Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], просить ухвалити рішення, яким стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання малолітніх [PERSON] [INFO].н., [PERSON] [INFO].н., в розмірі 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з часу пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 25.11.2010р. зареєструвала з відповідачем шлюб, який розірвано рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 03.08.2016р. Від шлюбу у них народились дві доньки - [PERSON] [INFO].н. та [PERSON] [INFO].н. Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні дітей не приймає. У зв'язку з цим, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з часу пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 01.11.2018р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Визначено сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових заперечень. В судове засідання позивач не з'явилась, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. Заявою до суду справу просить слухати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі даних і доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного. Конституція України покладає на батьків обов'язок утримувати дітей до їх повноліття (частина друга статті 51). У той же час сім'я, дитинство, материнство і батьківство перебувають під охороною держави (частина третя статті 51). Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно копій свідоцтва про народження (а.с.3, 4), позивач та відповідач є батьками малолітніх [PERSON], [INFO].н. та [PERSON] [INFO].н. Діти проживають разом з матір'ю. На даний час, відповідно до копії свідоцтва про шлюб (а.с.6), позивач зареєструвала шлюб з гр. [PERSON] та відповідно, змінила прізвище. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч. 1 ст. 18 цієї Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Вказане в сукупності свідчить про те, що суть аліментних зобов'язань полягає не в покладенні обов'язку на одного з батьків брати участь в утриманні дитини, а в забезпеченні дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її розвитку та виховання. Тому, враховуючи обов'язок суду в першу чергу забезпечити дитині право на належне утримання, позов належить визнати обґрунтованим. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом станом на час розгляду справи, стан здоров'я дітей, неповно забезпечене матеріальне становище дітей, стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, відсутність на його утриманні інших осіб, а також інші обставини, які мають значення для справи. Зокрема, як вбачається з довідки Управління соціального захисту Личаківського відділу соціального захисту (а.с.9), а також довідки КЗ ЛОР «Охмадит» (а.с.8), єдиним доходом позивача є щомісячна одноразова допомога при народженні двох дітей. Крім того, згідно копії відповідного посвідчення (а.с.10), позивач, а також її чоловік [PERSON] є багатодітною сім'єю, на утриманні яких загалом перебуває шестеро дітей. Враховуючи наведене, у відповідності до вимог ст. 184 СК України, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1500 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.11.2018 року (з часу пред'явлення позову) і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, оскільки суть аліментних зобов'язань полягає в забезпеченні дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її розвитку та виховання, а правовий статус дитини, згідно ст. 6 СК України має особа до досягнення нею повноліття, аліменти у зазначеному розмірі слід стягувати до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а не як зазначено в позові, до досягнення дітьми повноліття, і тому, позов слід задовольнити частково. Також суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved