Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, [PERSON], в якому просить: встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що [PERSON], [INFO], є племінницею [PERSON], [INFO]; встановити факт прийняття [PERSON] спадщини за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на підставі спадщини за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. В обґрунтуванні позовної заяви позивач зазначає, що їй відповідно до Свідоцтва № 1959 про право власності на житло, виданого Одеською залізницею 15 грудня 1993 року, належить 1/3 частина квартири [ADDRESS]. Інші рівні частки квартири належать відповідачці, яка є дочкою позивачки та [PERSON]. З 15.07.1983 року до цього часу позивачка проживає у зазначеній квартирі, що підтверджується відміткою у паспорті позивачки, а також Довідкою КП ЖКС «Фонтанський від 24.03.2014 року. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації актів громадського стану Жовтневої райадміністрації виконкому Одеської міськради 08 листопада 2000 року. Після закінчення шестимісячного терміну, встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] для отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на що отримала відповідь за № 39/02-14 від 12.03.2012 року в якій зазначено, що серед представлених позивачкою документів відсутні ті, що підтверджують родинні відносини між нею та померлою, в зв'язку з чим їй було запропоновано представити до нотаріальної контори недостатні документи, а в разі їх відсутності звернутися до місцевого суду за захистом своїх прав. Позивачка вважає, що є спадкоємицею за померлою за правом представлення, як племінниця спадкодавиці, яка була тіткою позивачки, рідною сестрою батька позивачки, [PERSON], а тому має право успадкувати ту частку спадщини, яка належала б за законом її батьку якби він був живим на час відкриття спадщини, а саме 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Зазначену частину квартири вона прийняла, як спадщину, проживаючи в квартирі до та після смерті спадкодавиці. Батько позивачки, [PERSON], [INFO], помер [INFO] року. Архівних документів, які б прямо свідчили про те, що він та спадкодавиця [PERSON], [INFO], були рідними братом та сестрою не зберіглося, про що можуть свідчити довідки за № 1971 від 01.02.2007 року та за № П-296 від 0703.2014 року, отримані з державного архіву Одеської області, які побічно підтверджують факт родинних відносин, а саме те, що батько позивачки [PERSON], [INFO] та спадкодавиця [PERSON], [INFO], були рідними братом та сестрою. В даний час у позивачки із відповідачкою виник спір стосовно того, хто є спадкоємцем за померлою [PERSON] та власником спадкового майна, зазначеної частини квартири. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у його відсутності за наявними матеріалами, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Вiдповiдач у судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення була повідомлена належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає. Третя особа, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON], у судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином, згідно письмової заяви просить справу розглядати у її відсутності, проти позову заперечень не має. Представник третьої особи, Шостої Одеської державної нотаріальної контори, у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання Шоста Одеська державна нотаріальна контора повідомлялася належним чином, згідно письмової заяви просить справу розглядати у відсутності її представника. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі суттєві обставини справи та перевіривши їх наявними доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва № 1959 про право власності на житло, виданого Одеською залізницею 15 грудня 1993 року, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що є донькою позивачки, в рівних долях належить квартира [ADDRESS], загальною площею 57,5 кв.м. Право власності зазначених осіб на квартиру було зареєстроване в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації 07 червня 1994 року. Згідно довідки № 197 від 24.03.2014 року, виданою Дільницею № 3 КП ЖКС «Фонтанський», [PERSON], [INFO] постійно проживала та була постійно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 18.01.1991 року по день смерті 07.11.2000 року. Відповідно до довідки б/н, виданої Дільницею № 3 КП ЖКС «Фонтанський» 24.03.2014 року позивачка проживає за адресою: [ADDRESS]. Із вищезазначених документів вбачається, що позивачка та спадкодавиця [PERSON] сумісно проживали за адресою: [ADDRESS] з 18.01.1991 року до смерті останньої 07.11.2000 року. Позивачка проживає в зазначеній квартирі до цього часу. [INFO] року, після смерті [PERSON], відповідно до ст.1220 ЦК України, відкрилась спадщина на належну їй на праві власності 1/3 частину вищевказаної квартири. Згідно із спадковою справою померлої [PERSON], наданою до суду приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], спадкоємців першої, другої, третьої черги у померлої не має. Проживаючи у вищезазначеній квартирі та користуючись всією квартирою і після смерті [PERSON], позивачка фактично прийняла спадщину у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] за спадкодавицею [PERSON] Відповідно до Свідоцтва про смерть, зареєстрованого в бюро ЗАГС м.Одеси 17.02.1969 року, [PERSON] помер [INFO] року. Згідно архівної довідки № 1971, виданої Державним архівом Одеської області 01.02.2007 року [PERSON] народилась [INFO] року, батько: [PERSON], мати: [PERSON]. Відповідно до архівної довідки № П-296, виданої Державним архівом Одеської області 07.03.2014 року, [PERSON] народився [INFO] року (за старим стилем). Його батьки: [PERSON] та його дружина [PERSON]. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] та є сусідкою позивачки, пояснила, що їй відомо про те, що позивачка та померла [PERSON] мали родинні зв'язки, а саме остання була рідною тіткою позивачки, рідною сестрою її батька [PERSON], якого вона також особисто знала. Крім того, свідок [PERSON] пояснила, що позивачка та [PERSON] біля десяти років проживали одною сім'єю в одній квартирі за адресою: [ADDRESS], вели спільне господарство та бюджет до самої смерті [PERSON] у 2000-му році. Відповідно до ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1266 цього Кодексу. Право на спадщину виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст.1264 ЦК України, в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1266 ЦК України закріплено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Позивачка є спадкоємцем за померлою за правом представлення, як племінниця спадкодавця, яка має право успадкувати ту частку спадщини, яка належала б за законом її батьку, братові спадкодавця, якби він був живим на час відкриття спадщини. Батько позивачки, [PERSON], був рідним братом спадкодавці [PERSON], що підтверджується свідченням у судовому засіданні свідка [PERSON], а також архівними довідками № 1971 від 01.02.2007 року та № П-296 від 07.03.2014 року виданими Державним архівом Одеської області. Відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеню спорідненості включно, причому родичі більш близького ступеню спорідненості усувають від права на спадщину родичів більш далекого ступеню спорідненості, а тому відповідачка є родичем більш дальнього ступеню споріднення чим позивачка, а тому відповідачка не має першочергового, перед позивачкою права на спадкове майно померлої. Згідно з ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Після смерті спадкодавиці позивачка не подавала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини за спадкодавицею [PERSON]. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Із змісту ч.6 ст.253 ЦПК України витікає, що справи, в яких розглядається вимога про встановлення фактів, що мають юридичне значення розглядаються в порядку цивільного судочинства на загальних підставах, якщо із позову вбачається що між сторонами існує спір про право. Згідно з ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право заперечується чи не визнається іншою особою. Статтею 41 Конституції України визначено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і є непорушним. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд, вважає позовні вимоги обґрунтованими та законними, а позов таким, що підлягаючим задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved