Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вище вказаним позовом до [PERSON], в якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона з 14.12.2007року перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON], який рішенням Київського районного суду м.Харкова від 06.04.2011року був розірваний. Від шлюбу у них з відповідачем [INFO] народилася донька [PERSON]. Дитина проживає постійно із нею і перебуває на її утриманні і вихованні. Відповідач будучи батьком дитини, свої батьківські обов'язки щодо доньки не виконує, ухиляється від обов'язків по вихованню доньки, не турбується про її фізичний і духовний розвиток, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Після розірвання шлюбу жодного разу не цікавився життям та здоров'ям своєї доньки, відносин з дитиною не підтримує, жодного разу з нею не зустрічався, не цікавився її долею, не виявляв до своєї доньки батьківської турботи. Не надає ані матеріальної ані іншої допомоги [PERSON], має заборгованість по аліментам. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили суд слухати справу за відсутності відповідача та не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд проводить заочний розгляд справи, проти чого не заперечує позивач та її представник. Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради [PERSON] в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити з урахуванням висновку. Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], представника третьої особи [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON] дослідивши письмові докази по справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 14.12.2007року перебували у шлюбі, який рішенням Київського районного суду м.Харкова від 06.04.2011року було розірвано Від шлюбу у них з відповідачем [INFO] народилася донька [PERSON], що підтверджується копією рішення та копією свідоцтва про народження, виданого відділом РАЦС по м.Харкову №3 Харківського міського управління юстиції 12.01.2008р. актовий запис №172 (а.с.6,7). Малолітня [PERSON], проживає разом із матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Батько разом з дитиною не проживає. Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 19.05.2011року з батька дитини - [PERSON], стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки, [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000грн. щомісячно. Однак батько дитини ухиляється від сплати аліментів, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам від 09.02.2015року (а.с.8). Згідно інформації адміністрації КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №23» від 10.02.2015року, на прийом до лікаря в поліклініку з дитиною [PERSON] завжди приходила мати. Вона і доглядала дитину під час хвороби. [PERSON] за інформацією про стан здоров'я дочки до закладу не звертався. Згідно повідомлення ДНЗ №66 від 02.02.2015року, який відвідувала [PERSON] з 2010року по лютий 2013рік, батька за час перебування дівчинки в закладі ніхто не бачив, так як він не приймав участі у вихованні дитини. Із повідомлення адміністрації ДНЗ №99 ДП «Гипрококс» від 02.02.2015року вбачається, що [PERSON] відвідувала заклад з 2013року по 2014рік. Батька дівчинки у дитячому закладі ніколи не було, адміністрація та вихователі з ним ніколи не спілкувались, а дитина в повсякденному житті батька ніколи не згадувала. Згідно інформації адміністрації Харківського педагогічного ліцею №4 від13.02.2015року, у якому навчається малолітня [PERSON], батько дитини з класним керівником з приводу дочки ніколи не спілкувався, батьківські збори не відвідував. Мати дитини пояснила, що позбавлення батька дитини батьківських прав відповідає інтересам дочки через те, що [PERSON] не займається вихованням [PERSON], не цікавиться життям дитини, не піклується про фізичний та духовний розвиток дочки, матеріально не забезпечує. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факти викладені позивачкою. Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування у своєму висновку від 13.03.2015року за №146 вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» відповідно до ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позивачем у судовому засіданні надано докази у спосіб та в порядку передбаченому законом, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дочки. На обсяг батьківських прав та обов'язків не впливає та обставина, що один із батьків проживає окремо від дитини. Дослідивши матеріали справи з письмовими доказами, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, цей факт доведений належними та допустимими доказами у справі, що відповідно до ч. 4 ст. 155, п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, є підставою для покладення на нього відповідальності, встановленої законом у вигляді позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в сумі 243грн.60коп.

Outcome: approved