Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила встановити факт належності [PERSON] сертифікату на право на земельну ділянку частку (пай) по КСП «Бесарабія», яка розташована на території Лощинівської сільської ради серії РН № 730843, розміром 4,6 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), в якому прізвище, імя та по батькові вказано «Безрукава Ганна Іванівна». Визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 22 травня 2015 року та [PERSON], померлої 18.06.1996 року право власності на: земельну ділянку площею 4,0710 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Лощинівської сільської ради, колишнє КСП «Бесарабія», частка (пай) № 601, передана для ведення товарного сільського господарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 493923 від 24.04.2003 року; 1/3 частину земельної ділянки частки (пай) загальною площею 4,6 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), по КСП «Бесарабія» на території Лощинівської сільської ради, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії РН № 730843, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Ізмаїльської райдержадміністрації від 16.02.1996 року № 54-96 та зареєстрованого 16.03.2001 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 714, мотивуючи тим, що у державному акті на право власності на спадкову земельну ділянку є виправлення у назві вулиці, а також існує невідповідність у документах та інформації про імя власника, а саме в сертифікаті на право на земельну частку (пай) по КСП «Бесарабія» села Лощинівка Ізмаїльського району було зареєстровано на громадянку [PERSON], а згідно актового запису про смерть прізвище імя по батькові померлої вказано [PERSON]. В свою чергу відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, яким просив визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого 03.06.2013 року та [PERSON], померлої 18.06.1996 року право власності на 1/3 частину земельної ділянки (паю) загальною площею 4,6 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), по КСП «Бесарабія» на території Лощинівської сільської ради, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 730843, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Ізмаїльської райдержадміністрації від 16.02.1996 року № 54-96 та зареєстрованого 16.03.2001 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 714, мотивуючи тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON], який був би зареєстрований у встановленому законом порядку, а також існує невідповідність у документах та інформації про імя власника, а саме в сертифікаті на право на земельну частку (пай) по КСП «Бесарабія» села Лощинівка Ізмаїльського району було зареєстровано на громадянку [PERSON], а згідно актового запису про смерть прізвище імя по батькові померлої вказано [PERSON]. Крім цього, відповідач [PERSON] також звернувся до суду з зустрічним позовом, яким просив визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої 18.06.1996 року право власності на 1/3 частину земельної ділянки (паю) загальною площею 4,6 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), по КСП «Бесарабія» на території Лощинівської сільської ради, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 730843, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Ізмаїльської райдержадміністрації від 16.02.1996 року № 54-96 та зареєстрованого 16.03.2001 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 714, мотивуючи тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON], який був би зареєстрований у встановленому законом порядку, а також існує невідповідність у документах та інформації про імя власника, а саме в сертифікаті на право на земельну частку (пай) по КСП «Бесарабія» села Лощинівка Ізмаїльського району було зареєстровано на громадянку [PERSON], а згідно актового запису про смерть прізвище імя по батькові померлої вказано [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточненні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, а також не заперечувала проти задоволення зустрічних позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити та не заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог, [PERSON] та позовних вимог зустрічного позову [PERSON] Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити та не заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог [PERSON] та позовних вимог зустрічного позову [PERSON] Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту належності документа та визнання права власності на спадкове майно та позовні вимоги зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно та позовні вимоги зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 730843 від 14.03.2001 року, виданого на підставі рішення Ізмаїльської районної державної адміністрації від 16.02.1996 року за № 54/96, [PERSON] належала земельна частка (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Бесарабія» розміром 4,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Факто того, що вищезазначений сертифікат на право власності на земельну частку (пай) був дійсно виданий на імя [PERSON] підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 15.12.2015 року за № 852, згідно якої [PERSON], померла 18.06.1996 року яка була зареєстрована та проживала в [INFO] і [PERSON] одна і таж сама особа. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 107826 від 19.06.1996 року, виданого виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради народних депутатів Ізмаїльського району [PERSON] померла 18.06.1996 року. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна частка (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Бесарабія» розміром 4,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до заповіту від 03.04.1990 року за № 13, посвідченого секретарем Лорщинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] все своє майно, що буде належати їй на день смерті з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось в тому числі житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, який знаходиться в селі Лощинівка Ізмаїльського району Одеської області, заповіла [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як було зясовано судом [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця [PERSON] звернулись до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року). 13.03.1997 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області на імя [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові кошти з відповідними відсотками, які зберігаються в ощадній касі - № 6708/013 села Лощинівка Ізмаїльського району по рахунку № 238. 13.03.1997 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори на імя [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в с. Лощинівка Ізмаїльського району по вул. Ізмаїльська, 3. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 419430 від 22.05.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 22 травня 2015 року. Відповідно до ст. ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 4,0710 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Лощинівської сільської ради, колишнє КСП «Бесарабія», частка (пай) № 601, передана для ведення товарного сільського господарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 493923, від 24.04.2003 року, а також, 1/3 частина земельної ділянки частки (пай) загальною площею 4,6 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), по КСП «Бесарабія» на території Лощинівської сільської ради, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії РН № 730843, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Ізмаїльської райдержадміністрації від 16.02.1996 року № 54-96 та зареєстрованого 16.03.2001 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 714, яку він фактично прийняв після смерті матері [PERSON], померлої 18.06.1996 року, але юридично не встиг оформити своїх спадкових прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до заповіту від 10.04.2015 року, [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те що йому буде належати на день смерті і на що за законом він матиме право заповів [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було зясовано судом [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено записом в будинковій книзі на житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Білгород Дністровська, 169, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 342553 від 04.06.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 03 червня 2013 року. Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина до якої входить 1/3 частина земельної ділянки частки (пай) загальною площею 4,6 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), по КСП «Бесарабія» на території Лощинівської сільської ради, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії РН № 730843, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Ізмаїльської райдержадміністрації від 16.02.1996 року № 54-96 та зареєстрованого 16.03.2001 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 714, яку він прийняв після смерті матері [PERSON], померлої 18.06.1996 року, але юридично не встиг оформити своїх спадкових прав. Відповідно до заповіт від 01.08.2008 року, посвідченого секретарем Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за №\~227, [PERSON] все своє майно, яке буде належати йому на день смерті в чому б воно не складалось та де б воно не заходилось в тому числі житловий будинок, який знаходиться в с. Лощинівка Ізмаїльського району Одеської області заповів [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] у передбачений законом строк звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON], померлого 03 червня 2013 року, тому вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. На підставі викладеного, суд вважає що підлягають задоволенню первісний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту належності документа та визнання права власності на спадкове майно, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved