Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третіх осіб Золочівської міської ради Львівської області, Відділу Держземагентства у Золочівському районі Львівської області, Львівської регіональної філії ДП «ЦДЗК» про усунення перешкод у приватизації земельної ділянки, з заявою про уточнення позовних вимог, просить визнати безпідставною і такою, що порушує її законні права та інтереси, відмову [PERSON] погодити межу та підписати акт встановлення і узгодження меж земельних ділянок загальною площею 0,0989 га. за адресою [ADDRESS] Львівської області для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, дозволити їй виготовити технічну документацію в процедурі приватизації вказаних земельних ділянок без письмового погодження [PERSON] та без її підпису в акті встановлення і узгодження меж. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона проживає у житловому будинку [ADDRESS] Львівської області, який належить їй на праві власності. Рішенням 21 сесії ІУ демократичного скликання Золочівської міської ради від 12.10.2004 року № 590 вирішено передати [PERSON] безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,1062 га в [ADDRESS] для обслуговування будинку, господарських будівель та ведення особистого селянського господарства. Рішенням виконкому Золочівської міської ради від 06.07.2007 року № 254 житловому будинку по [ADDRESS], що належить на праві приватної власності позивачці, присвоєно адресний [ADDRESS]. [PERSON] укладено договір на виконання робіт із землеустрою та складання технічної документації із Золочівським районним виробничим відділом Львівської регіональної філії ДП «ЦДЗК», складовою якої є акт встановлення і узгодження меж земельної ділянки суміжними землекористувачами. Відповідач [PERSON], яка є суміжним землекористувачем, безпідставно відмовляється підписати акт встановлення і узгодження меж земельної ділянки, що є перешкодою у завершенні нею приватизації земельної ділянки. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, забезпечила явку представника [PERSON], яка позов підтримала в повному обсязі, просить його задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову чи клопотання про розгляд справи у її відсутності, не надавала. Представник третьої особи Золочівської міської ради, згідно довіреності №60 від 06.05.2014 року, Кріксон М.Ю., позов підтримала, заперечень не подала. Треті особи Відділ Держземагентства у Золочівському районі, Львівська регіональна філія ДП «ЦДЗК», до початку судового засідання подали письмові заяви з проханням справу слухати у відсутності їх представників, проти позову заперечень не мають. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. На підставі ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] пояснила, що суміжний землекористувач [PERSON] безпричинно не погоджує позивачу межу та не підписує акт встановлення і узгодження меж земельної ділянки, що перешкоджає позивачу [PERSON] реалізувати право на приватизацію земельної ділянки. При розгляді інших судових справ за участю [PERSON] та [PERSON] питання землекористування, меж земельних ділянок сторін вже неодноразово досліджувалось. Рішенням сесії Золочівської міської ради від 14.12.2004 року № 669 вирішено передати у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0910 га по [ADDRESS] для обслуговування жилого будинку і господарських споруд та 0,0344 га для ведення особистого селянського господарства та видано державні акти. Постановою Золочівського районного суду від 31.08.2011 року, залишеним в силі ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2012 року за позовом [PERSON] вказане рішення міської ради № 669 в частині, що стосується затвердження межі і розмірів земельної ділянки [PERSON] та видачі їй державних актів, визнано протиправним і скасовано. Судами встановлено обставини, які мають преюдиціальне значення і не підлягають доказуванню в даній справі, зокрема, встановлено, що межа, яка розділяє земельні ділянки позивача і відповідача, є узгодженою і проходить по металевій огорожі (сітка). Представник Золочівської міської ради Кріксон М. пояснила суду, що [PERSON] зверталась до міської ради із заявою щодо перевірки можливого захоплення [PERSON] частини ділянки, якою [PERSON] користується відповідно до державного акту серія ЯА № 438025 від 19 вересня 2005 року. Комісія Золочівської міської ради, на місці, провела обміри земельної ділянки, факту захоплення не виявила, про що було надано письмову відповідь. Рішенням сесії Золочівської міської ради від 12.10.2004 № 590 [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,1062 га. для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та ведення особистого селянського господарства, а згідно обмірів, проведених Золочівським РВВ ЛРФ ДП «ЦДЗК», площа земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] становить 0,0989 га., тобто меншої площі, ніж зазначена в рішенні міської ради, що спростовує доводи відповідача [PERSON] про захоплення її ділянки [PERSON] Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживають по сусідству по [ADDRESS]: [PERSON] в будинку [ADDRESS], [PERSON] в будинку [ADDRESS]. Сторони є суміжними землекористувачами. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить на праві власності житловий будинок за адресою [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с. 12). Право власності на 1/2 цього будинку з відповідною частиною господарських будівель [PERSON] набула згідно договору купівлі-продажу від 20.12.1986 року (а.с. 5 - 6). Між співвласниками житлового будинку по [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON], які володіють в рівних частинах житловим будинком, було укладено договір від 29.04.1988 року, згідно з яким у користування позивача переходить земельна ділянка площею 1062 кв.м. (а.с. 7). Згідно рішення 21 сесії ІV демократичного скликання Золочівської міської ради від 12.10.2004 року № 590 вирішено передати [PERSON] безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,1062 га в [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого селянського господарства (а.с. 13). Рішенням виконкому Золочівської міської ради від 06.07.2007 року № 254 житловому будинку по [ADDRESS], що належить на праві приватної власності позивачці, присвоєно адресний [ADDRESS] (а.с. 11). На виконання вказаного рішення міської ради позивачем [PERSON] укладено договір з Золочівським районним виробничим відділом ЛРФ ДП «ЦДЗК» на виконання робіт із землеустрою та складання технічної документації, що підтверджується довідкою вих. № 125 від 06.11.2014р. (а.с. 67). За результатами проведених Золочівським районним виробничим відділом ЛРФ ДП «ЦДЗК» в травні 2014 року обмірів земельної ділянки за адресою [ADDRESS] визначено, що загальна площа земельної ділянки [PERSON] становить 0,0989 га., з них для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,0691 га., для ведення особистого селянського господарства - 0,0298 га., що підтверджується кадастровими планами земельних ділянок (а.с. 65-66). Відповідно до актів встановлення і узгодження меж земельних ділянок (а.с. 14-15) та кадастрових планів, земельна ділянка [PERSON] стороною межує із земельною ділянкою [PERSON] (по межі від Г до А). Акти встановлення і узгодження меж земельної ділянки виготовлено у відповідності до закону з виходом відповідної комісії на місце та встановленням меж ділянки на місцевості. Згідно опису положення меж на місцевості межа земельної ділянки позивача зі сторони земельної ділянки [PERSON] проходить по металевій огорожі. Як вбачається з актів встановлення і узгодження меж земельної ділянки, їх підписано суміжними землекористувачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], Львівською філією ВАТ «Укртелеком». Підпис [PERSON] в акті встановлення і узгодження меж відсутній. Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] на підставі рішення 23 сесії четвертого демократичного скликання Золочівської міської ради № 669 від 14.12.2004 року було вирішено затвердити межі і розміри земельної ділянки і передати їй у власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських споруд площею 0,0910 га. та земельну ділянку площею 0,0344 га. для ведення особистого селянського господарства. На підставі цього рішення 19.09.2005 року видано державні акти серія ЯА № 438107 та серія ЯА № 438025. Однак, постановою Золочівського районного суду Львівської області від 31.08.2011 року по справі № 2-а-2237/2011 (а.с. 16-19), залишеною в силі ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2012 року (а.с. 20-22), задоволено позов [PERSON] до Золочівської міської ради, третя особа [PERSON], визнано протиправним та скасовано рішення 23 сесії ІУ демократичного скликання Золочівської міської ради від 14.12.2004 року № 669 в частині затвердження меж та розмірів земельної ділянки [PERSON] та в частині видачі їй Державного акту про право приватної власності на землю. Скасовуючи рішення міської ради суд, зокрема, виходив з того, що спільна межа між ділянками [PERSON] та [PERSON] є узгодженою з 1988 року і незмінною, проте внаслідок приватизації земельної ділянки [PERSON] має місце факт накладання земельної ділянки [PERSON] на куті земельної ділянки [PERSON] Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 08.01.2013 року по справі № 2-478/11 (а.с. 69 - 70), яке набрало законної сили, задоволено позов [PERSON] до [PERSON], визнано недійсним Державний акт про право приватної власності на землю розміром 0,0910 га серії ЯА № 438107, виданий 19.09.2005 року [PERSON] для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходяться в [ADDRESS], скасовано державну реєстрацію цієї земельної ділянки та цього Державного акту. На даний час дана земельна ділянка не приватизована і у відповідача [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на неї. Державний акт серія ЯА № 438025 від 19 вересня 2005 року на право власності на земельну ділянку [PERSON] площею 0,0344 га для ведення особистого селянського господарства в судовому порядку не скасовувався. З рішення Золочівського районного суду Львівської області від 16.07.2008 року по справі № 2-168/2008(а.