Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, де зі змінами просить суд встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] з нею без шлюбу з 27.04.2013 по 02.04.2019 включно; визнати за нею Ѕ частину майнових прав на нерухоме майно (житловий будинок) з господарськими будівлями загальною площею 278,6 м?, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; визнати за нею право власності на Ѕ частину земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5310436500:12:004:0194, загальна площа 1000 м?; визнати за нею право власності на Ѕ частину земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, новий кадастровий номер 5310436500:12:004:0650 (старий кадастровий номер 5310436500:12:004:0535), загальна площа 1000 м?; встановити факт її постійного проживання на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати її право на спадкування за законом майна [PERSON] , який помер [INFO] , разом із спадкоємцями першої черги за законом. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер [PERSON] з яким позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 26.08.2011 по 27.04.2013. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась спільна дочка [PERSON] . Після розірвання шлюбу 27.04.2013 по день смерті [PERSON] включно, він і [PERSON] разом з дочкою проживали разом однією родиною, вели спільне господарство, продовжували сімейні відносини як чоловік і жінка, тобто позивач постійно проживала разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] . [INFO] у [PERSON] народилась [INFO] спільна дочка з [PERSON] - [PERSON] , яка була зачата за життя [PERSON] . Відповідно до експертного висновку про біологічне споріднення № MG 19-69661 [PERSON] та [PERSON] можуть бути повними сиблінгами, тобто мати обох спільних батьків. В свідоцтві про народження [PERSON] батьком зазначений [PERSON] . Таким чином, експертний висновок підтверджує, що [PERSON] і [PERSON] мають спільного біологічного батька [PERSON] та спільну біологічну матір [PERSON] . Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.09.2019 визнано [PERSON] батьком [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] . Також, даним рішенням встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією родиною, вели спільне господарство, продовжували сімейні відносини. 15.05.2019 приватним нотаріусом Соломоненко Л.В. було заведено спадкову справу № 64178603. Відповідно до довідки від 19.07.2019, виданої приватним нотаріусом Каспрова М.А., [INFO] , та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , а тому вважає, що вона є такою, що прийняла спадщину, про відмову від спадщини не заявляла. Ні позивач, ні спадкодавець [PERSON] не були зареєстровані за вказаною адресою, проте як зазначено в Акті про проживання від 31.05.2019 фактично проживали там однією родиною з 01.04.2017 до дня смерті спадкодавця включно. Під час перебування в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , а саме 30.08.2011 за спільні кошти [PERSON] купив земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5310436500:12:004:0535 (новий номер 5310436500:12:004:0650), цільове призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель. 17.05.2013 [PERSON] під час спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка і жінки з [PERSON] , за спільні з нею кошти купив земельну ділянку площею 1000 кв. м., розташовану за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки - 5310436500:12:004:0194. Під час перебування в зареєстрованому шлюбі [PERSON] разом із дружиною [PERSON] за спільні кошти почали будівництво житлового будинку на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] . Проте, за життя [PERSON] не встиг провести за собою державну реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок. У 2010 році у [PERSON] було виявлено пухлину головного мозку. З часом його стан постійно погіршувався, і в 2015 році [PERSON] було проведено хірургічне видалення пухлини. Через наявні у [PERSON] тяжкі хронічні захворювання він постійно потребував допомоги, догляду та лікування. Позивач постійно доглядала за ним, організовувала лікування та надавала іншу необхідну допомогу. Враховуючи дані обставини позивач просить позов задовольнити в повному обсязі. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.09.2019 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 12.09.2019 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено, заборонено приватному нотаріусу Світловодського нотаріального округу Соломоненко Л.В. видавати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] до набрання законної сили остаточного рішення по справі №537/3477/2019. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.10.2019 відкладено підготовче судове засідання, у зв`язку з неявкою відповідача, третьої особи та відсутностю відомостей щодо вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання. 18.11.2019 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області продовжено строк підготовчого судового провадження за клопотанням представника позивача, з метою отримання доказів. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.12.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] - адвокат Ольховська М.М. в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, як органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому, до судового засідання надав клопотання, згідно якого просить справу розглядати без участі представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву не надала. Третя особа приватний нотаріус Соломоненко Л.В. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність позивача та відповідачів. Суд, заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (т.1 а.с. 13). З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №56156867 від 15.05.2019 вбачається, що приватним нотаріусом Соломоненко Л.В. зареєстрована спадкова справа № 64178603, спадкодавець [PERSON] (т. 1 а.с. 29). Відповідно до довідки № 143/02-14 від 19.07.2019, виданої приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу Соломоненко Л.В. після смерті [PERSON] прийняли спадщину [PERSON] та відповідач [PERSON] (т. 1 а.с. 37). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач вважає, що вона має право на спадкування за законом після смерті [PERSON] , оскільки вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, протягом тривалого часу позивач опікувалась [PERSON] , оскільки він мав тяжке хронічне захворювання. Зазначені твердження позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні з огляду на таке. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області позивач [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26 серпня 2011 року, актовий запис № 327 (т.1 а.с. 15). 27 квітня 2013 року шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодську реєстраційної служби Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області (т. 1 а.с. 16). Після розірвання шлюбу [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась спільна дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодську реєстраційної служби Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області (т. 1 а.с. 17). Після смерті [PERSON] [INFO] позивач [PERSON] народила [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (т. 1 а.с. 19). Відповідно до експертного висновку про біологічне споріднення № MG 19-69661 [PERSON] та [PERSON] можуть бути повними сиблінгами, тобто мати обох спільних батьків (т. 1 а.с. 32) . Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.09.2019 по справі № 524/3706/19, яке набрало законної сили 22.10.2019, встановлено факт батьківства [PERSON] , а саме визнано [PERSON] , який народився [INFO] та помер [INFO] , батьком [PERSON] , яка народилась [INFO] у м. Кременчук Полтавської області, матір`ю якої є [PERSON] (т. 1 а.с. 203-204). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого повторно 09.11.2019 вбачається, що в графі батько зазначено [PERSON] (т.1 а.с. 229). Довідкою, виданою КП «Житлосервіс 2012» 30.05.2019 за вих. № 2899 підтверджується те, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] , а також дитиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 2009 року по 2017 рік (т. 1, а.с. 30). Відповідно до Акту про проживання, виданого ТОВ «Місто для людей Кременчук» 31.05.2019 [PERSON] проживала разом з [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 01.04.2017 по 01.04.2019 (т. 1 а.с. 31). Факт спільного проживання позивача [PERSON] з [PERSON] також підтверджується договором про реструктуризацію заборгованості за спожитий газ № 65 від 19.12.2018, укладений позивачем [PERSON] з ТОВ «Кременчукгаз-постачання» щодо реструктуризації боргу за газ в будинку за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] (т. 1 а.с. 92-93); договором підряду № 2015/1217-1 від 17.12.2015, укладеним ФОП [PERSON] та [PERSON] , замовленням № МК-15000888 від 17.12.2015, згідно якого [PERSON] оплачувала оздоблювальні роботи зазначеного житлового будинку (т. 1 а.с. 94-98). З листа №2481/16.13-04-29 від 14.11.2019 за підписом начальника Кременчуцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану В.Борщ вбачається, що актовий запис про шлюб за період з 27.04.2013 по 02.04.2019 [PERSON] та [PERSON] в архіві відділу відсутній (т. 2 а.с. 16). Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсгольц проти Німеччини» від 13.07.2000 Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». В судовому засіданні в якості свідків були допитані [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили факт спільного проживання позивача [PERSON] з [PERSON] , який помер [INFO] , та факт ведення ними спільного господарства. Також, свідки підтвердили те, що [PERSON] протягом тривалого часу тяжко хворів, в зв`язку з чим [PERSON] опікувалась ним та допомогала. Оцінюючи покази свідків, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки свідки не заінтересовані в справі і підстав для обмови відповідача у них немає, їх покази не суперечать іншим матеріалам справи. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу з 27 квітня 2013 року по 02 квітня 2019 року включно та встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про визначення права [PERSON] на спадкування за законом майна [PERSON] , який помер [INFO] , разом із спадкоємцями першої черги за законом, суд дійшов таких висновків. В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення. Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень глави 86 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (ч. 2 ст. 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (ч. 2 ст. 1258 ЦК України) стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини. На «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають такі юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (ст. 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (ст. 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (ч. 2 ст. 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (ст. 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (ч. 3 ст. 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої - п`ятої черги. Тлумачення ч. 2 ст. 1259 ЦК України свідчить, що для набуття права на спадкування фізичною особою, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, необхідна наявність у сукупності таких умов: а) фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві; б) спадкодавець через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Під безпорадним станом слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. В судовому засіданні достовірно встановлено, що у спадкодавця [PERSON] в 2010 році виявлено пухлину головного мозку (т. 1 а.с. 89), в 2015 році йому було проведено хірургічне видалення пухлини (т. 1 а.с. 90-91). Тобто, через наявні тяжкі захворювання [PERSON] постійно потребував допомоги, догляду та лікування. Позивач [PERSON] тривали час доглядала за [PERSON] , опікувалась ним, займалася домашнім господарством. [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство та між ними були відносини притаманні подружжю, що також було підтверджено свідками в судовому засіданні. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивач довела обставини на які посилалась як на підставу для задоволення вимоги про визнання за нею права на спадкування за законом спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Щодо вимог позивача [PERSON] про визнання за нею Ѕ частину майнових прав на нерухоме майно (житловий будинок) з господарськими будівлями загальною площею 278,6 м?, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; визнання за нею право власності на Ѕ частину земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5310436500:12:004:0194, загальна площа 1000 м?; визнання за нею право власності на Ѕ частину земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , новий кадастровий номер 5310436500:12:004:0650, загальна площа 1000 м?, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 30 серпня 2011 року [PERSON] , перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , купив земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5310436500:12:004:0535, цільове призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки зареєстрованого в реєстрі за № 807, витягом з Державного реєстру правочинів № 4612759, державним актом на право приватної власності на землю серії Р3 № 669154 (т. 1 а.с. 20-23). З листа №487/122-19 від 10.06.2019 за підписом начальника міськрайонного Управління у Кременчуцькому районі та мм. Кременчуці, Горішніх Плавнях ГУ Держгеокадастру у Полтавській області Якобчук М.О. вбачається, що кадастровий номер земельної ділянки 53104436500:12:004:0535 не вірно визначено, вірним є кадастровий номер 5310436500:12:004:0650 (т. 1 а.с. 33-34). Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17 травня 2013 року зареєстрованого в реєстрі за № 4090 [PERSON] , під час спільного проживання з [PERSON] , купив земельну ділянку, площею 1000 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5310436500:12:004:0194, цільове призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 3549461, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 167361936 від 21.05.2019 (т. 1 а.с. 24-27, т. 1 а.с. 35-36). Згідно Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, будівельні роботи на якому виконувалися на підставі повідомлення про початок їх виконання, зареєстрованої Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області 20.10.2015 №ПТ 142152930446 [PERSON] , під час спільного проживання з [PERSON] , збудовано житловий будинок та господарські будівлі за адресою: [ADDRESS] , об`єкт вважати закінченим, готовим до експлуатації, що також підтверджується технічним паспортом на житловий будинок інвентаризаційна справа № 395 (т.1 а.с. 28, т. 1 а.с . 42-46). Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За положеннями ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 36 СК України, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Згідно статей 60, 61, 63 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За змістом ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 74 СК України передбачено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, яке є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Статтею 876 ЦК України передбачено, що власником об`єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , замовником технічної інвентаризації є [PERSON] (т. 1 а.с. 42-46), що також підтверджується Декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, що зазначена вище. Таким чином, оскільки вищезазначені земельні ділянки та житловий будинок набуті [PERSON] за час спільного проживання з [PERSON] , виходячи з рівності часток кожного з них на майно, суд вважає за можливе визнати за позивачем в порядку поділу майна право власності на Ѕ частину на нерухоме майно (житловий будинок) з господарськими будівлями загальною площею 278,6 м?, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; право власності на Ѕ частину земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5310436500:12:004:0194, загальна площа 1000 м?; право власності на Ѕ частину земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , новий кадастровий номер 5310436500:12:004:0650, загальна площа 1000 м?, в зв`язку з чим вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, оцінивши подані позивачем письмові докази та виходячи з вищенаведених законодавчих положень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved