Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Роздільнянської міської ради Одеської області, в якому просить суд встановити факт володіння будинком, що розташований по [ADDRESS] в м.Роздільна Одеської області її матір'ю [PERSON], який складається з наступного: під літерою «А»-житловий будинок, загальною площею 52,80 кв.м., під літерою «а» - веранда, під літерою «Б» - сарай, 1-мостіння, №1-2 - огорожа, «В» - вбиральня; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на будинок, що розташований по [ADDRESS] в м.Роздільна Одеської області та складається з наступного: під літерою «А»-житловий будинок, загальною площею 52,80 кв.м., під літерою «а» - веранда, під літерою «Б» - сарай, 1-мостіння, №1-2 - огорожа, «В» - вбиральня, після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Позов мотивований тим, що вона фактично прийняла спадщину, але при зверненні з заявою до нотаріальної контори нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, який її матір втратила. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Мезецький М.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Представник відповідача Роздільнянської міської ради Одеської області позовні вимоги визнав, просив розглядати справу у його відсутність. Визнання позову мотивував тим, що спірний житловий будинок та господарчі споруди збудовані до 1970 року, тобто до 05.08.1992р., а тому не підлягали прийняттю в експлуатацію на підставі п.3.1 Змін до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року №91, за приписами якого документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Крім того, спірний будинок не значиться в реєстрі без господарського майна та від умерлої спадщини, що ведеться відповідачем. (а.с.31). Заслухавши пояснення позивачки та її представника, вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені докази, оглянувши копію спадкової справи, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: м.Роздільна Одеської області, [ADDRESS]. Факт володіння [PERSON] вказаним житловим будинком з господарськими спорудами по праву власності підтверджується інвентаризаційною справою №2276 (квартал №114) від 14.02.1966р., згідно якої за користувачем [PERSON] рахується житловий будинок, розташований в м.Роздільна Одеської області, [ADDRESS] на земельній ділянці площею 1026 кв.м, який складається з двох житлових кімнат площею 18.20 та 20.80 кв.м., кухні площею 7.40 кв.м, веранди площею 6.40 кв.м, а всього житловою площею 39.00 кв.м, загальною - 52.80 кв.м, 1957 року забудови. Повторна інвентаризація проведена 03.10.1995 року. (а.с.33-37). Інші документи на будинок були втрачені власницею і відновити їх неможливо. Будинок побудований до 1992 року, а тому не підлягав прийняттю в експлуатацію. Документом, який засвідчує відповідність вказаного житлового будинку, побудованого до 05 серпня 1992 року, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил є технічний паспорт від 12.11.2013р., виготовлений ПП [PERSON] Згідно технічного паспорту за даними інвентаризаційної справи №437 житловий будинок, що розташований в м.Роздільна Одеської області, [ADDRESS], рахується за [PERSON] Площа земельної ділянки складає 1026 кв.м. Будинок побудований у 1957 році, складається з наступних приміщень «А» - житловий будинок, «а» веранда - з житлової кімнати площею 18.20 кв.м, житлової кімнати площею 20.80 кв.м, веранди площею 6.40 кв.м, кухні площею 7.40 кв.м, загальною площею 52.80 кв.м, житловою 39.00 кв.м, господарські споруди: літ. «Б» - сарай, І - мостіння, №1-2 - огорожа, літ «В» - вбиральня. Самовільних споруд не виявлено (а.с.9-13). Після смерті [PERSON] спадщину прийняла її донька [PERSON], яка на день смерті матері постійно проживала з нею в спірному будинку та була в ньому зареєстрована, що підтверджується довідкою виконкому Роздільнянської міської ради від 18.09.2014р. № 1947 (а.с.15). Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 15.04.2015р. встановлений факт родинних відносин між [PERSON],, померлою [INFO]., та [PERSON], які є матір'ю та дочкою (а.с.8). 23.15.2015 року [PERSON] звернулась до Роздільнянської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою № 252 про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, на підставі якої заведено спадкову справу № 101/2015 (а.с.23-29). Листом від 30.05.2015 року нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутності правовстановлюючих документів на будинок і рекомендував звернутись до суду (а.с.29). Згідно ст.525 ЦК України (1963 року) спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 526 ЦК України в редакції 1963 року місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст.524 ЦК України в редакції 1963 року передбачені підстави спадкоємства, а саме, що спадкоємство здійснюється за законом та заповітом. За життя [PERSON] не склала заповіт, тому має місце спадкування за законом. В порядку ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року) до першої черги спадкоємців за законом входять діти померлого, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ст. 527 ЦК України (1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Позивачка [PERSON] є дочкою померлої і спадкоємцем першої черги. Інформація про наявність інших спадкоємців у суду відсутня. Ст.548 ЦК України в редакції 1963 року передбачено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст.525 ЦК України 1963р.). Відповідно до ст.549 ЦК України 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном на протязі 6 місяців з дня відкриття спадщини або звернувся в цей термін до нотаріальної контори з заявою по прийняття спадщини. На час розгляду справи в суді право [PERSON] на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] ніким не оспорюється. Відповідно до п.4.15 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п. 4.18 розділу 4 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Вказані обставини вимусили позивачку звернутись до суду. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, дослідивши надані позивачкою докази, суд прийшов до висновку, що право власності [PERSON] на житловий будинок набуте правомірно і відповідало діючому на час його побудови цивільному законодавству. А оскільки позивачка [PERSON] при оформленні спадщини дотримувалась вимог діючого законодавства, і на теперішній час у неї не має іншого шляху захисту її права на спадщину, ніж звернення до суду з вказаним позовом, суд вважає за можливе її позовну заяву задовольнити та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами після смерті матері. Судові витрати позивачем сплачено при зверненні з позовом до суду у повному обсязі. На підставі ст.ст.524,529,548,549 ЦК України в редакції 1963 року,

Outcome: approved