Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.07.2008 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Рожищенського районного управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 57. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Разом не проживають, шлюбні відносини припинені, шлюб існує формально. В шлюбі народилося двоє дітей син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які перебувають на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просить розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]» та стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1032 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, а у разі їхнього подальшого навчання - до досягнення ними 23 роки. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві і просить задовольнити їх. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Суду пояснив, що проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 04.07.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Рожищенського районного управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №57, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.07.2008 року (а.с.8). З матеріалів справи встановлено, що причиною припинення шлюбних відносин між сторонами стали їх різні характери, погляди на життя, шлюб та сім'ю. На даний час проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. В шлюбі [INFO] у подружжя народився син [PERSON], про що 07.11.2008 року виконавчим комітетом Кременецької сільської ради Рожищенського району Волинської області було зроблено актовий запис №19, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.11.2008 року та [INFO] народилась дочка [PERSON], про що 09.11.2010 року виконавчим комітетом Кременецької сільської ради Рожищенського району Волинської області було зроблено актовий запис №14, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.11.2010 року (а.с.7, 9). Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дітей сина [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1032 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову 19.03.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує матеріальне становище сторін, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач є здоровою, працездатною особою, а тому, суд вважає, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей саме в такому розмірі. Крім того, суд враховує ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», яким у 2015 році встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року - 1032 гривень, з 1 грудня - 1167 гривень. Вказаний прожитковий мінімум повинні забезпечити обоє батьків. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Вимога позивача щодо стягнення з відповідача в її користь аліментів на утримання дітей в разі їх подальшого навчання до досягнення ними 23-го віку до задоволення не підлягає за безпідставністю, так як вбачається з матеріалів справи діти на даний час є малолітніми та не має підтверджуючих даних про їх навчання. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 243,60 грн. судового збору. Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду. На підставі ст.ст.112, 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: partial