Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 29 липня 1995 року у Палаці шлюбів за актовим записом №866; визначити місце проживання дитини доньки [PERSON] , [INFO] , з матір`ю; після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 29 липня 1995 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб в Палаці шлюбів міста Кременчука за актовим записом №866. Від спільного шлюбу сторони мають дітей доньок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що подружнє життя з відповідачем не склалось, сторони мають несумісні характери та різні погляди на життя, повага та взаєморозуміння відсутні, у зв`язку із чим подальше формальне збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, примирення неможливе, необхідність у наданні часу на примирення відсутня. На даний час сімейні відносини припинено. За викладених обставин, позивач [PERSON] і звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, де також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача, на підставі письмових матеріалів справи. При цьому суд враховує, що відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце слухання справи, він не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив. Враховуючи думку\~позивача [PERSON] ,\~вивчивши та\~проаналізувавши представлені\~докази по\~справі,\~суд вважає,\~що позовні вимоги законні та обґрунтовані, і підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами у справі, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 29 липня 1995 року у Палаці шлюбів міста Кременчука за актовим записом №866, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] . В судовому засіданні встановлено, що фактично подружжя шлюбних відносин не підтримує. Подружжя не має наміру щодо збереження шлюбу. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно\~зі статтею 56 Сімейного кодексу України, \~кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить, зокрема, інтересам позивача, приймаючи до уваги відсутність заперечень щодо розірвання шлюбу зі сторони відповідача, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог щодо розірвання шлюбу, і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~Після розірвання шлюбу позивач [PERSON] бажає залишити прізвище, набуте у шлюбі, « [PERSON] ». Частиною 1 статті 160 Сімейного кодексу України визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Суд вважає за необхідне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю, оскільки це з урахування її віку відповідатиме інтересам дитини, та з урахуванням обставини відсутності заперечень зі сторони відповідача. \~ \~ \~ \~Оскільки, статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., який було сплачено позивачем при подачі позову до суду. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved