Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ЖБК «Промбудівельник-7» про визнання права власності в порядку спадкування. Позивач позовну заяву мотивує тим, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на нерухоме майно: 2-х кімнатну квартиру, загальною площею. 53,5 кв.м., житловою площею 30.4 кв.м., яка розташована за адресою [ADDRESS] . [PERSON] набув право власності на вказану квартиру шляхом виплати пайових внесків, проте свідоцтво про право власності на вказану квартиру не отримав. Державний нотаріус П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини відсутності правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] . З огляду на викладене позивач вимушена звертатись до суду з вказаним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10.06.2020 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначене підготовче судове засідання. 13.07.2020 року від представника відповідача поданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17.07.2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судовому засідання подану позовну заяву підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити з викладених підстав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. З відзиву вбачається, що представник позивача просить здійснювати розгляд справи у відсутність представника відповідача, а копію ухваленого рішення направити відповідно до ст.. 272 ЦПК України. Представник третьої особи, позовну заяву підтримав, просив позов задовольнити, з викладених підстав. Вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 05.11.1980 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після реєстрації шлюбу подружжю присвоєне прізвище [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.37). З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер у віці 69 років - [INFO] (а.с.7). Згідно до копії спадкової справи №765/2019 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини звернулась позивач 20.06.2019 року, інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не звертались. 28.01.2020 року постановою державного нотаріуса П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті її чоловіка [PERSON] , оскільки право власності на вказану квартиру не зареєстровано в установленому законом порядку. З довідки ЖБК «Промбудівельник-7» від 23.10.2019 року №21, вбачається, що сума пайового внеску за двох кімнатну квартиру на 4 поверсі, 9-ти поверхового будинку, загальною площею 53,5 кв.м., житловою площею 30,4 кв.м. в розмірі 9129 крб. 98 коп. сплачено 24.04.1992 року у повному обсязі членом ЖБК «Промбудівельник-7» громадянином [PERSON] Відповідно до положення ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем майна після смерті чоловіка [PERSON] , вчасно звернулась з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріусу, при цьому інші спадкоємці в передбачені законом строки спадщину не прийняли. На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Згідно зі ст. 182 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов`язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як роз`яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що позивач в іншій спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, враховуючи те, що до суду не надійшло доказів на спростування викладених в позові обставин, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на спадкове майно ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підстав викладеного,

Outcome: approved