Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою №9, що знаходиться по вул. Б. Бойчуків, 15 в м. Тернополі. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що вищевказана квартира є кооперативною, яка ним повністю викуплена та на даний час він виготовляє документи на право власності. У даній квартирі зареєстрований його син відповідач [PERSON], однак останній за даною адресою не проживає з 2001 року та не зявляється, щоб знятися з реєстраційного обліку, а тому просить визнати його таким що втратив право на житло, у звязку з необхідністю припинення нарахувань по комунальних послугах на відсутнього члена сімї. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених в уточненій позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання суд не повідомив. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки, щодо заочного вирішення справи не заперечує позивач. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно довідки ПМП» СОВР» № 38 від 11.09.2018 року [PERSON] є членом будівельного кооперативу «Надзбручанець» та проживає у кооперативній квартирі [ADDRESS]. Пайовий внесок за квартиру сплачений повністю, будинок прийнятий в експлуатацію в 1982 році. Відповідач [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою [INFO] з 25.06.1982 року. Згідно акту комісії ПМП «СОВР» від 02.07.2018 року та 16.07.2018 року, відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суб'єктами права приватної власності, згідно ст.325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи. Відповідно до ч.І ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. У відповідності до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в кооперативній квартирі [ADDRESS] більше шести місяців. Відповідачем в судове засідання не було представлено, а судом не здобуто доказів, що відповідач [PERSON] проживає в спірній. За таких обставин суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 9, що знаходиться по вул. Б. Бойчуків, 15 в м. Тернополі. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved