Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину та стягнення неустойки (пені) по аліментах. Свої вимоги позивач мотивує тим, що рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 13.04.2010 року із відповідача по справі на користь позивача, на утримання їх спільної дочки [PERSON] стягнуто аліменти у сумі 300.0 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Станом на дату подання позову змінилась економічна ситуація в країні, доходів позивача критично не вистачає для належно утримання своєї дочки, а сплачуваних відповідачем аліментів в сумі 300.0 грн. не достатньо для її належного матеріального утримання. [PERSON] [PERSON] хоч і перебуває на утриманні матері, але і зі сторони батька також потребує матеріальної допомоги. Відповідач по справі є працездатною здоровою людиною, а тому він спроможний та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини у розмірі, який буде достатнім для належного забезпечення потреб останньої. Оскільки сторонам добровільно домовитися про зміну розміру аліментів не вдалося, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Окрім того позивач наполягає, що відповідач вказане вище рішення суду про стягнення аліментів не виконував та має заборгованість по їх сплаті, яка станом на 01.08.2018 року становить 31040.0 грн. Таким чином, враховуючи наявність заборгованості відповідача перед позивачем, щодо сплати аліментів, остання просила суд стягнути із [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2009 року по 01.08.2018 року в сумі 8785 грн. 60 коп. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.08.2018 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, факт отримання якої відповідачем стверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення відправлення, останньому був наданий строк для\~ подання заяви із обґрунтованими запереченнями\~ проти розгляду справи\~ в порядку спрощеного позовного провадження, а також\~ строк для подання відзиву на позов. Відповідач\~ відзиву на позов,\~ заяви із\~ обґрунтованими\~ запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи\~ клопотанням про розгляд справи за участю сторін до суду не направив. За таких обставин суд вважає за можливе\~ розглянути справу за наявними\~ матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 30.05.2012 року. Від вказаного шлюбу 28.02.2018 року у сторін народилась дочка [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження (серії 1-АМ №101255 від 26.03.2008 року). Як вбачається з копії рішення Теплицького районного суду Вінницької області, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 300.0 грн. щомісячно до її повноліття. Таким чином суд вважає доведеним обовязок відповідача по утриманню своєї дочки до досягнення нею повноліття, що встановлено відповідним судовим рішенням. Згідно із свідоцтвом про шлюб ( серії І-АМ №208479 від 14.02.2018 року) [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON] внаслідок укладення шлюбу. Як вбачається зі ст.150 СК України, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобовязані поважати дитину. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Отже, кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, що зобов`язані забезпечувати обоє батьків. Згідно із \~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Положеннями ст.\~141\~СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.\~ Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. З матеріалів справи судом вбачається, що позивач звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів у звязку із погіршенням свого матеріального стану, окрім того з часу винесення рішення про стягнення із відповідача аліментів пройшов значний проміжок часу, за який суттєво змінилась соціально-економічна ситуація в країні, ріст цін на продукти харчування, одяг та взуття, а також інші витрати на потреби дітей, що не потребує додаткового доказування в силу норм ч. 3 ст. 82 ЦПК України. Відповідно до норм ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України віл 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При вирішенні вказаної справи суд враховує, що відповідач судове рішення про стягнення аліментів не виконує та ухиляється від їх сплати, має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 31040.0 грн., що стверджується відповідною довідкою-розрахунком від 06.07.2018 року №13256. Суд також враховує, що позивач просить стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини з всіх доходів відповідача, але не менше ніж 50% встановленого чинним законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що повністю відповідає вимогам ст. 182 СК України. Оскільки відповідач має задовільний стан здоровя, на своєму\~ утриманні непрацездатних членів сімї не має, є працездатним, а тому може і зобовязаний надавати допомогу на утримання дитини, яка повинна бути відповідною соціально-економічним умовам, які склалися в країні та достатньою для належного забезпечення потреб дитини. За таких обставин суд вважає, що розмір аліментів, які необхідно стягнути із відповідача на користь позивача у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є обґрунтованим та таким, що буде відповідати інтересам сторін. Як встановлено судом вище, відповідач має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 31040.0 грн.. Нормами ч. 1 ст. 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. ВІдповідно до правового висновку [PERSON] Верховного суду, викладеного у справі №572/1762/15-ц, пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Як вбачається із довідки-розрахунку складеною державним виконавцем Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 06.07.2018 року №13256, заборгованість виникла з грудня 2009 року по липень 2018 року. В обґрунтування своїх вимог позивачем наданий розрахунок суми нарахованої неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, який досліджений судом в судовому засіданні, та та сумнівів і протиріч у собі не викликає. Оскільки вказаний розрахунок відповідає нормам чинного законодавства та правовим висновкам викладеним [PERSON] Палатою Верховного суду у справі №572/1762/15-ц, суд погоджується із вказаним розрахунком та бере його за основу при визначенні суми неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів [PERSON] . Таким чином неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів відповідачем за період з грудня 2009 року по липень 2018 року становить 8785 грн. 60 коп., яка підлягає стягненню із відповідача. Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягнути судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а оскільки позовна заява містить дві позовні вимоги, суд приходить до висновку, що судовий збір необхідно стягнути за кожну вимогу окремо, що разом становитиме 1409 грн. 60 коп.. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі зазначеного та

Outcome: approved