Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Малиновського відділу державної виконавчої служби міста [PERSON] територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», та після уточнення своїх позовних вимог просила звільнити з-під арешту все майно, що належить їй, який був накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № В-7/377 від 12 жовтня 2010 року Першим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, посилаючись на таке. 30 липня 2010 року заступником начальника першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] було винесено про відкриття виконавчого провадження №В-7/377 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошової суми у розмірі 35094,55 грн. та виконавчого провадження №В-7/376 про стягнення судових витрат в сумі 460,0 гривень за виконавчими листами №2-3138/09, виданими Київським районним судом міста [PERSON] 23 лютого 2010 року. На виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2009 року та у зв'язку з відкриттям виконавчого провадження, 12 жовтня 2010 року [PERSON] частково виконала рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2009 року, сплативши на рахунок Першого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ суму в розмірі 988,00 гривень. Всього, [PERSON] сплатила в рахунок оплати заборгованості за рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2009 року по справі №2-3138/09 1976,0 гривень. Оскільки за рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2009 року передбачено солідарне стягнення заборгованості, 02 серпня 2010 року державним виконавцем другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] було відкрито виконавче провадження №В-9/692 по виконанню виконавчого листа №2-3138/09, який видав Київський районний суд міста [PERSON] 23 лютого 2010 року про стягнення грошової суми з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 35094,55 грн. та в розмірі 460,00 грн. На виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2009 року, [PERSON] 27 листопада 2010 року виконала рішення суду в повному обсязі, сплативши на рахунок Другого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ суму в розмірі 33558,55 грн., а також всі інші виконавчі витрати. Таким чином, на сьогоднішній день рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2009 року по справі №2-3138/09 виконано в повному обсязі. Враховуючи повне виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2009 року, 18 січня 2011 року виконавче провадження №20569676 з виконання рішення №2-3138/09 відносно [PERSON] також було закрито. Одночасно були зняті арешт та заборона на здійснення відчуження з всього рухомого та нерухомого майна [PERSON]. Окрім вищевказаних виконавчих проваджень, 07 лютого 2011 року Державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] було винесено постанови №В-10/146 та №В-10/147 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Київського райсуду м. Одеси №2-3138 про стягнення грошової суми з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у сумі 35094,55 грн. та 460,00 грн. Разом з цим було знято арешт та заборону на здійснення відчуження з всього рухомого та нерухомого майна відносно [PERSON]. Проте в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження ВП №В-7/377 не закрито і Держвиконавцем не було вирішено питання щодо зняття арешту з належного позивачеві нерухомого майна. З метою вирішення спору в позасудовому порядку позивач звернулась до Начальника Малиновського відділу державної виконавчої служби міста [PERSON] листом від 24 травня 2016 року, проте жодної письмової відповіді не отримала і на сьогоднішній день вищевказаний арешт не знято. Оскільки заборгованість за виконавчим листом №2-3138/09, виданими Київським районним судом міста [PERSON] 23 лютого 2010 року відсутня, постановою другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження № 20569676 з виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2009 року по справі №2-3138/09 відносно [PERSON], постановою Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження № В-10/146 та № В-10/147 з примусового виконання виконавчого листа Київського районного суду м. Одеси №2-3138/09 про стягнення грошової суми з [PERSON], а наявність не закритого виконавчого провадження і як наслідок не скасованої постанови про арешт майна позивача є безпідставним обмеженням її права власності. Тому, позивач вимушена звернутися з цим позовом за захистом своїх законних прав та інтересів. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за відсутністю позивача та представника позивача, на уточнених позовних вимогах наполягали у повному обсязі. Відповідач та третя особа: в судове засідання не зявилися повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили. Суд у звязку з неявкою відповідача, третьої особи та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача та третьої особи, що не зявилися, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів. Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа №2-3138/09 за позовом Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 29 грудня 2009 року Київським районним судом м. Одеси по цій справі ухвалено рішення, яким стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №255643-сгеd від 14 жовтня 2008 року, яка станом на 07 грудня 2009 року складає 35094,55 гривень (тридцять п'ять тисяч дев'яносто чотири грн. 55 коп.), а також судові витрати у розмірі 430,00 гривень (чотириста тридцять грн. 00 коп.) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу у розмірі 30,00 гривень (тридцять грн. 00 коп.). 09 січня 2010 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2009 року набрало законної сили та 23 лютого 2010 року Київським районним судом м. Одеси видані виконавчі листи № 2-3138/09. 30 липня 2010 року заступником начальника першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] було винесено про відкриття виконавчого провадження №В-7/377 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошової суми у розмірі 35094,55 грн. та виконавчого провадження №В-7/376 про стягнення судових витрат в сумі 460,0 гривень за виконавчими листами №2-3138/09, виданими Київським районним судом міста [PERSON] 23 лютого 2010 року. На виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2009 року та у зв'язку з відкриттям виконавчого провадження, 12 жовтня 2010 року [PERSON] частково виконала рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2009 року, сплативши на рахунок Першого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ суму в розмірі 988,00 гривень. Всього [PERSON] сплатила в рахунок оплати заборгованості за рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2009 року по справі №2-3138/09 1976,0 гривень. Оскільки за рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2009 року передбачено солідарне стягнення заборгованості, 02 серпня 2010 року державним виконавцем другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] було відкрито виконавче провадження №В-9/692 по виконанню виконавчого листа №2-3138/09, який видав Київський районний суд міста [PERSON] 23 лютого 2010 року про стягнення грошової суми з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 35094,55 грн. та в розмірі 460,00 грн. На виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2009 року, [PERSON] 27 листопада 2010 року виконала рішення суду в повному обсязі, сплативши на рахунок Другого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ суму в розмірі 33558,55 грн., а також всі інші виконавчі витрати. Таким чином, на сьогоднішній день рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2009 року по справі №2-3138/09 виконано в повному обсязі. Враховуючи повне виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2009 року, 18 січня 2011 року виконавче провадження №20569676 з виконання рішення №2-3138/09 відносно [PERSON] також було закрито. Одночасно були зняті арешт та заборона на здійснення відчуження з всього рухомого та нерухомого майна [PERSON]. Окрім вищевказаних виконавчих проваджень, 07 лютого 2011 року Державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] було винесено постанови №В-10/146 та №В-10/147 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Київського райсуду м. Одеси №2-3138 про стягнення грошової суми з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у сумі 35094,55 грн. та 460,00 грн. Разом з цим було знято арешт та заборону на здійснення відчуження з всього рухомого та нерухомого майна відносно [PERSON]. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом. Згідно ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Крім того, ч. 1 та ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, у разі закінчення виконавчого провадження, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. А у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Також, відповідно до ч. 3. ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до ч.2. ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Проте в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження ВП №В-7/377 не закрито і Держвиконавцем не було вирішено питання щодо зняття арешту з належного [PERSON] нерухомого майна. З метою вирішення спору в позасудовому порядку [PERSON] звернулась до Начальника Малиновського відділу державної виконавчої служби міста [PERSON] листом від 24 травня 2016 року, проте жодної письмової відповіді не отримала і на сьогоднішній день вищевказаний арешт не знято, що підтверджується Інформаційною довідкою №77329261 від 28 грудня 2016 року - реєстраційний номер обтяження 10350663. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до от. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, за ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Так, за ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна бороюника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Оскільки заборгованість за виконавчим листом №2-3138/09, виданими Київським районним судом міста [PERSON] 23 лютого 2010 року відсутня, що підтверджується квитанціями про оплату суми боргу на підставі рішення суду, постановою другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження №20569676 з виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2009 року по справі №2-3138/09 відносно [PERSON], постановою Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження №В-10/146 та №В-10/147 з примусового виконання виконавчого листа Київського районного суду м. Одеси №2-3138/09 про стягнення грошової суми з [PERSON], а наявність не закритого виконавчого провадження і як наслідок не скасованої постанови про арешт майна [PERSON] є безпідставним обмеженням її права власності. Згідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до абзацу 4 пункту 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Таким чином, суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved