Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з уточненим позовом до Маріупольської міської ради Донецької області про припинення права спільної часткової власності, визнання права власності на нерухоме майно в цілому. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалась на те, що вона є власником 43/100 ідеальної частки від домоволодіння [ADDRESS] на підставі рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області №266/6078/18 від 09.09.2019 року про розподіл спільного сумісного майна. Окрім позивачки співвласником зазначеного домоволодіння є [PERSON] ,яка має у власності 57/100 частки зазначеного домоволодіння на підставі вищевказаного рішення суду. На даний час до приміщень, що належать позивачу та приміщень, що належать [PERSON] проведені окремі комунікації, у кожного свій вхід до будинку. Приміщень, якими б користувались із [PERSON] спільно немає. Для державної реєстрації частини будинку, як окремого об`єкту цивільних правовідносин, реєстратору необхідно надати нотаріально посвідчений договір про поділ спільного майна або рішення суду, та документи, передбачені п. 54 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяження, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127. Згідно висновку експертного дослідження №13 будівельно-технічної експертизи від 12.03.2021 року виділ належної позивачу 43/100 долі домоволодіння у цілому в окреме домоволодіння технічно можливий. Просила виділити їй в натурі цілу частку із майна, що знаходиться у спільній частковій власності ,яке складає 43/100 частини будинку [ADDRESS] . Припинити право спільної часткової власності на вказаний об`єкт нерухомості. Визнати за нею право власності на житлову будівлю, яка складає 43/100 частини будинку та складається з: житловий будинок А-1, який складається з приміщення 1-6 площею 11,00 кв.м., приміщення 1-7 площею 12,5 кв.м., приміщення 1-8 площею 21,3 кв.м., загальною площею 44,8 кв.м.; №1,2 огородження; І - замощення. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовну заяву задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовну заяву задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутністю та прийняти рішення на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 09.09.2019 року, справа №266/6078/18, позов [PERSON] задоволено частково, виділено в натурі частку домоволодіння [ADDRESS] , що складається з: 1-1 Коридор 3,6 м.кв.; 1-2 кухня-котельна 8,5 м.кв.; 1-3 санвузол 5,5 м.кв.; 1-4 комора 1,1 м.кв.; 1-5 жила кімната 7,9 м.кв.; 1-9 жила кімната 17,5 м.кв.; ганок а2; сарай В-1; погріб В/п; 1/2 частину огорожі №1-3; 1/2 частину замощення І, визнавши за нею право власності на 57/100 частки домоволодіння. Також виділено [PERSON] в натурі частку домоволодіння [ADDRESS] , що складається з: 1-6 жила кімната 11,0 м.кв.; 1-7 жила кімната 12,5 м.кв.; 1-8 жила кімната 21,3 м.кв.; 1/2 частину огорожі №1-3; 1/2 частину замощення І, визнавши за нею право власності на 43/100 частки домоволодіння.(а.с.12-13) Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №191509935 від 04.12.2019 року [PERSON] належить на праві приватної власності у виді спільної часткової власності 43/100 частки домоволодіння [ADDRESS] , у склад якої входить: житловий будинок А-1, житлова прибудова А1-1, вбиральня Б-1, сарай В-1, погріб В/п, огорожа 1-3, замощення І.(а.с.14) Згідно висновку експертного дослідження №13 будівельно-технічної експертизи від 12.03.2021 року зазначено, що враховуючи конструктивну особливість побудов, можливий виділ у натурі ідеальної долі домоволодіння (об`єкт нерухомості), розміщеного за адресою: [ADDRESS] , а саме: будівля літ. А-1 (житловий будинок), №1,2 - огорожа, І - замощення. Житловий будинок літ А-1, загальною площею 44,8 кв.м. включає в себе зареєстровані приміщення: 1-6 площею 11,0 кв.м.; 1-7 площею 12,5 кв. м., 1-8 площею 21,3 кв.м.(а.с.21-22) Наказом Маріупольської міської ради від 07.10.2021 року №473 за заявою [PERSON] про зміну адреси щодо закінченого будівництвом об`єкта у разі його об`єднання, поділу або виділення частки, останній було відмовлено у зміні адреси.(а.с.65) Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб Норми ст. ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Частиною 1 ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з положеннями ч. 2 ст.358 ЦК України, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно зі ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. У відповідності до ч.1 та ч.2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Пленум Верховного Суду України в п. 6 своєї постанови від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» роз`яснив, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В абзаці 4 п. 7 та п. 8 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», Пленум Верховного суду України роз`яснив, що при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Врахувавши наведені вище обставини, суд вважає вимоги позивача законними, обґрунтованим, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, шляхом виділення [PERSON] , як окремого домоволодіння в натурі 43/100 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , та припинити її право спільної часткової власності на будинок [ADDRESS] , як співвласника.

Outcome: approved