Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є опікуном неповнолітнього [PERSON], який зареєстрований за адресою: [INFO]. За даною адресою також зареєстрований [PERSON], який з 1997 року в даній квартирі не проживає, власних речей та майна не має. Відповідач жодного разу не сплачував за комунальні послуги, не приймав участі в утриманні житла. Наявність реєстрації відповідача в квартирі перешкоджає реалізації права на отримання субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 55 будинку № 19 по вул. Механізаторів в м. Камянське. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась. Надала заяву з проханням справу розглядати за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник Позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 224 та відповідно до ч.1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред'явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі розпорядження адміністрації Південного району Камянської міської ради № 20-р від 16.03.2017 року призначено опікуном над неповнолітнім [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7). Відповідно до довідки № 2/17232 від 25.07.2017 року про склад сімї, виданої ТОВ «ЄРЦ КП», в зазначеній квартирі зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Частинами 1, 2 ст. 71 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК УРСР) передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Згідно зі ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з актом КП КМР «УКОЖФ» від 25.07.2017 року, [PERSON] з 1997 року за місцем реєстрації не проживає (а.с. 4). З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач відсутній за місцем реєстрації понад шість місяців без поважних причин, суд приходить до висновку, що в цій частині позов слід задовольнити. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Outcome: approved