Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Любашівського районного суду із зазначеним позовом, в якому в обґрунтування своїх вимог вказує, що її на праві приватної власності належить будинок № 51, який розташований по вул.Миколаївська в смт.Любашівка Одеської області. В її будинку зареєстрований колишній чоловік [PERSON], який із 2014 року в будинку не проживає, оскільки засуджений до позбавлення волі строком на 10 років. Позивач вважає, що відповідач втратив право на проживання в будинку, тому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком, який розташований по вул.Миколаївська, 51 в смт.Любашівка Одеської області . Позивач згідно заяви просила справу розглянути у її відсутність, позов просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник позивача [PERSON] позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання надіслав заперечення по справі, в якому вказував на те, що будинок є спільною власністю, але за їхньою спільною згодою власником будинку була вказана [PERSON] , вважає, що після звільнення із місць позбавлення волі має право на частину майна. Оскільки від відповідача заява про розгляд справи у його відсутність не надходила, то суд зі згоди позивача та представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. Позивачу на праві приватної власності належить будинок № 51, який розташований по вул.Миколаївська в смт.Любашівка Одеської області, що підтверджується рішенням Любашівського районного суду від 25 грудня 2002 року та довідкою Любашівського РБТІ (а.с.19-20). Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі із 23 листопада 1999 року по 16 січня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження та свідоцтвом про розірвання шлюбу /а.с.6, 13) Із домової книги видно, що дійсно [PERSON] зареєстрований [INFO], який розташований по вул.Миколаївська смт.Любашівка Одеської області (а.с.17-18). Крім того, в зазначеному будинку зареєстровані діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] Рішенням Любашівського районного суду 18 листопада 2015 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] (а.с.11). Вироком Любашівського районного суду від 17.10.2014 року [PERSON] засуджено за ч.3 ст. 153, ч.1 ст.125 КК України до 10 років позбавлення волі. Із вироку вбачається, що [PERSON] вчинив злочин відносно своєї доньки та дружини (а.с.14-16). Стаття 41 Конституції України, ст.319 Цивільного кодексу України гарантують право власника на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~ \~\~\~Права власника житлового будинку( квартири) \~визначені ст.383 ЦК України \~та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати \~житло для власного проживання, проживання членів сім»ї, інших осіб і розпоряджатися \~своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно з ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В розясненнях, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» зазначено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] в зазначеному будинку не проживає із 2014 року, так як відбуває покарання за вироком суду, не несе витрат по утриманню будинку, не є членом сім»ї позивачки, а тому за ним не зберігається житлове приміщення. (а.с.5, 14). Заперечення відповідача про те, що житловий будинок являється їхньою спільною сумісною власністю та він має право на його частину, суд не приймає до уваги, оскільки як вбачається із рішення Любашівського районного суду, житловий будинок, який розташований по вул.Миколаївська /колишня назва Комсомольська/, 51 смт.Любашівка Одеської області позивачка придбала в травні 1998 року, тобто до реєстрації шлюбу із [PERSON] Відповідно до ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. З огляду на зазначене, позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved