Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги наступним. 28.02.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], а тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та пояснила, що відповідач не приймає участі у фінансовій допомозі на утримання дитини. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що надає достатньо коштів для утримання дитини, сплачує комунальні послуги, придбає сину одежу. Крім того, не його утриманні перебуває старша донька, яка на даний час навчається та також потребує допомоги. Вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.02.2009 р., відповідно до копії свідоцтва про шлюб (а.с.7), який розірвано, відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16.06.2017р.(а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], сторони по справі мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Абзацом 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з ч.2 ст. 184 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розмірі аліментів, суд не приймає до уваги наявність на утриманні відповідача повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання. Однак, судом враховується матеріальний стан відповідача та позивача, наявність у власності відповідача нерухомого майна, відсутність нерухомого майна у позивача, працевлаштування обох сторін по справі та визначає розмір аліментів на утримання малолітнього сина в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст. 191, ч.1 ст. 79 СК України, аліменти на дитину та на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно матеріалів справи, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 27.04.2018 року. Отже, аліменти присуджуються на користь позивача з відповідача починаючи з 27.04.2018р. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача суд стягує на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved