Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] акціонерного товариства «Дельта Банк», відділення ПАТ «Дельта Банк» в м.Сєвєродонецьку про стягнення заборгованості за депозитними договорами, посилаючись на те, що вона є суддєю у відставці та вкладником ПАТ «Дельта Банк». Депозитні договори у кількості пяти штук, було укладено в Антрацитівському відділенні ПАТ «Дельта банк». Строк дії договорів закінчився у різний час, останнього 04.01.2015 року. У звязку з ситуацією, що склалася на території Луганської та Донецької областей, захопленням її міста терористами, проведенням АТО, а також негативною економічною ситуацією в ПАТ «Дельта Банк», в червні 2014 року Антрацитівське відділення ПАТ «Дельта Банк» припинило свою роботу у м.Антирацит та продовжило свою роботу в м.Сєвєродонецьку, у Сєвєродонецькому відділенні ПАТ «Дельта Банк», за адресою вул.Донецька, 52, під керуванням того самого завідувача [PERSON] Після закінчення строку дії договорів позивач неодноразово зверталась з заявами про повернення вкладів, однак їй декілька разів видали кошти маленькими частками, заяви про повернення повної суми вкладів ігонорували, до теперішнього часу сума депозитів не повернуто, у звязку з чим позивач була вимушена звернутися з даним позовом до суду і просить стягнути з ПAT «Дельта Банк» та Сєвєродонецького відділення №380236 AT «Дельта Банк» на її користь грошові кошти по депозитному договору № 005-12520-120713 від 12.07.2014 р. банківський депозит «Найкращий Пенсійний» в гривнях на суму 334000 грн., з відсотками-402995грн.; за договором за № 017-12520 -170714 від 17.07.2014 р. банківський депозит «Лояльний» в гривнях на 200000 грн., з відсотками в сумі 202 353 грн.; за договором за №005-12520-121113 від 12.11.2013 р. банківський депозит «Найкращий Пенсійний» в гривнях на 204000 грн.; за договором за № 015-12520-31213 від 30.12.2013 р. банківський депозит «Найкращий від Миколая» в гривнях на суму 56243 грн., а всього 663000,00 грн. (шістсот шістдесят три тисяч грн.) в рівних частках. Позивач в судове засідання не зявилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, в разі неявки представника відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, причини неявки суду не повідомив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать корінці рекомендованих повідомлень. Раніше надавав суду заяви про закриття провадження по справах та письмові заперечення на позов де зокрема зазначав, що право власності на кошти вкладника до банку не переходить, а залучаються лише на зберігання, та переходять в управління, після переведення депозитних коштів на поточний рахунок, такі кошти втрачають статус вкладних. Жодним договором та нормативно-правовим актом не передбачена можливість стягнення з банку коштів, які належать клієнту та зберігаються на його рахунку, оскільки банк не набуває право власності на ці кошти. Позивачем не було надано банку жодних належно оформлених розпоряджень щодо перерахування коштів або проведення інших операцій щодо коштів, що знаходяться на поточних рахунках банку. Проводити операції з вилучення грошових коштів, розрахунків позивач могла і на РОS-терміналах, в інших банках, країнах, сплативши при цьому комісію банків за проведення операцій. А також зазначає, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №51 від 02.03.2015р. в ПАТ «Дельта Банк» з 03.03.2015р. діє тимчасова адміністрація. Відповідно до п.1, п.2 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Забороняється примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладання арешту на кошти та майно банку. На підставі викладеного просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представник відповідача відділення ПАТ «Дельта Банк» в м.Сєвєродонецьку в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вивчивши заперечення відповідача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено та це не заперечується сторонами, що 12.07.2013 року в м.Антрацит між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено договір № 005-12520-120713 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий Пенсійний» у гривнях. Сума вкладу 269580,00 грн. Строк залучення вкладу до 17.07.2014 року, строк дії до повного виконання сторонами своїх зобовязань. 17.07.2014 року в м.Антрацит між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено договір № 017-12520-170714 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у гривнях. Сума вкладу 200000,00 грн. Строк залучення вкладу до 16.08.2014 року, строк дії до повного виконання сторонами своїх зобовязань. 12.11.2013 року в м.Антрацит між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено договір № 005-12520-121113 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий Пенсійний» у гривнях. Сума вкладу 119000,00 грн. Строк залучення вкладу до 17.11.2014 року, строк дії до повного виконання сторонами своїх зобовязань. 30.12.2013 року в м.Антрацит між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено договір № 015-12520-301213 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях. Сума вкладу 56243,00 грн. Строк залучення вкладу до 04.01.2015 року, строк дії до повного виконання сторонами своїх зобовязань. З заданих суду позивачем заяв від 12.01.2015 року, 26.02.2015 року, претензії від 12.01.2015 року адресованих як завідувачу відділенням так і керівництву ПАТ «Дельта Банк», а також [PERSON] Директорів АТ «Дельта Банк» [PERSON] вбачається, що позивач неодноразово зверталась до відповідачів з вимогами про повернення банківських вкладів. Ніяких рішень не прийнято, відповідей не надано. Згідно умов договорів, їх автоматична пролонгація умовами не передбачена (окрім договору 017-12520-170714 п.1.11), передбачено дострокове припинення дії договорів, в разі якого вкладник повинен повідомити банк не менш ніж за 3 банківські дні до очікуваної дати повернення вкладу. Дані обставини не заперечує відповідач, що підтверджується його запереченнями на позов. Відповідно до ст.1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Частина 2 цієї статті передбачає,що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. З матеріалів справи вбачається, що позивач після спливу строку залучення вкладу звертався до ПАТ «Дельта Банк» із вимогами про видачу вкладів, що підтверджується заявами, претензією, повідомленнями банку, але банк ухилився від виконання свого обов'язку видати вклад. Зарахування грошових коштів, належних позивачу на електронний поточний рахунок № 26251904672996 без надання реальної можливості отримання цих коштів, не може вважатись належним виконанням зобов'язання. Відповідно до змісту ст.ст. 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним. Така правова позиція викладена в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України (№ 6-140цс13) від 25 грудня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права. За таких обставин суд не приймає доводів відповідача про те, що банк виконав своє грошове зобов'язання в день перерахування вкладу на поточний банківський рахунок вкладника. Також суд не приймає до уваги посилання відповідача на норми п. 2 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що оскільки в Банку запроваджено тимчасову адміністрацію, то під час її дії не здійснюється примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Відповідачем надано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 року, згідно якого з 03.03.2015 року розпочата процедура виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Тимчасова адміністрація запроваджена строком з 03 березня 2015 року по 02 червня 2015 року. Частинами 1, 5 статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд розпочинає виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 36 вищезазначеного Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Разом з цим, предметом спору не є кошти та майно банку, а грошові кошти, що належать виключно кредитору банку [PERSON], про що відповідач сам зазначає в запереченнях на позов. Частина 5 статті 34 даного Закону наголошує, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; Разом з цим, відповідно до п. 5 частини 6 Закону обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: 1) виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Строк залучення вкладу останнього договору № 015-12520-301213 закінчився 04.01.2015 року. В частині дольового стягнення грошових коштів з відповідачів [PERSON] акціонерного товариства «Дельта Банк», відділення ПАТ «Дельта Банк» в м.Сєвєродонецьку на користь позивача суд вважає за необхідне відмовити оскільки з наданих суду договорів вбачається, що договори укладалися в м.Антрациті, однак сторонами договорів виступали безпосередньо позивач [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», що розташоване за адресою: м.Київ, вул.Щорса, 36-б. Документів (доказів в розумінні ст.ст. 59, 60 ЦПК України) підтверджуючих, що відділення ПАТ «Дельта Банк» в м.Антрациті переміщено до м.Сєвєродонецька суду не надано, як і не надано суду доказів в підтвердження, що Сєвєродонецьке або Антрацитівське відділення ПАТ «Дельта Банк» має статус юридичної особи та обособленої структурної одиниці ПАТ «Дельта Банк» що може виступати в якості відповідача, у звязку з чим суму грошових коштів необхідно стягнути з ПАТ «Дельта Банк», що розташоване за адресою: м.Київ, вул.Щорса, 36-б, в стягненні з Сєвєродонецького відділення ПАТ «Дельта Банк» відмовити. Щодо розміру грошових коштів, що підлягають стягненню з відповідача ПАТ «Дельта Банк» на користь позивача, суд виходить з того, що позивачем було заявлено розраховану суму грошових коштів з урахуванням розмірів вкладі, частково отриманих коштів, нарахованих але не виплачених відсотків. Відповідач у своїх запереченнях не заперечував проти розмірів сум, що підлягають нарахуванню та виплаті позивачу за договорами банківських вкладів, не надано обґрунтованих розрахунків, у звязку з чим суд вважає, зазначені позивачем суми узгодженими і такими, що підлягають стягненню з відповідача ПАТ «Дельта Банк» на користь позивача. Оскільки характер фінансово-кредитних відносин, стороною в якій є фізична особа, а також використані у Законах № 1023-XII, № 2664-ІІІ терміни споживчий кредит, фінансова установа, фінансова послуга дають підстави вважати, що правовідносини, які виникають з кредитних договорів, договорів банківського вкладу, договорів страхування, підпадають під дію Закону України № 1023-XII «Про захист прав споживачів» і позивача звільнено від сплати судового збору на підставі ст. 22 зазначеного закону та у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з ПАТ «Дельта Банк» на користь держави.

Outcome: partial