Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила розірвати шлюб, зареєстрований 18.02.2009 року виконкомом Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 02, а також стягнути з [PERSON], [INFO] на її користь аліменти на утримання їх малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 02.06.2014 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO], мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки не склалися з причини відсутності взаєморозуміння, єдиною родиною не проживають, сумісного господарства не ведуть. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], яка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач на даний час проживає окремо та від надання допомоги в утриманні дитини у добровільному порядку ухиляється, тому вона вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 18.02.2009 року, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 18.02.2009 року, виданого виконавчим комітетом Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.05.2009 року, виданого виконавчим комітетом Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею ст. 56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони однією сім'єю не проживають, позивачка поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не має, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до довідок наданих Новонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області від 14.05.2014 року за №№ 395, 396, малолітня [PERSON] на даний час проживає разом з позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що також не заперечувалось відповідачем в судовому засіданні. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Відповідач [PERSON] являється працездатною особою та працює в ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» на посаді штурмана. Також, матеріальне становище відповідача дозволяє надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, стан здоров'я добрий, стягнень за виконавчими документами та непрацездатних осіб на утриманні не має. Зазначені обставини визнані сторонами у судовому засіданні та згідно вимог ст.61 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягають. Заявлений розмір аліментів не суперечить діючому законодавству, оскільки максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до законодавства про виконавче провадження, про що також відзначено в п.17 Постанові Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч.2 ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Таким чином, враховуючи, що відповідач, являючись батьком малолітньої [PERSON], [INFO], зобов'язаний її утримувати до досягнення нею повноліття, проте домовленості про утримання дитини між сторонами не досягнуто, тому суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.06.2014 року до досягнення дитиною повноліття, а саме [INFO]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України та на користь позивача [PERSON] судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. за подання нею позовної заяви про розірвання шлюбу.

Outcome: approved