Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, пені та штрафу за прострочення сплати аліментів. Позовну заяву мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 лютого 2017 року шлюб між ними розірвано. В шлюбі у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.04.2017 року було ухвалено стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1 000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.01.2019 року збільшено розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки з 1\~000 грн. на 2\~000 грн. до досягнення дитиною повноліття. Відповідач свій обов`язок зі сплати аліментів не виконує, аліменти у період з 01 вересня 2018 року по 01 серпня 2020 року не сплачує. Заборгованість по несплачених аліментах згідно розрахунку державного виконавця станом на 01 серпня 2020 року становить 40\~142, 74 грн. Посилаючись на зазначене, просить суд стягнути з відповідача на її користь 40 142, 74 грн. заборгованості по сплаті аліментів, 12\~190, 00 грн. пені за прострочення сплати аліментів на підставі ч.1 ст.196 СК України та штраф за заборгованість зі сплати аліментів понад 1 рік в розмірі 4\~842, 84 грн. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Вимоги позову підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності, а також відзив на пред`явлений позов не подавав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 лютого 2017 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8) встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.04.2017 року ухвалено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1 000 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.09.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.01.2019 року збільшено розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки з 1 000 грн. на 2 000 грн., починаючи від дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Примусове виконання судових рішень здійснюється Луцьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області. З розрахунку заборгованості, наданого\~старшим державним виконавцем ДВ ДВС у місті Луцьку Марчуком П.О. вбачається, що загальна заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за період з 01 вересня 2018 року по 31 липня 2020 року становить 40 142, 74 грн. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Щодо стягнення з відповідача заборгованості по сплаті аліментів, то суд, приходить до висновку про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно із\~ ст. 71 Закону\~України «Про виконавче провадження», розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення в порядку, встановленому\~СК України. У ч. 8 цієї статті зазначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 71 згаданого Закону,\~відповідно до частини восьмої якої, суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір. Із матеріалів справи не встановлено, чи існує спір між сторонами щодо розміру заборгованості за аліментами. Аналогічна правова позиція Великої палати Верховного Суду, викладена у постанові від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15ц. Таким чином, у разі відсутності спору, заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, в межах виконавчого провадження за попереднім рішенням про стягнення аліментів, а тому в задоволені вимог про стягнення боргу по аліментах, слід відмовити. Щодо стягнення з відповідача неустойки за несвоєчасну сплату аліментів, то суд вважає, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Частинами 1 та 2\~статті 196 СК України\~встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У\~статті 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Позивачем не\~надано детального\~розрахунку пені\~за прострочення\~сплати аліментів\~за платежами.\~Тому,\~з урахуванням\~правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №572/1762/15-ц розрахунок пені за прострочення сплати аліментів здійснюється за формулою: p = (A1 х 1% х Q1 ) + (A2 х 1% х Q2 ) + ……. (An х 1% х Qn ), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів (обраховується позивачем на момент пред`явлення позову); A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед пред`явленням позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього зобов`язання буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною, залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Таким чином, розрахунок пені за прострочення сплати аліментів за період з 01 вересня 2018 року по 31 липня 2020 року має бути наступним: -за вересень 2018 року: 1000 х 1% х 670 = 6\~700, 00 грн.; -за жовтень 2018 року: 1 000 х 1% х 639 = 6\~390, 00 грн.; -за листопад 2018 року: 1 000 х 1% х 609 = 6\~090, 00 грн.; -за грудень 2018 року: 1\~000 х 1% х 578 = 5\~780, 00 грн.; -за січень 2019 року: 1\~000 х 1% х 547 = 5\~470, 00 грн.; -за лютий 2019 року: 2\~000 х 1% х 519 = 10\~380, 00 грн.; -за березень 2019 року: 2000 х 1% х 488 = 9\~760, 00 грн.; -за квітень 2019 року: 2 000 х 1% х 458 = 9\~160, 00 грн.; -за травень 2019 року: 2 000 х 1% х 427 = 8 540, 00 грн.; -за червень 2019 року: 2 000 х 1% х 397 = 7\~940, 00 грн.; -за липень 2019 року: 2 000 х 1% х 366 = 7 320, 00 грн.; -за серпень 2019 року: 2 000 х 1% х 335 = 6 700, 00 грн.; -за вересень 2019 року: 2 000 х 1% х 305 = 6 100, 00 грн.; -за жовтень 2019 року: 2 000 х 1% х 274 = 5 480, 00 грн.; -за листопад 2019 року: 2 000 х 1% х 244 = 4 880, 00 грн.; -за грудень 2019 року: 2 000 х 1% х 213 = 4 260, 00 грн.; -за січень 2020 року: 2 000 х 1% х 182 = 3 640, 00 грн.; -за лютий 2020 року: 2 000 х 1% х 153 = 3 060, 00 грн.; -за березень 2020 року: 2 000 х 1% х 122 = 2 440, 00 грн.; -за квітень 2020 року: 2 000 х 1% х 92 = 1 840, 00 грн.; -за травень 2020 року: 2 000 х 1% х 61 = 1 220, 00 грн.; -за червень 2020 року: 2 000 х 1% х 31 = 620, 00 грн. Сума пені за прострочення сплати аліментів за період з 01 вересня 2018 року по 31 липня 2020 року становить 123\~770, 00 грн. При цьому, згідно ч.1\~ст.196 СК\~України сума пені не може бути більшою ніж 100% заборгованості по аліментах на дитину, тобто не більше 40 142,74 грн. А тому, вимоги позову про стягнення пені підлягають до часткового задоволення в розмірі 100% заборгованості по аліментах на дитину, що становить 40 142,74 грн. Щодо стягнення штрафу за заборгованість зі сплати аліментів понад 1 рік. За змістом ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VІІІ) порядок стягнення аліментів визначається законом. Відповідно до ч.14 ст.71 Закону №1404-VІІІ за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. Отже, питання про накладення штрафу в силу ч.14 ст.71 Закону №1404-VІІІ повинно вирішуватись постановою державного виконавця. При цьому, постанова державного виконавця про накладення штрафу за несплату аліментів є виконавчим документом і зазначені у ній суми штрафів стягуються з боржника у порядку, передбаченому Законом №1404-VІІІ, та перераховуються стягувачу. З огляду\~на викладене,\~вимоги позивача\~про стягнення\~з відповідача\~4\~842,\~84\~грн.\~ штрафу\~є безпідставними\~та задоволенню\~не підлягають,\~оскільки постанова\~державного виконавця\~про накладення\~штрафу являється самостійним виконавчим документом, який повинен виконуватись відповідно до положень Закону №1404-VІІІ. Оскільки позивач на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial