Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом в інтересах малолітнього сина [PERSON], який обґрунтовує тим, що 07.07.2012 року громадянин України [PERSON] перебуваючи у шлюбі з нею, в якості забезпечення кредитного зобовязання передав в іпотеку набуту у шлюбі житлову будівлю, яка розташована за адресою: м.Суми, вул. Д. Косаренка, буд. 16/1. Передача зазначеної будівлі в іпотеку відбулася на підставі іпотечного договору від 07.07.2012 року. Відповідно до умов іпотечного договору іпотекодержателем став відповідач. Вважає, що порушення полягає в тім, що під час укладення зазначеного іпотечного договору не були враховані права малолітньої дитини [PERSON], який є її сином від першого шлюбу, який не був зареєстрований за адресою: [INFO] але фактично проживав за цією адресою з 2010 року і мав право користуватися житловою будівлею, що була 07.07.2012 року передана в іпотеку, отже укладення та посвідчення договору іпотеки повинно було відбутися виключно при наявності дозволу Служби у справах дітей Сумської міської ради. За таких обставин просить іпотечний договір від 07.07.2012 року укладений між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] визнати недійсним та зняти заборони на відчуження нерухомого майна: житлового будинку під номером 16/ за адресою м.Суми, вул. Д. Косаренка та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м.Суми, перехрестя вул. [PERSON] [PERSON], які належать [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги з підстав зазначених у позові підтримав та просить їх задовольнити. Представник відповідача належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак до суду не зявився. Третя особа приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу [PERSON] повідомлялася про час та місце розгляду справи, однак до суду не зявилась, про причини не явки суд не сповістила. Третя особа [PERSON] повідомлений належним чином про час та місце справи, однак до суду також не зявився, про причини своєї неявки суд не сповістив. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Сумської міської ради також повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак до суду не зявився, згідно наданої заяви просить розглянути справу без участі їх представника не порушуючи прав та законних інтересів дитини. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, вважає, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.07.2012 року [PERSON] перебуваючи у шлюбі з позивачем [PERSON] з метою забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № ВКЛ-2010693 від 07.07.2012 року уклав з ПАТ «Дельта Банк» іпотечний договір (а.с.10-14). Згідно умов п.п. 2.1.1., 2.1.2. зазначеного договору іпотеки [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок розташований за адресою: м.Суми, вул. Д. Косаренка, буд. 16/1 та земельну ділянку, загальною площею 0,0585 га за адресою: м.Суми, перехрестя вул. [PERSON] [PERSON], кадастровий номер: 5910136600:17:022:0022 (а.с.10). На момент передання в іпотеку житлового будинку за адресою: м.Суми, вул. Д. Косаренка, буд. 16/1 в цьому житловому будинку разом з [PERSON] проживали позивач та її малолітній син від першого шлюбу [PERSON], [INFO], який в будинку не зареєстрований (а.с.15,35). Позивач звернувшись до суду з даним позовом в інтересах малолітнього сина [PERSON] просить визнати вищевказаний договір іпотеки недійсним, так як при укладенні та посвідченні цього договору повинен був надаватись попередній дозвіл органу опіки і піклування, оскільки малолітній [PERSON] на момент укладення договору іпотеки проживав та мав право користуватися житловим будинком переданого в іпотеку. Суд вирішуючи справу по суті позовних вимог приходить до наступних висновків. Згідно з положеннями ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям. Відповідно до ст. 177 СК України батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов'язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах. Батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав, зокрема: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; Дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло. За змістом частини шостої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України правочин, що вчинений батьками (усиновлювачами) і суперечить правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей, може бути визнаний судом недійсним. Такий правочин є оспорюваним. За таких обставин вчинення батьками малолітньої дитини певного правочину за відсутності попереднього дозволу органу опіки та піклування порушує установлену статтею 177 СК України заборону. Проте сам по собі цей факт не є безумовним підтвердженням наявності підстав для визнання правочину недійсним. Правочин може бути визнаний недійсним, якщо його вчинення батьками без попереднього дозволу органу опіки та піклування призвело до порушення права особи, в інтересах якої предявлений позов, тобто до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини та/або порушення охоронюваних законом інтересів дитини, зменшення або обмеження прав та інтересів дитини щодо жилого приміщення. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] не мав і не має права власності на будинок за адресою: м.Суми, вул. Д. Косаренка, буд. 16/1. Він набув права користування житлом, - зазначеним будинком, як член сімї власника відповідно до статті 405 ЦК України, статті 18 Закону України «Про охорону дитинства», та зберігає це право протягом часу перебування будинку в іпотеці. Порушення позичальником умов кредитних договорів та в звязку з цим звернення банком стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно імовірні. Проте імовірність виникнення такої ситуації в майбутньому не може слугувати достатньою підставою для висновку про необхідність захисту, шляхом визнання недійсними іпотечних договорів, примарного права малолітнього [PERSON] на збереження саме цієї квартири як місця його проживання. Верховний Суд України в своїй постанові від 20.01.2016 року по справі № 6 - 2940 цс 15, предметом якої був спір про визнання недійсним договору іпотеки, зробив правовий висновок відповідно до якого норма ст. 177 СК України, ст. 16 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», яка передбачає необхідність отримання попереднього дозволу органу опіки і піклування на укладення батьками договору щодо майна, право на яке має дитина, спрямована на захист майнових прав дітей, відтак підставою для визнання недійсним договору щодо майна, право на яке має дитина, за позовом його батьків є не сам по собі факт відсутності попереднього дозволу органу опіки і піклування на укладення такого договору, а порушення в результаті його укладення майнових прав дитини. Слід зазначити, що малолітній [PERSON], як мешканець будинку за адресою: м.Суми, вул. Д. Косаренка, буд. 16/1, який має право користування житлом, не може бути виселений із неї без надання іншого постійного житла й у тому випадку, якщо на квартиру як на предмет іпотеки банк зверне стягнення. Крім того, як вбачається з п. 3.1.5. договору іпотеки при укладенні цього договору іпотекодавцем враховані інтереси дітей та інших членів сімї і осіб, які мають право користуватися даним предметом іпотеки (при їх наявності). Враховуючи вищевикладене позовні вимоги [PERSON] в інтересах малолітнього сина [PERSON] про визнання недійсним іпотечного договору від 07.07.2012 року задоволенню не підлягають. Крім того, не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] в частині зняття заборони відчуження нерухомого майна: житлового будинку та земельної ділянки за вищевказаними адресами, оскільки зазначене майно було передано в іпотеку і такий договір іпотеки є дійсним, тому законних підстав для зняття заборони на вказане майно не має.

Outcome: dismissed