Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить суд визначити, що нині покійному [PERSON] за життя належало 63/100 частини, а [PERSON] 37/100 частини земельних ділянок площею 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 691 кв.м. для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою [ADDRESS] та визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на спадкове майно, а саме на 63/100 частини земельних ділянок площею 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 691 кв.м. для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою [ADDRESS]. Свій позов вона обґрунтовує тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. Після його смерті вона оформила спадщину та набула право власності на 63/100 частини житлового будинку, що розташований за адресою [ADDRESS]. В оформленні спадкових прав на частину земельної ділянки їй було відмовлено, оскільки земельна ділянка перебувала в спільній сумісній власності, а інший співвласник [PERSON] померла. Відповідач [PERSON] заявив зустрічний позов до [PERSON] зі змінами та просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на ? частину земельної ділянки площею 845,5 кв.м., яка розташована за адресою [ADDRESS] - 500 кв.м. якої складає площа для обслуговування будинку, господарських будівель, і споруд та 345,5 кв.м. якої складає земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства. Також просить провести розподіл даної земельної ділянки між ним та відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] і виділити йому реально 845,5 кв.м. та стягнути судові витрати. В судовому засіданні позивач за первісним позовом та його представник підтримали позов просили його задовольнити та відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] за зустрічним позовом. Відповідач та його представник в судовому засіданні первісний позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні та задовольнити зустрічний позов. Позовну вимогу щодо проведення розподілу та реального виділення 845,5 кв.м. земельної ділянки, що розташована за адресою [ADDRESS] просили залишити без розгляду. Представник відповідача за зустрічним позовом - Київська районна у м. Полтава рада в судове засідання не з'явився, від них надійшла заява про розгляд справи без участі представника, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи - Другої полтавської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, від них надійшла заява про розгляд справи без їх участі та при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи - Управління Держземагенства у м.Полтаві Полтавської області в судове засідання не з'явився, від них надійшла заява про розгляд справи без їх участі та при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків. Судом встановлено, що згідно державного акту про право власності на земельну ділянку серії ПЛ №181449 співвласниками земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], загальною площею 1000 кв.м. цільове призначення - землі житлової та громадської забудови (для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд) та 691 кв.м. для ведення особистого селянського господарства є [PERSON] та [PERSON]. Дана земельна ділянка належала їм на праві спільної сумісної власності. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року. З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.12.2007 року вбачається, що [PERSON] оформила у власність в порядку спадкування 63/100 частини житлового будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] після смерті [PERSON]. Згідно листа від 29.10.2013 року Другої полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено в оформлення права власності в порядку спадкування на земельну ділянку у зв'язку з відсутністю всіх необхідних документів. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.10.2013 року [PERSON] оформив у власність в порядку спадкування 37/100 частини житлового будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] після смерті [PERSON]. Згідно листа від 16.08.2013 року приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] відмовила [PERSON] в оформленні права власності в порядку спадкування на земельну ділянку у зв'язку з тим, що не визначені частки земельної ділянки, яка знаходиться в спільній сумісній власності. Згідно договору від 25.09.2002 року між [PERSON] та [PERSON] встановлено порядок користування жилим будинком. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до п.21 Постанови пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року за №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Згідно ст.89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відмовляючи в задоволенні первісного позову та зустрічного позову суд виходив з того, що сторонами не було доведено позовні вимоги. Норми ст.89 ЗК України щодо рівності часток земельної ділянки не можуть бути застосовані, оскільки на спірній земельній ділянці розташований житловий будинок і частки співвласників даного жилого будинку складають 63/100 та 37/100 частин відповідно. Сторони не надали доказів для підтвердження своїх вимог, отже за таких обставин суд позбавлений можливості визначити частки співвласників земельної ділянки, що розташована за адресою [ADDRESS].

Outcome: dismissed