Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.09.2007 року відділом ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний запис за №2544. Від цього шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. 17.04.2010 року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області шлюб між сторонами було розірвано. З моменту розірвання шлюбу відповідач по справі з позивачем та сином не проживає. Син проживає разом із позивачем та перебуває на повному її утриманні. [PERSON] забезпечує сина усім належним для нормальної життєдіяльності. Відповідач станом на сьогоднішній день офіційно не працевлаштований. Відповідач життям сина не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні, не надає жодної матеріальної допомоги. На сьогоднішній день у зв'язку із повною відсутністю батька в житті дитини, син не пам'ятає його та немає до нього ніяких почуттів, ніколи не питає про батька та не цікавиться ним. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачем та дитиною склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Ухвалою суду від 15.03.2018 року за клопотанням представника позивача було витребувано докази по справі, а саме: з Органу опіки та піклування Вінницької міської ради письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, однак надали суду заяву, в якій просили розглянути справу за їх відсутності, вимоги позовної заяви підтримують в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки суду не повідомлено. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору органу опіки та піклування Вінницької міської ради до судового засідання не з'явилась, однак від останньої надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, підтримує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його неповнолітньої доньки. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Оскільки, у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.04.2011 року було розірвано. (а.с. 6) Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом із матір'ю. (а.с. 7) 25.03.2015 року позивач вдруге одружилась і змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». (а.с. 8) [PERSON] навчається у 4-Г класі КЗ «ЗШ І-ІІІ ступенів № 15 Вінницької міської ради». Дитина охайна, доглянута, неконфліктна. Мати, [PERSON], постійно підтримує зв'язок з класним керівником,відвідує батьківські збори та різні шкільні заходи, систематично цікавиться навчанням та вихованням дитини. За період навчання у школі (з 01.09.2013 року по 11.12.2017 року) батько [PERSON] на батьківських зборах жодного разу не був присутній, навчанням та поведінкою дитини у школі не цікавився. (а.с. 10) З характеристики, наданої директором КЗ «ЗШ І-ІІІ ступенів № 15 Вінницької міської ради» 04.12.2017 року на [PERSON], вбачається, що в результаті проведеної бесіди з учнем виявлено, що [PERSON] відчуває психологічний комфорт, проживаючи разом з матір'ю, вітчимом і сестрою. Про свою сім'ю він охоче багато розповідав. [PERSON] позитивно відгукується про свого вітчима, багато розповідав про те, як вони разом весело проводять час, грають в різні ігри. Вітчим є для нього авторитетом, до якого варто прислухатись. [PERSON] вітчима батьком. Про свого рідного батька хлопчик нічого не розповідав. (а.с. 11) З характеристики, наданої на [PERSON] головою комітету мікрорайону «П'ятничани» 12.12.2017 року, вбачається, що за місцем свого проживання вона характеризується з позитивної сторони, з сусідами підтримує добрі стосунки. Скарг на її поведінку не надходило. [PERSON] приймає активну участь у громадських заходах,у щорічних суботниках та у розбудові нового спортивного дитячого майданчика мікрорайону. Вона є зразковою матір'ю, яка виховує двох дітей. (а.с. 17) Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Тому, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно із ч. 4 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст.19 СК України). Згідно висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради від 23.04.2018 року № 01-00-011-18017 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON], [INFO]. Так, дійсно, суд вважає, що вищевикладені обставини по справі, а саме те, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не цікавиться його життям, станом здоров'я, інтересами та вподобаннями, не спілкується з сином, не проявляє ініціативи до зустрічей, є свідченням того, що відповідач не займається вихованням своєї неповнолітньої дитини та виконанням своїх батьківських обов'язків щодо неї, а відтак є всі підстави для позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки. Таким чином, суд вважає, що позбавлення батьківських прав як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісного батька, виходячи з характеру такого засобу, слід застосувати до відповідача по відношенню до його неповнолітнього сина, оскільки це викликано необхідністю. А тому, суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. Окрім того, в силу ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 704,80 грн. судового збору, понесені позивачем за звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved