Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача - Комунальної установи «Жовтневий районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» ( надалі КУ «Жовтневий РМЦ ПМСД»), в якому просила зобовязати відповідача укласти з нею трудовий договір, за умовами якого надати їй попередню роботу ( посаду), яку вона виконувала (обіймала) до переходу на виборну посаду, а саме завідувача амбулаторії загальної практики сімейної медицини смт. Первомайське Жовтневого району Миколаївської області та стягнути з відповідача середню заробітну плату за посадою завідувача амбулаторії загальної практики сімейної медицини смт. Первомайське Жовтневого району Миколаївської області за вимушений прогул за період з 19.11.2015 року по день винесення рішення суду. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 26.08.1983 року вона працювала в [PERSON] дільничний лікарні та з 01.01.2002 року переведена головним лікарем вказаного закладу. На сьогоднішній день, у звязку з проведеним реформуванням, заклад має назву амбулаторія загальної практики сімейної медицини смт. Первомайське Жовтневого району Миколаївської області ( надалі АЗПСМ смт. Первомайське) та входить як структурний підрозділ до Комунальної установи «Жовтневий районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» ( надалі КУ «Жовтневий РМЦ ПМСД») Рішенням № 1 та № 4 від 16.11.2010 року першої сесії шостого скликання [PERSON] селищної ради з 17.11.2010 року обрана [PERSON] селищним головою, де пропрацювала 5 років та була звільнена відповідно до ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» у звязку з закінченням строку повноважень селищного голови. З метою отримання попереднього місця роботи, а саме завідувача АЗПСМ смт. Первомайське, 19.11.2015 року вона звернулась до відповідача з відповідною заявою, однак отримала відмову з пропозицією вакантних посад завідувача АЗПСМ смт. Новомиколаївка та завідувача АЗПСМ с. Зелений Гай. Оскільки вона звільнилась в звязку з обранням на посаду Первомайського селищного голови, а запропоновані їй посади є нерівноцінними через віддаленість розташування медичних закладів та розміру ставок 0,75%, вважає ненадання їй попереднього місця роботи порушення відповідачем ст. 118 КЗПП України. Ухвалою суду від 25 лютого 2016 року до участі у справі в якості третьої особи залучений [PERSON] В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, підтвердили обставини, викладені у позові, та просили позов задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував та зазначав, що після звільнення позивача [PERSON] лікарня тричі зазнала заходів з реорганізації, одним з яких є перетворення закладу в АЗПСМ, та відповідно до розпорядження [PERSON] селищної ради від 15.11.2010 року № 139 головним лікарем [PERSON] лікарні за безстроковим трудовим договором, переводом з Жовтневої центральної лікарні, призначено лікаря [PERSON] Запропонувати позивачеві попередню роботу не надається можливим через відсутність такого закладу охорони здоровя, в якому працювала позивач, а надати іншу рівноцінну роботу (посаду), яка відповідає попередній роботі за змістом, умовами праці та кваліфікацією, зокрема, завідуючої [PERSON] АЗПСМ, неможливо через відсутність вакансії. Крім того, повноваження головного лікаря [PERSON] дільничної лікарні та завідувача АЗПСМ є різними за своїми обовязками, межами їх повноважень та підпорядкуванням. Від інших запропонованих пропозицій позивач відмовилась. Крім того, зазначав про звільнення позивача на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП України, за згодою сторін, та неналежність відповідача. Третя особа та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували та пояснили, що попередня посада позивача головного лікаря [PERSON] дільничної лікарні, трансформувалась у посаду завідувача АЗПСМ, які є різними за обсягом повноважень, характером виконуваної роботи та різні кваліфікаційні вимоги, а також займають різні позиції в довіднику кваліфікаційних характеристик професій працівників випуск 78 «Охорона здоровя». Зазначали про відсутність підстав, передбачених законодавством, для звільнення його з посади та неспроможність доводів позивача. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступних підстав. Відповідно до копії трудової книжки, [PERSON] 26.08.1983 року прийнята на посаду лікаря-інфекціониста [PERSON] дільничної лікарні, 01.01.2002 року переведена до [PERSON] селищної ради та прийнята на посаду головного лікаря [PERSON] селищної лікарні ( а.с. 17-21). 15.11.2010 року, згідно розпорядження [PERSON] селищної ради Жовтневого району Миколаївської області № 138 від 15 листопада 2010 року [PERSON] звільнена з посади головного лікаря у звязку з обранням на посаду Первомайського селищного голови на підставі її заяви ( а.с. 32-33). Отже, трудові правовідносини позивача виникли та припинились ( у звязку з обранням на виборну посаду), саме з [PERSON] селищною радою Жовтневого району Миколаївської області. Рішенням [PERSON] селищної ради Жовтневого району Миколаївської області № 2 від 10 листопада 2015 року припинені повноваження Первомайського селищного голови [PERSON] у звязку з закінченням строку повноважень та 10.11.2015 року відповідно до п.4 ст. 55 Закону України «Про місцеве самоврядування» [PERSON] звільнена у звязку з закінченням строку повноважень селищного голови ( а.с. 35, 17-21). 11.11.2015 року [PERSON] звернулась до КУ «Жовтневий районний медичний центр ПМСД» з заявами про поновлення її на посаді головного лікаря після проведення реформування завідувача амбулаторії загальної медицини смт. Первомайське Жовтневого району Миколаївської області у звязку з закінченням строку повноважень селищного голови та 19.11.2015 року повторно звернулась з заявою про надання попередньої роботи, а за її відсутності іншу рівноцінну завідувача амбулаторії загальної практики сімейної медицини смт. Первомайське Жовтневого району Миколаївської області ( а.с. 14, 79). Згідно листа КУ «Жовтневий районний медичний центр ПМСД» від 24.11.2015 року, в задоволенні заяв [PERSON] відмовлено та запропоновано рівноцінні вакантні посади завідувача АЗПСМ смт. Новомиколаївка, завідувача АЗПСМ с. Зелений гай ( а.с. 15), від яких, відповідно акту, [PERSON] відмовилась ( а.с. 87-88). Відповідно до ст. 118 КЗпП України, працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації. Таким чином, ст. 118 КЗпП України передбачає суб'єктивне право звільнених з роботи працівників внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах (органах місцевого самоврядування) на одержання після закінчення їх повноважень за виборною посадою в державних органах (органах місцевого самоврядування) попередньої роботи (посади) на тому ж підприємстві. Виходячи з аналізу змісту зазначеної норми право на одержання попередньої роботи (посади) виборні працівники мають за умови, якщо вони звільнені з виборної посади після закінчення їх повноважень, а у підприємства ця посада є вакантною чи має стати такою з дотриманням вимог трудового законодавства, або є інша рівноцінна робота. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11 липня 2002 року N 93-IV, у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. З працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради, укладається строковий трудовий договір; цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради. Депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації. У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв'язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді. Час, коли колишній депутат тимчасово не працював у зв'язку з неможливістю надання йому попередньої або рівноцінної роботи (посади) безпосередньо після закінчення строку його повноважень, зараховується, але не більше шести місяців, до страхового стажу і стажу роботи (служби) за спеціальністю, за якою депутат працював до обрання у місцеву раду, де він виконував свої обов'язки на постійній основі. Як вбачається з копії трудової книжки [PERSON] та копії розпорядження, остання була прийнята на роботу та звільнена з посади головного лікаря [PERSON] дільничної лікарні розпорядженнями [PERSON] селищної ради № 9-р від 30.12.2001 та № 138 від 15 листопада 2010 року відповідно ( а.с. 17-21, 33). З відповіді управління охорони здоровя Миколаївської обласної державної адміністрації вбачається, що [PERSON] дільнична лікарня тричі зазнала заходів з реорганізації, одним з яких є перетворення закладу в амбулаторію загальної практики сімейної медицини та зміна її підпорядкування на КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги Жовтневого району» ( а .с. 16). Розпорядженнями Миколаївської обласної державної адміністрації від 04 квітня 2012 року № 96-р та від 02 лютого 2011 р. № 18-р ( а.с. 22-31) затверджені заходи з реформування галузі охорони здоровя Миколаївської області на 2012, 2011 р.р., а саме реорганізація сільських (міських) дільничних лікарень в амбулаторії загальної практики /сімейної медицини; створення на базі центральних районних лікарень центрів первинної медико-санітарної допомоги як окремих структурних підрозділів центральної районної лікарні в межах загальної штатної чисельності установ галузі охорони здоровя, вжиття заходів щодо продовження реорганізації в установленому порядку сільських лікарняних амбулаторій у заклади охорони здоровя загальної практики /сімейної медицини. Рішенням Жовтневої районної ради Миколаївської області від 31 травня 2012 року № 13 створено комунальну установу «Жовтневий районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» шляхом виділення зі складу Жовтневої центральної районної лікарні з затвердженням Статуту ( а.с. 147-157). Однак, рішенням Жовтневої районної ради Миколаївської області від 21 листопада 2012 року № 1 визнано таким, що втратило чинність, рішення районної ради від 31 травня 2012 року № 13 та створено комунальну установу «Жовтневий районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» з затвердженням Статуту в новій редакції з урахуванням змін ( а.с. 146). Крім того, згідно листа Жовтневої районної ради від 22.03.2016 року № 129.03.24, КУ «Жовтневий районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» є знов утвореним комунальним закладом охорони здоровя ( а.с. 184). З досліджених судом письмових доказів вбачається, що [PERSON] дільнична лікарня, в якій працювала та з якої звільнена позивач у звязку з обранням на виборну посаду, була структурним підрозділом селищної ради, та припинила свою юридичну діяльність без будь-якого правонаступництва. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, КУ «Жовтневий РМЦ ПМСД» не є правонаступником інших юридичних осіб ( а.с. 226-230). Таким чином, оскільки КУ «Жовтневий РМЦ ПМСД» є знов утвореним комунальним закладом охорони здоровя і не є правонаступником [PERSON] дільничної лікарні суд приходить до висновку про відсутність можливості надати позивачеві попередню посаду, а при її відсутності іншу рівноцінну посаду в тій самій установі, як передбачено ст. 118 КЗпП України, у звязку з чим суд приходить до висновку про правомірність відмови відповідача у наданні попереднього місця роботи. Що стосується прийняття на роботу на посаду завідувача амбулаторії загальної практики сімейної медицини смт. Первомайське Жовтневого району Миколаївської області, на чому наполягає позивач, то зазначена посада не є рівноцінною посаді, яку обіймала позивач до переходу на виборну посаду, як випливає зі Статутів [PERSON] дільничної лікарні та КУ «Жовтневий РМЦ ПМСД» ( а.с. 96-108, 126-129), та, крім того, не є вакантною. Зазначену посаду обіймає [PERSON], який прийнятий на цю посаду на невизначений строк ( а.с. 52-57, 86) та питання про оспорювання трудових правовідносин [PERSON] з відповідачем в позовних вимогах не порушується. При цьому, суд зважує на те, що відповідачем, не зважаючи на відсутність прямого обовязку відповідати за позовом та надати попереднє місце роботи позивачу, пропонувались інші посади, рівноцінні тій, про яку зазначала позивач у позові, та які були вакантними на момент її звернення, відповідно до наданих штатних розписів ( а.с. 185-221), а також неодноразово пропонувались відповідачем під час розгляду справи, однак позивач від зазначених пропозицій відмовилась. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині зобовязання КУ «Жовтневий РМЦ ПМСД» укласти трудовий договір, за умовами якого надати позивачу посаду завідувача амбулаторії загальної практики сімейної медицини смт. Первомайське Жовтневого району. Також не підлягає задоволенню і вимога про стягнення середньої заробітної плати за вимушений прогул, оскільки зазначена вимога повязана з первісною, у задоволенні якої відмовлено, та, крім того, за положеннями ст. 235 КЗпП України, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу передбачено у випадку поновлення на роботі у разі звільнення без законної підстави або зміни формулювання причин звільнення. Невиконання підприємством обовязку надати працівникові, раніше звільненому у звязку з обранням на виборну посаду, попередньої або рівноцінної роботи (посади) не тягне обовязку такого відшкодування, оскільки це не передбачено діючим законодавством.

Outcome: dismissed