Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 26.05.2012 року виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, актовий запис №21. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Відповідач сином [PERSON] не цікавиться, участі у його утриманні та вихованні не приймає. Позивач самостійно не може матеріально забезпечувати сина всім необхідним для повноцінного розвитку та навчання через недостатність коштів. Відповідач про ці обставини знає, однак не бажає надавати матеріальну допомогу. Сторони мають як рівні права, так і рівні обовязки у відносинах, щодо дітей, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою чи вже не перебувають. Одним із основних обовязків покладених на відповідача є утримання сина, який виникає з часу народження дитини і триває до повноліття, що включає в себе відповідне фінансове забезпечення дитини. При цьому, підставою для виникнення аліментних правовідносин є походження дитини від батьків, яке посвідчується в установленому законом порядку та підтверджується свідоцтвом про народження. Позивач вважає, що розмір аліментів, зазначений у позовній заяві, є таким, що може належно забезпечити повноцінне харчування, одяг, розвиток та виховання, придбання необхідних товарів для дитини цього віку. Відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, зобовязаний і може утримувати сина [PERSON], інші аліментні зобовязання у нього відсутні. Стягнень за виконавчими листами з відповідача не проводиться. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в письмовій заяві просила справу розглядати за її відсутності, свої позовні вимоги підтримує і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, але не згодний з тим, що позивач зазначила в позовній заяві про те, що він не надає допомогу матеріальну на утримання сина і пояснив, що допомагає і в подальшому буде допомагати. Дослідивши матеріали справи, як докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як видно з матеріалів справи сторони знаходяться в шлюбі з 26 травня 2012 року. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 30.05.2016 року за №1190. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів встановлюється ст. 183 СК України. Суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1\\3 частини його заробітку у відповідності до матеріального становища платника аліментів, який не заперечує проти позову та стягнення аліментів у розмірі 1\\3 частини його щомісячного доходу.

Outcome: approved