Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить визначити порядок користування будинком [ADDRESS], а саме виділити [PERSON] житлову кімнату площею 9,9 кв.м., [PERSON] житлову кімнату площею 14,2 кв.м., решту допоміжних та службових приміщень будинку - кухню, коридор, кладову, веранду, а також житлову кімнату площею 18,8 кв.м. залишити у спільному користуванні. В обґрунтування позову зазначає, що сторонам на праві спільної часткової власності належить по ? частині житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який складається з трьох кімнат житловою площею 49,2 кв.м., в тому числі: кімната площею 14,2 кв.м., кімната площею 9,9 кв.м., кімната площею 18,8 кв.м., кухні, коридору, веранди та кладової. Право користування мають тальки співвласники. Між сторонами існують суперечності щодо оплати жилого-комунальних послуг. Також зазначає, що відповідач не визнає права на будинок, намагається чинити перешкоди у користуванні. Позивач до початку проведення судового засідання надала суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач до початку відкритого судового засідання надав суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Враховуючи вищенаведене справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши у судовому засіданні надані позивачем письмові докази встановив наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Статтею 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи людини та громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків передбачених Конституцією. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з господарчими спорудами від 26 квітня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І. за №1892, належить на праві спільної часткової приватної власності по ? частини кожній житловий будинок з господарчими спорудами, загальною площею 69,1 кв.м., житловою площею 42,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а. с. 6-8). Згідно технічного паспорту виданого КП ДОР «Криворізьке БТІ» 09 серпня 2012 року вищевказаний будинок складається з трьох кімнат житловою площею 42,9 кв. м., у тому числі: 1-а кімната №1-4 на плані технічного паспорту пл. 14,2 кв. м., 2-а кімната за №1-5 на плані технічного паспорту пл. 9,9 кв. м., 3-я кімната за №1-6 на плані технічного паспорту пл. 18,8 кв. м., веранда за №1-1 на плані технічного паспорту пл. 6,3 кв. м., кладова за №1-2 на плані технічного паспорту пл. 2,2 кв. м., кухня за №1-3 на плані технічного паспорту пл. 11,0 кв. м., коридор за №1-7 на плані технічного паспорту пл. 6,7 кв. м. Загальна пл. будинку складає 69,1 кв. м. (а.с. 9-11). У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована у будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні зазначеним будинком. Відповідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Норма ст. 391 ЦК України визначає право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Пунктом 14 Постанови Пленуму ВСУ №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» встановлено, що квартира не підлягає поділу в натурі якщо неможливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири, у такому випадку може бути встановлено лише порядок користування приміщеннями квартири. У протилежному випадку може бути встановлений порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи те, що відповідач визнала позовні вимоги, позовні вимоги про визначення порядку користування будинком [ADDRESS] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, що був сплачений нею при зверненні до суду у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved