Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., Драбівський відділ ДВС у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.09.2021р. їй стало відомо, що Драбівським ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 28.06.2021р., який зареєстровано в реєстрі за № 244892, про стягнення з позивача грошових коштів у розмірі 28 753 грн. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що він вчинений на підставі укладеного між позивачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ТМ Mycredit) кредитного договору № 3136794 від 22.01.2021р. Позивач факт укладення даного кредитного договору та отримання по ньому коштів заперечує. Зазначає, що зверталась до правоохоронних органів щодо протиправності використання її анкетних та паспортних даних третіми особами та оформлення не встановленими особами на її ім`я кредитних договорів. Відомості за даними фактами 06.05.2021р. внесено до ЄРДР та розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню № 12021255330000741, яке на даний час триває. Позивач не визнає заборгованості, укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів, вважає, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості, тому виконавчий напис № 244892 від 28.06.2021р. є таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 08.10.2021 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також запропоновано третім особам надати пояснення щодо позову до початку розгляду справи. Від відповідача ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив. Натомість відповідач звернувся до суду з заявою про визнання позовних вимог (в порядку ст. 206 ЦПК України), що зареєстрована за вх. № 4067/21-Вх від 19.11.2021р., згідно якою просив задовольнити вказані позовні вимоги та стягнути з відповідача 454,00 грн. судового збору за подання позовної заяви. Також звернувся з клопотанням про врегулювання спору за участі судді оскільки вважає за можливе вирішити спір в мировому порядку та з клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу (в порядку ч. 6 ст. 137 ЦПК України), у якому просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу, яка підлягає розподілу між сторонами з 15000,00 грн. до 1907,00 грн. Від третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. та Драбівського відділу ДВС у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) письмові пояснення не надходили. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийнято судом. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до копії виконавчого напису № 244892 вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 28.06.2021р. вчинено вказаний виконавчий напис, яким запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» на підставі Договору факторингу № 2106 від 21.06.2021р., яким відступлення право вимоги за кредитним договором № 3136794 від 22.01.2021 року, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ТМ Mycredit) та [PERSON] заборгованість за період з 20.06.2021 року по 27.06.2021 року включно в загальній сумі 28 753,00 грн., яка складається з: -9500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; -19228,00 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; -25,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Відповідно до копії виписки з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Кредитним договором № 3136794 від 22.01.2021р. за період з 21.06.2021р. по 26.06.2021р. заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» за Кредитним договором № 3136794 від 22.01.2021р., укладеним між боржником та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ТМ Mycredit) станом на 26.06.2021р. становить 28 728 грн., не погашена, відсотки та/або штрафні санкції не нараховуються. Відповідно копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань номер кримінального провадження 12021255330000741 від 06.05.2021р. вбачається, що до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшла ухвала Соснівського районного суду суду м. Черкаси від 06.04.2021р. у справі № 712/3603/21 за скаргою [PERSON] щодо внесення відомостей до ЄРДР по факту завдання майнової шкоди невстановленими особами, які використовуючи анкетні дані скаржниці протягом 2020-2021р. в дев`яти кредитних установах оформили та отримали кредити, а гр. [PERSON] надходять вимоги про їх погашення. Правова кваліфікація правопорушення ст. 192 ч.1 КК України, орган дізнання: СД Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області. Відповідно до копії заяви про примусове виконання рішення вих. № 119 від 02.08.2021р. вбачається, що ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» звернулось до Драбівського РВ ДВС у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо примусового стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 28 753,00 грн. на підставі виконавчого напису № 244892 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від 28.06.2021р. Відповідно до копії постанови про арешт коштів боржника від 15.09.2021р. у ВП № 66803718 вбачається, що головним державним виконавцем Драбівського РВ ДВС у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Михлик О.В. на підставі виконавчого напису № 244892, виданого 28.06.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованості в сумі 28753,00 грн. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника [PERSON] . Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» право на оскарження дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Спори між боржниками і стягувачами, а також спори інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» вчинення виконавчого напису є нотаріальною дією. Відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правове регулювання вчинення нотаріальних написів нотаріусами визначено статтями 87-91 глави 14 Закону України «Про нотаріат», правилами глави 16 розділу 2 Порядку вчинення дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», розділом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» законодавчо визначено дві умови вчинення виконавчого напису, а саме нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3 глави 16 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року визначено умови вчинення виконавчого напису. А саме, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Звертаючись до суду з вказаною позовною заявою, позивач заперечила сам факт існування заборгованості перед відповідачем ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами»,оскільки не укладала кредитний договір № 3136794 від 22.01.2021р. з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ТМ Mycredit), який став підставою для встановлення існування кредитних відносин та розрахунку заборгованості. Даний факт відповідачем не спростовано. Також органами досудового розслідування проводиться перевірка по факту використання персональних даних позивача та укладення договорів кредиту у різних кредитних установах. З матеріалів справи вбачається зверненняТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» до Драбівського РВ ДВС у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та накладення арешту на кошти боржника [PERSON] головним державним виконавцем Михлик О.В. в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 244892, виданого 28.06.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованості в сумі 28753,00 грн. Жодним іншим чином заборгованість не підтверджена. Відповідно висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених у постанові від 23 січня 2018 року, по справі № 310/9293/15ц, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису, що відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 листопада 2021 року по справі №758/14854/20. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Матеріали справи не містять відомостей про отримання позивачем (боржником) вимоги про усунення порушень за кредитним договором, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами», зазначений у написі, є безспірним. Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивач зверталась до суду щодо завдання їй майнової шкоди внаслідок оформлення невідомими особами кредитів з використанням анкетних даних скаржниці, та звернулась до суду після накладення головним державним виконавцем Михлик О.В. арешту на її рахунки, заперечила як розмір боргу так і сам факт його наявності, є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Окрім того, відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Щодо клопотання відповідача про врегулювання спору за участі судді слід зазначити, що згідно положень ст. 201 ЦПК України врегулювання спору за участю судді проводиться за згодою сторін до початку розгляду справи по суті. Проведення врегулювання спору за участю судді не допускається у разі, якщо у справу вступила третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Враховуючи характер спірних правовідносин, визнання позову відповідачем, відсутність згоди позивача на врегулювання спору за участю судді та наявність у справі третіх осіб у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити. Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу з 15000,00 грн. до 1907,00 грн. то суд зазначає, що позивач, звернувшись до суду з позовною заявою, з вимогою про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу не звертався, доказів таких витрат не надавав. Тому вказане клопотання відповідача є передчасним та судом не розглядається. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Відповідно до ч. 3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» та ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи викладене та клопотання ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» з відповідача на користь позивача належить стягнути 50 % судового збору за подачу позовної заяви. Решту 50% судового збору за подачу позовної заяви належить повернути позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved