Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 28.02.2014 року вони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сколівського районного управління юстиції у Львівській області, про що зроблено відповідний актовий запис №9. Від цього шлюбу у подружжя є син [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між ними не склалися, перестали розуміти один одного, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхній сім»ї, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім»ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. В подальшому даний шлюб зберігати не доцільно. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, стосовно примирення з відповідачем заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Щодо надання сторонам строку для примирення заперечує. Перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.02.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 222338, виданого 28 лютого 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сколівського районного управління юстиції у Львівській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 9 (а.с. 4). Судом встановлено, що у сторін по справі від шлюбу є син [PERSON], [INFO].(а.с.5). Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі, обставини в справі сторонами визнаються та не потребують доказуванню і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved