Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] центральної міської лікарні, за участю третьої особи головного лікаря [PERSON] центральної міської лікарні про визнання незаконним та скасування наказу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 01.08.2015 року працює у [PERSON] центральній міської лікарні на посаді лікаря нейрохірурга для надання цілодобової медичної допомоги за скеруванням, згідно державного замовлення. 19.05.2016 року їй для ознайомлення було надано наказ №169-кз від 13.05.2016 року про застосування дисциплінарного стягнення у виді догани. Оскільки вважає, що наказ про застосування до неї дисциплінарного стягнення винесений із порушенням чинного законодавства, відомості у наказі не відповідають дійсності, просить суд визнати незаконним та скасувати наказ головного лікаря [PERSON] центральної міської лікарні №196-кз від 13.05.2016 року про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани та стягнути із відповідача понесені судові витрати. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, дали пояснення аналогічні мотивам позовної заяви. Просять позов задовольнити повністю. Представник відповідача [PERSON] центральної міської лікарні та представник третьої особи головного лікаря [PERSON] центральної міської лікарні в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили повністю. Вважають оскаржуваний наказ підставним, таким, що винесений із дотриманням чинного законодавства, у звязку із порушенням позивачем її посадової інструкції. Просять у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 13.05.2016 року головним лікарем [PERSON] центральної міської лікарні винесено наказ №196-кз про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, згідно якого вказано: застосувати дисциплінарне стягнення на лікаря нейрохірурга для надання цілодобової допомоги [PERSON] у вигляді догани; позбавити лікаря нейрохірурга для надання цілодобової допомоги [PERSON] до 13.05.2017 року всіх заохочувальних виплат і премій; попередити лікаря нейрохірурга для надання цілодобової допомоги [PERSON] про подальше можливе її звільнення за п. 3 статті 40 КзПП України у разі порушення трудової дисципліни та правил внутрішнього, трудового розпорядку; завідуючому нейрохірургічним відділенням [PERSON] посилити контроль за подальшим додержанням трудової дисципліни лікарем нейрохірургом [PERSON]; начальнику відділу кадрів [PERSON] ознайомити лікаря нейрохірурга (для надання цілодобової допомоги) [PERSON] з даним наказом під розпис. Відповідно оскаржуваному наказу, о 19.10 год. 16.04.2016 року, під час чергування лікаря нейрохірурга (для надання цілодобової допомоги) [PERSON] помер пацієнт, який перебував в нейрохірургічному відділенні на стаціонарному лікуванні з травмами кримінального характеру. Після закінчення зміни, наступного дня (17.04.2016 року) лікар нейрохірург з надання цілодобової допомоги [PERSON] залишила неоформлену медичну карту померлого, а саме, не підготувала посмертний епікриз. З доповідної лікаря нейрохірурга [PERSON] встановлено, що лікар [PERSON]В, при передачі зміни відмовилась провести оформлення медичної карти стаціонарного хворого (підготувати посмертний епікриз), в зв'язку з чим лікарю [PERSON] довелось готувати медичну документацію для транспортування тіла в Бюро судово-медичної експертизи. Лікарю [PERSON] 18.04.2016 року було вручено повідомлення про надання письмового пояснення. Як вбачається із змісту пояснення лікарня [PERSON], вона не оформила медичну карту стаціонарного хворого (посмертний епікриз) через те, що жодних пропозицій і прохань до неї не надходило. У відповідності до пункту 4.21 посадової інструкції [PERSON], лікар повинен знати правила оформлення медичної документації. Оскільки 16.04.2016 року був вихідним днем, а тіло померлого необхідно було направити у бюро судово медичної експертизи, функції чергового лікаря покладаються на чергового лікаря. Тому [PERSON] зобовязана була підготувати посмертний епікриз та медичну документацію у відповідності існуючих вимог. Аргументи, викладені в поясненні [PERSON] є такими, що не виправдовують її бездіяльність, а такому можуть кваліфікуватись як порушення трудової дисципліни, та неналежне виконання обов'язків. У відповідності до п. 3.14 Посадової інструкції лікаря нейрохірурга [PERSON], затвердженої Головним лікарем ЦМЛ від 31.07.2015 року, серед обов'язків лікаря є ведення медичних карт стаціонарних хворих. Відповідно до доповідної лікаря [PERSON] від 18.04.2016 року, під час здачі зміни 17.04.2016 року лікар [PERSON] залишила недооформлену медичну карту померлого хворого, який помер 16.04.2016 року. Також лікар [PERSON] відмовилась писати посмертний епікриз, тому такий був написаний лікарем [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав суду покази, аналогічні доповідній. Відповідно до доповідної лікаря [PERSON], йому було повідомлено черговим лікарем [PERSON], що лікар [PERSON] відмовилась оформити історію хворого [PERSON] (посмертний епікриз, який помер на її чергуванні 16.04.2016 року о 19.10 год.). Згідно повідомлення про надання письмового пояснення від 18.04.2016 року, начальник відділу кадрів [PERSON] повідомив [PERSON] про необхідність надання письмового пояснення про те, з яких причин вона відмовилась оформляти медичну карту стаціонарного хворого (посмертний епікриз) пацієнта [PERSON], який помер 16.04.2016 року о 19.10 год. під час її чергування, зважаючи на той факт, що заповнення медичної документації передбачене п.3.14 Посадової інструкції. Відповідно до письмових пояснень [PERSON] від 22.04.2016 року, вона не відмовилась від оформлення медичної карти стаціонарного хворого (посмертний епікриз). Карта не була заповнена у звязку із тим, що жодних пропозицій чи прохань щодо її заповнення не було. Відповідно до медичної карти стаціонарного хворого [PERSON], посмертний епікриз №5688 написаний лікарем [PERSON] Відповідно до\~ст. 139 КЗпП України,\~працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Таким чином, трудовою дисципліною передбачено додержання працівниками норм, закріплених\~КЗпП України, правил внутрішнього трудового розпорядку, статутів, положень, посадових інструкцій, за порушення якої до працівника можливо застосування положень\~ст. 147 КЗпП України. Згідно з\~ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Частиною 1\~статті 147-1 КЗпП України\~передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Відповідно до\~ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не враховуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 149\~КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. З наведеного слідує, що згідно з законодавством України, підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під котрим розуміється протиправне, винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх обов'язків, що випливають із нормативно-правових та інших актів у сфері праці, колективного і трудового договорів. Необхідною умовою для накладення стягнення є вина працівника, наявність якої має бути обов'язково доведена роботодавцем. Щоби поставити працівнику у вину невиконання чи неналежне виконання взятих на себе обов'язків і притягнути його до відповідальності, роботодавець повинен довести, що воно мало місце не внаслідок його неналежного керівництва і забезпечення необхідних умов праці, а через вину працівника. Презумпція невинуватості є заходом захисту трудового правовідношення, прав працівника від суб'єктивної оцінки його дій, поведінки з боку роботодавця і безпідставного притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Як встановлено в судовому засіданні, на [PERSON] було накладене дисциплінарне стягнення, оскільки вона не підготувала посмертний епікриз та медичну документацію у відповідності до існуючих вимог. Відповідно до ч. 1 п.34 Інструкції щодо заповнення\~форми первинної облікової документації № 003/о Медична карта стаціонарного хворого № __, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоровя України 14.02.2012 року № 110 (у редакції наказу\~Міністерства охорони здоровя України 21.01.2016 № 29), при переведенні хворого до іншого закладу охорони здоровя складається перевідний епікриз, а у випадку смерті - посмертний. Згідно пунктів 30-33 Інструкції, 30. у пункті 45 при виписці хворого лікуючий лікар складає виписний епікриз, у якому коротко резюмує дані про стан хворого при госпіталізації та виписці. У пунктах 46-53 зазначаються результати клінічних аналізів крові (загальний, на глюкозу, на амілазу), сечі (загальний, на глюкозу (із добової кількості), на діастазу), копрограма, печінкові проби. У пунктах 54, 55 вказуються заключний клінічний діагноз, проведені обстеження та лікувальні заходи, аналізується їх ефективність. У пункті 56 лікуючий лікар зазначає подальші лікувальні рекомендації та режим хворого. Таким чином, епікриз виписний, перевідний чи посмертний є складовою частиною (одним з пунктів) медичної карти хворого. Згідно п.19 Інструкції № 003/о, у пункті 28 зазначається результат медичного лікування хворого: виписаний(а) з: одужанням - 1; поліпшенням - 2; погіршенням - 3; без змін - 4; помер(ла) - 5; переведений(а) до іншого закладу охорони здоровя - 6; здоровий(а) - 7. Відповідно до п.22 Інструкції № 003/о, у пунктах 10-30 всі записи здійснює лікуючий лікар. Після цього у пункті 31 він зазначає свої прізвище, імя, по батькові, підпис і реєстраційний номер. Згідно п.3 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації №066/о, затвердженої Наказом Міністерства охорони\~здоровя України\~ 14.02.2012\~року № 110\~ (у редакції наказу\~Міністерства охорони здоровя\~ України\~ 21.01.2016 № 29), Форма № 066/о заповнюється лікуючим лікарем одночасно із здійсненням запису епікризу у первинній обліковій документації, зазначеній у пункті 2 цієї Інструкції, на всіх пацієнтів, які вибули зі стаціонару (виписаних або померлих). Тобто, із наведеного вбачається, що саме лікуючий лікар є відповідальною особою за такого пункту медичної картки, як «Посмертний епікриз», оскільки лікуючий лікар провадить щоденний нагляд за хворим, здійснює його лікування. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є лікарем нейрохірургом для надання цілодобової (екстреної) медичної допомоги, тобто черговим лікарем. Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоровя», лікуючий лікар - лікар закладу охорони здоров'я або лікар, який провадить господарську діяльність з медичної практики як фізична особа - підприємець і який надає медичну допомогу пацієнту в період його обстеження та лікування. Згідно ч.1 ст.35 Закону, екстренна медична допомога - медична допомога, яка полягає у здійсненні медичними працівниками відповідно до закону невідкладних організаційних, діагностичних та лікувальних заходів, спрямованих на врятування та збереження життя людини у невідкладному стані та мінімізацію наслідків впливу такого стану на її здоров'я. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки як встановлено в судовому засіданні, до компетенції чергового лікаря [PERSON] не входить заповнення медичної карти (посмертного епікризу), оскільки це є повноваженням лікуючого лікаря, відтак наказ про накладення дисциплінарного стягнення слід скасувати.

Outcome: approved