Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.02.2008 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] [INFO], які проживають разом з нею. Оскільки відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно, позивач просила стягнути з останнього аліменти на утримання дитини у розмірі 50% з усіх видів його заробітку, починаючи з 22.05.2015 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечував, погодився виплачувати на користь позивачки аліменти на утримання їх малолітньої дитини у розмірі 50% з усіх видів його заробітку, починаючи з 26.05.2015 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що з 13.02.2015 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох малолітніх дітей, доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] [INFO] Діти проживає разом з матір'ю. При цьому, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно, а в добровільному порядку узгодити питання про матеріальне забезпечення дитини між сторонами не є можливим. Згідно ст.ст. 180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 183 Сімейного кодексу України передбачає визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. 1. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 2. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 3. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Разом з тим, згідно вимог ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного та враховуючи те, що відповідачем позов визнано, визнання ним позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що за обставин, що склалися, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі ? з усіх видів його заробітку, але не менше 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, починаючи з 26.05.2015 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, підлягає задоволенню. В порядку, визначеному ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодекс України та

Outcome: approved