Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб між нею, [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрований 08 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2951. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08 листопада 2014 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Останнім часом погляди подружжя на спільне життя та виховання дітей стали протилежними, виникли протилежності у світогляді. Сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство та мають окремий бюджет. Подальше спільне проживання та збереження сім`ї не можливі, оскільки подружжя втратило почуття любові та поваги. Між сторонами досягнута згода щодо місця проживання, утримання та виховання дітей. Кошти на утримання дітей будуть виплачуватись відповідачем у добровільному порядку. Позивач переконана, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливе суперечитиме інтересам сторін та їх малолітніх дітей, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки спроби примирення в минулому не принесли жодних результатів. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2019 року відкрито провадження у цій цивільній справі, яку призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні з повідомленням учасників справи, яким роз`яснено їх права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні процесуальні строки. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 березня 2020 року закінчено підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, та за згодою позивача ухвалити заочне рішення. Згідно із ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить наступного. Згідно із положеннями ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08 листопада 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, про що складено в відповідний запис № 2951. Після реєстрації шлюбу чоловік змінив прізвище на [PERSON] . Сторони від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно з положеннями ч. 2 ст. 36 та ст. 51 Сімейного кодексу України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із положеннями ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що примирення з відповідачем не відбудеться. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved