Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до відповідачів\~\~ , в якому просила \~ стягнути з [PERSON] на її користь\~ матеріальну шкоду в розмірі 295\~908,80 гривень, франшизу 1000 гривень, витрати\~\~ на проведення експертизи в сумі 620 гривень,\~ моральну шкоду 5000 гривень, стягнути з [PERSON] акціонерного товариства «Страхова компанія «UNIVES»\~ страхове відшкодування 15061,17 гривень,\~ покласти на\~ відповідачів судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] вказала, що постановою Жовтневого районного суду м. зЗапоріжжя від 18 січня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні у скоєнні ДТП, внаслідок якого було пошкоджено належний їй автомобіль [NUMBER]. Загальна сума збитків заподіяна їй пошкодженням транспортного засобу склала 344\~908,80 гривень. Частина вказаних коштів в розмірі 33\~938,83 гривень була сплачена їй Страховою компанією «UNIVES». Оскільки вважає, що СК «UNIVES» було не в повному обсязі відшкодовано страхову виплату, яка повинна скласти 49\~000 гривень , крім того, [PERSON] добровільно не відшкодував іншу частину матеріальної шкоди , яка не відшкодована страховою компанією, вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Також, позивачка зазначила, що через пошкодження її власності, необхідності оформлювати документи з ДТП, витрачання часу на поїздки до станцій технічного обслуговування, спілкування з людиною, яка скоїла ДТП, вона зазнала моральних страждань. Заподіяну їй моральну шкоду оцінює в 5000 гривень та просить стягнути вказану суму з [PERSON]. В свою чергу [PERSON] надав суду зустрічну позовну заяву , в якій просив стягнути з [PERSON] в відшкодування матеріальної шкоди 91\~198,87 гривень, витрати на проведення авто товарознавчої експертизи 650 гривень , суму судового збору. Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що під час дорожньо-транспортної пригоди , транспортним засобом Honda реєстраційний номер [NUMBER], належним [PERSON] керував водій [PERSON]. При розгляді справи про адміністративне правопорушення було проведено авто технічну експертизу, та встановлено , що [PERSON] допустив порушення п.п. 12.3, 12.4, 12.9 ПДР. Внаслідок ДТП було пошкоджено належний йому транспортний засіб Honda Accord реєстраційний номер [NUMBER]. Загальна сума завданої матеріальної шкоди склала 111\~198,87 гривень. Відповідно до страхового акту йому СК «UNIVES» було відшкодовано 20\~000 гривень. Вважає, що оскільки вина [PERSON] у скоєнні ДТП також встановлена постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, останній повинен сплатити на його користь суму матеріальної шкоди в розмірі 91\~198,87 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], третьої особи [PERSON], який є відповідачем за зустрічним позовом Дерев»янко І.О. позовні вимоги підтримала в повному обсязі наполягала на задоволенні позову, надавши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Зустрічний позов не визнала, вказавши, що постановою суду встановлено саме вину [PERSON] в вчиненні ДТП, [PERSON] до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення не притягався, а тому просила в задоволенні позовних вимог останнього відмовити в повному обсязі. Представник відповідача позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнала . В обґрунтування своїх заперечень зазначила, що з урахуванням ступеня вини її довірителя, тієї обставини, що [PERSON] відремонтувала автомобіль, відновлювати який було економічно не доцільно, і який [PERSON] був готовий забрати, відшкодувавши його ринкову вартість, підстав для стягнення суми матеріальної шкоди з її довірителя немає. Іншу частину позовних вимог вважала необґрунтовано, вказавши, що сума франшизи за договором складає 500 гривень, а не 1000 гривень, як вказує позивач, вимоги щодо стягнення моральної шкоди є необґрунтованими та не підтвердженими жодними належними доказами. В той же час заявлені позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала , надавши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позицію свого довірителя, просив відмовити у задоволенні позову [PERSON], а надану ним позовну заяву до [PERSON] задовольнити. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Страхова компанія «UNIVES» в задоволенні позовних вимог [PERSON] просила відмовити. Свою правову позицію обґрунтувала тим, що згідно вимог чинного законодавства [PERSON] , з урахуванням вини [PERSON] у вчиненні ДТП, економічної необґрунтованості відновлення транспортного засобу, їй була відшкодована різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, та виплачено страхову відшкодування без урахування суми франшизи в розмірі 34\~115,41 гривень. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи , приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Разом з тим за положеннями\~ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Положення ст. 1188 ЦК України\~регулюють правовідносини щодо шкоди спричиненої взаємодією декількох джерел підвищеної небезпеки та спричинення шкоди кожному з них і при цьому враховуються дії кожного володільця джерела підвищеної небезпеки, зокрема, порушення ним\~правил дорожнього руху, наявність причинного зв'язку не тільки з ДТП, а і його наслідками. За правилами\~ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до\~ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, обчислені в порядку передбаченому законодавством. [PERSON] на праві власності належить автомобіль [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.95). В свою чергу [PERSON] на час вчинення ДТП на праві власності належав транспортний засіб Honda Accord реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.142). Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2016 року до [PERSON] застосоване за вчинене ним адміністративне правопорушення , передбачене ст. 124 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 гривень (а.с.8). Зазначеною постановою суду встановлено, що [PERSON] 19.10.2015 року о 17-10 годин, керуючи автомобілем [NUMBER], біля ЕО № 93 , розташованого по вул. набережна в м. Запоріжжі , при зміні напрямку руху та перед поворотом ліворуч, своєчасно не зайняв відповідне крайнє положення та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER]., яким керував [PERSON] , чим порушив п.п. 10.1, 10.4 ПДР . Внаслідок ДТП пошкоджено автомобілі , травмованих немає. Крім того , з мотивувальної частини постанови вбачається, що згідно висновку експерта № 736/15 від 30.12.2015 року дії учасника дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не відповідають п.12.3 Правил дорожнього руху та при умові руху зі швидкістю 85-90 км/год , також не відповідають вимогам п.п. 12.4, 12.9 Правил дорожнього руху , що з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв»язку з ДТП, але приймаючи до уваги, що працівниками ДАІ протокол про притягнення до адміністративної відповідальності відносно водія [PERSON] не складався, суд розглядає справу тільки в частині встановлення провини водія [PERSON]. (а.с.8). Згідно з ч. 4\~ст. 61 ЦПК України\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Оскільки вказана постанова районного суду є чинною і має по цій справі преюдиціальне значення, вказані обставини стосовно вини, як [PERSON] так і [PERSON], у вказаному ДТП відповідно до вказаної норми ч. 4\~ст.61 ЦПК України\~не підлягають повторному доведенню. Зазначені обставини щодо встановлення порушення, як [PERSON] так і [PERSON], Правил дорожнього руху в даній дорожній ситуації , їх знаходження в причинному зв»язку з ДТП, підтверджуються висновком експерта № 736/15 від 30.12.2015 року, який був досліджений в ході розгляду справи (а.с.66-71). Згідно звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди пошкодженого транспортного засобу № 1822 від 15 лютого 2016 року вартість матеріальної шкоди, заподіяної володільцю автомобіля [NUMBER] внаслідок пошкодження на дату оцінки 11 лютого 2016 року складає 344\~908,80 гривень. Вартість матеріальної шкоди, заподіяної володільцю КТС, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості транспортного засобу з терміном експлуатації на момент пошкодження, оскільки вартість відновлювального ремонту КТС не менше його ринкової вартості, відновлювати автомобіль економічно не доцільно (а.с.9-12). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована відповідачем ПрАТ СК «UNIVES», що підтверджено полісом № АІ 7409747. Згідно вказаного договору ліміт відповідальності страховика обмежується сумою в 50\~000 гривень за шкоду, заподіяну майну , франшиза складає 500 гривень (а.с.89). Відповідно до висновку експертного дослідження № 190 від 21 лютого 2016 року величина утилізаційної вартості автомобіля [NUMBER] пошкодженням в ДТП , складає 275\~677,99 гривень (а.с.119-124). Страховим актом № ГО-1791/ЗП по полісу № АІ7409747 від 05 лютого 2015 року встановлено, що сума страхової виплати , для сплати потерпілій особі [PERSON] була визначена в розмірі 34\~115,41 гривень, і була сплачена останній ПрАТ СК «UNIVES». Вказана сума розрахована виходячи з різниці між ринковою вартість автомобіля [NUMBER] та його утилізаційною вартістю , за вирахуванням франшизи в розмірі 500 гривень та в розмірі 50% збитку, з огляду на наявність вини водія [PERSON] (а.с. 90-91). На теперішній час автомобіль, належний [PERSON] відремонтовано, відповідно до видаткової накладної від 12 липня 2016 року вартість деталей склала 354\~791,26 гривень, а вартість ремонтних робіт 25\~300 гривень (а.с.161-164). Згідно ст. 30 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 36.3. Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини справи , вищенаведені норми чинного законодавства, дають суду підстави дійти до висновку, що дії страхової компанії при визначені розміру страхового відшкодування [PERSON] є правомірними, страхове відшкодування визначене відновідно до вимог ст. ст. 30, 36.3 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , а тому позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] акціонерного товариства «Страхова компанія «UNIVES» задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог [PERSON] до [PERSON] в частині відшкодування матеріальної шкоди та суми в франшизи, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 15 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, повязаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 1194 ЦК України\~передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 12.1. Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. З огляду на те, що в ході розгляду справи встановлено, що незважаючи на встановлення економічної недоцільності ремонту транспортного засобу , належного [PERSON], остання з цим не погодилася, однак в свою чергу [PERSON] має право на відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, з [PERSON]Х . на її користь підлягає стягненню сума 34 615,41 гривня ( ринкова вартість автомобіля 344\~908,80 гривень утилізаційна вартість 275\~677,99 гривень 34\~615,41 гривень розмір страхового відшкодування ), крім того с [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути суму франшизи 500 гривень, а також витрати на проведення авто товарознавчого дослідження 620 гривень (а.с. 7). Вирішуючи вимоги [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди , завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в тому числі: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку зі знищенням чи пошкодженням майна, в фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим пошкодженням здоровя. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті. Як вбачається з позовної заяви, обґрунтовуючи позовні вимоги в частині заподіяння моральної шкоди [PERSON] вказала , що вона зазнала моральних страждань через пошкодження її власності, необхідності оформлювати документи з ДТП, витрачання часу на поїздки до станцій технічного обслуговування, спілкування з людиною, яка скоїла ДТП. Разом з тим, судом встановлено, що фактично автомобілем, належним [PERSON] користується [PERSON], [PERSON] жодного разу не зустрічалася с [PERSON] , всі документи зщодо ДТП складалися за участю [PERSON], а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими. Вирішуючи зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] суд зазначає наступне. [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є власником автомобіля [NUMBER] (а.с.142). Звітом про оцінку вартості матеріальної шкоди, заподіяної володільцю Honda Accord реєстраційний номер [NUMBER] № А-2129 від 12 лютого 2016 року підтверджується, що загальна вартість матеріальної шкоди заподіяної [PERSON] внаслідок ДТП склала 111 198, 87 гривень (а.с. 47-55). За договором добровільного страхування наземного транспорту (Програма «Міні») від 24 грудня 2014 року [PERSON] ПрАТ СК «UNIVES» було сплачено суму страхового відшкодування в розмірі 20\~000 гривень , що підтверджено страховим актом № А-2129/ЗП (а.с. 73). Згідно пункту 3 частини 1 ст. 1188 ЦК України при наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було заподіяно шкоду, розмір відшкодування ухвалюється у відповідній частці залежно від обставин, що мають суттєве значення. Крім того , відповідно до ч.2 ст. 1193 ЦК України , якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то в залежності від ступеня вини потерпілого ( а випадку вини особи, що заподіяла шкоду, також в залежності від ступеню її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не передбачено законом. Зокрема Пленум Верховного Суду України в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди № 6 від 27.03.1992 року вказав, що при наявності вини обох володільців джерел підвищеної небезпеки розмір вини ухвалюється в залежності від вини кожного. З огляду на те, що судом встановлено, що ДТП сталося з вини обох водіїв, як [PERSON] так і [PERSON], що встановлено судовим рішенням у справі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку , що з [PERSON] слід стягнути 50% суми заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди за вирахуванням сплаченої суми страхового відшкодування, що складає 35\~599,44 гривень (111 198, 87 гривень/ 50% - 20\~000 гривень) . Також з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути 650 гривень витрат на проведення авто товарознавчого дослідження (а.с.74). Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК україни прапорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial