Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON] , посилаючись на те, що 10.08.2010 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1262. Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , який зараз проживає разом з позивачкою за однією адресою. Вказує, що шлюб між сторонами був розірваний рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 08.05.2020 року. Зазначає, що з моменту розлучення вони з відповідачем проживають окремо. Вона самостійно не спроможна утримувати дитину, в свою чергу відповідач відмовляється у добровільному порядку виконувати батьківські обов`язки щодо матеріального утримання дитини. Відповідач не бере участі у вихованні сина та несенні додаткових витрат. Вказує, що їй самій важко забезпечити належний рівень життя дитини. Їй відомо, що відповідач має регулярний дохід, який отримує в натурі та за станом здоров`я спроможний забезпечувати себе і дитину. У нього на утриманні інших осіб немає. На основі викладеного, позивач просить суд стягувати з відповідача [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до настання повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з`явилась, проте до початку судового засідання від неї надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність, без застосування технічних засобів, позовні вимоги підтримує, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час, дату і місце розгляду справи у суді, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву відповідач не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та постановити заочне рішення. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, в яких достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.3, п.4 ч.1 ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247, ст.280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Судом встановлено, що 10.08.2010 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1262. Згідно рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 08.05.2020 року шлюб між сторонами був розірваний (а.с.7-8). Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). На даний час спільна дитина сторін проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання (а.с.6) та довідкою КЖРЕП №5 (а.с.9). Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України відповідач - [PERSON] , як батько неповнолітнього [PERSON] , зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення ним повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 ч. 1 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім того, статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, а саме у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень щомісячно. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дитини, при цьому не порушить права відповідача. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів в такому об`ємі, а саме в розмірі 2000,00 гривень щомісяця, суд також виходить з того, що позивачем не надано суду жодних, передбачених вимогами ч.1 ст.182 доказів матеріального стану відповідача та наявності в нього на праві власності рухомого чи нерухомого майна. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідач на даний час є працездатною особою, інших утриманців не має. При цьому, суд враховує також і ту обставину, що письмових заперечень від повідомленого про дату та місце розгляду справи відповідача до суду не надходило. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] , як батько неповнолітнього [PERSON] , зобов`язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі по 2000,00 гривень щомісячно, починаючи з 11.06.2021 року до настання повноліття дитини. Також згідно вимог статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 908,00 грн.

Outcome: partial