Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, просить суд: 1) змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , згідно з рішенням суду від 05.12.2014 року з 400,00 грн. на 3 800,00 грн, стягнувши з [PERSON] на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , 3 800,00 грн щомісячно (з індексацією відповідно до закону), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви; 2) припинити виконання виконавчого листа № 755/28170/14-ц, що був виданий 28 січня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва на виконання рішення суду від 05 грудня 2014 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі 400,00 грн щомісячно, та відкликати його. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебували в шлюбі з 12 січня 2008 року по серпень 2014 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2014 року з відповідача стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 400,00 грн щомісячно, починаючи з 17 жовтня 2014 р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач офіційно отримує близьку до мінімальної заробітну плату, однак позивачу відомо, що він отримує значно більший дохід, оскільки займається різного роду підробітками, приховує свій заробіток. З 2014 року життєві обставини позивача суттєво змінились, в неї народилось двоє дітей від іншого шлюбу, тому на її утриманні перебуває троє дітей. Сплачувані відповідачем аліменти на утримання дитини у розмірі 400,00 грн не можуть належним чином забезпечити потреби дитини, її нормальне існування, фізичний та духовний розвиток. Позивач ніде не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Єдиним джерелом доходу позивача є заробітна плата її чоловіка та соціальна допомога у розмірі 860,00 грн щомісячно. З 11 листопада 2016 року відповідач працевлаштований та має регулярний щомісячний заробіток. 25 жовтня 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено право подати заяви по суті справи та визначено відповідні процесуальні строки. Відзив, що надійшов до суду 28 листопада 2020 року від відповідача, з доказами на його обґрунтування, судом вважається неподаним, оскільки при його направленні відповідач не дотримався вимог ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України щодо необхідності надати відзив іншим учасникам процесу, про що відповідач був повідомлений судом, однак в подальшому вказаних порушень не усунув. Інших заяв по суті справи від сторін не надійшло. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як убачається з матеріалів справи, з 12 січня 2008 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Дніпровського районного суду м. Києва № 755/19507/14-ц від 22 серпня 2014 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва № 755/28170/14-ц від 05 грудня 2014 року частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 400,00 грн щомісячно, починаючи з 17 жовтня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. 13 березня 2015 року державним виконавцем державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження ВП № 46855774 з примусового виконання виконавчого листа № 755/28170/14-ц, виданого 28 січня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] 23 квітня 2015 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Від шлюбу з [PERSON] позивач, [PERSON] , має малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Малолітня [PERSON] проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Із трудової книжки [PERSON] убачається, що останній наказом ТОВ «ІТЦ ІВІК» від 29 травня 2017 року був прийнятий на роботу на посаду інженера сервісного центру. Згідно із довідкою № 3778, виданою 09 жовтня 2019 року Центром по нарахуванню та виплаті пенсій та допомог, [PERSON] знаходиться на обліку в УПСЗН Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини, з січня по вересень 2019 року всього 7 740,00 грн. На утримання малолітньої дитини [PERSON] позивачем здійснюються витрати, в тому числі на придбання продуктів харчування та ліків, одягу та взуття, шкільного приладдя, відвідування гуртків тощо, що підтверджується відповідними чеками та квитанціями. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За приписами ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейного кодексу України. За приписами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, факту проживання малолітньої дитини разом з матір`ю та перебування на її утриманні, тоді як, відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Судом встановлено, що підставою для збільшення розміру стягуваних аліментів є зміни у сімейному стані позивача та наявність на даний час на її утриманні, окрім малолітньої доньки, [PERSON] , 2008 року народження, іще двох малолітніх дітей, 2015 та 2016 року народження, а також підвищення рівня інфляції, зростання рівня споживчих цін, з одночасною зміною у бік збільшення дійсних потреб дитини та відповідно витрат на їх забезпечення, що у сукупності свідчить про те, що розмір аліментів, раніше визначений рішенням суду, є недостатнім для належного утримання дитини. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2 218 грн, з 1 липня - 2 318 грн, з 1 грудня - 2 395 грн. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.ст. 194 - 197, 274 Сімейного кодексу України. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Виходячи з положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Судом враховується, що відповідач є особою працездатного віку, працевлаштований, тому має можливість для виконання свого батьківського обов`язку щодо матеріального утримання власної дитини, яка потребує нового одягу, взуття, лікування, навчання, інших заходів для повного і гармонійного розвитку особистості. Збільшення на законодавчому рівні прожиткового мінімуму на дитину є підставою для збільшення розміру аліментів, визначеного рішенням суду, у розумінні ст. 192 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, враховуючи встановлений законодавцем прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, зміни у сімейному стані позивача та фактичне перебування на її утриманні трьох неповнолітніх дітей, підвищення рівня інфляції та зростання рівня споживчих цін, що призвело до фактичного збільшення витрат на утримання спільної малолітньої дитини сторін, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 Сімейного кодексу України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вважає за можливе частково задовольнити позов та збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Дніпровського районного суду Київської області від 05 грудня 2014 року у справі № 755/28170/14-ц, що стягуються з [PERSON] на користь позивача на утримання малолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , з 400,00 грн до 2 218,00 грн, щомісячно з урахуванням індексації, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини, судом враховується, що позивачем не доведено належними та допустимим доказами здійснення нею витрат на утримання дитини саме у розмірі 7 600 грн або більшому, що було б підставою для стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі 3 800 грн, виходячи із принципу рівності обов`язків батьків щодо дитини. Оскільки в силу п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач була звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, з урахуванням ч.6 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial