Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , Дрогобицького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану про виключення з актового запису про народження дитини відомостей щодо батька дитини та визнання батьківства . В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі, проте протягом трьох років не проживає з ним спільно, не веде спільного господарства та не живе подружнім життям. З 2017 року позивач проживає однією сім`єю з [PERSON] у [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] народила хлопчика [PERSON] , батьком якого у свідоцтві про його народження вказаний [PERSON] , оскільки шлюб позивача з останнім не був розірваний на час народження дитини. Позивач просить ухвалити рішення, яким виключити із актового запису № 118 про народження дитини [PERSON] , [INFO] , що вчинений Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, відомості щодо батька дитини : [PERSON] та визнати [PERSON] , [INFO] батьком дитини [PERSON] , про що внести відповідний запис до актового запису. У підготовчому судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Представник відповідача Дрогобицького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, [INFO] у позивача народився син [PERSON] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 118 ( а. с. 4). Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 2017 року проживає однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] . Згідно нотаріально посвідченої заяви, що міститься в матеріалах справи [PERSON] визнав себе батьком дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 40). Відповідно до ч. 1 ст. 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 138 СК України вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Відповідно до ч. 3 ст. 138 СК України до вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Відповідно до свідоцтва про народження дитини [PERSON] серії [NUMBER] його народження зареєстровано Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 27 березня 2018 року . З позовом до суду про виключення з актового запису відомостей про батька [PERSON] звернулась 08 січня 2019 року, тобто з дотриманням строку, передбаченого ч. 3 ст. 138 СК України. Відповідно до ч. 1-3 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Оспорюючи батьківство свого чоловіка , мати дитини має подати докази, які б спростували презумпцію його батьківства. Цивільне судочинство, згідно ст. 12 ЦПК України, здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність , допустимість, достовірність кожного доказу окремо у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів), як встановлено статтею 89 ЦПК України. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства ( материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України». Згідно із п. 3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,99%. Ухвалою суду від 30.09.2019 року по справі призначена судова молекулярно-генетична експертиза. Згідно висновку експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру за № 10/911 від 25.11.2019 року [PERSON] , [INFO] може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] біологічною матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99,9999999%. (а.с. 62-77) Європейський Суд з прав людини зауважив, що « в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (Kalacheva v. Russia № 3451/05 ЄСПЛ від 07.05.2009 року). Таким чином, приймаючи до уваги нотаріально посвідчену заяву [PERSON] про визнання себе батьком дитини [PERSON] , [INFO] , висновки судової молекулярно-генетичної експертизи, обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved