Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тернопільська районна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, а саме, на 2/5 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, загальною площею 100,0 кв. м., житловою площею 63,2 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , посилаючись на те, що після смерті її матері відкрилась спадщина за заповітом на частки даного житлового будинку. Однак, постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки було виявлено, що відсутній правовстановлюючий документ та державна реєстрація права власності на даний житловий будинок. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, однак від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тернопільської районної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без участі їх представника. Перевіривши, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. [INFO] померла баба позивача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 28.12.1995 р. Дубівецькою сільською Радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 19. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 24.04.2014 р. Дубівецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 5. Після їх смерті відкрилася спадщина на все належне їм майно, зокрема, на частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Даний житловий будинок мав статус колгоспного двору, який зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 03.05.1991 р. та записано в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 74, про що свідчить інформаційна довідка Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації за вих. № 489 від 08.04.2019 р. Крім цього, з інформаційної довідки Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації за вих. № 489 від 08.04.2019 р. вбачається, що станом на 01.01.2013 р. державна реєстрація права власності на житловий будинок по [ADDRESS] , в бюро не проведена. Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації за вих. № 503 від 09.04.2019 р. вбачається, що по обліку будинковолодіння [ADDRESS] рахується за: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Загальна площа житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд становить 100,0 кв. м., житлова 63,2 кв. м., зокрема, складається з житлового будинку з житловою прибудовою і підвалом літ. «А», літньої кухні з прибудовою, тамбуром і підвалом літ. «Б», хліва літ. «В», господарської будівлі літ. «Г», погребу літ. «П2», огорожі літ. «1, 3», криниці літ. «К», септика літ. «4». Дозвільні документи на будівництво вбиральні літ. «Е» та хліва літ. «Є» замовником [PERSON] не надано. У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 501/2014 року, після смерті [PERSON] , за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом. 20 грудня 2019 року до Тернопільської районної державної нотаріальної контори надійшла заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від [PERSON] , яка діє від імені та в інтересах [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 04 березня 2019 року за реєстровим № 3-10. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Згідно інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 09 квітня 2019 року за № 503, по обліку бюро: частка будинковолодіння [ADDRESS] рахується за померлою [INFO] [PERSON] , інша частка за її мамою [PERSON] , яка померла [INFO] , після якої вона прийняла спадщину але не оформила своїх спадкових прав. Відповідно до матеріалів спадкової справи [PERSON] було складено заповіт, посвідчений Дубовецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 24.09.2012 р. за реєстровим № 146, згідно якого вона заповіла все належне майно позивачу [PERSON] . У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991р.). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 р. мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні: б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних: г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України - Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Оскільки вищевказаний житловий будинок побудовано до 15.04.1991р. (до введення в дію Закону України «Про власність») спадкодавець як член колишнього колгоспного двору набув на нього право сумісної власності, причому це право збереглося за ним і після припинення колгоспного двору в результаті введення вдію вказаного Закону. Статус майна колгоспного двору був врегульований ст.ст. 120-126 ЦК УРСР 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин. Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, вказане домоволодіння належало вищезазначеним шести членам колгоспного двору в рівних частинах на праві сумісної власності, тобто, по 1/6 частині кожному. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] , однак спадкові права за життя не оформила. Позивач [PERSON] звернулася до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане майно після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , однак, постановою нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки було виявлено, що відсутній правовстановлюючий документ та державна реєстрація права власності на даний житловий будинок. Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавець не отримав за життя правовстановлюючих документів на належне майно та не здійснив державної реєстрації свого права власності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за [PERSON] права власності на 2/5 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, зокрема, з житловим будинком з житловою прибудовою і підвалом літ. «А», літньою кухнею з прибудовою, тамбуром і підвалом літ. «Б», хлівом літ. «В», господарською будівлею літ. «Г», погребом літ. «П2», огорожею літ. «1, 3», криницею літ. «К», септиком літ. «4», загальною площею 100,0 кв. м., житловою площею 63,2 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] .

Outcome: approved