overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] вона знаходиться в юридичному шлюбі з 21 січня 2012 року. Від шлюбу мають повнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалось. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2019 року з причин непереборних розбіжностей у поглядах щодо впорядкування сімейного життя, як побутової сфери, так і відносно стосунків між подружньою парою. Втрачено спільну любов один до одного. У зв`язку з цим вона з серпня 2019 року припинила з відповідачем шлюбні стосунки, мешкає окремо та спільне господарство не веде. Примирення з відповідачем не можливе, тому позивач просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Позивач надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач будь-яких даних про поважність відсутності у судовому засіданні або клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надав. Враховуючи, що відповідач двічі відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства був повідомлений про час та місце розгляду справи за його участі, позивач не заперечує проти розгляду справи у порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути справу заочно і за відсутності сторін у справі. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 січня 2012 року. Їх шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 17 (а.с. 13). Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 14). Згідно частини першої\~статті 110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень\~статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сім`єю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати за доцільне збереження шлюбу між сторонами. Факт, що відповідач не з`яви вся до судового засідання для дачі пояснень, суд розцінює як його небажання відновлювати сімейні стосунки та байдужість до збереження шлюбу. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] вона знаходиться в юридичному шлюбі з 24 грудня 2011 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. Подружні стосунки з відповідачем не склалися. Позивач зазначив, що на теперішній час вони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо. Шлюбні відносини розірвані повністю через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. На теперішній час ведення між ними спільного господарства припинено. Просила суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Позивач та відповідач надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 грудня 2011 року. Їх шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 376 (а.с. 5). Згідно частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сім`єю надалі дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. У позові про розірвання шлюбу, між сторонами неможливо встановити ступінь винуватості будь-якої сторони, у зв`язку з чим, суд вважає необхідним залишити судові витрати на рахунку сторони, що звернулась з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави, за її клопотанням, суд вважає необхідним залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] вона знаходиться в юридичному шлюбі з 24 липня 2015 року. Від шлюбу дітей не мають. Позивач зазначила, що з відповідачем подружні відносини не склались, фактичні шлюбні відносин між ними припинені з липня 2020 року. Між ними відсутнє взаєморозуміння та через різні погляди на сімейне життя вони не підтримують нормальні шлюбні відносини та не можуть вправно реалізувати належні їм права та обов`язки подружжя. Вони стали один для одного далекими людьми, намірів врятувати сім`ю не мають. Між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги. Збереження шлюбу суперечить його інтересам, тому позивач просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Позивач та відповідач надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2015 року. Їх шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, за актовим записом № 1568 (а.с.7). Згідно частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сім`єю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати за доцільне збереження шлюбу між сторонами. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави суд вважає, що позивачу необхідно залишити прізвище « [PERSON] », оскільки вона не заявляла про відновлення дошлюбного прізвища. На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] вона знаходиться в юридичному шлюбі з 25 лютого 2017 року. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки з відповідачем не склалися. Позивач зазначив, що на теперішній час вони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо. Шлюбні відносини розірвані повністю через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. На теперішній час ведення між ними спільного господарства припинено. Просила суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Позивач та відповідач надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 2017 року. Їх шлюб зареєстровано Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 54 (а.с. 7). Сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 8). Згідно частини першої статті 110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сім`єю надалі дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. У позові про розірвання шлюбу, між сторонами неможливо встановити ступінь винуватості будь-якої сторони, у зв`язку з чим, суд вважає необхідним залишити судові витрати на рахунку сторони, що звернулась з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави, за її клопотанням, суд вважає необхідним залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] вона знаходиться в юридичному шлюбі з 26 квітня 2019 року. Від шлюбу дітей не мають. Позивач зазначила, що з відповідачем подружні відносини не склались, фактичні шлюбні відносин між ними припинені. Під час спільного проживання, позивач зрозуміла, що вони не сумісні за своїми поглядами та характерами, подальше спільне життя, примирення та збереження шлюбу є неможливим, тому позивач просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] до судового засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Надали суду заяву з проханням розглянути справу за їх відсутності, не заперечують проти розгляду справи у порядку заочного провадження. Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи двічі сповіщений належним чином, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства, клопотання про відкладення розгляду справи, будь-які письмові заяви від нього до суду не надходили. Враховуючи позицію позивача, та що відповідач двічі відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства повідомлявся про час та місце розгляду справи за його участі, суд вважає необхідним дану справу розглянути заочно та за відсутності сторін. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 квітня 2019 року. Їх шлюб зареєстровано Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 1113 (а.с.6). Згідно частини першої статті 110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сім`єю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати за доцільне збереження шлюбу між сторонами. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] вона знаходиться в юридичному шлюбі з 28 грудня 2007 року. Під час спільного подружнього життя у них народилися діти: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Вони з відповідачем сімейних стосунків не підтримують, сумісного домашнього господарства не ведуть. Причиною розірвання сімейних відносин слугувало те, що між ними відбувалися постійні сварки на різноманітному побутовому підґрунті, а свідками сварок були їхні діти. Спору майнового характеру між ними не існує. Відновлення сімейних стосунків є неможливим, позивач просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач та відповідач у судове засідання не з*явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Позивач на задоволенні позовних вимог наполягає, відповідач визнав позов у повному обсязі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 грудня 2007 року. Їх шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області за актовим записом № 364 (арк.спр. 6). Сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. (арк.спр. 7-8). Жодна із сторін відновлювати сімейні стосунки та зберігати шлюб не бажає. І позивачка, і відповідач вважають, що їх сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя неможливе і що не розірваний шлюб буде порушувати їх особисті інтереси в подальшому. Згідно частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сімєю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений, питання про місце проживання дітей та питання їх матеріального забезпечення перед судом не порушувалось. У позові про розірвання шлюбу, між сторонами неможливо встановити ступінь винуватості будь-якої сторони, у звязку з чим, суд вважає необхідним залишити судові витрати на рахунку сторони, що звернулась з позовом про розірвання шлюбу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] вона знаходиться в юридичному шлюбі з 29 серпня 2015 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки з відповідачем не склалися. Позивач зазначив, що шлюбні відносини припинені з липня 2016 року через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини. З цього часу проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Просила суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Позивач та відповідач надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2015 року. Їх шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 277 (а.с. 5). Сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 4). Згідно частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сім`єю надалі дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. У позові про розірвання шлюбу, між сторонами неможливо встановити ступінь винуватості будь-якої сторони, у зв`язку з чим, суд вважає необхідним залишити судові витрати на рахунку сторони, що звернулась з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави, за її клопотанням, суд вважає необхідним залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] вона знаходиться в юридичному шлюбі з 2 березня 2002 року. Під час спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. З відповідачем вони спільно проживали з моменту одруження до 2004 року. Сімейні відносини між ними не склалися у звязку з різними поглядами на вирішення побутових проблем, в наслідок чого між ними виникали суперечки. З вказаного часу разом не проживають, сімейних стосунків не підтримують, сумісного домашнього господарства не ведуть. Вважаючи, що відновлення та збереження шлюбу неможливе, просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Сторони до судового засідання не з*явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви з клопотанням розглянути справу за їх відсутності, позивач на задоволенні позовних вимог наполягає, просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Єфімова». Відповідач вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.03.2002 року. Їх шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області за актовим записом № 34 (а.с. 10). Сторони мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Жодна із сторін відновлювати сімейні стосунки та зберігати шлюб не бажає. І позивачка, і відповідач вважають, що їх сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя неможливе і що не розірваний шлюб буде порушувати їх особисті інтереси в подальшому. Згідно частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сімєю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений, питання про місце проживання дітей та питання їх матеріального забезпечення перед судом не порушувалось. У позові про розірвання шлюбу, між сторонами неможливо встановити ступінь винуватості будь-якої сторони, у звязку з чим, суд вважає необхідним залишити судові витрати на рахунку сторони, що звернулась з позовом про розірвання шлюбу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved