Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась ідо суду із даним позовом, посилається на те, що в серпні 2016 року вона робила ремонт у власному будинку, напередодні вона придбала килим за 3600 грн. розміром 3х5 метрів. Вказаний килим вона не встигла використовувати із-за проведення ремонтних робіт. Відповідачка попросила надати їй в тимчасове користування килим, пообіцявши при цьому повернути його до грудня 2016 року або придбати інший килим трохи меншого розміру. Також вона позичила їй 400 грн., які відповідач обіцяла повернути одночасно із килимом. На час подання позовної заяви відповідач не повернула їй кошти та килим, мотивуючи різними причинами та не реагуючи на звернення позивачки. Просить стягнути із відповідачки 4000 грн. компенсації за наданий килим та судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала частково, пояснила, що вона і відповідач є рідними сестрами по матері, після першого судового засідання відповідач [PERSON] відкупила їй килим, проте відмовляється від повернення 400 грн., повідомила, що вона, позивач, витратила 400 грн. за замовлення автомобіля, який мав привезти її чоловіка із Знам'янського району, якого забрала туди відповідачка, просить стягнути із відповідачки 400 грн. та судові витрати. В судовому засіданні відповідач позов не визнала, погодилась із тим, що під час розгляду справи вона повернула позивачці килим, проте не погоджується із стягненням з неї 400 грн., оскільки будь-яких коштів від позивачки не отримувала та жодних розписок не писала, вважає позов безпідставним і просить відмовити у його задоволенні. Заслухавши пояснення сторін і дослідивши наявні письмові докази, суд приходить до переконання про недоведеність позовних вимог. Зокрема, згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ці обставини повинні бути доведені належними і допустимими доказами. Як вбачається, в судовому засіданні не здобуто жодних переконливих доказів про обґрунтованість позовних вимог про надання відповідачці 400 грн., натомість сама позивач ствердила, що кошти відповідачці в борг не надавала, а витратила їх на оренду автомобіля, щоб привезти свого чоловіка із іншого району, якого туди забрала відповідачка. Отже, підстав для стягнення із відповідачки цих коштів судом не встановлено. В той же час, суд приймає визнання відповідачкою факту, що нею виконано одну з позовних вимог про повернення килиму після початку розгляду справи по суті, отже відповідач була примушена до виконання своїх зобов'язань не з власної ініціативи, а внаслідок подання позиву, у зв'язку з чим позивач понесла судові витрати. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. За таких обставин, зважаючи на виконання частини своїх зобов'язань відповідачкою після початку розгляду справи по суті, із неї слід стягнути судові витрати, пропорційно до частки добровільно виконаних зобов'язань (3600 * 640 / 4000), що становить 576 грн.

Outcome: dismissed