overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 2 по вул.Руставелі, 27 у м.Харкові. В обґрунтування позову зазначено, що позивач зареєстрована у вказаній квартирі, яка була видана відповідачеві на підставі рішення виконавчого комітету Червонозаводської районної ради народних депутатів м.Харкова від 02.07.1996 року. З 1998 року по теперішній час відповідач у вказаній квартирі не проживає, не несе витрати на підтримку стану квартири та у ній відсутні його особисті речі. Позивач в судове засіданні не зявилась, подала заяву про підтримання позову та розгляд справи за відсутності. Відповідач надав заяву про визнання позову та просив проводити судове засідання за відсутності. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у разі визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що\~ позов підлягає задоволенню на підставі наступного. Згідно зі\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів\~\~його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. За правилами\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.\~\~ Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно довідки з місця проживання про склад сімї та прописку № 792 від 20.03.2018 року, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON] (наймач), [PERSON] (донька), [PERSON] (онук). Технічний паспорт на квартиру виготовлено 24.04.2018 року на імя [PERSON] Відповідач подав до суду заяву про визнання позову. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що [PERSON] не проживає в спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин. Отже, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та відповідають вимогам закону, у звязку з чим суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог. Питання про розподіл судовий витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в житловому будинку № 40-Б по вул.Миколи Міхновського в м.Харкові. В обґрунтування позову зазначено, що позивачу на праві власності належить 1 / 6 частина житлового будинку № 40-Б по вул.Миколи Міхновського в м.Харкові. З відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням від 12.07.2012 року. Під час перебування з відповідачем у шлюбі позивач зареєструвала його у власному будинку. З 2015 року відповідач у вказаному будинку не проживає та у ньому не зявляється. Ухвалою суду від 10.12.2018 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач надав заяву про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що\~ позов підлягає задоволенню на підставі наступного. Як вбачається з договору дарування частки житлового будинку від 28.11.2007 року, [PERSON] є власником 1 / 6 частини домоволодіння за адресою: м.Харків, вул.Миколи Міхновського, 40-Б. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 12.07.2012 року у справі № 2035/5745/2012. За адресою:\~м.Харків, вул..Миколи Міхновського, 40-Б, зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно з\~актом,\~складеними 17.10.2018\~року,\~[PERSON]\~починаючи з\~лютого 2015\~року не\~проживає за\~адресою:\~[INFO]. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Питання про розподіл судовий витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позом про стягнення витрат, понесених на утримання по поліпшення майна в розмірі 4118 грн.77 коп. В обґрунтування позову посилається на те, що з серпня 2011 року вона проживає з своїм колишнім чоловіком [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. [PERSON] тривалий час мав борги, тому вона була вимушена брати кредит для повернення та позичати у своїх батьків для проведення ремонтних робіт у квартирі, сплачувала самостійно комунальні послуги. Просить стягнути 1853 грн.73 коп. кошти, витраченні на проведення ремонту в квартирі та 2265 грн.04 коп. кошти, сплачені за комунальні послуги за період з серпня 2011 року по квітень 2013 року. В судовому засіданні позивач та її представники позов підтримали, просили задовольнити в повному обсязі, суду пояснили, що відповідач не дбав про спільне майно, перебував на утриманні дружини, яка самостійно сплачувала за комунальні послуги, є співвласником квартири, тому повинен компенсувати витрати на проведення ремонтних робіт та сплату комунальних послуг. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пояснили, що в період пред'явленні вимоги про стягнення витрат в перід сумісного проживання до розірвання шлюбу 22.19.2013 року, вони мали спільний бюджет, вели спільне господарство, всі зароблені кошти витрачали разом. Вважають, що комунальні послуги до моменту розірвання шлюбу сплачувались за рахунок спільного бюджету. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст.. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. В судовому засіданні встановлено , що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 1 березня 2008 року по 22 жовтня 2013 року. Згідно рішенню Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2013 року сторони сімейно-шлюбні відносини припинили у квітні 2013 року. Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31 січня 2014 року поділено спільне майно подружжя, в тому числі квартира [ADDRESS] та визнано за кожним право власності на 1/2 частину квартири. Позивач,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, просить розірвати шлюб із відповідачем. Позов обґрунтовано тим, що 18.04.2015 року між нею та відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському районі м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції укладено шлюб, актовий запис № 107. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Позов обґрунтовано тим, що життя з відповідачем не склалось, причиною стали непорозуміння, що виникли в сім`ї через різні характери та погляди на життя. Шлюб існує формально, тому він підлягає розірванню у судовому порядку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував щодо розірвання шлюбу з позивачем. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд установив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 18.04.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському районі м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції сторонами укладено шлюб, актовий запис № 107, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Оскільки між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та не ведуть спільного господарства з січня 2020 року то суд робить висновок про те, що сім`я розпалась остаточно, шлюб має формальний характер та підлягає розірванню у судовому порядку. Суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору, що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, у якому просила суд, скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на нежитлову будівлю магазин-кафетерій загальною площею 303,6 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (далі по тексту спірна нежитлова будівля); скасувати державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Тугоркан» на спірну будівлю, витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Тугоркан» на її користь спірну нежитлову будівлю, визнати за нею право власності на спірну нежитлову будівлю. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що починаючи з серпня 2014 року по вересень 2018 року вона орендувала у Великополовецькій сільській раді Сквирського району Київської області, земельну ділянку по [ADDRESS] . 19.06.2015 року їй як ФОП було надано дозвіл для провадження підприємницької діяльності у тимчасовій споруді в місці організованого відпочинку населення. Крім того, у 2015 році на її замовлення було виготовлено проект розміщення групи павільйонів на орендованій земельній ділянці. Вважає, що дані обставини підтверджують факт належної забудови орендованої нею земельної ділянки. Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 16.11.2018 року було затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] згідно якої за [PERSON] було визнано право власності на нежитлову будівлю (кафетерій), яка розташована по [ADDRESS] . Постановою Київського апеляційного суду від 27.05.2019 року ухвалу Сквирського районного суду Київської області скасовано. Незважаючи на скасування ували Сквирського районного суду Київської області від 16.11.2018 року 31.05.2019 року [PERSON] спірну нежитлову будівлю продала [PERSON] .. У подальшому [PERSON] спірне нежитлове приміщення внесла до статного капіталу ТОВ «Тугоркан». Незважаючи на те, що правова підстава виникнення права власності скасована [PERSON] безпідставно не повертає збудований нею спірний магазин-кафетерій. Посилаючись на вище викладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з уточненим позовом до [PERSON] в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмирі 1/10 частини з усіх видів заробітної плати та доходів відповідача щомісячно до досягнення сином трьохрічного віку та на утримання дитини в розмирі 1/3 частини від доходу відповідача, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 31 серпня 2012 року, від цього шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO] Вона доглядає дитину та відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на її утримання та утримання дитини. Просила вимоги задовольнити. У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про визнання уточнених позовних вимог про стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмирі 1/3 частини з усіх його доходів та на утримання відповідача у розмирі 1/10 частини його доходів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 2012 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Судом встановлено, що в даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною й одержує щомісячну допомогу з цього приводу, дитина проживає з позивачем. Інших видів доходу не має. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання та на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.84 СК України, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Беручи до уваги стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, стан здоров'я і матеріальне становище дитини, суд вважає, що аліменти на утримання позивача підлягають стягненню у розмірі 1/10 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісяця з дня подання позовної заяви до суду - 02.04.2015 року до досягнення дитиною трирічного віку - [INFO] та аліменти на утримання дитини підлягають стягненню у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісяця до повноліття дитини. З відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з уточненою позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що вона перебувала з [PERSON] в цивільному шлюбі, від якого вони мають дитину, [PERSON], [INFO]. На теперішній час дитина мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв'язку з чим, позивач не має можливості купувати необхідні продукти, одяг та речі для дитини. Доходу, що вона отримує, на утримання дитини не вистачає. Відповідач іншим особам аліменти не виплачує. [PERSON] просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 500 грн. Позивач у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву у якій просить розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву у якій просить розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [INFO] року народився [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], батьком якого є [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, зокрема те, що відповідач є працездатним, інших дітей немає, тому суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі 500 грн, вважаючи, що саме такий їх розмір буде достатнім і, разом з тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов'язання. Крім цього, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 2, 3 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли та якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 грн в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вони зареєстрували шлюб з відповідачем 25 листопада 2008 року. Мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося в зв'язку з різними поглядами на сімейне життя. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і поновити її неможливо. У судовому засіданні [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на доводи аналогічні наведеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] не заперечував проти задоволення позову. У судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 25 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Сторони мають спільну доньку: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Майнових суперечок сторони не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, з'ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально - правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вони з відповідачем 04 травня 1991 року зареєстрували шлюб. З відповідачем мають спільних доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося в зв'язку з різними поглядами на сімейне життя. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і поновити шлюбні стосунки неможливо. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги посилаючись на доводи аналогічні наведеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 04 травня 1991 року відділом ЗАГСу Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис №677, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Сторони мають спільних доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Майнових суперечок сторони не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.175 УПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально - правові основи шлюбу відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вони з відповідачем 15 травня 2004 року зареєстрували шлюб. Мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося в зв'язку з різними поглядами на сімейне життя. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і поновити шлюбні стосунки неможливо. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі посилаючись на доводи аналогічним наведеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] не заперечував проти задоволення позовних вимог. У судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 15 травня 2004 року виконкомом Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис №04, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Майнових суперечок сторони не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.175 УПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально - правові основи шлюбу відсутні.

Outcome: approved