Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.10.2008 року з відповідача в користь позивача стягуються аліменти на утримання двох спільних неповнолітніх дітей - синів [PERSON] та [PERSON], в твердій грошовій сумі - по 250 гривень на кожного. Зазначає, що на даний час діти потребуються значно більшого матеріального забезпечення, у зв'язку з збільшенням потреб в навчанні та соціальному розвитку. Проте відповідач з травня 2016 року не бере в повній мірі участі у вихованні та утриманні дітей. Вказує, що відповідач інших утриманців за собою немає, він є працездатним, стан здоров'я дозволяє сплачувати аліменти у більшому розмірі. Відповідно до викладеного просить суд збільшити розмір сплачуваних відповідачем аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В судове засіданні позивач не з'явилася, подала суду заяву у якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позовну заяву задовольнити (а.с. 26). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує щодо її задоволення (а.с. 27). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. З свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] судом вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] 18.11.2008 року було розірвано. Після розірвання шлюбу за [PERSON] було залишено її дівоче прізвище «[PERSON]» (а.с. 6). Як встановлено судом, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.10.2008 року з [PERSON] на користь [PERSON] присудженні аліменти на утримання спільних неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі - по 250 грн. щомісячно на кожного, починаючи з 02.10.2008 року і до досягнення [PERSON] повноліття (а.с. 7-9). Відповідач [PERSON] як встановлено судом, участі у вихованні та утриманні дітей не приймає в повній мірі. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У частині 1 ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Судом встановлено, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] мають потребу в соціальному розвитку та навчанні, на що необхідні матеріальні витрати, якими позивач не може забезпечити дітей в повній мірі, а сума стягуваних аліментів на їх утримання не є достатньою, а також те, що відповідач інших утриманців за собою не має, він є здоровим, працездатним, тому згідно вищенаведених обставин, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання дітей на користь позивача підлягають задоволенню. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved