Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.04.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №414. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що від спільного проживання у шлюбі однією сімєю з відповідачем у них народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказують, що причиною розпаду сімї вказує несумісність характерів, різні погляди на життя, що призводили до сварок та втрати почуття любові і поваги. Подружні стосунки між ними припинені з січня 2015 року, спільне господарство не ведуть. Збереження сімї вважає неможливим. Спору про поділ майна, що є спільною власністю не має. Просить, поданий нею позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, в наданих суду поясненнях посилалася на обставини аналогічно викладеним в позовній заяві, просила заявлені нею вимоги про розірвання шлюбу задовольнити та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи в порядку ст. 74 ч. 4 ЦПК України, про поважні причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Судом, належними доказами, встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 15.04.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №414 (а.с.4). За період спільного проживання у шлюбі однією сімєю у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.6-7). Судом також встановлено, що сторони подружні стосунки припинили, їх сімя розпалась, і шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги і довіри, розпад їх сімї відбувся остаточно та поновити її не можливо. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 п.9 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, шлюб між ними необхідно розірвати. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч.1 ст.18 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Способи захисту встановлені в ч.2 даної статті, згідно з якою суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю/договором/ сторін. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачами предмету спору, оцінюючи з'ясовані обставини справи, які перевірені представленими доказами у їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved