Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом і просить зняти арешт та заборону відчуження з 1/3 частки квартири [ADDRESS], який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 10476490 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис від 11.11.2010 року за № 10476490 про арешт нерухомого майна. Посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Вона є спадкоємцем за законом четвертої черги, оскільки проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини, що встановлено рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 01.06.2016 року по справі № 373/835/16-ц. Факт володіння померлим [PERSON] вищезазначеним майном підтверджує Свідоцтвом про право власності на житло, виданим 14.12.1993 р. Переяслав-Хмельницьким міським фондом комунального майна та витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 15002084 від 22.06.2007 р. Своє право на спадщину підтверджує копією свідоцтва про смерть [PERSON]; копією рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 01.06.2016 року по справі № 373/835/16-ц. В установлений законом строк вона звернулась до Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене майно нотаріусом їй було відмовлено, в зв'язку з арештом та відмовою відчуження майна, що був накладений постановою від 10.11.2010 р. відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області в межах виконання виконавчого документу № 2-н-49 від 15.09.2006 р. виданого Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Укртелеком» боргу у розмірі 840 грн. 62 коп. та виконавчого документу № 2-287 від 21.04.2010 р. виданого Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області про стягнення [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 16 120 грн. 00 коп. 18.12.2015 р. виконавче провадження по виконавчому документу № 2-287 від 21.04.2010 р., у відповідності до п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено та закрито, в зв'язку з виконанням виконавчого документу. 28.11.2011 р. виконавчий документ № 2-н-49 від 15.09.2006 р., відповідно до п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», повернуто стягувачеві. Повторно на виконання даний виконавчий документ на виконання не надходив. В зв'язку з цим, матеріали даного виконавчого провадження були передані до архіву та у відповідності до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 224/5 від 25.12.2008 р. знищені. Проте арешт по цьому виконавчому провадженню знятий не був, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Дані обставини підтверджені листами Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби № 2938 від 20.07.2016 р. та № 3479 від 11.08.2016 р., актом про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 15.01.2015 р. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» Лишко В.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, наслідки визнання позову йому роз'яснені та зрозумілі. Представник третьої особи Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі. За правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановлених законом. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, що передбачено ч.3 ст.1296 ЦК України. Оскільки накладена заборона на відчуження майна порушує права позивача, то вона має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном, що врегульовано ст. 391 ЦК України. Іншого способу зняти наявну заборону немає. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі п. 4 ст. 174 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 321, 391, 1296 ЦК України,

Outcome: approved