Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстрований 01.03.2013р. у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис про наше одруження № 2671. Визначити постійне місце проживання [PERSON], [INFO] зі матірю - [PERSON] Відновити її дошлюбне прізвище [PERSON]. Судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 01.03.2013 р. між нею та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб №205235 від 01.03.2013 р., також змінила свою прізвище на прізвище чоловіка [PERSON] У шлюбі, 01.07.2014 р. у них народився син [PERSON] Однак, сімейне життя в неї із [PERSON] не склалося. Останній почав вживати алкогольні напої, створював постійні скандали, не допомагав їй ні по господарству, ні по догляду за маленьким сином. З серпня 2014 р. [PERSON] став агресивний, у нього почали проявлятися психологічні розлади, він постійно стверджував, що за ним хтось слідкує, говорив, що вона є клоном, погрожував їй. [PERSON] дуже хвилювалася за своє життя та життя їхнього сина, однак намагалася допомогти своєму чоловіку, неодноразово зверталася за допомогою до лікарів психіатрів. Проте, жодного позитивного результату лікування не принесло. 15 грудня 2014 р. відповідач влаштував скандал, почав [PERSON] принижувати, ображати, викручувати руки та спричинив останній сильний фізичний біль, про що вона звернулася до правоохоронних органів. [PERSON] неодноразово їй телефонував і погрожував, слідкував за нею та чатував біля підїзду квартири, в якій [PERSON] проживала із сином. За захистом вона зверталася до правоохоронних органів, оскільки хвилювалася за своє, свого сина життя та здоровя. 20.12.2014 р. [PERSON] вночі влаштував скандал, вимагав впустити його в орендовану квартиру, де [PERSON] разом із сином проживали за адресою: [INFO], відповідач був неадекватний і вона боялася відчиняти йому двері. Хвилюючись за себе і свого сина, зателефонувала своєму татові [PERSON] і розповіла все, що відбувається. Її батько приїхав до них зранку, а [PERSON], в свою чергу, нікуди не пішов і продовжував вимагати впустити його у квартиру. [PERSON] сказав, що йому необхідно забрати свої речі із квартири, а тому тато вирішив його впустити, щоб він забрав все що йому необхідно та залишив у спокої [PERSON] та сина. Однак, [PERSON] зайшовши у коридор квартирі наніс її татові удар ножем, чим спричинив йому проникаюче поранення живота з пошкодженням тонкого кишківника та сальника, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. По вказаному факту було відкрите кримінальне провадження у межах якого проведено комісійну судову психіатричну експертизу та складено Висновок № 21 від 04.02.2015р., в якому зазначено, що [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, маніакально-маячний синдром, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Щодо вчиненого [PERSON] злочину проводиться судовий розгляд. Після всього пережитого та протиправної поведінки [PERSON] по відношенню, щодо неї та моєї сімї, [PERSON] боїться його, хвилююся за своє життя та життя свого сина, адже відповідач здатний на все, що завгодно. Він вживає алкогольні напої, перебуває у стані психологічного розладу та постійно їй погрожує, що підтверджується заявами поданими до правоохоронних органів та відповідями, тому просить розірвати укладений між ними шлюб. Крім цього, [PERSON] просить визначити місце проживання їхнього сина [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. Надала пояснення аналогічні до позову. Однак, подала заяву про залишення позивної вимоги, щодо визначення постійного місце проживання [PERSON], [INFO] зі матірю - [PERSON] без розгляду. Проти винесення заочного рішення не заперечила. Представники позивача [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримали. Просили такі задоволити. Щодо залишення позовної вимоги, яка стосується визначення постійного місце проживання [PERSON], [INFO] зі матірю - [PERSON] без розгляду, не заперечили. Проти винесення заочного рішення не заперечили. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем подано заяву про залишення позовної вимоги щодо визначення постійного місце проживання [PERSON], [INFO] зі матірю - [PERSON] без розгляду. /а.с.60/. Відтак, суд вважає за необхідне заяву позивача задоволити, як це передбачено п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України . Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 01.03.2013 р. [PERSON] та [PERSON], зареєстрували свій шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, відповідний актовий запис №215. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини «Вересович». Факт реєстрації шлюбу підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія І-СГ №205235 від 01.03.2013 р. /а.с.7/. В шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-СГ №420241. /а.с.8/. Як зясовано у судовому засіданні, у [PERSON] проявлялися психологічні розлади, зокрема постійно стверджував, що за ним хтось слідкує, також періодично погрожував [PERSON] В наслідок чого, [PERSON] неодноразово зверталась із заявами до Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, в яких просила вжити заходів щодо [PERSON] /а.с.10, 11/. Так, 31.12.2014 р. №16.09.2791 начальником Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВС України [PERSON] на заяву [PERSON] надано відповідь про те, що дії [PERSON] не супроводжувались грубим порушенням громадського порядку, особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, а тому розгляд заяви [PERSON] припинено. /а.с.14/. 30.01.2015 р. №16/9,172 начальником Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВС України [PERSON] на заяву [PERSON], надано відповідь, в якій вказано про те, що [PERSON] в терміни, визначені ЗУ «Про звернення громадян» не опитано, по фактах, викладених у її заяві так як він із 15.01.2015 р. перебуває у Львівській обласній психіатричній клінічній лікарні, де із ним проводять стаціонарну судово-психіатричну експертизу, доступ до нього виключено. Після звернення судово-медичної експертизи [PERSON] буде опитано та відносно нього буде прийнято рішення згідно чинного законодавства. /а.с.13/. 27.03.2015 р. №16/9-345 начальником Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВС України [PERSON] на заяву [PERSON] надано відповідь про те, з метою проведення повної і всебічної перевірки, опитування [PERSON], а також вжиття належних заходів реагування, матеріали перевірки скеровано в Старосамбірський РВ ГУМВС України у Львівській області. /а.с.15/. 12.05.2015 р. №16/4-884 начальником Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВС України [PERSON] на заяву [PERSON] надано відповідь про те, що за результатами проведеної перевірки працівниками Старосамбірського РВ ГУ МВС України у Львівській області із [PERSON] проведено профілактично-розяснювальну бесіду виховного характеру спрямовану на попередження з його сторонни вчинення насильства в сім'ї. /а.с.16/. 12.06.2015 р. [PERSON] звернулась до начальника Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області [PERSON] із заявою про внесення відомостей до ЄРДР відносно [PERSON] та вжиття всіх заходів для її захисту та малолітнього сина [PERSON] /а.с.17-19/. На вищезгадану заяву, начальником Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області [PERSON] 27.05.2015 р. №16/9-1002, [PERSON] повідомлено про те, що у результаті проведеної перевірки встановлено, що [PERSON] згідно висновку судово-психіатричного експерта №21 страждає хронічним психіатричним захворюванням у формі шизоафктного розладу, манікально-маячний синдром, і не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у звязку із цим [PERSON] розяснено, що вона має право звернутися до суду про зміну режиму лікування [PERSON] із звичайного на обмежений. /а.с.20/. Як вбачається із висновку судово-психіатричного експерта №21 від 04.02.2015 р., який був проведений в межах кримінального провадження щодо нанесення [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень [PERSON], дії якого кваліфіклвано за ч.1 ст.121 КК України, в якому зазначено, що [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, маніакально-маячний синдром, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. /а.с.21-30/. Даний висновок судом приймається до уваги, оскільки з такого вбачається, що [PERSON] дійсно страждає на хронічні психічні захворювання, які можуть буди небезпечними для життя та здоровя [PERSON] та їхнього малолітнього сина [PERSON] Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 28.05.2015 р. до [PERSON] застосовано примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. /а.с. 72-75/. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справи апеляційного суду Львівської області від 22.09.2015 р., ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 28.05.2015 р. в часині застосування до [PERSON] примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом залишено без змін. /а.с.76-79/. Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Крім цього, судом встановлено, що [PERSON] остаточно втратила почуття любові та поваги до [PERSON] на протязі тривалого часу проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Малолітня дитина [PERSON] проживає із позивачкою та перебуває на повному її утриманні та вихованні. Отже, враховуючи вищенаведене та те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, маніакально-маячний синдром, що проявляється агресивним ставленням та приниженням гідності [PERSON], а також переслідуванням останньої, чим порушує її законні права. Відтак, з таких обстави суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити. Крім цього, відповідно до ст.113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Разом з тим, суд вважає за необхідне відновити дошлюбне прізвище [PERSON] - «Парута». Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позовних вимог, на відповідача слід покласти документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved