Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи його тим, що 01.06.1996 року вони з відповідачем уклали шлюб, зареєстрований 01.06.1996 року у Центральному відділі РАГСу м. Києва. Вказує, що з відповідачем у них є спільна дочка [PERSON] , [INFO] , що на даний момент проживає з нею. Зазначає, що 07.08.2002 року шлюб між ними було розірвано. При розлученні [PERSON] зобов`язався сплачувати аліменти в розмірі 25% від заробітної плати на її користь, які відраховували на її рахунок в Райффайзен Банк Аваль. Однак, остання виплата була в травні 2010 року. В цей самий період відповідач перевівся з Мукачівської військової частини на службу до Львова. Відповідач є офіцером старшого офіцерського складу Української - звання майор, на сьогоднішній день проходить службу у в/ч [NUMBER] . Після зміни місця служби відрахування аліментів припинилося. Вважає, що відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України\~ обов`язку утримувати свою дитину, хоча його заробітна плата достатньо висока і дозволяє це робити, а також жодним чином не приймає участі у вихованні своєї доньки [PERSON] . Натомість батьки відповідача допомагали сумою 500 грн. на місяць зі своєї пенсії, що не зобов`язані робити. На 01 квітня 2015 року борг відповідача склав приблизно 20000 гривень, враховуючи допомогу батьків відповідача. На сьогоднішній день [PERSON] навчається в Словацькій республіці на першому курсі і її навчання буде продовжуватися до травня 2019 року, самій матері важко її утримувати, оскільки вона має тяжке матеріальне становище. Таким чином, просить суд щомісячно стягувати із [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , до її повноліття, а також як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 від його заробітку, починаючи із дня пред`явлення цього позову. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак, подала суду заяву від 24.06.2015 року, в якій просить розглянути справу без її участі. Проти заочного рішення не заперечує. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить розглянути справу за наявними в ній матеріалами. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 8800015481353/8175000326325). Третя особа [PERSON] свою явку у судове засідання не забезпечила, про причини неявки суд не повідомила. Окрім цього, 22.06.2015 року до суду з м. Ходорів, в. 16 липня б1Г кВ 12 надійшло термінове електронне повідомлення № 2, у якому відправником зазначено відповідача [PERSON] , при цьому відправник просить не розглядати його справу без його участі, так як він не може наразі бути присутній при розгляді справи, бо знаходиться в зоні АТО. Зазначає, що копії, що були надіслані, він не отримав, так як невірно вказана адреса частини, де він проходить службу. Просить копії ухвал і додатків вислати на його домашню адресу і надрукувати на своєму сайті. Ознайомившись з вказаним електронним повідомленням, суд дійшов висновку, що дане клопотання, адресоване суду особою, яку суд не в змозі встановити, не підлягає задоволенню з огляду на наявні у ньому суперечливі обставини та враховуючи наступне. Відправник обґрунтовує неможливість [PERSON] бути присутнім на розгляді справи перебуванням в зоні АТО, водночас надсилаючи електронне відправлення з м. Ходорів, яке є містом районного підпорядкування Жидачівського району Львівської області, та не є зоною, де проходять антитерористичні дії. Крім того, відправник зазначає, що копії, які були йому надіслані, він не отримав, так як не вірно вказана адреса частини, де він проходить службу. Однак, усі надіслані на адреси, вказані позивачем, відповідачу [PERSON] поштові відправлення рекомендованим шляхом отримані останнім, що підтверджують повернуті на адресу суду рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 8800015370470/8960000067863), (штрихкодовий ідентифікатор 8800015481353/8175000326325) з відміткою про одержання поштового відправлення особисто з розпискою про одержання, а одне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 8800015319823/8113400093111) з відміткою про отримання повідомлення за довіреністю Куницьким з підписом про отримання. Суд констатує, що за даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 8800015319823/8113400093111) 23 травня 2015 року представником за довіреністю Куницький отримано поштове відправлення, у якому згідно із супровідним листом суду від 12.05.2015 року №308/3929/15-ц було вкладено сам супровідний лист, копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з додатками та судову повістку про виклик у суд. Враховуючи вказані заяви учасників судового процесу справа розглянута в порядку\~ст. ст. 158, 169 ЦПК України за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до\~ст. 224 ЦПК України\~суд ухвалив проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, враховуючи, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши забрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, приходить до наступного висновку. Як встановлено з матеріалів справи, 07.08.2002 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис № 169, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 07.08.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Мукачівського міського управління юстиції Закарпатської області. У позивача з відповідачем є спільна донька: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 09.06.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міського управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис № 865. Судом також встановлено, що [PERSON] навчається в Словацькій республіці на першому курсі і її навчання буде продовжуватися до травня 2019 року, що підтверджується довідкою про навчання у середній спеціалізованій школі торгівлі та послуг з перекладом. Судом також встановлено, що [PERSON] змінив місце служби у зв`язку з розформуванням військової частини, яка знаходилася за адресою: [ADDRESS] ). Адреса місця служби відповідача [PERSON] на сьогоднішній день: [ADDRESS] , [NUMBER] від 16.04.2015 року. Після зміни місця служби відрахування аліментів припинилося, доказів протилежного суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року (редакція зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), ратифікованою Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року за № 789-XІІ), яка посилається на Декларацію прав дитини, прийняту Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. За ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача у частині стягнення щомісячно із [PERSON] , [INFO] , на її користь аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , до її повноліття у розмірі ? від його заробітку, починаючи із дня пред`явлення позову, підлягають задоволенню. Разом з тим, так як [PERSON] 18 років виповниться тільки 18 жовтня 2015 року, на той час вона продовжуватиме навчання та у зв`язку з цим потребуватиме матеріальної допомоги позивач просить суд стягувати з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] як повнолітньої дитини, що продовжує навчання у розмірі ? від його заробітку. Згідно з вимогами ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Однак, беручи до уваги, що [PERSON] досягне повноліття лише з 18.10.2015 року, вищенаведена вимога є передчасною, оскільки не може бути реалізована на даний момент. Суд також вважає, що у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України 243,60 грн. судового збору На підставі наведеного та

Outcome: approved