с. 73 - 74), залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 18.05.2009 року (а.с. 75-76) та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.02.2012 року (а.с. 77-78) убачається, що при виготовленні державного акту на земельну ділянку [PERSON] для обслуговування житлового будинку і господарських споруд незаконно передано у власність земельну ділянку, у яку включено проїзд до земельної ділянки [PERSON], яка проживає по сусідству із сторонами в будинку [ADDRESS]. Вказаним рішенням суду було визнано частково недійсним рішення Золочівської міської ради № 669 від 14.12.2004 та державний акт, виданий на ім'я [PERSON], в частині передачі у власність земель загального користування (проїзду). Відповідно до ч. 3 статті 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При розгляді адміністративної справи встановлено, що спільна межа, яка розділяє земельні ділянки [PERSON] та [PERSON], встановлена і узгоджена з 1988 року, є незмінною, на місцевості позначена межовими знаками - металевими стовпчиками та металевою сіткою. В силу статті 61 ЦПК України встановлені судами обставини не підлягає доказуванню при розгляді даної справи. Судом і матеріалами справи встановлено, що розмір, конфігурація та межі земельної ділянки позивача загальною площею 0,0989 га. по [ADDRESS], яка складається із двох ділянок площею 0,0691 га. та 0,0298 га., зазначені в актах встановлення і узгодження меж та кадастрових планах, відповідають розміру, конфігурації та межам згаданих земельних ділянок позивача, встановленим в натурі на місцевості. Такий висновок судом зроблений на підставі пояснень осіб, що беруть участь у справі, а також наявних у справі доказів, а саме: актів встановлення і узгодження меж та кадастрових планів земельних ділянок, виготовлених ЗРВВ ЛРФ ДП «ЦДЗК»; договору від 29.04.1988 року, укладеному між [PERSON] та [PERSON], із додатком - планом земельної ділянки; плану земельних ділянок сторін, виготовленого Золочівським МБТІ 1988 року, а також судових рішень, які набрали законної сили і в силу ст. 61 ЦПК України мають преюдиціальне значення. Згідно опису положення меж земельних ділянок [PERSON] у відповідності із актами встановлення та узгодження меж і кадастровими планами визначено наявність земель загального користування (проїзду) до земельної ділянки [PERSON], що розташована за адресою [ADDRESS]. Судом встановлено, що при складанні актів встановлення і узгодження меж земельної ділянки [PERSON] розмір, межі та конфігурація земельної ділянки позивача жодним чином, меж, конфігурації та розмірів земельної ділянки відповідача [PERSON] не порушує та такі встановлено відповідно до рішення Золочівської міської ради. Як убачається із листа Золочівської міської ради вих. № 891 від 30.04.2014, комісія міської ради за заявою [PERSON], на місці, не виявила факту захоплення гр. [PERSON] частини земельної ділянки, якою користується відповідач згідно державного акту серія ЯА № 438025 від 19 вересня 2005 року. Відповідачем [PERSON] не представлено суду жодних доказів в обґрунтування її відмови погодити межі земельної ділянки позивача [PERSON], і суд вважає таку відмову [PERSON] безпідставною. Відповідно до п. «в» частини 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. Згідно із ст. 118 ЗК України рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Відповідно до п. «б» ч. 2 ст. 198 ЗК України кадастрова зйомка включає погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами. В силу ч. 3 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них. Відповідно до ст.ст. 125, 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За обставин відсутності між сторонами спору щодо меж їхніх земельних ділянок, а також враховуючи ухвалені судові рішення у адміністративній та цивільній справах, які набрали законної сили і є обов'язковими до виконання, суд вважає, що відмова [PERSON] підписати акт встановлення і узгодження меж земельної ділянки [PERSON] є безпідставною і такою, що порушує права та інтереси позивача. Оскільки відсутність підпису суміжного землекористувача [PERSON] в акті встановлення і узгодження меж потягнула для позивача негативні наслідки у вигляді неможливості завершити виготовлення технічної документації, як обов'язкової складової частини у процедурі приватизації земельної ділянки, то суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення також позовні вимоги щодо надання дозволу позивачу [PERSON] виготовити технічну документацію в процедурі приватизації земельних ділянок загальною площею 0,0989 га. за адресою [ADDRESS] Львівської області, без письмової згоди на це відповідача [PERSON] та без її підпису в актах встановлення і узгодження меж земельної ділянки Крім того з відповідачки підлягає стягненню в користь позивачки, згідно ст. 88 ЦПК України, сума судового збору, сплаченого при подачі заяви в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved