Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог посилається на те, що 28 серпня 2010 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого народився син [PERSON], [INFO]. Однак, спільне життя з відповідачем не склалося, протягом шлюбу сімейні відносини поступово погіршувались, більше шести місяців вони проживають окремо, вони не повязані спільним побутом та веденням спільного господарства, тому їх шлюб фактично припинив своє існування. Вважає, що за таких обставин подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому просить суд його розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, проте подала до суду заяву, відповідно до якої просить справу слухати у її відсутність, позов підтримує повністю, також зазначила, що за наданий судом термін вони з відповідачем не примирились. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, відповідно до змісту якої просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю, за наданий судом термін вони з позивачем не примирились. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 081817 від 28 серпня 2010 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Старосинявського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 39. Від даного шлюбу у сторін є дитина, син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І-БВ № 174082 від 08 травня 2012 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старосинявського районного управління юстиції у Хмельницькій області. Ч. 1 ст. 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. За нормами ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживав заходів щодо примирення подружжя, сторонам надавався строк для примирення терміном один місяць. Однак примирення між ними не відбулося, стосунки між подружжям не змінились. Судом встановлено, що сторони подружніх відносин не підтримують, більше шести місяців проживають окремо, вони не повязані спільним побутом та веденням спільного господарства, спільним вирішенням питань життя сімї, між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного. Шлюб існує лише формально. Таким чином, судом встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам. Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, а також визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 28 серпня 2010 року.

Outcome: approved