Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки від всіх видів доходів відповідача щомісячно з дня подачі позову і на період його навчання до 30 червня 2017 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 13 серпня 1994 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні та з 01 вересня 2014 року почав навчатися в Державному вищому навчальному закладі «Київський коледж легкої промисловості» І рівня акредитації та на даний час навчається на третьому курсі денної форми навчання. В зв'язку з навчанням син потребує матеріальної допомоги і їй одній матеріально тяжко утримувати його. Вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки він є військовим пенсіонером отримує пенсію та працює у службі таксі «Патріот», тому вона і змушена звернутися з відповідним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явилась, надіславши через канцелярію суду заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся, причини неявки суду не відомі. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача і, враховуючи згоду позивача, ухвалив про заочний розгляд справи. Третя особа -[PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про що свідчать матеріали справи, заяв про відкладення справи не подавав. Суд дослідивши письмові докази, пришов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого відділом запису актів громадянського стану виконкому Васильківського міської ради народних депутатів Київської області 29 травня 1996 року (а.с. 9). Як вбачається з довідки Державного вищого навчального закладу «Київський коледж легкої промисловості» №1042 від 07 грудня 2015 року, [PERSON] навчається в Державному вищому навчальному закладі «Київський коледж легкої промисловості» І рівня акредитації на третьому курсі денної форми навчання в групі Дк-02, термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2017 року (а.с.10). Відповідно до довідки виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області про реєстрацію №5534 від 15.12.2015 року стверджується, що [PERSON], дійсно зареєстрована в [ADDRESS] та на її утриманні знаходяться діти: [PERSON], 1996 року народження, [PERSON], 1999 року народження (а.с.11). За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька та/або у твердій грошовій сумі. Як роз'яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України№3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, за вимог Сімейного законодавства України, стягнення аліментів на повнолітню особу, характеризується такими умовами: по перше досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу, по друге: стягнення аліментів визначається як стягнення з батька/матері грошової суми або частки з доходу (заробітку), щомісячно, протягом визначеного законодавством строку. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що син сторін [PERSON] навчається на денній формі навчання, що позбавляє повнолітнього сина можливості працювати та утримувати себе самостійно, на період свого навчання у Державному вищому навчальному закладі «Київський коледж легкої промисловості» і потребує матеріальної допомоги з боку обох батьків. Батько дитини - відповідач [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] на період його навчання у вищезазначеному навчальному закладі. При цьому, з урахуванням обставин справи, розмір такої допомоги суд визначає в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно починаючи з 23.12.2016 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином двадцяти трьох річного віку. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць

Outcome: approved