Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що між позивачем та відповідачем укладений договір позики грошових коштів та на підтвердження цього відповідачем складено розписку від 05.06.2018 року. Відповідно до розписки відповідачем отриманов борг грошові кошти в сумі 3000 доларів США, які відповідач зобов`язалась повернути до 05 жовтня 2018 року та сплачувати проценти за користування позиченими грошовими коштами в розмірі 5% на місяць до 5 числа кожного місяця. Однак, відповідач свої зобов`язання згідно договору не виконала. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 3692 доларів США 71 цент, з яких: 3000 доларів США - сума основного боргу за розпискою від 05.06.2018р., 600 доларів США - прострочені проценти за розпискою від 05.06.18р., 92 долари США 71 цент - 3% річних за період з 06.10.18р. по 17.10.19р. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.11.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Надали згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації відповідача. Відповідно до ч.1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав Судом встановлено, що 05.06.2018 року між сторонами укладено договір позики грошових коштів та на підтвердження цього відповідачем складено розписку. За вказаним договором позивач, [PERSON] , передала відповідачу, [PERSON] , в борг грошові кошти в сумі 3000 доларів США. В свою чергу, Відповідач зобов`язалась повернути суму позики до 05.10.2018 року та сплачувати проценти за користування позиченими грошовими коштами в розмірі 5% на місяць до 5 числа кожного місяця. Підтвердження сплати позики частково або повністю протягом встановленого договором строку або після його спливу відповідачем не надано. Відповідно до вимог ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором. Згідно зі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Позивач зобов`язання за договором позики виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кошти в сумі 3000 доларів США. Факт отримання вказаної грошової суми підтверджується розпискою, яка додається до матеріалів справи. [PERSON] зобов`язання за вказаним договором не виконала, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3000 доларів США основного боргу. Положеннями ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Умовами складеної відповідачем розписки передбачено сплату відсотків в розмірі 5% на місяць. За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за відсотками за період користування коштами на підставі розписки з 05.06.2018р. по 05.10.2018р. в сумі 600 доларів США. Положеннями частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з невиконанням відповідачем основного зобов`язання, 3% річних за період з 06.10.18р. по 17.10.19р. в загальній сумі 92 долари 71 цент підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до висновків, викладених у Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №761/12665/14-ц від 04.07.2018 року (провадження №14-134цс-18) за змістом статей 192 та 524 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобов`язання може бути виражене у гривні або сторони в договорі можуть визначити грошовий еквівалент в іноземній валюті. Суд встановлює, чи визначено зобов`язання в іноземній валюті, чи у гривні з визначенням грошового еквівалента в іноземній валюті. У разі визначення зобов`язання в іноземній валюті суд не вправі змінювати грошовий еквівалент зобов`язання і в резолютивній частині рішення має зазначити розмір і вид іноземної валюти, що підлягає стягненню. Гривневий еквівалент іноземної валюти, що підлягає стягненню, визначається за офіційним курсом НБУ на момент виконання грошового зобов`язання, яким є дата зарахування коштів на рахунок стягувача або видачі йому готівки. У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням. Тобто, визначаючи характер грошового зобов`язання, судом має бути визначено стягнення з боржника суми саме в іноземній валюті без визначення за офіційним курсом НБУ еквіваленту у національній валюті України, оскільки зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, може внести двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. Крім цього, у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати у розмірі 917,20 грн.

Outcome: approved