Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів, шляхом повернення безпідставно набутих коштів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 05.02.2015 року позивачем було переказано через систему інтернет-банкінгу Privat24 у платіжній системі PayPal з картки позивача №5168755405808318 ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 10 канадських доларів по курсу 21 грн. за 1 канадський долар з гривневої картки на валютну картку позивача чоловіка [PERSON]. ПАТ КБ «Приватбанк» списав 217,50 грн. з гривневого рахунку позивача. Після вказаного переказу позивач здійснила аналогічний переказ у сумі 1 000 канадських доларів зі своєї гривневої картки на картку свого чоловіка [PERSON], однак відповідач конвертував вказані кошти по курсу 32 грн. за 1 канадський долар, що склало 31 734,25 грн. Побачивши дуже велику списану суму з карткового рахунка позивач скасувала вказану операцію, однак відповідачем через два дні було повернуто позивачу 19 168,20 грн., по курсу 21 грн. за 1 канадський долар. Тобто різниця неповернутих відповідачем коштів становить 12 566,05 грн. Відповідно до офіційного курсу ПАТ КБ «Приватбанк» вартість 1 канадського долара станом на 05.02.2015 року становила 17,50 грн. Позивач намагалась шляхом листування з відповідачем вирішити в позасудовому порядку вищезазначений спір, проте відповідач добровільно повертати кошти не бажає, про що свідчать листи відповідача від 29.09.2016 року та 13.09.2017 року. Також, позивач самостійно звязувалась з компанією PayPal, яка надіслала роздруківки даної операції, з яких вбачається, що даною компанією зроблено повернення даної суми у повному обсязі. На думку позивача, при здійсненні фінансової операції в порушення Умов обслуговування платіжного карткового рахунку, Умов та правил надання банківських послуг відповідачем незаконно були привласнені грошові кошти позивача в сумі 12 566,05 грн., у звязку з чим порушено права позивача як споживача банківської послуги, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача 12 566,05 грн. на підставі ч.1 ст.1209 ЦК України. В судовому засіданні представники позивача за довіреністю [PERSON], адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили суд останні задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві (а.с.34-35) та відповіді на відзив (а.с.109-110). В судовому засіданні представник відповідача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги не визнав та просив в задоволенні останніх відмовити з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.92-94). Заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у звязку з безпідставністю. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач має відкритий кредитний картковий рахунок у ПАТ КБ «Приватбанк» у національній валюті гривні, з випущеною до нього пластиковою карткою №5168755405808318. При отриманні картки позивач підписала анкету-заяву про надання банківських послуг між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] Разом із анкетою-заявою позивачем було підписано Умови та правила надання банківських послуг. Підписанням вказаної анкети-заяви позивач висловила свою згоду з тим, що дана заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що позивач ознайомилась та погодилась із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банка, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді. Також зазначено, що Умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПАТ КБ «Приватбанку» www.privatbank.ua, та висловлено запевнення з приводу того, що позивач зобов'язалась виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг та регулярно знайомитися із змінами до них. Вказані обставини сторона позивача не заперечувала. 05.02.2015 року позивач за допомогою міжнародної платіжної системи PayPal мала намір здійснити переказ коштів у розмірі 1 000 канадських доларів з належного їй гривневого карткового рахунку у ПАТ КБ «Приватбанк», шляхом проведення безготівкової операції через систему Internet Banking Приват-24. Перед проведенням платіжної операції позивач на сайті ПАТ КБ «Приватбанк» ознайомилась із запропонованим банком курсом обміну валют, який станом на 05.02.2015 року становив 17,50 грн. за 1 канадський долар (а.с.40). Проте, у процесі здійснення платіжної операції банк змінив запропонований курс валют, який для позивача став неприйнятним, у звязку з чим позивач відмінила вчинення платіжної операції. Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація має бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Судом встановлено, що платіжна операція у розмірі 1 000 канадських доларів за належною позивачу кредитною карткою була здійснена 05.02.2015 року, з рахунку позивача були списано 31 734,25 грн. Зазначена сума у зв'язку з відмовою від платіжної операції була повернута на картку 07.02.2015 року та конвертована у національну валюту за поточним курсом, який фіксується на день здійснення покупки і не змінюється до моменту списання коштів з картки, оскільки курси конвертації змінюються щодня, та становив 19 168,20грн. Таким чином, у банк надійшов запит на списання валюти, який був проведений за курсом продажу, після чого в банк повернули валюту, яку банк зарахував по курсу покупки на день повернення платежу. Згідно роздруківки транзакції PayPal вбачається, що з картки позивача було списано та в послідуючому повернуто 21 298,12 грн. (а.с.73). Тобто, з наведеного вбачається, що переказ коштів відповідає повернутій сумі. Проте, враховуючи особливості електронної системи переказу коштів PayPal, сума, що була переказана та повернута в валюті карти дещо різниться, що безумовно повязано з існуючою курсовою різницею. Процедура переказу та повернення грошових коштів зазначеною електронною системою переказу полягає в покупці та продажі валюти за офіційним курсом. Тобто, позивач, здійснюючи переказ з гривневої картки, доручила банку купити (конвертувати) в долар США, а вже за придбані долари США було придбано (конвертовано) канадський долар. Тоді, як процедура повернення полягає в тому, що канадський долар було конвертовано за діючою на момент обміну ставкою в долар США, а потім за офіційним курсом на день обміну конвертовано в гривню та повернуто позивачу, у звязку з тим, що PayPal є міжнародною платіжною системою, а банк не проводить конвертацію в канадський долар. Суд звертає увагу, що згідно листів ПАТ КБ «Приватбанк» від 04.07.2016 року №20.1.0.0.0/7-20160621/2684 та від 26.09.2016 року №20.1.0.0.0/7-20160818/1970 за операцією від 05.02.2015 року, що проводилась через платіжну систему PayPal з картки №5168755405808318, при скасуванні платежу платіжною системою PayPal не був здійснений реверс (скасування операції), а проведене списання та подальше повернення коштів (а.с.53, 54). Таким чином, позивач при здійсненні безготівкової операції не перевірила значення безготівкового курсу для проведення поточної операції на сайті банку, що потягло списання з її рахунку коштів та їх обмін за безготівковим курсом, заявленим банком, який є відмінним від встановленого курсу обміну валют для операцій у відділеннях банку. Посилання позивача на те, що вона цього ж дня здійснювала платежі через систему PayPal з кредитної картки відповідача і банк списав з її карткового рахунку суму, визначену в системі PayPal, правового значення не мають з огляду на вищевказане. У відповідності до Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», при здійсненні клієнтом за межами митної території України операцій з платіжною картою, банк здійснює списання з карткового рахунку клієнта грошових коштів у сумі, отриманої від міжнародної платіжної системи та зконвертовує у валюту карти за курсом, який діяв в банку для таких операцій в день вчинення її, а також комісію за операцію згідно тарифів для платіжної картки, за її наявності. Тому, банк мав право застосовувати курси обміну валют, який діяв для таких операцій в день їхнього здійснення й списати грошові кошти з рахунку в сумі, що відповідає такому курсу. Оскільки курс продажу іноземної валюти канадський долар, який діяв в банку для таких операцій, був вищий за курс PayPal, банк мав право списувати грошові кошти в сумі, більшій за суму, що може бути зазначена як еквівалент в гривні платіжною системою PayPal. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності на річ переходить на підставах, які не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, враховуючи вищенаведене, грошові кошти від позивача були отримані банком на законних підставах та самостійно внесені (переказані) позивачем. Згідно ч.1 ст.1209 ЦК України виготовлювач товару, що є нерухомим майном, виконавець робіт (послуг) зобовязаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній або юридичній особі внаслідок конструктивних, технологічних, рецептурних та інших недоліків товару, робіт (послуг), а також недостовірної або недостатньої інформації про них. Відшкодування шкоди не залежить від вини виготовлювача товару, що є нерухомим майном, виконавця робіт (послуг), а також від того, чи перебував потерпілий з ними у договірних відносинах. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, оскільки безпосередньо відсутня вина відповідача в тому, що позивачем неуважно перевірено та не враховано розміщену на сайті банку загальнодоступну інформацію про курс конвертації по картах за безготівковими операціями, а відтак суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність недоліків послуг, а також недостовірності або недостатньої інформації про них зі сторони відповідача. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed