Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, з урахуванням уточнення до позовної заяви, просить суд: визнати припиненим договір поруки № 061-2008-164-Р від 04 лютого 2008 року, укладений між нею та ПАТ «Універсал Банк», з 15 липня 2008 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04 лютого 2008 року між її чоловіком - [PERSON] та ПАТ «Універсал Банк» було укладено договір споживчого кредиту № 061-2008-164, за умовами якого йому надавався відповідачем кредит на споживчі потреби. Плата за користування кредитом (проценти) складала 13,45 % річних. Але з 15 липня 2008 року банк у односторонньому порядку, без згоди позичальника та поручителя підвищив відсоткову ставку до 14,95 % річних за користування кредитом. Строк дії кредитного договору - до 01 лютого 2028 року. Для забезпечення зобов'язань позичальника, щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, між відповідачем, з однієї сторони та нею, з іншої сторони, було укладено договір поруки № 061-2008-164-Р від 04 лютого 2008 року, згідно якого поручитель - вона несе солідарну майнову відповідальність за несвоєчасне виконання умов кредитного договору. Крім того, на вимогу банку, між відповідачем та нею 04 лютого 2008 року було укладено договір іпотеки (нерухомого майна квартири). Згідно пункту 1.1.1. кредитного договору, за користування коштами понад встановлений строк (або термін погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 40,35% річних. Розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитом понад встановлені цим договором терміни сплати щомісячних платежів застосується до всієї прострочено суми основного боргу позичальника. В подальшому, в односторонньому порядку, банк підвищив відсоткову ставку за прострочені платежі до 44,85 % річних. За перший рік користування кредитом було сплачено 411 619,18 гривень із них банк лише 5 243,77 доларів США зарахував як сплату основного боргу, а решту сплачених грошей - зарахував як сплату простроченої заборгованості по завищеним відсоткам. Така позиція і дії відповідача щодо самостійного підвищення відсоткової ставки до 44,85 % річних не може вважатися справедливою. З 15 липня 2008 року банк у односторонньому порядку, без згоди позичальника та майнового поручителя, без підписання обов'язкових додаткових угод, підвищив відсоткову ставку до 14,95 % річних за користування кредитом, що суперечить договору. Будь-якої згоди на підвищення відсоткової ставки за кредитним договором вона не надавала, а банк в свою чергу кілька разів, в односторонньому порядку, починаючи з 15 липня 2008 року, підвищував відсоткову ставку за кредитом. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, уточненнях до позовної заяви, письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи, просив позов задовольнити. Пояснив суду, що позивача виступала поручителем за кредитним договором, укладеним між відповідача та її чоловіком - [PERSON], у зв'язку з чим було укладено договір поруки, пункт 2.1. якого передбачав, що відповідач не вправі змінювати відсоткову ставку без згоди поручителя. В подальшому, позивач лише 15 липня 2008 року дізналася про підвищення відсоткової ставки саме від чоловіка. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, з підстав викладених у запереченнях на уточнену позовну заяву, долучених до матеріалів справи (а.с.178-179), просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що п.п. 1.1., 1.3. договору поруки, укладеного між позивачем та відповідачем, визначено обов'язок поручителя [PERSON] відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед кредитором за кредитним договором № 061-2008-164 від 04 лютого 2008 року в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути у майбутньому. Вказаний обов'язок і свідчить, що позивач надала згоду на можливі зміни умов кредитного договору. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, 04 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 061-2008-164 (на споживчі потреби), відповідно до умов якого кредитор зобов'язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 507300,00 доларів США, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 13,45 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Сторони погодили, що розмір базової процентної ставки може змінюватися згідно умов цього договору. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 2561865,00 гривень зав курсом НБУ на день укладення цього договору, при цьому сторони обумовили, що такий гривневий еквівалент має визначатися в цьому договорі лише в разі, якщо сума кредиту виражена у іноземній валюті. Відповідно до п. п. 1.2., 1.3. Розділу 1 кредитного договору, строк кредитування за цим договором становить період: з дати надання кредитором кредиту позичальнику по «01» лютого 2028 року включно (що є датою остаточного погашення всієї суми кредиту). Строки та терміни надання та погашення кредиту визначається умовами цього договору. Цільове призначення кредиту: на споживчі потреби. Згідно п.п. 1.1.1. п. 1.1. Розділу 1 кредитного договору, за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 40,35 % річних. Розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитом понад встановлені цим договором терміни сплати щомісячних платежів застосовується до всієї прострочених суми основного боргу позичальника. Нарахування та облік таких процентів кредитор здійснює відповідно до умов цього договору, Додатків до нього та вимог чинного законодавства України, зокрема нормативних актів Національного банку України. Під терміном «прострочена сума основного боргу» сторони розуміють суму кредиту, що надана позичальнику за договором та станом на певну дату не повернена останнім до кредитора у терміни її погашення згідно умов договору. За приписом частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися крім іншого порукою. Згідно ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 061-2008-164, 04 лютого 2008 року між Відкрити акціонерним товариством «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 061-2008-164-Р, відповідно до умов якого поручитель [PERSON] зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 061-2008-164 від 04 лютого 2008 року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до п.п. 1.2. - 1.4. Розділу 1 договору поруки, поручитель засвідчує, що йому добре відомі усі умови вищезазначеного основного договору і він погоджується з ними, зокрема: сума основного договору - 507300,00 доларів США; вказана сума основного договору дорівнює еквіваленту 2561865,00 гривень за курсом НБУ на день укладення основного договору, при цьому сторони обумовили, що такий гривневий еквівалент має визначатися в цьому договорі лише в разі, якщо сума основного договору виражена у іноземній валюті; 13,45 % річних - розмір процентної ставки за користування кредитом без порушення термінів сплати платежів; 40,35 % річних - розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитом понад встановлені строки/терміни сплати платежів; термін повного виконання зобов'язань боржника - не пізніше «01» лютого 2028 року, якщо згідно умов основного договору не буде застосовано інші терміни виконання таких зобов'язань; інші умови основного договору. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Відповідно до п. 2.12. Розділу 2 кредитного договору, кредитор може збільшити процентну ставку, зазначену у пункті 1.1. договору, у разі зміни Національним банком України чинної облікової ставки та/або у разі запровадження адміністративних та/або інших заходів, які збільшують вартість коштів на українському ринку, та/або у випадку зміни ставок LIBOR, EURIBOR, та/або в інших випадках, якщо кредитор обґрунтовано вважає, що така зміна відповідає ринковим умовам або має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів кредитора. Про зміну процентної ставки кредитор має повідомити позичальника письмово. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем на адресу [PERSON] було направлено лист, в якому ПАТ «Універсал Банк» повідомив позичальника [PERSON], що починаючи з 15 липня 2008 року нарахування відсотків на залишок кредиту за позичковим рахунком № [NUMBER] буде відбуватись за наступних умов: базова процентна ставка 14,95 % річних; підвищена процентна ставка (у разі прострочення платежу) 44,85 % річних(а.с.11). Як роз'яснено в п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів. Згідно ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до п. 2.1. Розділу 2 договору поруки, кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови Основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під «згодою поручителя» сторони розуміють візування поручителем змін до Основного договору (шляхом проставлення підпису уповноваженої особи та печатки поручителя, якщо останній є юридичною особою) та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення поручителем додаткової угоди до цього договору щодо внесення відповідних змін. Як роз'яснено в п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові № 6-69цс11 від 21 травня 2012 року, до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. Таким чином, вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає, в тому числі, в разі підвищення розміру процентів. У разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобов'язання за договором поруки, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України, таке право підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою на підставі п. 1 ч. 2ст. 16 ЦК України, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін. Аналізуючи вищевикладене, враховуючи, що саме з 15 липня 2008 року відповідачем було підвищено відсоткову ставку за кредитним договором, враховуючи неповідомлення відповідачем поручителя про зміну відсоткової ставки, відсутність укладеного додаткового договору, суд приходить до висновку про визнання договору поруки, укладеного між позивачем та відповідачем, припиненою з 15 липня 2008 року. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, проаналізувавши та оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та задоволення позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа [PERSON] про визнання договору поруки припиненим. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок. Враховуючи наведене та

Outcome: approved