Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, в якому просять позбавити відповідача батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що відповідач не проживає разом із сином, не піклується про нього, не підтримує із дитиною жодних відносин. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом із позивачем, а тому, вона виховує його, піклується про стан його здоров`я, фізичний та духовний розвиток, матеріально забезпечує та приділяє належну увагу. Натомість, відповідач зовсім не цікавиться життям свого сина. З цих підстав, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та заперечив проти його задоволення, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Від третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника органу опіки та піклування за наявними матеріалами у справі, підтримують висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] від спільного проживання [INFO] народився син [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 17.03.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 609. Згідно довідки ДП «Фаворит - 3» ПП «Дружба Сервіс-Житло 1» № 206 від 20.03.2020 вбачається, що позивач [PERSON] проживає по [ADDRESS] , та разом з нею проживають її матір [PERSON] , 1959 р.н., та її неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, виданого Тернопільським міським відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 01.04.2021 № 21463, заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] станом на 01 квітня 2021 року становить 2 773,76 грн. Відповідно до інформації ТДНЗ № 4 - починаючи із молодшого дошкільного віку, вихователі неодноразово зауважували, що зустрічі батька та сина супроводжувались емоційними проявами, так як, батько був у нетверезому стані. На даний час батько дитини не бере участі у навчально-виховному процесі, передбаченому у закладі, який відвідує малолітній [PERSON] . Характеристикою ТДНЗ № 4 відносно [PERSON] вбачається, що батько хлопчика в межах садка, спілкування з дитиною обмежує короткочасними, кількахвилинними зустрічами, які негативно впливають на емоційний стан дитини. У всіх виховних та навчальних моментах щодо дитини не зацікавлений та участі не приймає. Батько дитини [PERSON] на засіданні комісії пояснив, що заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. Повідомив, що мати дитини чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином. Згідно висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 819 від 30.10.2020, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] надав показання про те, що батько дитини матеріально її не забезпечує та виражається нецензурними словами при зустрічі з дитиною. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК ( 2947-14 ). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Разом із цим, згідно із п. 18 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано суду безспірних доказів, які свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини [PERSON] , [INFO] . Крім цього, позивачем не зазначено в чому полягає винна поведінка відповідача у свідомому нехтуванні своїми обов`язками, чи вживались щодо нього заходи реагування за заявами позивача в органи поліції, органу опіки та піклування. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.91., передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд приймає до уваги ту обставину, що неповнолітній син сторін [PERSON] , [INFO] , потребує батьківської уваги та турботи, а тому, вважає, що поведінка відповідача по відношенню до свого неповнолітнього сина містить ознаки неналежного виконання батьківських обов`язків, що виражається у відсутності в належному обсязі турботи про сина, інтересу до його фізичного і духовного розвитку, навчання, підготовки до самостійного життя, безпосередньої його участі у вихованні дитини. За вказаних обставин, суд, приймаючи до уваги, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , однак, при цьому вважає за необхідне попередити [PERSON] , про необхідність змінити ставлення до виховання сина [PERSON] , [INFO] , і покласти на Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, як орган опіки та піклування, контроль за [PERSON] щодо виховання свого сина [PERSON] . На підставі наведеного та

Outcome: dismissed