Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням: домоволодіння [ADDRESS], та встановити порядок виконання рішення, зобов'язавши Малиновський РВ ГУ ДМС України в Одеській області зняти [PERSON], з реєстраційного обліку за спірною адресою, посилаючись на те, що позивачу належить домоволодіння [ADDRESS]. У вищезазначеному домоволодінні зареєстрований племінник позивача [PERSON], проте тривалий час, протягом більш ніж 3 року не проживає та не з'являється. Оскільки позивач сплачує всі видатки по квартирі та комунальні платежі, в яких відповідач участі не бере, факт реєстрації відповідача в його домоволодінні створює позивачу перешкоди в користуванні власністю, тому позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторони, представлених нею письмових доказів. На підставі договору дарування будинку від 09 жовтня 1996 року, зареєстровано в реєстрі за №7-2219, [PERSON], позивачу по справі, належить 3/20 частин домоволодіння [ADDRESS]. Право власності за [PERSON] було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 13 лютого 1997 року за №142 - стр. 76 - р. № 5146. Відповідно до довідки (виписка із будинкової книги про склад сім'ї та реєстрації) від 28 листопада 2014 року за №1291, у домоволодінні [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (основний), [PERSON] (чоловік), [PERSON] (донька), [PERSON] (донька), [PERSON] (син), [PERSON] (онука), та [PERSON] (племінник), відповідач по справі. Відповідач не мешкає за адресою реєстрації більше 3-х років, у домоволодінні [ADDRESS] відсутні будь-які особисті речі відповідача, що підтверджено актом про не проживання та відсутність речей за місцем реєстрації від 21 січня 2015 року, складеного сусідами будинку та завіреною КМ «Сахарний». Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] (сестра позивача), [PERSON] (сусідка), [PERSON] (двоюрідний брат). Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування й розпорядження своїм майном (від порушень, не пов'язаних з позбавленням володіння). Тому такими діями відповідача порушені права та законні інтереси позивача у справі. Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за надання комунальних послуг здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою житлового приміщення, це створює перешкоди для позивача в користуванні цією жилою площею. Відповідач на вказаній житловій площі не проживає, виселився з житлового приміщення добровільно, після виселення з житла з реєстрації за вказаною адресою не знявся, чим порушує права та законні інтереси позивача. Також реєстрація відповідача за спірною адресою створює позивачу перешкоди в здійсненні розпорядження цим житловим домоволодінням. Суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Оскільки відповідач за вказаною адресою не проживає, ця житлове домоволодіння не є його місцем проживання або місцем перебування, він добровільно покинув житлове приміщення, його особисті речі в цьому житловому приміщенні не знаходяться, відповідач має бути визнаний особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим, та визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням: домоволодіння [ADDRESS] та встановити порядок виконання рішення суду, відповідно до якого після набрання ним законної сили, це рішення є підставою для Малиновського районного відділу у м. Одесі ГУ ДМС України для зняття з реєстраційного обліку [PERSON], 1986 р. н., за адресою: домоволодіння [ADDRESS]. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно вимог статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Outcome: approved