Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , який зареєстровано 31.01.2015 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 120 та спільних дітей [PERSON] та [PERSON] залишити проживати з нею. В обгрунтування позовних вимог позивач покликалася на те, що із відповідачем з серпня 2019 року проживають окремо через різні погляди на життя та виховання дітей, відповідач належним чином матеріально сім`ю не утримую, хоча і перебуває тривалий час за кордоном на роботі. Позивачка вважає, що сім`я розпалась, а подальше збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам дітей та позиваки. Підстави для примирення відсутні. Спори щодо розподілу майна чи місця проживання дитини відсутні. Провадження у справі відкрито 14.08.2020. Позивач, [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач не подав відзиву, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без його участі. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити частково, ухваливши заочне рішення, що відповідає положенням статті 280 ЦПК. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, з наступних підстав. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 31.01.2015 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про що 31.01.2015 зроблено відповідний актовий запис № 120 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] /а. с.5/. Від шлюбу у сторін народились діти [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.08.2015 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.10.2017/а.с.7-8/. Сім`я фактично розпалася, а шлюб існує тільки формально, так як протягом тривалого часу між сторонами існують конфлікти та непорозуміння. Поновлювати сімейні стосунки та миритися сторони не бажають, оскільки їх відсутність у судовому засіданні свідчить про їх байдуже ставлення до сім`ї та збереження шлюбу. Згідно із ч.ч.2,4 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, встановлено, що розлад у сім`ї є стійким, сторони спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо один від одного. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розірвання шлюбу та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам позивачки, а тому позовні вимоги останньої (в частині розірвання шлюбу) є обґрунтованими та підлягають задоволенню, внаслідок чого шлюб між сторонами слід розірвати, залишивши після розірвання шлюбу прізвище позивачки без змін. Разом з тим, судом встановлено, що діти проживають разом з позивачкою і суду не надано доказів того, що відповідач чинить перешкоди у проживанні дітей [PERSON] , а відтак відсутній спір, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial