Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача ТОВ«ВІМАП-ТРАНС» про відшкодування матеріальної а моральної шкоди,заподіяної внаслідок ДТП та просить стягнути з відповідача франшизу у розмрі 2 600 грн., моральну шкоду у сумі 3000 грн. та судові витрати. Вимоги позову обґрунтовує тим, що 29.12.2020 по пр-ту Ватутіна у м. Києві сталось ДТП, а саме [PERSON] керуючи автомобілем «Scania R 400» д/н [NUMBER] , що належить ТОВ ВІМАП-ТРАНС» порушив ПДР, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Hyndai Accent» д/н [NUMBER] під керуванням позивача, та який належить їй на праві власності. Внаслідок зазначеної ДТП позивачу було завдано матеріальних збитків. Згідно складеного на місці ДТП повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) вказана ДТП сталась з вини [PERSON] . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Перша», поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/4359782 від 07.05.2020. Страхова сума визначена полісом за шкоду завдану майну становить 130 000 грн., розмір франшизи - 2 600 грн. Позивач 31.12.2020 звернулась із заявою до ПрАТ «СК «Перша» для визнання випадку страховим та для визначення розміру страхового відшкодування. 10.02.2021 ПрАТ «СК «Перша» самостійно визначено розмір страхового відшкодування у сумі 33 119,09 грн. та виплатила позивачу у сумі 30 519,09 грн. віднявши при цьому розмір франшизи 2 600 грн. Також позивач вказує, що в результаті пошкодження її автомобіля та невиконання відповідачем свого обов`язку зі сплати франшизи їй були завдані душевні страждання, внаслідок зазначеного просить відшкодувати моральну шкоду у розмірі 3 000 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10.09.2021 відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 19.10.2021 від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІМАП-ТРАНС» надійшов відзив на позов, відповідно до якого сторона відповідача просила в задоволенні позовних відмовити частково, а саме не заперечує щодо стягнення розміру франшизи у сумі 2 600 грн. зазначивши при цьому, що позивач не зверталась з метою досудового врегулювання спору до відповідача, а відтак у відповідача не було можливості добровільно сплатити зазначену суму. Просить відмовити у задоволенні вимоги щодо стягнення моральної шкоду, оскільки позов не містить належних доказів її заподіяння позивачу. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 29.12.2020 в м. Києві по вул. Генерала Ватутіна трапилася ДТП за участю автомобіля «Scania R 400» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Hyndai Accent» д/н [NUMBER] під керуванням позивача. Автомобіль «Hyndai Accent» д/н [NUMBER] на праві власності належить [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Автомобіль «Scania R 400» д/н [NUMBER] належить ТОВ «ВІМАП-ТРАНС» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . 29.12.2020 [PERSON] та позивачем було оформлено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. При цьому, у графі «Мої зауваження» зазначено про те, що [PERSON] вину у скоєнні ДТП визнає. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу«Scania R 400» д/н [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «Перша» згідно полісу АР/4359782 , яке виплатило позивачу в рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП суму в розмірі 30 519,09 грн., що підтверджується листом за вих. № 4062/с від 25.05.2021 року. Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладені договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Відповідно до вимог п.п. 8,9 ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Статтею 526 ЦК України, визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Згідно зі ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Разом з тим, відповідачем відповідно до норм чинного законодавства та умов полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не компенсовано позивачу франшизу у сумі 2 600, 00 грн., а тому остання підлягає примусовому стягненню з відповідача. Що стосується заявленої позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. А згідно з ч. 3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Позивачем не надано доказів на підтвердження вимог про те, що діями відповідача, йому було завдано моральну шкоду, яка спричинила моральні страждання, що виникли в зв`язку з ушкодженням автомобіля внаслідок ДТП та невиплатою відповідачем розміру франшизи, у зв`язку з чим суд вважає вимоги в цій частині необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: partial