Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду 26.08.2020 з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 03.10.2012 Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №448, стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем 03.10.2012 зареєструвала шлюб, який зареєстровано Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №448. Від спільного подружнього життя у них народилися діти: донька - [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . Також позивач має ще 4-х дітей, відносно яких має статус одинокої матері. Протягом сімейного життя між подружжям виникли непорозуміння та неприязні відносини через небажання відповідача виконувати свої обов`язки як батька та чоловіка. Відповідач не працює, матеріально сім`ю не забезпечує, що й стало причиною розпаду сім`ї. Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинено з жовтня 2018 року, єдиного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. Позивач разом з дітьми мешкає в домоволодінні, де зареєстрований також і відповідач. Спір про поділ майна та визначення місця проживання дітей між сторонами відсутній. Можливість примирення та подальшого збереження сім`ї позивач не вбачає, оскільки на її переконання, шлюб розпався остаточно та відновлений бути не може. Правом на участь в судовому засіданні сторони не скористалися, подавши через канцелярію суду заяви, кожен окремо, про розгляд справи без їх участі. Позивач [PERSON] пред`явлені вимоги підтримала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] », відповідач [PERSON] - позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, відзив на позовну заяву не подавав. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін з урахуванням поданих ними заяв. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.10.2012 між [PERSON] (дошлюбне прізвище - « [PERSON] ») та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №448 (а.с.8). У період шлюбно-сімейних стосунків у сторін народилися спільні діти - [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] (а.с.5, 6, 7). Судовим розглядом встановлено, щошлюбні стосунки між сторонами припинено у зв`язку з виниклими непорозуміннями та неприязними відносинами.Сторони спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають. Як вказувала позивач, що підтверджується довідкою виконкому Радушенської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області від 17.09.2019 № 328 та не оспорювалось відповідачем, малолітні діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю [PERSON] за місцем реєстрації відповідача [PERSON] . Спір про визначення місця проживання дітей між сторонами відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приймаючи до уваги те, що сторони шлюбні відносини не підтримують, збереження їх сім`ї на майбутнє неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей, відповідач позовні вимоги визнав та проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 03.10.2012 Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №448 - розірвати. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення містить ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Крім того, згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору сплаченого нею при поданні позову, що складає 420,40 грн. Беручи до уваги задоволення позовних вимог, повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача решту судових витрат, понесених нею при подачі позову (а.с.11), що складає 420,40 грн.

Outcome: approved