Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання спадкового договору. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 20 жовтня 2015 року між нею та [PERSON] був укладений спадковий договір. За умови договору вона передає після своєї смерті у власність відповідачу належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] (Дніпродзержинську) Дніпропетровської області. Згідно до умов зазначеного договору п.2.1 на відповідача покладається обовязок надавати допомогу у вигляді продуктів харчування, лікарських засобів і виробів медичного призначення; доглядати за відчужувачем до його смерті, підтримувати квартиру, що є предметом договору, у належному стані, прибирати та проводити поточні ремонті роботи, у випадку смерті відчужувача, взяті на себе витрати, повязані з її похованням, а також поховати її. З початку 2016 року відповідач перестала приходити до неї та допомагати їй, на даний час відповідач не виконує прийняті на себе зобовязання, передбачені договором. У звязку з чим, вважає, що умови договору не виконуються, а тому договір повинний бути розірваний. Просить суд розірвати спадковий договір, укладений 20 жовтня 2015 року між нею та відповідачем [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі № 09/3078, у звязку з його невиконанням набувачем. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник підтримали позовні вимоги та просили суд розірвати спадковий договір, укладений 20 жовтня 2015 року між нею та відповідачем [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі № 09/3078, у звязку з його невиконанням набувачем. У своїх поясненнях посилалась на обставини викладені в позові. У судове засіданні відповідач [PERSON] не зявилась, причини неявки суду не повідомила. В якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою позивачу. Підтвердила факт того, що відповідач не виконує умови договору, не здійснює догляд за позивачем з початку 2016 року по сьогоднішній час. Вислухавши позивача, його представника та свідка, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (Дніпродзержинську) Дніпропетровської області, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане відділом обліку та розподілу житлової площі міськвиконкому міста в Дніпродзержинська від 17 травня 1993 року, згідно з розпорядженням від 17 травня 1993 року № 611, зареєстровано Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації в книзі № 124, номер запису 21352. Судом встановлено, що 20 жовтня 2015 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] був укладений спадковий договір, згідно якого відповідач [PERSON] набувала право власності на квартиру [ADDRESS] (Дніпродзержинську) Дніпропетровської області після смерті позивача, що вбачається з наданого суду договору, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі № 3077. Згідно до умов договору, а саме п.2.1 на відповідача покладається обовязок надавати допомогу у вигляді продуктів харчування, лікарських засобів і виробів медичного призначення; доглядати за відчужувачем до його смерті, підтримувати квартиру, що є предметом договору, у належному стані, прибирати та проводити поточні ремонті роботи, у випадку смерті відчужувача, взяті на себе витрати, повязані з її похованням, а також поховати її. Окрім цього, право власності на вказану квартиру в договорі переходить до набувача майна в разі виконання ним умов цього договору та після смерті відчужувача. За змістом статті 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Статтею 1304 ЦК України визначено, що спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобов'язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. При цьому частиною 3 статті 1307 ЦК України передбачено, що відчужувач має право призначити особу, яка буде здійснювати контроль за виконанням спадкового договору після його смерті. У разі відсутності такої особи контроль за виконанням спадкового договору здійснює нотаріус за місцем відкриття спадщини. Статтею 651 ЦК України зазначається, що істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно зі статтею 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Спадковий договір також може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача. Як встановлено в судовому засіданні відповідач з початку 2016 року перестала виконувати умови договору, що вбачається з пояснень свідка. П.2.4 вказаного договору встановлено, що до права відчужувача входить вимагати розірвання договору в разі невиконання розпоряджень набувачем, згідно цього договору. Відповідно до п.3.1 спадкового договору, договір може бути розірвано судом за згодою обох сторін, а в разі невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання однією із сторін в судовому порядку. Оскільки, згідно ст.ст. 1302, 1305 ЦК України обовязки по вчиненню певних дій, передбачених договором, покладено на набувача, суд приходить до висновку про те, що як законодавством, так і умовами спадкового договору, обовязок належного надання допомоги та утримання відчужувача покладено на набувача, а тому остання повинна довести факт вчинення відповідних дій. Відповідачка ж не надала суду належних та допустимих доказів у підтвердження виконання у повному обсязі обов'язків, передбачених п.2.1 договору. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, оскільки відповідач [PERSON] умови договору, укладеного між сторонами не виконувала. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір у розмірі 640 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 3 400 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved