Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом, який уточнила та просила визначити, що її частка в спільній сумісній власності подружжя квартирі за № 6 будинку за № 2 по вул. Січ. Стрільців в м. Коломия Івано-Франківської області становить 1/4 її частину і просить визнати за нею право власності на цю частку в даній квартирі. Свої вимоги мотивувала тим, що у шлюбі з відповідачем по справі вона перебувала з 2000 року. В даному шлюбі у них народилося троє дітей, а саме: [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Для того щоб створити нормальні умови для проживання сім»ї у шлюбі ними були придбані всі необхідні предмети побуту та побутової техніки. Однак про ці питання не бажає загострювати увагу суду. Основним і найбільш вартісним придбанням ними з відповідачем по справі у шлюбі стали квартира [ADDRESS], яка згідно експертної довідки відповідно коштує - 800000 грн. При цьому квартира, згідно технічного паспорта квартири складається з житлової кімнати площею 37,4 кв.м., кухня площею 16,3 кв.м., ванна кімната площею 3,3 кв.м., туалет площею 2,2 кв. м., коридор 12,9 кв.м. Загальна площа квартири становить 72,1 кв.м. Після того як за ініціативою відповідача по справі їх шлюб було розірвано. Про що свідчить рішення Коломийського міськрайонного суду від 25 вересня 2012 року її відповідач позбавив не лише права користуватися спільною квартирою, але і спілкування з їхніми спільними дітьми. Більше того, рішенням Коломийського міськрайонного суду від 27 травня 2013 року на неї було покладено обов»язок сплачувати на утримання дітей аліменти. 16 травня 2012 року вона змінила прізвище з Саманів на [PERSON], про що їй видано свідоцтво про зміну імені серії 1-НМ№ 009613. Відповідно до Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить їм на праві спільної сумісної власності і у разі поділу частки дружини і чоловіка є рівними. За зустрічним позовом [PERSON] уточнивши позовні вимоги просив визначити, що його в спільній сумісній власності подружжя квартирі за № 6 будинку за № 2 по вул. Січ. Стрільців в м. Коломия Івано-Франківської області становить 3/4 її частини і визнати за ним право власності на цю частку у вказаній квартирі. Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачкою він перебував в зареєстрованому шлюбі з 04.11.2000 року по 25.09.2012 рік. За час спільного проживання ними було придбано нерухоме і рухоме майно. Його позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. 04.11.2000 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у виконкомі Слобідської сільської ради Коломийського р-ну, актовий запис за № 6. Від спільного проживання мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], і доньку [PERSON], [INFO] Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 25 вересня 2012 року шлюб між ними розірвано, а трьох їхніх неповнолітніх дітей залишено проживати із ним. Перебуваючи в шлюбі з відповідачкою 15 листопада 2000 року він по договору купівлі-продажу купив квартиру за № 6 будинку № 2 по вул. Січ. Стрільців в м. Коломия. Даний договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером Д-323. Право власності на дану квартиру зареєстровано за ним в Коломийському МБТІ. Дана квартира є однокімнатною, загальною площею 72,1кв.м., житловою площею 37,4 кв.м. Оскільки вищевказана квартира була придбана в шлюбі, то згідно вимог ст.ст. 60,70,71 СК України , ст. 368 ЦК України дане майно є спільною сумісною власністю його та відповідачки. Згідно ч.3 ст. 70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 25 вересня 2012 року трьох їхніх неповнолітніх дітей залишено проживати із ним. Діти і на даний час проживають із ним. Відповідачка і формально зареєстрована у вказаній квартирі, однак фактично в ній не проживає, дітей не виховує, не утримує, не піклується ними і не дбає про них. