Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по виплаті аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 32 325 грн. 90 коп. та пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 7 946 грн. 24 коп. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 03.09.2010 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . 07.05.2015 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу діти продовжують проживати разом з нею. За рішенням Конотопського міськрайонного суду від 10.10.2017 року відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця починаючи з 07.09.2017 року. Відповідно до розрахунку старшого державного виконавця Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Марченко О.А. станом на 01 .05.2019 року за період з 01.04.2018 по 01.05. 2019 року заборгованість по аліментам складає 32 325, 90 грн. А розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.04.2018 року по 01.05.2019 року становить 7 946 грн. 24 коп. На підставі вищевикладеного звернулася до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує в повному обсязі (а.с. 20). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку ( а.с. 16,19). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно копій свідоцтв про народження [PERSON] народився [INFO] та [PERSON] народився [INFO] , батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 3). Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.05.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, дітей залишено проживати з [PERSON] (а.с. 4). Згідно рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10.10.2017 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, на утримання синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] до повноліття, починаючи стягування з 07.09.2017 року (а.с. 6,7). З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що заборгованість по виконавчому листу №2/577/1442/17 від 23.10.2017 року, станом на 01.05.2019 року становить 32325 грн. 90 коп. (а.с. 5). У відповідності з положеннями ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 196 Сімейного Кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 Постанови «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 ст. 196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках, як вказано в п.22 зазначеної постанови, стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про необхідність відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухвалених судових рішеннях (постановах) Верховного Суду України, а саме: від 2 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16; від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15; від 3 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15; від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16. Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше ухвалених судових рішеннях Верховного Суду України. Так, відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 рок у справі № 333/6020/16-ц викладена наступна Позиція Великої Палати Верховного Суду Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та один відсоток: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не в повному розмірі, пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помноженого на 1%. Між тим, наданий позивачкою розрахунок неустойки в розмірі 7 946 грн. 24 коп. є невірним, оскільки у відповідності з законодавством, неустойка повинна нараховуватися із суми боргу, яка виникла у даному місяці, тому суд, з ним погодитися не може. Зважаючи на зазначене сума неустойки (пені) від суми прострочених аліментів за кожен день прострочення за період з квітня 2018 року по квітень 2019 року (включно) складає помісячно: квітень 2018 року (1969,53х395/100) = 7779,64 травень 2018 року (1969,53х365/100) = 7188,78 червень 2018 року (1633,49х334/100) = 5455,86 липень 2018 року (1633,49х304/100) = 4965,81 серпень 2018 року (1633,49х273/100) = 4459,43 вересень 2018 року (2047,63х242/100) = 4955,26 жовтень 2018 року (2047,63х212/100) = 4340,97 листопад 2018 року (2047,63х181/100) = 3706,21 грудень 2018 року (2229,60х151/100) = 3366,70 січень 2019 року (2229,60х120/100) = 2675,52 лютий 2019 року (2229,60х89/100) = 1984,34 березень 2019 року (2229,60х61/100) = 1360,06 квітень 2019 року (2269,48х30/100) = 680,84 Таким чином, загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з квітня 2018 року по квітень 2019 року (включно) становить 52919, 42 грн. За таких обставин судом встановлено порушене право позивача по сплаті аліментів на утримання малолітніх дітей, яке підлягає захисту, що є підставою для стягнення з відповідача (боржника) неустойки по заборгованості за прострочення сплати аліментів згідно ч. 1 ст. 196 СК України в розмірі 100 % заборгованості - 32 325, 90 грн. В той же час, суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги в частині стягнення заборгованості по сплаті аліментів, виходячи з наступного. За правилами ст. 194, 195 СК України суд стягує заборгованість з аліментів, визначивши її, лише у випадку виникнення спору з особою, яка відповідно до ст. 187 цього Кодексу добровільно їх виплачувала. Право особи, яка отримує аліменти, на справедливий судовий розгляд передбачає належне виконання рішення суду, і борг з виплати аліментів, пов`язаний з невиконанням такого судового рішення, не вимагає вирішення нового спору, через що суд не може давати повторну переоцінку один раз вже з`ясованим фактам і присуджувати двічі суму, яка вже присуджена, за відсутності нових обставин, з якими ст. 192, 197 СК України пов`язують зміну розміру аліментів чи звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Чинним законодавством не передбачена можливість стягнення заборгованості за аліментами, яка утворилась при виконанні судового рішення про їх стягнення, шляхом подання позову про її стягнення у судовому порядку у іншій справі. Факт наявності у відповідача заборгованості по аліментам, не оспорений ні стягувачем ні боржником, проте, не є підставою для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку. Таким чином, при відсутності спору щодо розміру заборгованості із сплати аліментів, заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону україни «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення з боржника суми, яка має бути ним виплачена у порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів є недопустимим. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову - в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів. В іншій частині вимог - щодо стягнення заборгованості з виплати аліментів, слід відмовити за необґрунтованістю. Враховуючи, що позивач була звільнена від сплати судового збору, такі витрати по даній справі у розмірі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави на підставі положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial