Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня постановлення рішення суду і до закінчення навчання. В обґрунтування позовних вимог вказує, що шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. [PERSON] на даний час є студентко першого року стаціонарної форми навчання факультету мистецтва Університету Зеленогурського (Польша), терміном навчання три роки. У зв'язку із навчанням їй потрібно придбавати підручники та канцелярські товари, одяг та харчування. Відповідач будь-якої допомоги на утримання доньки не надає та матеріально її не забезпечує. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задоволити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, просив стягувати з нього аліменти на користь [PERSON], на утримання дочки в розмірі 1/13 частини від усіх видів заробітку (доходу). Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовслід частково задоволити із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва від 16 серпня 2010 року шлюб між сторонами розірвано. Від мають двох повнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як убачається із довідки WA/2015/122 від 05 жовтня 2015 року, виданої Університетом Зеленогурського (Польша), [PERSON] перший рік навчається на стаціонарній формі навчання факультету мистецтва Університету Зеленогурського, терміном навчання - три роки. Повнолітня дитина у зв'язку із навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки їй потрібно придбавати підручники та канцелярські товари, одяг та харчування, а відповідач будь-якої допомоги на утримання дитини не надає та матеріально її не забезпечує. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Відповідач працює в Міській лікарні №2 Рівненської міської ради та в змозі сплачувати аліменти на утримання своєї повнолітньої доньки. Згідно вимог ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України. Частиною 2 ст.182 СК України регламентовано, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи викладене та часткове визнання відповідачем позовних вимог, суд прийшов до висновку, що з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітньої дитини [PERSON], яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги в розмірі 1/13 частини усіх видів заробітку (доходу), але не ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно від дня пред'явлення позову, і на період навчання, але не довше ніж до 23-х річного віку. На підставі ст.ст. 182, 184, 199, 200 СК України, ст.ст.31, 88, 213-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved