Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів доходів та заробітку щомісячно, але не менше 888,50 грн. щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі [PERSON] вона проживала однією сім'єю без державної реєстрації шлюбу з вересня 2008 року до початку січня 2016 року за адресою смт. Нова Водолага вул. Руднєва 23. Позивач мала намір офіційно оформити відносини, але відповідач такого бажання не мав. 13.01.2010 року народилась донька - [PERSON]. Відповідач є її батьком, але він відмовився подати в органи реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства. У зв'язку з цим, в свідоцтві про народження дитини ім'я батька було записано зі слів матері. Відповідно запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку ст. 135 Сімейного кодексу України. Факт батьківства відповідача підтверджується тим, що він на протязі сумісного поживання визнав дитину своєю рідною та опікувався нею. Це можуть підтвердити свідки. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини дуже рідко за своїм бажанням, тобто він визнає [PERSON], [INFO], своєю донькою. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини, оскільки вона самостійно утримує доньку, відповідач не надає матеріальної допомоги, дитина є інвалідом дитинства, потребує постійного медичного догляду. Відповідач у судовому засіданні з позовними вимогами [PERSON] не погодився, так як не вважає себе батьком неповнолітньої [PERSON] і батьківство своє не визнає. Представник Нововодолазького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківські області в судове засідання не зявився, надав заяву відповідно до якої просив суд розгляд справи провести за відсутності представника відділу, та повідомив суду, що державна реєстрація дитини [PERSON] була проведена відповідно до ч. 1 ст.135 Сімейного кодексу України. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими сторонами доказами, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України чітко визначений обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття. З свідоцтва про народження дитини серії 1-ВЛ №188600, виданого 22 січня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, вбачається, що [PERSON] народилась 13 січня 2010 року, про що в Книзі реєстрації народжень 22 січня 2010 року було зроблено відповідний актовий запис №11. Батьками дитини було зазначено: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до листа Нововодолазького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківські області від 12.12.2017 року №1079-15.27-04-04 державна реєстрація народження дитини була проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до\~ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім»я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з актом депутата Нововодолазької селищної ради по виборчому округу №2 [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [INFO] . Разом з нею в домоволодінні проживає її донька, інвалід дитинства [PERSON]. Як вбачається з даного акту відповідач за вищевказаною адресою не проживає. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши в сукупності зібрані докази, суд приходить до переконання, що звернення [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів є безпідставним у зв»язку з тим, батьківство [PERSON] по відношенню до неповнолітньої [PERSON] не знайшло свого документального підтвердження на час розгляду справи. Разом з тим позивач не позбавлена права на звернення до суду з позовом про встановлення батьківства. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на користь дитини не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed