Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача - [PERSON], в якому просить визнати відповідача такими, що втратив право користування будинком, який знаходиться за адресою: вул. Шевченка, буд. 22, с.Будичани Чуднівського району Житомирської області. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач, який зареєстрований у даному будинку, фактично не проживає в ньому понад 7 років. Таким чином, не проживаючи в жилому приміщенні понад один рік він втратив право користування вказаним будинком. Реєстрація відповідача в належному позивачу будинку перешкоджає позивачеві вільно володіти, користуватись та розпоряджатись ним. Позивач у судове засідання не зявилась, до суду подала заяву, в якій вона просить справу розглядати у її відсутність, позов підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення йому судової повістки засобами поштового звязку за зареєстрованою адресою місця проживання. На підставі статей 158, 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Спірним жилим приміщенням є будинок, розташований за адресою: вул. Шевченка, буд. 22, с.Будичани Чуднівського району Житомирської області, який належить [PERSON] на праві власності, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину (а.с. 9). Відповідно до довідки №2001 від 18.03.2016 року виданої виконавчим комітетом Будичанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, за адресою: вул. Шевченка, буд. 22, с.Будичани Чуднівського району Житомирської області, [PERSON], [INFO], зареєстрований, але не проживає з 2009 року (а.с. 4-5). Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Відповідно до ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.163 Житлового кодексу УРСР (№ 5464-X від 30.06.1983 року) у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення. Згідно ст.71 Житлового кодексу УРСР (№ 5464-X від 30.06.1983 року) при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу УРСР (№ 5464-X від 30.06.1983 року) визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідач, будучи зареєстрованим в спірному будинку, протягом останніх 7 років в ньому не проживав, тому, в силу закону, коли відповідач без поважних причин не проживає в спірному будинку більше шести останніх місяців, його необхідно визнати такими, що втратив право користування жилим приміщенням, що є також одним із способів захисту права приватної власності позивача у справі. Виходячи з наведеного вище суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved