Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з майна. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є спадкоємицею свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину вона звернулась до приватного нотаріуса Жуковської О.Р., яка повідомила, що на належний її батькові будинок [ADDRESS] накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника АЕ 652760 відділу ДВС Деснянського району м.Києва від 04.06.2003 року, який було зареєстровано 12.10.2004 року П`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою. Позивач зазначає, що 19.10.2007 року постановою державного виконавця відділу ДВС Деснянського РУЮ у м.Києві арешт з будинку було знято, проте зазначена постанова фактично не була виконана, інформація про зняття арешту не було зареєстрована у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а тому арешт на даний час зберігається. На її звернення до відповідача про знаття арешту їй було повідомлено, що ніяких виконавчих проваджень щодо [PERSON] немає, вона не є стороною виконавчого провадження, а тому ніякої іншої інформації їй не буде надано, а також було рекомендовано звернутись до суду для зняття арешту. Посилаючись на викладене, а також на те, що вона не може оформити свої спадкові права, а іншим шляхом арешт зняти неможливо, позивач просить задовольнити її вимоги. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10.09.2021 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Сторони, в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк, не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надходило заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. 04.06.2003 року державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві було винесено постанову про накладення арешту на будинок [ADDRESS] , який зареєстрований на праві власності на [PERSON] . Постановою державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ в м.Києві від 19.10.2007 року вказаний арешт знято в зв`язку з повною сплатою боргу у виконавчому провадженні. Як вбачається з Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 12.10.2004 року за № 1371748 реєстратором П`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою зареєстровано арешт будинку [ADDRESS] , що належить [PERSON] на підставі постанови АЕ 652760 від 04.06.2003 року ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві. Відомості про зняття цього арешту на підставі постанови від 19.10.2007 року відсутні. [INFO] [PERSON] помер. Позивач, як спадкоємець [PERSON] , звернулась до приватного нотаріуса КМНО Жуковської О.Р. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Листом № 45/01-16 від 07.09.2020 року приватним нотаріусом повідомлено про наявність арешту на спадкове майно. Листом від 16.08.2021 року відповідач повідомив позивача про те, що у провадженні відділу дійсно перебували виконавчі провадження, у яких боржником є [PERSON] , проте, станом на 16.08.2021 року у відділі на виконанні такі виконавчі провадження не перебувають, а також рекомендував позивачу звернутись до суду для вирішення питання про зняття арешту. Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з приписами ч.ч.1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Нормами статті 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено в судовому засіданні, арешт на спадкове майно було накладено органом виконавчої служби у 2003 році. В подальшому у 2007 році арешт було знято органом ДВС, проте, інформація про зняття арешту не була несена до відповідного реєстру. На даний час виконавче провадження не здійснюється, а відтак потреби в арешті не існує. На теперішній час наявність цього обтяження (арешту) будинку перешкоджає позивачу в оформленні спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , а також перешкоджає позивачу у здійсненні нею права власності спадкове майно. Скасувати арешт в іншому порядку неможливо, оскільки виконавче провадження, під час здійснення якого було накладено арешт, знищено за закінченням строків зберігання. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що підстав для накладення арешту на даний час не існує, а наявність накладеного обтяження майна порушує права позивача, що дає підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved