Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] В ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області про зняття арешту, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 14.10.2014 року у м. Вінниці помер чоловік позивача [PERSON] Майєвич. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на спадкове майно, яку позивач прийняла належним чином, оскільки проживала разом з ним на день його смерті у квартирі [ADDRESS]. 19.10.2016 року позивач звернулась до Третьої вінницької державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, де позивачу було повідомлено про те, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно не можливо у звязку з накладенням арешту на все рухоме та нерухоме майно [PERSON] Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 19.10.2016 року №70813468 вбачається, що зареєстровані арешт на все нерухоме майно [PERSON] та оголошена заборона на його відчуження, зокрема, на земельну ділянку, площею 0,0653 га, кадастровий номер 0524585600:01:003:0147, місцезнаходження якої за адресою: Вінницька обл., Тиврівський р-н, Селищанська сільська рада, садівниче товариство «Здоровя», та на квартиру [ADDRESS], які належали на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 07.10.2013 року та від 27.09.2013 відповідно року, на підставі постанови старшого державного виконавця Вишенського В ДВС Вінницького МУЮ [PERSON] про накладення арешту на майно боржника та заборони його відчуження від 26.11.2012 року у ВП №32531732. Окрім того, постановою головного державного виконавця Вишенського В ДВС Вінницького МУЮ [PERSON] про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.08.2012 року у ВП №32531732 накладений арешт на належний ФОП [PERSON] автомобіль марки ЗАЗ 968М, 1982 року випуску, д.н.з.К9838ВИ. Окрім вказаного майна [PERSON] за життя належала частка у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. Постановою державного виконавця Вишенського В ДВС Вінницького МУЮ [PERSON] від 22.04.2014 року виконавче провадження №32531732 з виконання наказу №7/3/2012/5003, виданого господарським судом Вінницької області 23.04.2012 року, закінчене на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (направлення за підвідомчістю). Постановою головного державного виконавця Вишенського В ДВС Вінницького МУЮ [PERSON] від 15.01.2015 року виконавче провадження №44019665 з виконання наказу №7/3/2012/5003, виданого господарським судом Вінницької області 23.04.2012 року закінчене на підставі п.3 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (у звязку зі смертю боржника). Листом від 25.11.2016 року №43683/07-35 головний державний виконавець Вишенського В ДВС Вінницького МУЮ [PERSON] повідомив, що арешт на все майно [PERSON] було накладено у межах виконавчого провадження №32531732 і не знімався. Виконавче провадження №32531732 закінчене. Арешт на майно [PERSON] у межах виконавчого провадження №44019665 не накладався, а тому знятий бути не може. Виконавче провадження №44019665 також закінчене. Позивач вважає, що арешт та заборона відчуження рухомого та нерухомого майна [PERSON] порушують її законні права та інтереси як спадкоємця, обмежують її права на володіння, користування та розпоряджання спадковим майном, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача до судового засідання не зявився, однак від останнього надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, покладається на розсуд суду при вирішенні даного спору. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у розгляді справи, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 14.10.2014 року у м. Вінниці помер чоловік позивача [PERSON] Майєвич, згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ №301651, виданого В ДРАЦС РС Вінницького МУЮ у Вінницькій області 14.10.2014 року (а.с.6) та свідоцтва про одруження серії VIII-УР №016980, виданого міським бюро ЗАГС м. Вінниці 21.12.1968 року (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, яку позивач в силу ч.3 ст.1268 ЦК України прийняла належним чином, оскільки проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини у квартирі [ADDRESS]. Окрім того, позивач в межах строку, передбаченого ч.1 ст.1270 ЦК України, звернулась із відповідною заявою про прийняття спадщини до Третьої вінницької державної нотаріальної контори. Зазначені обставини підтверджуються копією матеріалів спадкової справи Третьої вінницької державної нотаріальної контори №390 до майна померлого 14.10.2014 року [PERSON] Майєвича (а.с.96-104). Однак, під час подання вищезазначеної заяви позивачу стало відомо, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 19.10.2016 року №70813468 вбачається, що на все нерухоме майно [PERSON] накладено арешт та оголошена заборона на його відчуження, зокрема, на земельну ділянку, площею 0,0653 га, кадастровий номер 0524585600:01:003:0147, місцезнаходження якої за адресою: Вінницька обл., Тиврівський р-н, Селищанська сільська рада, садівниче товариство «Здоровя», та на квартиру [ADDRESS], які належали на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 07.10.2013 року та 27.09.2013 року відповідно (а.с.17, 19), на підставі постанови старшого державного виконавця Вишенського В ДВС Вінницького МУЮ [PERSON] про накладення арешту на майно боржника та заборони його відчуження від 26.11.2012 року у ВП №32531732 (а.с.11). Окрім того, постановою головного державного виконавця Вишенського В ДВС Вінницького МУЮ [PERSON] про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.08.2012 року у ВП №32531732 накладений арешт на належний ФОП [PERSON] автомобіль марки ЗАЗ 968М, 1982 року випуску, д.н.з.К9838ВИ (а.с.15). Окрім вказаного майна [PERSON] за життя належала частка у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Вінницької міської Ради народних депутатів 24.06.1993 року (а.с.21). Однак, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького МУЮ №32531732 (а.с.46-88) та змісту листа [PERSON] В ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області від 25.11.2016 року №43683/07-35 (а.с.24) постановою державного виконавця Вишенського В ДВС Вінницького МУЮ [PERSON] від 22.04.2014 року виконавче провадження №32531732 з виконання наказу №7/3/2012/5003, виданого господарським судом Вінницької області 23.04.2012 року, закінчене на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (направлення за підвідомчістю). Постановою головного державного виконавця Вишенського В ДВС Вінницького МУЮ [PERSON] від 15.01.2015 року виконавче провадження №44019665 з виконання наказу №7/3/2012/5003, виданого господарським судом Вінницької області 23.04.2012 року закінчене на підставі п.3 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (у звязку зі смертю боржника). Арешт на все майно [PERSON] було накладено у межах виконавчого провадження №32531732 і не знімався. Виконавче провадження №32531732 закінчене. Арешт на майно [PERSON] у межах виконавчого провадження №44019665 не накладався, а тому знятий бути не може. Виконавче провадження №44019665 також закінчене. Відповідно до ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст.319 ЦК України). У відповідності до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Більше того, згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини (ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»). Таким чином, з огляду на вищевикладене, майно, на яке накладено арешт, наразі належить позивачу в порядку спадкування за законом після смерті 14.10.2014 року чоловіка [PERSON]; виконавче провадження №32531732, в рамках якого був накладений арешт, закінчено, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, а тому є всі достатні підстави для задоволення позову. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved