Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , в якому просила суд усунути перешкоди в користуванні квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що її син [PERSON] вигнав її з її квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . 30.06.2020 року позивач отримала довідку про те, що у вказаній квартирі вона не зареєстрована. Документів на квартиру позивач не має. Одночасно з пред`явленням позову позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , до набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.07.2020 року заяву [PERSON] про забезпечення позову повернуто позивачу. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.07.2020 року позовну заяву залишено без руху. 21.07.2020 року позивачем [PERSON] усунуто недоліки позовної заяви. 27.07.2020 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова клопотання [PERSON] про звільнення від сплати судового збору задоволено, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження. 14.09.2020 року відповідач [PERSON] надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову. Відповідач зазначив, що позивач [PERSON] є його матір`ю. Однак відносини з батьками не склалися з дитинства, він сам себе забезпечував з 16 років та відносини з матір`ю не підтримував. У 2009 році відповідач [PERSON] придбав квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та оселив в ній позивача. Позивач проживала у квартирі до 2016 року, незважаючи на складі стосунки між ними. В 2018 році позивач остаточно переїхала до доньки відповідача де і мешкає по теперішній час, забрала свої речі із квартири. 28.05.2020 року відповідач продав квартиру [PERSON] та на теперішній час не є власником квартири. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, пояснила, що позивач вигнав її з квартири та їй не має де жити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Суд, дослідивши надані сторонами докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] з 16.07.2009 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіює паспорта позивача та довідкою про склад сім`ї № 3681 від 23.07.2009 року, яка видана КП «Жилкомсервіс». Згідно інформації з Реєстру територіальної громади м.Харкова станом на 30.06.2020 року позивач [PERSON] не значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . З договору купівлі-продажу квартири, наданого відповідачем [PERSON] , вбачається, що 18.06.2009 року відповідач придбав кватиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . З договору купівлі-продажу квартири, наданого відповідачем [PERSON] , вбачається, що 28.05.2020 року квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , була продано відповідачем [PERSON] [PERSON] . Відповідно до положень ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Позивач [PERSON] заявила позовні вимоги до [PERSON] про усунення їй перешкод у користуванні квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Разом з цим, на момент звернення позивача [PERSON] до суду, а саме 02.07.2020 року, та по теперішній час, відповідач [PERSON] не є власником спірної квартири. Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та безпідставними. За оцінкою обставин встановлених під час судового розгляду і перевірки їх доказами, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] \~до [PERSON] \~про усунення\~перешкод у\~користуванні майном задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed