Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування вимог позивач вказує, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 лютого 2007 року, яке набрало законної сили, стягнуто з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі по 200 грн. щомісячно, починаючи з 29.01.2007 року і до досягнення ним повноліття. На даний час визначений судом розмір аліментів не є достатнім для утримання сина та є меншим встановленого Законом мінімального розміру аліментів. Крім того, змінився її матеріальний стан, збільшився вік сина, його потреби та витрати. Син потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, оскільки збільшуються витрати на навчання, розвиток, організацію дозвілля та іншому, а тому вона не має можливості повноцінно надавати належне матеріальне забезпечення дитині. Посилаючись на наведене та те, що відповідач зобов`язаний утримувати сина, є працездатним, інших утриманців не має, просила змінити аліменти та визначити їх у розмірі 2500 грн. щомісячно. У судове засідання позивач не з`явилась, хоча про час та місце була повідомлена належним чином. Попередньо позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Відзив на позов не подав та про причини неявки суду не повідомив. На підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області 14.06.2007р. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.02.2005 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за №255. Згідно виконавчого листа, виданого Тернопільським міськрайонним судом 07.02.2007року встановлено, що суд вирішив стягувати з [PERSON] ,1980 р.н., проживаючого [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 200 грн. щомісячно, починаючи з 29.01.2007 року і до досягнення ним повноліття. Вказаний виконавчий лист пред`явлено до виконання у Борщівський районний відділ ДВС Головного управління юстиції України в Тернопільській області. Згідно довідки Борщівського районного відділу ДВС за №3-21/614 від 22.01.2019року вбачається, що заборгованість [PERSON] по аліментах, станом на грудень 2019року, становить 31748,85грн. [PERSON] навчається в 9-а класі Тернопільської ЗОШ І-ІІІ ступенів №18 Тернопільської міської ради Тернопільської області, що підтверджено довідкою №02-20/154, виданою 06.12.2019року Тернопільською ЗОШ І-ІІІ ступенів №18 Тернопільської міської ради Тернопільської області. Згідно медичної довідки, виданої дільничним педіатром 10.01.2020р., [PERSON] , [INFO] знаходиться на диспансерному обліку у дільничного педіатра з приводу міопії з астигматизмом, сколіотична постава. Згідно відомостей Пенсійного фонду України про застраховану особу та відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків встановлено, що щомісячний дохід позивача у 2019році становить 4173грн. В судове засідання відповідач не з`явився, відзив не подав, будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду не представив. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимогст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В силу вимог ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень викладених у п.п.17,23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Пред`являючи даний позов, позивач посилається на те, що змінилось її матеріальне становище, оскільки змінився рівень життя у державі, син підріс, потребує коштів для лікування, та збільшились його потреби, витрати на його утримання, забезпечення нормального рівня розвитку. Згідно з вимогами ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2020 року - 2218 гривень. Таким чином, з врахуванням положень ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 1109 грн. (2218*50%/100). Згідно з вимогами ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на даний час змінилось матеріальне становище дитини, останній підріс, хворіє та збільшились його потреби, витрати на лікування. Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач є особою молодого віку, стан здоров`я задовільний, інших утриманців, крім сина [PERSON], не має, приймаючи до уваги інтереси дитини та забезпечення її гармонійного розвитку, суд приходить до переконання, що потрібно змінити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] та визначити в розмірі 2500грн. щомісячно, починаючи стягувати з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров`я, вік та потреби дитини, для забезпечення його гармонійного розвитку, відсутність у відповідача інших утриманців. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідач в судове засідання не з`явився та не надав суду будь-яких доказів на спростування доводів позивача. Разом з тим суд вважає, що змінений розмір аліментів треба стягувати з дня набрання рішенням суду законної сили, а тому позовні вимоги щодо стягнення аліментів з дня пред`явлення позову є безпідставними та до задоволення не підлягають. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Outcome: partial