Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі та мають спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] .. Шлюбні відносини між сторонами припинені більше чотирьох років, спільне господарство не ведуть. Позивач зазначає, що на даний час шлюбу фактично між нею та відповідачем не існує, його збереження є неможливим, а тому надання будь-яких строків на примирення є недоцільним. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище. Ухвалою суду від 06.12.2019 року, було відкрите загальне позовне провадження, розпочате підготовче провадження по справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.18). Ухвалою суду від 02.03.2020 року підготовче провадження по справі закрито та справа призначена до розгляду по суті (а.с.23). У судове засідання сторони не з`явились. Позивач [PERSON] у позові зазначила про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 3). Відповідач [PERSON] про час та дату підготовчого судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки (а.с. 20). Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи та не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзив на позов до суду не надав, а також те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В судовому засідання встановлено, що між сторонами 16 серпня 2003 року зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Енергодарського міського управління юстиції, зареєстрований шлюб, актовий запис №255 (а.с.9). Сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.10,11). Між сторонами шлюбні відносини припинені, позивач бажає розірвати шлюб з відповідачем, тому звернулася до суду з позовом. Як вказує ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України та ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я остаточно розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved