Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду в розмірі 491,50 гривень, в якості витрат на лікування тілесних ушкоджень, 360,85 гривень за проведення судово-медичної експертизи, моральну шкоду в розмірі 100 000,00 гривень, та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8408,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 09.04.2020 року о 20 годині 30 хвилин, відповідач, знаходячись у дворі будинку [ADDRESS] , вигулювала належну їй собаку породи Кане Корсо на прізвисько « Дем ». В певний момент часу пес накинувся на малолітнього хрещеника позивача. Позивач миттєво закрила собою дитину й собака покусала її за праву ногу та праву руку, чим спричинила шкоду здоров`ю. Вказані факти та обставини підтверджуються змістом постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №214/3355/20 від 10.07.2020 року, за якою відповідача було визнано винною у вчиненні правопорушення за ч.2 ст.154 КУпАП, а провадження по справі було закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Внаслідок порушення відповідачем Правил утримання домашніх та інших тварин, остання допустила вищезазначену подію в результаті якої позивач отримала травми. Між порушенням відповідачем Правил утримання домашніх та інших тварин і поводження з ними у м. Кривому Розі та наслідками, що наступили - завдання шкоди здоров`ю позивача, є прямий причинний зв`язок. Внаслідок події, що відбулась, позивач зазнала ушкоджень здоров`я у вигляді укушених ран правого передпліччя, правого стегна, що підтверджується Висновком ЛКК №1098 від 27.04.2020 року. Згідно з Висновком спеціаліста судово-медичного експерта, №649 від 28.04.2020 року, внаслідок судово-медичного обстеження у неї було виявлено ушкодження у вигляді: забійних ран правого передпліччя і правого стегна, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я. У зв`язку із отриманими травмами позивач була змушена понести матеріальні витрати на відновлення свого здоров`я, зокрема на придбання лікарських засобів та проведення необхідних досліджень. Загальний розмір документально підтверджених матеріальних витрат позивача складає 852,35 грн., що включає у себе 491,50 грн. - витрати на лікування та 360,85 грн. - витрати пов`язані із отриманням Висновку спеціаліста судово-медичного експерта. Крім того зазначає, що під час нападу на неї собаки відповідача, вона дуже злякалася, а в момент укусів вона зазнала сильного болю у руці та нозі, який тривав ще близько двох тижнів. Після цієї страшної для неї події, вона була змушена зробити відповідні щеплення від хвороб, які можуть передаватись зі слиною собаки. Після того, як на неї напала та покусала собака у позивача змінився життєвий уклад. Їй довелось неодноразово відвідувати медичні заклади, аптеки та заклад судової медичної експертизи. На теперішній час, при появі собаки у своєму полі зору, позивач починає дуже нервувати, оскільки перед очима з`являється ситуація, що відбулась із нею 09.04.2020 року. На її тілі залишись шрами від укусів собаки, які вона, із міркувань соромливості, тепер змушена приховувати від оточуючих під одягом та яких вона не може позбавитись без застосування пластичної хірургії. Вказана обставина викликає у позивача появу певних психологічних комплексів. Також зазначає, що відповідач не розкаялась у своїй провині, вибачення не попросила, не відшкодовувала їй ані матеріальну, ані моральну шкоду, завдану її неправомірними діями, уникає будь-якого спілкування з цього приводу, тому просить суд стягнути моральну шкоду в розмірі 100 000,00 гривень та судові витрати по справі, а саме витрати на правничу допомогу. 16 грудня 2020 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження у справі та призначення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 22-23). Позивач [PERSON] та її представник Сагайдак Д.С. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача, адвокат Сагайдак Д.С., надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягав та просив їх повністю задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялася належним чином. Відзиву на позовну заяву та будь-яких інших заяв чи клопотань до суду не подавала. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову за таких підстав. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що 09.04.2020 року о 20:30 годині відповідач [PERSON] , знаходячись у дворі будинку [ADDRESS] , вигулювала належну їй собаку породи Кане Корсо на прізвисько « Дем ». Вказаний пес укусив позивача [PERSON] за ногу та руку, чим спричинив останній шкоду здоров`ю. Вказані факти та обставини підтверджуються змістом постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №214/3355/20 від 10.07.2020 року, за якою відповідача було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП, а провадження по справі було закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с.7). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно довідки 09.04.2020 року о 20.30 годині [PERSON] зверталася за медичної допомогою до КП «Криворізька МКЛ №2» КМР травмпункт, якій надано допомогу, та зазначено діагноз укушена рана правого плеча та правого стегна (а.с.13). Згідно з Висновком ЛКК №1098 від 27.04.2020 року [PERSON] , 1995 року народження, встановлено діагноз: укушені рани правого передпліччя та правого стегна (а.с.8). Згідно з Висновком спеціаліста судово-медичного експерта №649 від 28.04.2020 року, внаслідок судово-медичного обстеження у позивача було виявлено ушкодження у вигляді: забійних ран правого передпліччя і правого стегна - які виникли від ударної дії тупого твердого предмету (предметів). Характер виявлених ушкоджень, при первинному обстеженні, а саме ступінь їх загоєння, свідчать, що давність їх виникнення може відповідати строку вказаному в обстежуваним (а саме 09.04.2020 року). За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я (а.с.9-10). У зв`язку із отриманими травмами позивач була змушена понести матеріальні витрати на відновлення свого здоров`я, зокрема на придбання лікарських засобів та проведення необхідних досліджень. Загальний розмір документально підтверджених матеріальних витрат позивача складає 852,35 грн., що включає у себе 491,50 грн. - витрати на лікування та 360,85 грн. - витрати пов`язані із отриманням Висновку спеціаліста судово-медичного експерта. Вказані витрати підтверджені відповідними квитанціями (а.с.11-12). Відповідно до п.3.1, п.3.2 Правил утримання домашніх та інших тварин і поводження з ними у м. Кривому Розі, затверджених рішенням Криворізької міської ради від 23.12.2009 року, №3645, з подальшими змінами, особи, які утримують домашніх та інших тварин, зобов`язані, зокрема, забезпечити наявність намордника (для собак та інших тварин, які мають потенційно небезпечний характер), повідця, що необхідні для здійснення вигулу домашньої тварини поза місцем її постійного утримання; особа, яка супроводжує домашню тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння нею шкоди. При супроводженні домашніх та інших тварин не допускається залишення їх без нагляду. При цьому, відповідно до п.3.4 вказаних вище Правил, власникам тварин забороняється, зокрема, вигулювати собак без повідців і намордників у невизначених спеціально для цього місцях. Суд зазначає, що законодавство в деліктних правовідносинах передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. У відповідності зі ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди, а саме 491,50 гривні - в якості витрат на лікування тілесних ушкоджень, а також витрат пов`язаних із отриманням Висновку спеціаліста судово-медичного експерта розмірі 360,85 гривень підлягають повному задоволенню. Крім того, під час нападу на позивача собаки відповідача, позивач зазнала моральних переживань, дуже злякалася, а в момент укусів зазнала сильного болю у руці та нозі. Після тієї події, позивач була змушена зробити відповідні щеплення від хвороб, які можуть передаватись зі слиною собаки. Після того, як на неї напала та покусала собака у позивача змінився життєвий уклад. Їй довелось неодноразово відвідувати медичні заклади, аптеки та заклад судової медичної експертизи. На теперішній час, при появі собаки у своєму полі зору, позивач починає дуже нервувати, оскільки перед очима з`являється ситуація, що відбулась із нею 09.04.2020 року. На її тілі залишись шрами від укусів собаки, які вона, із міркувань соромливості, тепер змушена приховувати від оточуючих під одягом та яких вона не може позбавитись без застосування пластичної хірургії. Вказана обставина викликає у позивача появу певних психологічних комплексів. Відповідно до вимог ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Аналогічна позиція міститься у преамбулі Постанови Пленуму ВСУ «Про судової практики у справах про відшкодування моральної (немайнового) шкоди» №4 від 31.03.1995 року. Згідно п.3 цієї Постанови, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру унаслідок моральних або фізичних переживань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Частиною 1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності її провини, окрім випадків, установлених ч.2 цієї статті. Згідно ст.201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до ст.3 Конституції України життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн., посилаючись на моральні страждання, завдані їй внаслідок отриманих укусів собаки. Згідно з вимогами ч.3 ст.23 ЦК України при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (заяви №9214/80, 9473/81 і 9474/81 рішення від 28.05.1985 року, серія А, п.96), Європейський суд з прав людини, встановив, що деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами. У справі «Савула проти України» (заява №12868/05, рішення від 10.12.2009 року (остаточне 10.03.2010 року), п.18), у справі «Войтенко проти України» (заява №18966/02, рішення від 29.06.2004 року, п.59), у справі «Недайборщ проти Російської Федерації» (заява №42255/04, рішення від 01.07.2010 року, п.37), у справі «Мельниченко проти України» (заява №17707/02, рішення від 19.10.2004 року, п.78) Європейський суд з прав людини встановив, що порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права. Враховуючи вищевказане, з урахуванням пасивної поведінки відповідача у питанні відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої позивачу, суд доходить до висновку про достатність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 15000,00 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди, що відповідатиме вимогам розумності, виваженості та справедливості. В зв`язку з чим, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. При вирішенні питання про стягнення з відповідача судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Згідно до ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст.59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях №13-рп/2000 від 16.11.2000 року, №23-рп/2009 від 30.09.2009 року. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року, №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно зі ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України - розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Для підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано суду розрахунок судових витрат, які вона понесла у зв`язку з розглядом справи, на загальну суму 8408,00 гривень. При визначенні розміру компенсації за правничу допомогу суд враховує, складність справи, співмірність витрат із ціною позову, пропорційність розміру задоволених вимог, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 6726,40 грн. в рахунок компенсації за правничу допомогу по справі. Зважаючи на те, що позивач при зверненні до суду, у відповідності до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», була звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Outcome: partial