання паїв за 2017 рік, копія якої наявна у справі (а.с.100-103) містить у відповідних графах лише підписи [PERSON] , в свою чергу графи грошове забезпечення не містить відомостей про розмір отриманих останньою грошових коштів. Відомість ФОП [PERSON] про виплату орендної плати за землю 2018 рік (а.с.96-99) підтверджує отримання [PERSON] грошових коштів від ФОП [PERSON] в загальному розмірі 18000 грн. В свою чергу 10.02.2021 року Одеським апеляційним судом було прийнято постанову у цивільній справі № 503/1163/18 за позовом [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області Галіборщ Ганна Миколаївна про визнання недійсними договорів оренди землі без номерів від 25.12.2017 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] \~щодо земельних\~ділянок кадастровий\~номер 5122585600:01:002:0098\~площею 2,6702\~га,кадастровий номер\~5122585600:01:002:0100\~площею 2,6701\~га,кадастровий номер 5122585600:01:002:0297 площею 2,5101 га. Дана постанова набрала законної сили з дня її прийняття 10.02.2021 року, а у її мотивувальній частині судом апеляційної інстанції було встановлено, що: - встановлені судами обставини справи підтверджують, що спірні договори оренди земельних ділянок [PERSON] з ФОП [PERSON] не підписувала та, відповідно, з істотними умовами цього договору не погоджувалась, тому спірні договори не є укладеними; - спірні договори оренди земельних ділянок мають дефект волі та волевиявлення орендодавця - власника земельних ділянок [PERSON] та порушують належне їй право власності, право вільно приймати рішення щодо укладення договорів відносно свого майна, вільно обирати контрагента та визначати умови договорів; - законні права орендодавця під час укладення та підписання вказаних договорів були порушені, оскільки не підписані орендодавцем, в даному випадку\~позивачем [PERSON] , а тому є неукладеними. Висновки суду щодо первісного позову: Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Даний висновок викладений у постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17). Відповідно до ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, а також можливість їх захистити іншим способом, встановленим договором або законом чи судом у визначених законом випадках, закріплені у частині другій\~статті 16 ЦК України.\~Глава 29 ЦК України\~передбачає, зокрема, такі способи захисту права власності як витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) та усунення перешкод у реалізації власником права користування та розпорядження його майном (негаторний позов). Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 серпня 2020 у справі № 125/702/17 (провадження № 61-48842св18) зазначено, що реєстрація неукладеного між сторонами договору оренди порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю\~земельними ділянками. Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем), в даному випадку\~ФОП [PERSON] треба розглядати як таке, що не пов`язане із позбавленням власника його права володіння на ці земельні ділянки. В свою чергу ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимог про витребування цих земельних ділянок, тобто пред`явити негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок. Аналогічний висновок міститься в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 97). Відповідно до положень абзацу третього ч.3 ст. 26\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV, ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Суд вважає, що витребування земельних ділянок з користування відповідача є припиненням речового права останнього на фактичне користування даними земельними ділянками. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (висновки Великої Палати Верховного Суду сформулювані, зокрема, у пункті 57 постанови від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 та у пункті 33 постанови від 19 лютого 2020 року у справі № 210/4458/15-ц). Таким чином,\~власник земельних\~ділянок,\~яким в\~даному випадку\~є [PERSON] , виходячи з дійсності змісту правовідносин, які склалися у зв`язку з фактичним використанням земельних ділянок, обрала ефективний спосіб захисту свого порушеного права на користування земельними ділянками, спростовуючи факт укладення нею договорів оренди земельних ділянок саме у мотивах негаторного позову з похідною позовною вимогою про скасування державної реєстрації спірних договорів оренди цих земельних ділянок. Водночас суд не погоджується з доводами висловленими представником відповідача про відсутність доказів порушення відповідачем прав позивача, оскільки порушення права [PERSON] , як власника, на користування належними їй земельними ділянками, зокрема шляхом вільного прийняття рішення щодо укладення договорів відносно свого майна, вільного обрання контрагента та визначення умов договорів, було встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, а саме постановою Одеського апеляційного суду від 12 лютого 2021 року у справі № 503/1163/18. В свою чергу, на заперечення представника позивача щодо заявленого позивачем позову з посиланнями на наявність потреби у застосуванні реституції, суд вважає необхідним зазначити, що абзац другий ч.1 ст. 216 ЦК України передбачає, що у разі недійсності\~правочину\~кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього\~правочину. Так, реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша\~статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним (правова позиція Великої Палати Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 674/31/15-ц (провадження № 14-288цс18). Однак, постановою Одеського апеляційного суду від 12 лютого 2021 року у справі № 503/1163/18, яка набрала законної сили, також встановлено, що спірні договори оренди земельних ділянок є неукладеними. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у підпункті 7.18. своєї постанови від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19). У зв`язку з чим суд не вважає можливим застосування реституції, зокрема положень ч.5 ст. 216 ЦК України, під час вирішення спору у даній справі. При цьому, суд вважає за необхідне відзначити, що у разі отримання позивачем від відповідача грошових коштів за договорами оренди земельних ділянок, які були визнанні судом неукладеними, то відповідач не позбавлений можливості захистити свої права у порядку положень ст. 1212 ЦК України. Враховуючи вище викладене суд вважає, що первісний позов є обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню. Висновки суду щодо зустрічного позову: Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Судом, при викладенні висновків щодо первісного позову, вже було обґрунтовано преюдиціального значення фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ, із посиланням на положення ч.4 ст. 82 ЦПК України та висновку викладений у постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17). У мотивувальній частині постанови Одеського апеляційного суду від 10.02.2021 року у цивільній справі № 503/1163/18, яка набрала законної сили з дня її прийняття 10.02.2021 року, судом апеляційної інстанції було встановлено, що: - зайняття земельних ділянок (власником яких є [PERSON] ) фактичним користувачем (тимчасовим володільцем), в даному випадку ФОП [PERSON] ; - дійсний зміст правовідносин, які склалися (між сторонами у справі [PERSON] і ФОП [PERSON] ) у зв`язку з фактичним використанням земельних ділянок (власником яких є [PERSON] ). Таким чином судовим рішенням вже було встановлено фактичне користування ФОП [PERSON] земельних ділянок, які перебувають у власності [PERSON] . Цільовим призначенням грошових коштів переданих ФОП [PERSON] . [PERSON] було саме за користування ним належними останній земельними ділянками. Крім того, абзацами першим і другим ч.5 ст. 20 ЗК України передбачено, що види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених\~статтями 31,\~33-37\~цього Кодексу. В свою чергу пункт «г» ч.1 ст. 90 та пункт «в» ч.1 ст. 95 ЗК України передбачають право власників земельних ділянок та землекористувачів використовувати корисні властивості землі. При цьому,\~суд звертає\~увагу на\~ту обставину,\~що [PERSON] не порушено вимоги щодо сплати їй, як власнику землі, компенсації за фактичне використання ФОП [PERSON] належних їй земельних ділянок, зокрема їх корисних властивостей, протягом кількох років. На підставі\~зазначеного суд\~не погоджується з доводами ФОП [PERSON] про те, що грошові кошти за 2018 рік в розмірі 18000 грн. були набуті [PERSON] \~від нього\~без жодних\~правових підстав,\~тобто безпідставно, оскільки ФОП [PERSON] фактично користувався згаданими земельними ділянками використовуючи їх корисні властивості. При цьому, [PERSON] не оспорювалися розміри отриманих нею грошових коштів від ФОП [PERSON] за фактичне користування її земельними ділянками. Крім того, ФОП [PERSON] не доведено надання ним [PERSON] грошових коштів за 2017 рік в розмірі 16200 грн., оскільки графи 41-43 відомості про отримання паїв за 2017 рік (а.с.102) взагалі не містить зазначення жодних сум. У зв`язку з цим суд вважає зустрічні позовні вимоги про стягнення безпідставно отримані кошти в розмірі 34200 грн. не обґрунтованими, а тому зустрічний позов в цій частині задоволенню не підлягає. Статтею 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша\~статті 89 ЦПК України). Положеннями частин 1-3 статті 13 ЦПК України також передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Положенням ч.2 ст. 83 ЦПК України встановлено процесуальний обов`язок позивача подати докази разом з поданням позовної заяви. Однак, ФОП [PERSON] належним чином не обґрунтував та не довів жодними належними та допустимими доказами фактів заподіяння йому моральної шкоди,\~наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправність\~діяння [PERSON] . При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що звернення особи до суду за захистом своїх прав та/або інтересів шляхом пред`явлення відповідного позову, а також сам розгляд судом спору, не може розглядатись як причина спричинення особі до якої пред`явлено позов моральної шкоди, оскільки таке право передбачене ст. 4 ЦПК України, а вирішення справи завданням суду, передбаченим ст. 2 ЦПК України. У зв`язку з цим суд вважає зустрічні позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 50000 грн. не обґрунтованими, а тому зустрічний позов в цій частині також судом не може бути задоволено. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» («Рrоnіnа V. Ukrаіnе») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Крім того, відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог за первісним позовом з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору за подання до суду позовної заяви (а.с.1) в розмірі 1816 грн. При цьому, у відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК України, представником позивача було зроблено заяву про надання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, після ухвалення рішення по суті позовних вимог, у зв`язку з чим на підставі ст. 246 ЦПК України питання про судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, буде вирішуватись судом вже після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Outcome: approved