Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Статус» на її користь 8 038,00 гривень матеріальних збитків завданих внаслідок ДТП; зобов`язати відповідача перерахувати збитки на р/р 2600101300700 МФО 380913, АТ «БМ Банк» відділення №36 в м. Суми, код ЄДРПОУ 33813854, отримувач ТОВ «Сумський завод ГТВ» як оплата за зап.частини та проведені ремонтні роботи автомобіля «Mitsubishi Outlander», д.н. [NUMBER]; стягнути з відповідача на її користь 243,60 гривень судового збору, сплаченого нею; зобов`язати відповідача перерахувати судовий збір на р/р 6762468316240658 МФО 337546 ПАТ КБ «ПриватБанк». Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 серпня 2013 року о 10 годині 40 хвилин по вул. Харківській в районі другої прохідної «Сумихіпром» [PERSON], керуючи автомобілем «Кіа», д.н.з. [NUMBER], під час руху не витримав безпечної дистанції між транспортними засобами, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Outlander», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], що належить їй на праві власності, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Автомобіль «Mitsubishi Outlander», д.н.з. [NUMBER] на момент зіткнення знаходився в оренді ТОВ «Сумський завод ГТВ». Для швидкого усунення завданих пошкоджень ТОВ «СЗ ГТВ» сплатив за ремонтні роботи суму у розмірі 8 038,00 гривень. Водій автомобіля «Кіа» [PERSON] визнав свою вину. Страхова компанія винуватої сторони не провела страхове відшкодування. Збитки, що були завдані у результаті ДТП не були відшкодовані у повному обсязі. 17 жовтня 2013 року нею було направлено відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування. Вона наполягала відшкодувати збитки на розрахунковий рахунок підприємства орендаря, так як витрати були понесені підприємством. У відповідь від відповідача нею отримано листа про те, що заява була невірною й відшкодування неможливо провести на рахунок орендаря. Вона надала повторну заяву з реквізитами власної картки на яку можна перерахувати кошти, але кошти так і не надійшли. Тоді вона подала заяву претензійного характеру про відшкодування шкоди, на яку ні відповіді, ні коштів не отримала. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, з проханням розглядати справу у її відсутність за наявними матеріалами у справі. Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 Цивільного процесуального кодексу України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Третя особа в судове засідання не з'явився, про день час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, представника відповідача та третьої особи, та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 06 серпня 2013 року о 10 годині 40 хвилин в м. Суми по вул. Харківська в районі другої прохідної «Сухімпром» за участю автомобіля «Кіа», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобілем «Mitsubishi Outlander», д.н.з. [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілям було заподіяно механічні пошкодження. Згідно довідки Сумського міського відділу Відділення Державтоінспекції, автомобіль «Mitsubishi Outlander», д.н.з. [NUMBER] під час ДТП, що мала місце 06 серпня 2013 року отримав механічні пошкодження, а саме: деформація заднього бамперу (а.с.7). Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 жовтня 2013 року, [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді накладення штрафу в розмірі 340 гривень (а.с.12). На даний час постанова Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 жовтня 2013 року не скасована та набрала законної сили. За нормою частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи, власником автомобіля «Mitsubishi Outlander», д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] Відповідно до договору найму (оренди) транспортного засобу від 30 грудня 2010 року, [PERSON] передала у тимчасове платне користування ТОВ «Сумський завод гумотехнічних виробів» належний їй на праві приватної власності автомобіль «Mitsubishi Outlander», д.н.з. [NUMBER] (а.с.5). Як вбачається з платіжного доручення № 5078 від 07 серпня 2013 року, ТОВ «СЗ ГТВ» було сплачено на користь «Автомобільна компанія «Преміум Авто» в рахунок ремонту автомобіля 8 038,00 гривень (а.с.8). Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Кіа», д/н [NUMBER] була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Статус», за Полісом №АС/4463134. Положення статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Як вбачається з матеріалів справи, позивач зверталася до відповідача із письмовою заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно листа-відповіді ПрАТ «СК «Статус» від 29 жовтня 2013 року, позивачу було відмовлено у здійсненні страхового відшкодування, оскільки подана останньою заява не містила жодних банківських реквізитів отримувача відшкодування (а.с.18). 14 листопада 2013 року позивач звернулася до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування, з проханням перерахувати страхове відшкодування ТОВ «Сумський завод гумотехнічних виробів» (а.с.14). Листом ПрАТ «Страхова компанія «Статус» від 25 листопада 2013 року відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування до надання нею документів, що підтверджують повноваження ТОВ «Сумський завод гумотехнічних виробів» на отримання відшкодування або до надання заяви про виплату страхового відшкодування законним володільцем транспортного засобу з подальшим перерахуванням на банківські реквізити власника (а.с.13). В подальшому, 12 грудня 2013 року позивач звернулася до відповідача із повторною заявою на виплату страхового відшкодування, в якій просила здійснити страхове відшкодування на її користь (а.с.11). 09 квітня 2014 року позивачем, повторно, на адресу відповідача було направлено заяву, в якій позивач просила здійснити страхове відшкодування (а.с.16). Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial