Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Комунального підприємства «Борщагівка» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, посилаючись на те, що протягом десяти років КП «Борщагівка» по відношенню до неї чинить недобросовісну, агресивну підприємницьку практику, яка полягає у вимаганні оплати послуг, за які вона не давала прямої згоди і недвозначної згоди на їх придбання, зокрема, оплати послуг із централізованого опалення, при тому що у її квартирі у 2004 році встановлене індивідуальне опалення згідно чинного законодавства на той час послуг із водопостачання та водовідведення по кількості прописаних осіб при наявності у квартирі лічильника на використання холодної води встановленого у 2002 році, при тому без будь-яких підтверджуючих документів. КП «Борщагівка» істотно впливає на свободу та на фінансові її права з метою привласнення її квартири, внаслідок чого незаконно завдав збитків в розмірі 32871 грн. 18 коп. через неналежне виконання Закону України «Про захист прав споживачів».Через агресивні дії КП «Борщагівка» вона на протязі десяти років була вимушена звертатись до суду. По-перше, апеляційний суд Київської області рішенням від 06 лютого 2008 року у справі № 22Ц-5155/2008 року вказав, що [PERSON] у 2004 році встановила індивідуальне опалення у своїй квартирі згідно чинного законодавства на той час, згідно проектної документації, виготовленої ДП «Києво-Святошинське управління експлуатації газового господарства», яке належним чином уклало договір із [PERSON] на постачання газу для індивідуального опалення її квартири та обслуговування і контролю за газовим обладнанням та показань лічильника газу, при цьому апеляційний суд скасував рішення Києво-Святошшинського районного суду від 16 травня 2008 року і відмовив у позовних вимогах КП «Борщагівка» про зобов»язання [PERSON] встановити індивідуальне опалення вдруге. Проте, через ігнорування вищезазначеного рішення суду КП «Борщагівка» вимагав від неї, [PERSON], оплатити за ненадані послуги по її квартирі з централізованого опалення у періодах із 2004 року по 01 жовтня 2014 року на суму 17 983 грн. 64 коп., про що стверджує Акт звірки розрахунків по нарахуванню та сплаті за житлово-комунальні послуги, виданий КП «Борщагівка» на ім»я [PERSON] по квартирі за адресою: [ADDRESS], у періодах із 1996 року по 01 лютого 2015 року (додаток № 2-акт, якого вона не підписала). По-друге, Києво-Святошинський районний суд рішенням від 12 березня 2014 року в іншій справі № 369/12620/13-ц скасував розпорядження КП «Борщагівка» від 28 грудня 2007 року за № 42 про нарахування заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення по квартирі [PERSON] по кількості зареєстрованих осіб, починаючи з 01 грудня 2003 року. Однак, КП «Борщагівка» належним чином вищезазначене рішення суду не виконав та незаконно вимагав від неї сплатити за ненадані послуги по її квартирі з централізованого водопостачання та водопостачання по кількості зареєстрованих осіб у періодах з 01 грудня 2003 року по 01 жовтня 2014 року на суму 13 385 грн. 98 коп.. Про вимагання оплати за ненадані послуги стверджують наступні документи КП «Борщагівка»: акт звірки розрахунків, попередження відповідача від 19 травня 2015 року, від 30 липня 2012 року на суму 24 907 грн. 08 коп.. По-третє, 28 квітня 2014 року апеляційний суд Київської області рішенням від 28 квітня 2014 року в іншій справі № 22Ц-780/647/14 встановив, що розмір заборгованості за період з 01 січня 2009 року по 01 листопада 2013 року в сумі 18 674 грн. 58 коп. за постачання тепла, водовідведення та водопостачання та інших вимог позивача КП «Борщагівка» не грунтується на вимогах закону, внаслідок чого апеляційний суд скасував рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 листопада 2013 року у справі № 2-4673/12 та постановив нове рішення, яким відмовив КП «Борщагівка» в частині задоволення позову про стягнення боргу за комунальні послуги з [PERSON] в розмірі 18 674 грн. 58 коп.. Проте, відповідач належним чином не виконав вищезазначене рішення суду та незаконно вимагав від неї оплату за ненадані послуги по її квартирі з централізованого опалення, водопостачання, водопостачання по кількості зареєстрованих осіб та утримання будинку і прибудинкової території в періодах з 01 січня 2009 року по 01 листопада 2013 року в розмірі 18 674 грн. 58 коп.. До того ж, відповідач заявив, що у разі, якщо позивач не погасить заборгованості за ЖКП, що утворилась, починаючи з 01 січня 2009 року по 03 жовтня 2011 року, він буде привласнювати майно позивача, зокрема, квартиру. Про вказаний факт стверджує лист відповідача від 03 жовтня 2011 року за № 216. Відповідач не зменшив та не припинив утворювати мнимі борги по її квартирі на підставі її звернень від 27 січня 2014 року за вхідним № 4 та від 15 липня 2014 року за вхідним № 103. По-четверте, у іншій справі № 22ц-780/4249/15 рішенням від 30 липня 2015 року апеляційний суд Київської області встановив про те, що є недостовірна інформація про наявність боргу [PERSON] перед КП «Борщагівка» станом на 01 жовтня 2014 року у розмірі 32 871 грн. 18 коп.. До того ж апеляційний суд в рішенні вказав про те, що за 2014 рік заборгованості перед КП «Борщагівка» [PERSON] не мала взагалі, що є порушенням особистих немайнових прав [PERSON], зокрема порушує право позивача на повагу до її гідності та честі, як добросовісного споживача. При цьому, апеляційний суд скасував рішення у справі № 369/3893/15-ц за позовом [PERSON] до КП «Борщагівка». Однак, відповідач зменшив (не знищив) суму боргу в розмірі 32 871 грн. 18 коп. на підставі вищезазначеного рішення суду та звернень позивача від 10 серпня 2015 року та вдруге 14 серпня 2015 року. По-п»яте, ухвалою від 27 серпня 2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області відкрито провадження у справі № 369/9025/15-а за адміністративним позовом [PERSON] до КП «Борщагівка» щодо оскарження бездіяльності, яка порушує право на знищення недостовірної інформації відповідно до запиту від 14 серпня 2015 року за № 17. На вимогу позивача позов не був розглянутий за скороченою процедурою згідно ст. 183-2 КАС України. Відповідач заперечував проти позову, посилаючись на те, що знищення будь-якої інформації в бухгалтерському обліку призведе до порушення чинного законодавства. Ухвалою від 29 вересня 2015 року закрито провадження у справі № 369/9025/15-а в зв»язку з тим, що даний спір розглядається у цивільному порядку, що стало підставою в черговий раз звертатися до суду. Таким чином, невиконання належним чином вищеперелічених рішень судів стверджують той факт, що відповідач своєю бездіяльністю навмисне діє протиправно, агресивно, порушив цивільні права позивача, із загрозою відібрати майно, зокрема, квартиру, що є порушенням особистих немайнових прав позивача та полягає в порушенні права позивача на повагу до її гідності та честі як добросовісного споживача. Відповідач зібрав недостовірну інформацію про мнимі борги по квартирі позивача за період, в якому воно не існувало, тобто не було зареєстроване в органах державної реєстрації, зокрема, за період з 1996 року по 07 лютого 2003 року. До того ж відповідач не є правонаступником Управління механізації і автотранспорту та ЗАТ КК «Добробут». Вказані підприємства не передавали зі свого балансу на баланс відповідача житловий комплекс по вул. Шкільна в с. Петропавлівська Борщагівка, в тому числі житловий будинок, в якому проживає позивач. Сільський голова Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради [PERSON] з власної ініціативи одноособово за власним підписом на папірці, передав на баланс КП «Борщагівка» в комунальну власність територіальної громади села 18 багатоквартирних будинків та інфраструктуру на суму 21 602 345 грн. 62 коп., в тому числі будинок, у якому мешкає позивач, лише 01 червня 2007 року, в порушення норм чинного законодавства. Вищевказаний факт свідчить про те, що відповідач незаконно утворив мнимі борги за ненадані житлово-комунальні послуги по квартирі позивача у періодах з 1996 року по 01 червня 2007 року на суму 6017 грн. 57 коп.. Вказана сума не підтверджена будь-якими документами. Відповідач не має наказу (розпорядження) про взяття на баланс 18 багатоквартирних будинків та інфраструктуру на суму 21 602 345 грн. 62 коп., в тому числі будинку, в якому мешкає позивач, а також взагалі не має розпорядження (рішення) Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради про зняття з балансу сільської ради будинків житлового фонду на суму 21 602 345,62 грн. у зв»язку з передачею на баланс КП «Борщагівка». Про вказаний факт стверджує виконавчий лист у справі № 369/1405/15-а, якого не було виконано до цього часу. Відповідач не здійснює обліку і фактичних витрат окремо по кожному виду послуг, зокрема, із теплопостачання, водопостачання і водовідведення, утримання будинків і прибудинкових територій. Про вказаний факт стверджує рішення Києво-Святошинського районного суду у цивільній справі № 369/10453/13-ц від 18 листопада 2013 року, яке набрало чинності 29 січня 2014 року та не було скасоване. Відповідач не здійснює обліку оплати послуг по кожному виду окремо, зокрема, по опаленню, по водопостачанню та водовідведенню, по утриманню будинків, про вказаний факт свідчить акт звірки розрахунків, внаслідок чого відповідач ухиляється від будь-якої звірки розрахунків. Відповідач без згоди позивача надавав довідки Петропавлівсько-Борщагівській сільській раді про недостовірну інформацію, зокрема, про мнимий борг в розмірі 32 871 грн. 18 коп. станом на 01 жовтня 2014 року, про що стверджує довідка. До того ж, замість проведення звірки розрахунків із позивачем відповідач у травні 2015 року звернувся до Києво-Святошинського районного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з боржника [PERSON]. Про вказаний факт стверджує ухвала від 26 травня 2015 року Києво-Святошинського районного суду у справі № 369/5072/15-ц. Відповідач продовжує діяти агресивно, станом на 01 жовтня 2015 року завдав позивачу збитки в розмірі 8329 грн. 76 коп. без будь-яких документів. Про вказаний факт стверджує його повідомлення про комунальні послуги за вересень 2015 року на суму 8329 грн. 76 коп.. Позивач здійснила розрахунок щодо сплачених сум за житлово-комунальні послуги на підставі акту відповідача у періодах із 1996 року по 01 жовтня 2015 року, в зв»язку з чим є переплата станом на 01 жовтня 2015 року, яка складає 2490 грн. 34 коп.. Позивач сплатила 1 грн., оскільки є переплата станом на 01 жовтня 2015 року в розмірі 2 490 грн. 34 коп.. Відповідач продовжує порушувати цивільні права позивача, в зв»язку з цим діє агресивно, здійснює борги по квартирі позивача в розмірі 8 329 грн. 76 коп. станом на 01 жовтня 2015 року, які не підтверджені будь-якими документами. Вказана сума потягла за собою матеріальні збитки, завдані по квартирі позивача станом на 01 жовтня 2015 року. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача для відновлення порушеного її права. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача здійснена переплата в розмірі 2490 грн. 34 коп. станом на 01 жовтня 2015 року, а разом сума стягнення становить 10 820 грн. 10 коп. станом на 01 жовтня 2015 року. Крім матеріальної шкоди (збитків) позивачу було завдано значної моральної шкоди на протязі десяти років. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які позивач зазнала у зв»язку з агресивними, незаконними діями (бездіяльністю) відповідача, тяганиною в судах, через страх щодо посягання на майнові права, зокрема, на квартиру позивача та перепискою із відповідачем на протязі десяти років. Осягнути в повній мірі рівень моральних страждань, пов»язаних з тяганиною в судах, перепискою з відповідачем на протязі десяти років, тим більше оцінити у грошовому виразі, тяжко. Однак, враховуючи всі перелічені вище фактори, заподіяну моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 90 000 грн.. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] з посиланням на вимоги ст. ст. 10, 19, 21, 22, 24 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 28, 32, 55, 68 Конституції України просила стягнути з Комунального підприємства «Борщагівка» на її користь кошти у сумі 10 820 грн. 10 коп., які потягли за собою завданих збитків у відшкодуванні КП «Борщагівка» в розмірі 8 329 грн. 76 коп. для відновлення порушеного права та у відшкодуванні переплати в розмірі 2 490 грн. 34 коп. станом на 01 жовтня 2015 року, стягнути з КП «Борщагівка» на її користь 90 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. В послідуючому позивач [PERSON] подала суду заяву про зміну предмету позову та просила стягнути з КП «Борщагівка» на її користь завдану майнову шкоду (збитки), заподіяну ушкодженням здоров»я, що були вчинені незаконними діями (бездіяльністю), і складають загальну вартість придбаних лікарських засобів, матеріалів, медичних послуг та препаратів медичного призначення на суму 10 402 грн. 65 коп.. Позивач [PERSON] зазначала, що відповідач надіслав лист від 23 грудня 2015 року за № 423 на інформаційний запит позивача від 21 грудня 2015 року за № 18, в якому не вказав будь-якої справедливої суми боргу по квартирі позивача станом на 01 жовтня 2015 року та станом на 01 грудня 2015 року. До того ж, разом із листом не надіслав рахунку за підписом головного бухгалтера і керівника, для відповідного реагування. Відповідач визнав, що в його бухгалтерських документах були зафіксовані завідомо недостовірні (підроблені) офіційні дані, які стверджують про те, що незаконно були використані бюджетні кошти, зокрема, незаконно нараховані субсидії по особовому рахунку 109005 (по квартирі позивача) за жовтень 2015 року в розмірі 192,38 грн. та за листопад 2015 року в розмірі 674 грн. 85 коп.. Також незаконно було зафіксовано в бухгалтерському обліку за жовтень 2015 року суму 2 333,10 грн. за послугу з ХВП, тобто за 303 куб.м., це майже 30 цистерн ємкістю по 10 куб.м. в місяць на одну особу. Вказаний факт свідчить, що відповідач здійснив проти позивача агресію, яка забороняється. До того ж, відповідач не надав наказу (розпорядження) про взяття на баланс будинку, котельні, водонапірної башти, артезіанської свердловини та мереж, що постачають тепло та питну воду у будинок, у якому проживає позивач, на вимогу в запиті. Вказане свідчить, що суб»єкт господарювання (відповідач) не має документів, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, в зв»язку з цим порушив п. 8 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, відповідач умисно, насильно впливав на здоров»я позивача, оскільки надіслав квитанції за серпень з боргом у розмірі 1196 грн. 53 коп. станом на 01 вересня 2015 року, а по квитанції за вересень 2015 року із боргом в розмірі 8 217 грн. 54 коп. станом на 01 вересня 2015 року. Але позивач не має заборгованості перед КП «Борщагівка» на послуги з теплопостачання, з водопостачання, з водовідведення, з утримання будинку та прибудинкової території по квартирі, а є лише переплата на суму 2 490 грн. 34 коп. станом на 01 жовтня 2015 року. Таким чином, виникла невідповідність між фактами, що були обгрунтовані у позовній заяві, за якими вимога майнового характеру про стягнення завданих збитків в розмірі 10 820 грн. 10 коп. станом на 01 жовтня 2015 року підлягає залишенню без розгляду. Моральна шкода для позивача у справі полягає у душевних та фізичних стражданнях від неправомірних дій (бездіяльності) відповідача, через ненадання достовірної, точної інформації на запити та на постанови суду, внаслідок чого його дії є агресивними та нечесна підприємницька практика, яка полягала у вимаганні коштів за ненадані послуги з теплопостачання, водопостачання, з водовідведення, з утримання і споруд, будинків та прибудинкових територій, а у разі їх несплати з погрозами на майно, тобто на квартиру позивача, які відбувалися під час вирішення спорів у судовому порядку біля 10 років. Вина відповідача полягає у вчиненні протиправних дій (бездіяльності), яка порушує особисті немайнові права [PERSON], що підтверджена рішеннями судів, які долучені до позову та заяви. Позивач у 2006 році вдруге зверталась до відповідача та просила його припинити нарахування за ненадані житлово-комунальні послуги з теплопостачання, оскільки в квартирі встановлено індивідуальне опалення, та підтвердила належними документами. Про вказаний факт стверджує заява від 07 жовтня 2006 року за № 60, однак відповідач на протязі десяти років діяв агресивно по відношенню до позивача та незаконно утворював мнимі борги за ненадану послугу з теплопостачання та незаконно вимагав кошти. Відповідач в судовому порядку вимагав стягнути з [PERSON] за ненадані послуги по квартирі позивача з теплопостачання, з водопостачання, з водовідведення, з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 18 674 грн. 58 коп. у періодах з 01 січня 2009 року по 01 листопада 2013 року. Відповідач у судовому порядку вимагав укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, але суд відмовив у задоволенні вказаної вимоги, посилаючись на те, що КП «Борщагівка» не надало доказів, що [PERSON] зобов»язана укласти договір про надання комунальних послуг. Про вказаний факт стверджує рішення Києво-Святошинського районного суду від 16 травня 2008 року у цивільній справі № 2-1127/08. Відповідач офіційно заявив, що він має намір заволодіти у незаконний спосіб майном позивача, зокрема, квартирою, у разі несплати зібраних ним мнимих боргів за період з 1996 року по 01 жовтня 2014 року, зокрема, у попередженнях від 30 липня 2012 року, від 19 травня 2015 року, а також в листі від 03 жовтня 2011 року за № 216, в зв»язку з цим він порушив ст. 32 Конституції України. Таким чином, вина відповідача полягає в тому, що він на протязі десяти років порушував її права неправомірними діями (бездіяльністю), зокрема, незаконно намагався заволодіти її майном, в зв»язку з цим незаконно збирав по інших підприємствах та зберігав недостовірну інформацію про мнимі борги, вимагав від неї оплати за ненадані комунальні послуги з теплопостачання, з водопостачання, з водовідведення, з утримання будинку та прибудинкової території, яку не надавав, починаючи з 1996 року по 01 жовтня 2014 року, та не вчинив ніяких дій, направлених на добровільне зменшення матеріальної шкоди, тим самим завдав їй моральну (немайнову) шкоду. Моральна (немайнова) шкода для неї полягає у фізичних стражданнях, заподіяних неправомірними діями (бездіяльністю) з боку відповідача, яких вона зазнала на протязі десяти років, в результаті чого була позбавлена вести звичайний для себе образ життя, що в свою чергу ускладнило її життя, внаслідок чого у неї виникла онкологічна хвороба, що призвело до непоправних фінансових витрат на лікування, що знадобиться чималий час та зусилля для відновлення попереднього стану. А тому позивач вважала, що їй повинна бути компенсована моральна шкода в розмірі 90 000 грн., яка буде використана в подальшому на придбання ліків для проведення курсів ПХТ (хіміотерапії), для відновлення стану здоров»я, про що зазначено у виписці з ії історії хвороби. 26 листопада 2015 року в неї було виявлено хворобу(мастектомія справа) та призначено лікування і операцію. 02 листопада 2015 року її було госпіталізовано до Київського обласного онкологічного диспансеру, де було зроблено операцію 03 листопада 2015 року та проведено післяопераційний курс стаціонарного лікування на протязі двох місяців, і в результаті її порушених прав відповідачем в зв»язку з цим нею були понесені матеріальні витрати (реальні збитки), що були витрачені на придбання лікарських засобів, медичних послуг, препаратів та матеріалів медичного призначення, згідно фіскальних чеків аптек м. Києва та лікувального закладу. Про вказані факти стверджують виписка із історії хвороби за № 11041, фіскальні чеки та довідки лікувального закладу на загальну суму 10402 грн. 65 коп.. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] з посиланням на вимоги ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 32 Конституції України, ст. ст. 16, 16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, просила стягнути з КП «Борщагівка» на її користь завдану майнову шкоду (збитки), заподіяну ушкодженням здоров»я вчиненими незаконними діями (бездіяльністю), і які складають загальну вартість придбаних лікарських засобів, матеріалів, медичних послуг та препаратів медичного при значення на суму 10 402 грн. 65 коп., та 90 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. Ухвалою суду від 18 січня 2016 року позовну заяву [PERSON] в частині позовних вимог про стягнення з КП «Борщагівка» на її користь грошових коштів у сумі 10 820 грн. 10 коп., які потягли за собою завданих збитків у відшкодуванні КП «Борщагівка» в розмірі 8 329 грн. 76 коп. для відновлення порушеного права та у відшкодуванні переплати в розмірі 2 490 грн. 34 коп. станом на 01 жовтня 2015 року, залишено без розгляду на підставі вимог п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. У лютому 2016 року позивач [PERSON] подала суду заяву про збільшення позовних вимог, у якій зазначала, що з 22 січня 2016 року по 24 січня 2016 року її було госпіталізовано до Київського обласного онкологічного диспансеру, де було проведено перший курс планової хіміотерапії, в зв»язку з цим нею були понесені матеріальні витрати (реальні збитки), що були витрачені на придбання лікарських засобів, медичних послуг, препаратів та матеріалів медичного призначення, згідно фіскальних чеків аптек та лікувального закладу. Про вказані факти стверджують наступні докази: виписка із історії хвороби про госпіталізацію із 22 січня 2016 року по 24 січня 20126 року за № 872, фіскальні чеки та довідки лікувального закладу на суму 2 447 грн. 72 коп.. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила стягнути з КП «Борщагівка» на її користь завдану майнову шкоду (збитки), заподіяну ушкодженням здоров»я, що були вчинені незаконними діями (бездіяльністю) і складають загальну вартість придбаних лікарських засобів, матеріалів, медичних послуг та препаратів медичного призначення на суму 2 447 грн. 72 коп.. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просила його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача КП «Борщагівка» позов не визнав і заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з»ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім»ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» суб»єкти господарювання, їх працівники несуть відповідальність за нечесну підприємницьку практику згідно із законодавством. Згідно вимог ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров»ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв»язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов»язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим кодексом та іншим законом. Згідно вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завідала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до вимог ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. У поданому до суду позові позивач [PERSON] вказувала, що вина відповідача КП «Борщагівка» полягає в тому, що він на протязі десяти років порушував її права неправомірними діями (бездіяльністю), зокрема, незаконно намагався заволодіти її майном, в зв»язку з цим незаконно збирав по інших підприємствах та зберігав недостовірну інформацію про мнимі борги, вимагав від неї оплати за ненадані комунальні послуги з теплопостачання, з водопостачання, з водовідведення, з утримання будинку та прибудинкової території, яку не надавав, починаючи з 1996 року по 01 жовтня 2014 року, та не вчинив ніяких дій, направлених на добровільне зменшення матеріальної шкоди, тим самим завдав їй моральну (немайнову) шкоду. Моральна (немайнова) шкода, на думку позивача, полягає у фізичних стражданнях, заподіяних неправомірними діями (бездіяльністю) з боку відповідача, яких вона зазнала на протязі десяти років, в результаті чого була позбавлена вести звичайний для себе образ життя, що в свою чергу ускладнило її життя, внаслідок чого у неї виникла онкологічна хвороба, що призвело до непоправних фінансових витрат на лікування, що знадобиться чималий час та зусилля для відновлення попереднього стану. А тому позивач вважала, що їй повинна бути компенсована моральна шкода в розмірі 90 000 грн., яка буде використана в подальшому на придбання ліків для проведення курсів ПХТ (хіміотерапії), для відновлення стану здоров»я, про що зазначено у виписці з ії історії хвороби. Як зазначала позивач [PERSON], 26 листопада 2015 року в неї було виявлено хворобу(мастектомія справа) та призначено лікування і операцію. 02 листопада 2015 року її було госпіталізовано до Київського обласного онкологічного диспансеру, де було зроблено операцію 03 листопада 2015 року та проведено післяопераційний курс стаціонарного лікування на протязі двох місяців, і в результаті її порушених прав відповідачем в зв»язку з цим нею були понесені матеріальні витрати (реальні збитки), що були витрачені на придбання лікарських засобів, медичних послуг, препаратів та матеріалів медичного призначення, згідно фіскальних чеків аптек м. Києва та лікувального закладу. В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на виписку із історії хвороби за № 11041, фіскальні чеки та довідки лікувального закладу на загальну суму 10402 грн. 65 коп.. 22 січня 2016 року по 24 січня 2016 року її було госпіталізовано до Київського обласного онкологічного диспансеру, де було проведено перший курс планової хіміотерапії, в зв»язку з цим нею були понесені матеріальні витрати (реальні збитки), що були витрачені на придбання лікарських засобів, медичних послуг, препаратів та матеріалів медичного призначення, згідно фіскальних чеків аптек та лікувального закладу. Про вказані факти, як вказала позивач [PERSON], стверджують наступні докази: виписка із історії хвороби про госпіталізацію із 22 січня 2016 року по 24 січня 20126 року за № 872, фіскальні чеки та довідки лікувального закладу на суму 2 447 грн. 72 коп.. Моральна шкода для позивача у справі полягає у душевних та фізичних стражданнях від неправомірних дій (бездіяльності) відповідача, через ненадання достовірної, точної інформації на запити та на постанови суду, внаслідок чого його дії є агресивними та нечесна підприємницька практика, яка полягала у вимаганні коштів за ненадані послуги з теплопостачання, водопостачання, з водовідведення, з утримання і споруд, будинків та прибудинкових територій, а у разі їх несплати з погрозами на майно, тобто на квартиру позивача, які відбувалися під час вирішення спорів у судовому порядку біля 10 років. Вина відповідача, на думку позивача, полягає у вчиненні протиправних дій (бездіяльності), яка порушує особисті немайнові права [PERSON], що підтверджена рішеннями судів, які долучені до позову та заяви. Також позивач [PERSON] вказувала, що вона у 2006 році вдруге зверталась до відповідача та просила його припинити нарахування за ненадані житлово-комунальні послуги з теплопостачання, оскільки в квартирі встановлено індивідуальне опалення, та підтвердила належними документами. Позивач [PERSON] вказувала, що про вказаний факт стверджує заява від 07 жовтня 2006 року за № 60, однак відповідач на протязі десяти років діяв агресивно по відношенню до позивача та незаконно утворював мнимі борги за ненадану послугу з теплопостачання та незаконно вимагав кошти. Як зазначала позивач [PERSON], відповідач в судовому порядку вимагав стягнути з неї за ненадані послуги по квартирі позивача з теплопостачання, з водопостачання, з водовідведення, з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 18 674 грн. 58 коп. у періодах з 01 січня 2009 року по 01 листопада 2013 року. Також, на думку позивача, відповідач у судовому порядку вимагав укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, але суд відмовив у задоволенні вказаної вимоги, посилаючись на те, що КП «Борщагівка» не надало доказів, що [PERSON] зобов»язана укласти договір про надання комунальних послуг. Про вказаний факт стверджує рішення Києво-Святошинського районного суду від 16 травня 2008 року у цивільній справі № 2-1127/08. Позивач [PERSON] посилалась і на те, що відповідач офіційно заявив, що він має намір заволодіти у незаконний спосіб майном позивача, зокрема, квартирою, у разі несплати зібраних ним мнимих боргів за період з 1996 року по 01 жовтня 2014 року, зокрема, у попередженнях від 30 липня 2012 року, від 19 травня 2015 року, а також в листі від 03 жовтня 2011 року за № 216. Згідно вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд сприяв всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»яснив особам, які беруть участь у справі, їх права та обов»язки відповідно до вимог ч. 4 ст. 10, ст. 27, ст. 31 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За вимогами ст. ст. 57-59 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Позивачем [PERSON] не доведено в судовому засіданні та не надано суду доказів, що відповідачем КП «Борщагівка» їй заподіяна матеріальна і моральна шкода та завдано збитків. Судом на підставі тих доказів, які надала позивач [PERSON] в обгрунтування заявлених вимог, не встановлено порушення прав позивача [PERSON] у звязку із зверненням її до суду з даним позовом. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] не надала суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували заявлені позовні вимоги, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed