Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. У своєму позові позивач просить суд розділити майно набуте сторонами під час шлюбу, а саме квартиру [ADDRESS]. Визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] та стягнути судові витрати. У своєму позові позивач посилалась на те, що 17 жовтня 2009 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. З квітня 2014 року вони разом не проживають, так як відповідач зрадив їй ,а тому подальше проживання однією сімєю неможливо. Під час шлюбу 08 липня 2011 року вони придбали квартиру [ADDRESS]. На даний час в цій квартирі вона з сином зареєстрована, відповідач зібрав свої речі та виїхав з квартири. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, просила суд розділити майно набуте сторонами під час шлюбу, а саме квартиру [ADDRESS]. Визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] та стягнути судові витрати. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував їх задовольнити, суду пояснив, що дійсно в період шлюбу була придбана квартира, на даний час позивач з його сином проживає в цій квартирі. Вислухавши позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи та надані суду докази, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 17 жовтня 2009 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 458. В судовому засіданні встановлено, що в період шлюбу, сторони придбали нерухоме майно, яке складається з квартири № 24, розташованої за адресою Дніпропетровська область м. Дніпродзержинськ, вул. Каштанів, буд. № 15, що не заперечується сторонами. Зазначене також підтверджується договором купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 08 липня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON]А, зареєстрований в реєстрі № 515. Відповідно до статті 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно частини 3 статті 368 Цивільного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Ч.1 ст.355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Ч.1 ст. 356 ЦК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно до ч.1 ст.357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За даних обставин, а також враховуючи думку сторін, суд вважає, що право позивача [PERSON] на поділ спільного майна, як визнання за нею право власності на ? частку нерухомого майна на ? частку за відповідачем, є доведеним. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1190,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved