Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її чоловіка [PERSON]. В позовній заяві позивач вказала, що 15 листопада 2004 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.5213 га., яка розташована на території Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області та належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №051655, виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Вона є єдиним спадкоємцем спадщини померлого чоловіка за законом, спадщину прийняла за фактом спільного проживання із спадкодавцем на день відкриття спадщини, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність оригіналу державного акту на землю, який втрачено. В судове засідання позивач не прибула, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без неї. В поданій заяві свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не прибув, але надав до суду заяву про розгляд справи без нього. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим суд вважає можливим розглянути вказану цивільну справу без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 15 листопада 2004 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №392707, виданого 16 листопада 2004 року Пиріжнянською сільською радою Кодимського району Одеської області. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). До складу спадкового майна померлого [PERSON] ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №469, площею 1.5213 га., яка розташована на території Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області та належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №051655, виданого 20 лютого 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що заповіту [PERSON] не склав, а тому на час відкриття спадщини його спадкоємцем за законом першої черги є його дружина [PERSON] позивач у справі. Факт родинних відносин між позивачем та померлим [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про одруження серії ІІ-ЯК №0390911, виданого Івашківською сільською радою Кодимського району Одеської області, від 03 березня 1970 року. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який не вчинив жодних з цих дій, вважається таким, що спадщину не прийняв. Позивач [PERSON] спадщину прийняла за фактом спільного проживання із спадкодавцем на день відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області №693 від 18 травня 2016 року. Отже, за змістом ч.3 ст.1268 ЦК України позивач [PERSON] вважається такою, що прийняла належну померлому чоловікові спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Матеріали справи містять належні докази звернення позивача [PERSON] до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину померлого за законом у вигляді земельної ділянки, однак нотаріус відмовила у видачі позивачеві цього свідоцтва через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, зокрема державного акту на право власності на земельну ділянку, оголошення про що було розміщено в газеті «Вісті Кодимщини» №7 від 18 лютого 2017 року (відмова нотаріуса №142/02-14 від 23 лютого 2017 року). Відсутність оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу відповідно до п.2 Глави 7, п.1 Глави 13 розділу І та п/п.4.12 п.4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право спадкоємця на судовий захист свого порушеного права на спадщину у разі втрати правовстановлюючого документу на спадкове майно підтверджується і ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року, прийнятою у цивільній справі №6-17336св15, в якій зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право власності (http://reyestr.court.gov.ua/Review/52081274). Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, тому обраний нею спосіб захисту цього порушеного права відповідає положенням ст.16 ЦК України, у звязку з чим її позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.3 ст.1268 ЦК України вона є такою, що у передбаченому законом порядку прийняла спадщину померлого [PERSON], що у відповідності з п.«г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України є підставою набуття нею права власності на спірну земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: approved