Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто« про стягнення страхового відшкодування та штрафних санкцій за неналежне виконання договірних зобов'язань. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 11 травня 2014р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen Caddy», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Volkswagen Polo», д.н.з. [NUMBER], який належить позивачу. Внаслідок даного ДТП обидва транспортні засоби були пошкоджені. Винним у скоєнні даного ДТП визнано [PERSON] і оскільки його цивільно-правова відповідальність була застрахована Публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Гарант-Авто«, позивач 12 травня 2014р. звернулась з заявою про виплату страхового відшкодування, страховою компанією було повідомлено про виплату страхового відшкодування, але до цього часу позивач кошти не отримала. Вважає, що діями відповідача порушуються її права, в зв'язку з чим, позивач заявою від 17.08.2015р. уточнила позовні вимоги і просила стягнути невиплачену суму страхового відшкодування в розмірі 17064 грн. 60 коп., пеню в розмірі 8220 грн. 46 коп., індекс інфляції в розмірі 9539 грн. 11 коп., три проценти річних в розмірі 590 грн. 48 коп. та судові витрати. В судове засідання позивач та її представник не з'явились, про час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 11 травня 2014р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen Caddy», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Volkswagen Polo», д.н.з. [NUMBER], який належить позивачу. Внаслідок даного ДТП обидва транспортні засоби були пошкоджені. Винним у скоєнні даного ДТП визнано [PERSON] і оскільки його цивільно-правова відповідальність була застрахована Публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Гарант-Авто«, позивач 12 травня 2014р. звернулась з заявою про виплату страхового відшкодування, страховою компанією було повідомлено про виплату страхового відшкодування, але до цього часу позивач кошти не отримала. Згідно ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п.36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідачем фактично було визнано вимоги позивача, що підтверджується листом від 26.06.2014р. про визначення розміру страхового відшкодування в сумі 17064 грн. 60 коп. (а.с.10). Таким чином, в судовому засіданні позивачем доведено, що відповідач не виконав свої зобов'язання, передбачені договором страхування. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача пені за порушення строків виплати страхового відшкодування, оскільки п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ. Розмір страхового відшкодування було узгоджено сторонами 26 червня 2014р., відповідач мав виплатити страхове відшкодування до 11 липня 2014р. Пеня повинна бути нарахована за період з 11.07.2014р. по 04 09. 2015р. і її розмір становить 8220 грн. 46 коп. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за період з 11.07.2014р. по 09.04.2015р. з відповідача, який прострочив виконання грошового зобов'язання на користь позивача необхідно стягнути індекс інфляції в розмірі 9539 грн.11 коп. та три проценти річних в розмірі 590 грн. 48 коп., відповідно до наданого стороною позивача розрахунку, який перевірений судом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути сплачені позивачем судовий збір в розмірі 354 грн. 15 коп. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: approved