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 27 травня 2013 року присуджено стягнення з [PERSON] в його користь аліменти на утримання трьох їхніх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. на кожну до досягнення дітьми повноліття. Однак, відповідачка не виконує її материнський обов»язок, не сплачує аліменти на утримання її неповнолітніх дітей. Станом на 01.10.2015 року борг по сплаті аліментів становить 27853 грн. 66 коп. Вказане стверджується довідкою за № 1626/03-27/2 від 12.10.2015 року. Не надає відповідачка йому матеріальної допомоги в утриманні їхніх дітей і в добровільному порядку. Прожитковий мінімум, встановлений ЗУ «Про Державний бюджет на 2015 рік» на дитину віком від 6 до 18 років становить з 01.01.2015 року по 30.11.2015 року 1286 грн., а з 01.12.2015 року 1455 грн. Виходячи з рівних прав і обов»язків батька і матері по вихованню та утриманню дітей, для забезпечення навіть прожиткового мінімуму кожної з інших дітей відповідачка повинна б надавати їй щомісячно на кожну дитину кошти в розмірі 643 грн. Отже, навіть присуджений рішенням суду розмір аліментів є недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування їхніх дітей, а виходячи з тієї обставини, що згідно ч. 3 ст. 70 СК України правовою підставою для збільшення частки в спірному майні є не достатній розмір аліментів, які одержує стягував, а він не одержує аліментів від відповідачки, то отже суд вправі визначити, що розмір його частки в спірній квартирі становить 3/4 її частини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася подала заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала, з позовними вимогами [PERSON] згідна не заперечує проти визнання за [PERSON] права власності на 3/4 частини квартири за № 6 будинку № 2 по вул. Січ. Стрільців в м. Коломия Івано-Франківської області, просила справу розглянути в її відсутності. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з»явився подав заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги, погодився з уточненими позовними вимогами [PERSON], просив справу розглянути в його відсутності. Беручи до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовну заяву слід задовольнити з таких підстав. Згідно вимог ст.ст. 22, 28, КпШС України майно набуте за час шлюбу є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Згідно ч.1 ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.1, ч.3 ст. 70 СК України у разі поділу майна що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Встановлено, що 15 листопада 2000 року укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № Д-323, згідно якого [PERSON], що проживає в [INFO] купив квартиру під № 6, що знаходиться в будинку під № 2 розташованому по вул. Січових Стрільців що в м. Коломия Івано-Франківської області, загальною площею 72,1 кв.м., житловою 37,4 кв.м. Згідно Рішення Коломийського міськрайонного суду від 25.09.2012 року шлюб між [PERSON] та Саманів (д.п. [PERSON]) [PERSON] зареєстрований 04 листопада 2000 року у Слобідській сільській раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6 розірвано. Неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] після розлучення залишено проживати з батьком [PERSON]. Згідно свідоцтва про зміну імені серії І-НМ № 009613, [PERSON] 16.05.2012 року змінила прізвище про що складено відповідний актовий запис № 21, прізвище, власне ім»я, по батькові після державної реєстрації зміни імені - [PERSON]. Згідно довідки № 1757 від 15.06.2015 року абонентного відділу КП «Житлоінфоцентр» гр. [PERSON], [INFO] дійсно проживає в [INFO]. Стрільців № 2 кв.6. Згідно висновку ТОВ «Віконт-Консалтинг» про вартість майна житлова однокімнатна квартира, загальною площею 72,1 кв.м., житловою 37,4 кв.м., що за адресою м. Коломия вул. Січ. Стрільців[ADDRESS], ринкова вартість квартири без ПДВ становить 73100,00 грн. Оскільки квартира [ADDRESS]. Стрільців в м. Коломия Івано-Франківської області була придбана подружжям [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу, вона як майно набуте за час шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя, і кожен з них має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. На підставі наведеного, беручи до уваги визнання первісного та зустрічного позову сторонами, суд вважає, що позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного сумісного майна подружжя слід задовольнити, визначити, що частка [PERSON] у спільній сумісній власності подружжя, квартирі [ADDRESS] становить 1/4 частину і вона є власником цієї частки, та зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна придбаного у шлюбі слід задовольнити, та визначити, що частка [PERSON] у спільній сумісній власності подружжя, квартирі [ADDRESS] становить 3/4 її частини і він є власником цієї частки.

Outcome: approved