Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] (третя особа: [PERSON] ) та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до закінчення навчання, а саме до 30.06.2021. В обґрунтування позову зазначила, що від спільного з відповідачем життя вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою. З 01.09.2017 донька навчається в педагогічному коледжі комунального закладу вищої освіти «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради 1 рівня акредитації 3 курсу за спеціальністю «Початкова освіта» денної форми навчання на бюджетній основі. Термін навчання з 01.09.2017 по 30.06.2021. В зв`язку з тим, що донька є повнолітньою, але мешкає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні, продовжує навчатися в учбовому закладі, а відповідача не надає їй матеріальної допомоги добровільному порядку, тому позивач була вимушена звернутися до суду з цією заявою. У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохає позов задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, надав до суду відзив, відповідно до якого щодо вимог про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка навчається, він не заперечує. Проте зазначає, що аліменти мають бути стягнуті на користь дитини - [PERSON] , а не на користь позивачки. Також зазначає, що заперечує проти стягнення з нього судового збору, оскільки судовий збір необхідно стягнути з них обох. Справу просить розглянути у його відсутність. Третя особа у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Згідно ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітню дитину яка продовжує навчання до досягнення нею двадцяти трьох років. Частиною 3 ст. 199 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Із матеріалів справи вбачається, що сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданим 08.11.2001 Біленьківською сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 31. На теперішній час повнолітня [PERSON] є студенткою педагогічного коледжу комунального закладу вищої освіти «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради 1 рівня акредитації 3 курсу за спеціальністю «Початкова освіта» денної форми навчання на бюджетній основі, що підтверджується довідкою № 516 від 06.09.2019. Термін навчання з 01.09.2017 по 30.06.2021. Повнолітня донька перебуває на повному утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги на її утримання на період навчання не надає, хоча має таку можливість. Позивач працює, однак її доходу не достатньо для повноцінного утримання доньки, а тому вона не має можливості самостійно надавати допомогу на навчання дитини. Відповідач має працездатний вік, є батьком повнолітньої доньки, не сплачує аліментів на утримання інших осіб, а тому зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки на період навчання. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що дитина сторін є повнолітньою, навчається на денній формі навчання, а відтак факт потреби останньою у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє її можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість її працевлаштування впродовж часу навчання. Навчання в учбовому закладі потребує витрат на проїзд до місця навчання, на проживання, придбання підручників та інших навчальних посібників, також потребує придбання для неї одягу, взуття та продуктів харчування. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Враховуючи матеріальний стан позивача, той факт, що донька навчається та потребує матеріальної допомоги, суд вважає доцільним стягувати з відповідача [PERSON] щомісячно аліменти на період навчання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до закінчення навчання, а саме до 30.06.2021, але не пізніше досягнення донькою 23-річного віку. За приписами ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких підстав, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved