Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд та з урахуванням уточнених позовних вимог просить визнати дії керівника апарату Сколівського районного суду Львівської області Середи Т.М. щодо її звільнення з посади помічника голови Сколівського районного суду Львівської області - неправомірними, скасувати наказ керівника апарату Сколівського районного суду Львівської області Середи Т.М. № 84/К від 17.10.2018 про її звільнення з посади помічника, як незаконний та протиправний, поновивши її на посаді помічника голови Сколівського районного суду Львівської області з 18.10.2018. Також просить, стягнути з Державної судової адміністрації України у її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 18.10.2018 по день постановлення рішення суду по суті справи, а також моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. та судові витрати. Рішення суду у частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць допустити до негайного виконання. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 21.04.2008 її на підставі наказу № 16-К Сколівського районного суду Львівської області було прийнято на роботу на посаду секретаря судових засідань. 21.07.2008 на підставі наказу № 25-К Сколівського районного суду Львівської області вона переведена на посаду помічника судді. 04.08.2016 на підставі наказу №42/к переведена на посаду помічника голови Сколівського районного суду Львівської області, тимчасово на час виконання суддею [PERSON] повноважень голови Сколівського районного суду Львівської області. Однак, 17.10.2018 на підставі наказу № 84/К її звільнили з посади помічника голови Сколівського районного суду Львівської області, у зв`язку з закінченням строку трудового договору, на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України. Вважає, що її звільнення є незаконним та відбулось з порушенням положень Законів України «Про судоустрій та статус суддів» та «Про державну службу», а також Положення про помічника судді. Так, помічник судді може бути звільнений з посади наказом керівника апарату суду, у якому працює помічник, за поданням судді, помічником якого він є (достроково) або внаслідок припинення повноважень судді, працівником якого він призначений, на підставі наказу керівника суду. Станом на час її звільнення із займаної посади повноваження судді Сколівського районного суду Львівської області [PERSON] не припинені та зазначений суддя не звільнений із посади судді вказаного суду. Подання на її звільнення з посади помічника суді, суддя Ясінський Ю.Є. не подавав, тобто жодних підстав для її звільнення не було. Зазначене узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 13.03.2019 у справі № 308/4431/17, яку вона просить застосувати до спірних правовідносин. Окрім цього з урахуванням вказаної постанови, просить суд поновити їй строк звернення до суду із вказаним позовом, оскільки саме з прийняттям вказаної постанови їй стало відомо про порушення її прав. Доповнила, що внаслідок незаконного звільнення їй було завдано моральної шкоди, яка полягає у безпідставності позбавлення права на отримання заробітку, внаслідок чого була змушена прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Після звільнення вона тривалий час перебувала у важкому моральному та психологічному стані, оскільки робота була основним джерелом її існування. У зв`язку з незаконним звільненням вона вимушена була змінити місце проживання та переїхати до м. Львова, що за 120 км. від м. Сколе з метою подальшого працевлаштування, а також отримання нової професії. Зокрема нею було складено кваліфікаційний іспит у КДКА Львівській області, для отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та пройдено стажування на що понесла додаткові витрати. Вважає, що справедливою компенсацією за завдану їй моральну шкоду у зв`язку із незаконним звільненням буде сума, яка підлягає стягненню з відповідача Держаної судової адміністрації у розмірі 50 000 грн.. Щодо розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то вказала, що така становить 262 629 грн., а саме за період з 18.10.2018 по 22.08.2019 з розрахунку 1233 грн. (середньоденна заробітня плата х 213 робочих днів). Однак вказана сума повинна бути відкоригована по день постановлення рішення суду по суті справи. Позивач [PERSON] у судове засіданні не з`явилась, скерувала на адресу суду заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Будучи присутньою у попередніх судових засіданнях пояснила, що вона була прийнята на посаду помічника судді за поданням судді, відтак і звільнена повинна бути також за поданням судді. Проте суддя Сколівського районного суду Львівської області Ясінський Ю.Є., помічником якого являлась, подання на її звільнення не подавав, вона заяви про звільнення не писала, а тому керівник апарату Сколіського районного суду не вправі була виносити наказ про її звільнення. Також вказала, що при звільнені, їй не запропонували переведення на іншу посаду у суді. Що стосується строку звернення до суду з вказаним позовом, то зазначила, що спочатку вважала наказ про її звільнення законним, та тільки після прийняття Великою Палатою Верховного Суду постанови від 13.03.2019 у справі № 308/4431/17 зрозуміла, що її трудові права порушено, а тому звернулась з вказаним позовом до суду. У зв`язку з вищенаведеним вважає своє звільнення з роботи незаконним та просить поновити її на роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також стягнути моральну шкоду. Представник відповідача Сколівського районного суду Львівської області у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання, згідно якого просили проводити розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги заперечують з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема у поданому відзиві вказали, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення, у зв`язку з пропуском строку на звернення до суду, встановленого ч. 1 ст. 233 КЗпП України, більше як на п`ять місяців, який поновленню не підлягає, оскільки причини з якими позивач пов`язує пропуск вказаного строку не можуть бути визнані поважними. Так посилання позивача на те, що про порушення своїх прав вона дізналась тільки з прийняттям Великою Палатою Верховного Суду постанови від 13.03.2019 у справі № 308/4431/17, оскільки станом на день її звільнення питання звільнення помічника судді врегульовано не було є надуманими та безпідставними. Вказане питання на день її звільнення, а саме 17.10.2018, було чітко врегульовано відповідними нормами права закріпленими у Законі України «Про судоустрій та статус суддів», «Про державну службу, а також «Положенні про помічника судді». Уповноважений представник відповідачів Державної судової адміністрації України та територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області - Дулебко В .В. у судове засіданні не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, однак надіслав на адресу суду клопотання, згідно яких просив проводити розгляд справи у його відсутності, вказавши, що повністю підтримує подані відзиви на позовну заяву. Так згідно поданих відзивів - просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, з тих мотивів, що позивачка було правомірно та згідно чинного законодавства звільнена з займаної посади. А саме, наказом від 04.08.2016 № 42/к [PERSON] за її ж згодою було тимчасово переведено на посаду помічника голови Сколівського районного суду Львівської області, на час виконання суддею [PERSON] повноважень голови Сколівського районного суду Львівської області. 17.10.2018 був останнім днем повноважень вказаного судді зі здійснення правосуддя та в цей день закінчились його повноваження як голови Сколівського районного суду. Згідно п. 11 Положення про помічника судді у разі відсутності згоди помічника судді на переведення на іншу посаду працівника апарату суду чи виконання повноважень додаткового помічника іншого судді, або за умови неможливості переведення працівника за його згодою на посаду помічника судді або іншу посаду в апараті суду він підлягає звільненню з посади на підставі п.2 ч.1 ст. 36 КЗпП України. Окрім цього вважають, що вимога про стягнення моральної шкоди також є необґрунтованою, оскільки позивачем не надано жодних доказів у підтвердження завданої шкоди. Третя особа керівник апарату Сколівського районного суду Львівської області Середа Т.М. у судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги не визнала та просила у задоволені таких відмовити повністю. У поданому запереченні на позов вказала, що позивач [PERSON] була звільнена правомірно та згідно вимог чинного законодавства. Зазначила, що згідно наказу від 04.08.2016 № 42/к позивача було переведено на посаду помічника голови Сколівського районного суду, тимчасово на час виконання суддею [PERSON] повноважень голови Сколівського районного суду Львівської області, за її згодою. Тобто позивачці, достеменно було відомо, що трудовий договір укладений з нею був строковий. 17.10.2018 був останнім днем повноважень судді [PERSON]. зі здійснення правосуддя та в цей день закінчились його повноваження як голови Сколівського районного суду. Зазначила також, що на момент звільнення [PERSON] у судді не було вакантних посад, а тому перевести її на іншу посаду працівника апарату суду, яка не належить до посад державної служби не представлялось можливим. Також, не було можливим покласти на [PERSON] повноваження додаткового помічника іншого судді, оскільки заяви про покладення на неї повноважень додаткового помічника іншого судді позивач не писала та подання іншого судді не було. На час звільнення позивача у Сколівському районному суді працював один суддя, який мав повноваження судді з відправлення правосуддя у якого вже був як основний так і додатковий помічник. У зв`язку з цим,

Outcome: dismissed