Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

\~\~\~\~Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому просила розірвати шлюб, укладений між сторонами 05.07.2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що складений відповідний актовий запис № 1868 та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 05.07. 2017 року із відповідачем укладено шлюб у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1868. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, мають різні погляди на шлюб та сім`ю. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені. Дитина проживає разом з позивачем. Дитина повністю знаходяться на утриманні позивача. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, окрім того в заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, прізвище просила залишити « [PERSON] ». Відповідач в судове\~засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Так, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 05.07.2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований 05 липня 2017 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1868. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.1\~Сімейного\~Кодексу\~України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст.24 Сімейного Кодексу\~України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3,4 ст.56 Сімейного Кодексу\~України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.110 Сімейного Кодекс України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.\~112\~Сімейного\~Кодексу\~України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, суд приходить до висновку, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч. 2ст. 114 Сімейного Кодексу\~України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Крім того, при розв`язанні позовної вимоги про стягнення аліментів з відповідача, суд приходить до наступного. Так, як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Довідки від 23.11.2020 року - у житловому приміщенні, за адресою: [ADDRESS] , дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст. 181 СК України, визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно до ч. 1 ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому,\~мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі\~ст. 200 Сімейного кодексу\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в\~ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191\~Сімейного Кодексу\~України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Враховуючи вищезазначені обставини, а також обов`язок обох батьків утримувати дитину та те, що відповідач працездатна особа, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.6 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ. Згідно ч.1ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved