Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 23.06.2016 року до суду з вищезгаданим позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 25.09.2004 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. У теперішній час вона, позивач, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку. Відповідач є батьком дітей, однак добровільно матеріальну допомогу не надає , тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/ 3 частки заробітку (доходу) відповідача на двох дітей до досягнення дітьми повноліття та на своє утримання до досягнення дитиною 3-річного віку, починаючи з дня предявлення позову. Ухвалою суду від 29.08.2016 року позовні вимоги про стягнення аліментів в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку за заявою позивача залишено без розгляду. Позивач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання також не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений , надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дітей, інших осіб на утриманні не має. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.09.2004 року (а.с.3). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO], [PERSON] 01 серпня 2015 оку народження, в свідоцтві про народження яких, відповідача записано батьком /а.с. 4,5/. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Неповнолітні діти мешкають разом з позивачем, що не заперечується відповідачем. Згідно\~ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, не працює, інших осіб на утриманні не має, не заперечує проти позову тому суд задовольняє позовні вимоги позивача. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Частинами 2,3 ст. 183 Сімейного кодексу України передбачено, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку ( доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181 СК України та

Outcome: approved