Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] у якому зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2000 року. Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Під час сімейного життя між ними постійно виникали конфлікти та сварки щодо обов'язків чоловіка та жінки в сім'ї, щодо утримання та виховання дітей, щодо питань сімейного бюджету, щодо відносин з батьками. Подальше збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. З серпня 2016 року шлюбні відносини між сторонами припинені, з цього часу вони мешкають окремо один від одного, у позивача склались стосунки з іншим чоловіком. Вважає збереження шлюбу неможливим, просила суд їх шлюб з відповідачем розірвати, залишивши їй після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]». Сторони до судового засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, надали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі у підготовчому судовому засіданні, позивач на задоволенні позовних вимог наполягала, відповідач позовні вимоги визнав. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з'явилися до суду. Судом встановлено, що 04 жовтня 2000 року відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 242 (а.с. 3). Під час перебування у шлюбних відносинах в сторін народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яки мешкають разом з позивачем та перебувають на її утриманні (а.с. 4, 5). Згідно зі ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сiмейного кодексу України, шлюб припиняється внаслiдок його розiрвання. Вiдповiдно до частини другої статті 112 Сiмейного кодексу України, суд постановляє рiшення про розiрвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б iнтересам одного з них, iнтересам їх дiтей, що має iстотне значення. Таким чином, оцiнивши зiбранi по справi докази, суд вважає, що шлюб мiж сторонами слiд розiрвати, так як сторони створити мiцної сім'ї за час спiльного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подружнi стосунки припинилися, подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їх дітей. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави суд вважає, що позивачу необхідно залишити прізвище «[PERSON]», оскільки вона просила про це в своїй заяві. На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved