Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі 3 000 грн. щомісячно, половину вартості додаткових витрат на дитину в розмірі 3 747, 5 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , 2004 року народження. Причиною розірвання шлюбу є протилежні погляди на шлюб, зловживання відповідачем алкоголем, сварки. Спільне господарство не ведуть, примирення неможливе. На даний час донька проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, при цьому відповідач не надає матеріальну допомогу. Зокрема, вказує на те, що на даний час донька навчається в Київському державному коледжі туризму та готельного господарства. Вартість 1-го семестру 1-го курсу навчання складає 7 495 грн., у зв`язку з чим відповідач зобов`язаний сплачувати половину додаткових витрат на навчання дитини. 15.10.2019 ухвалою судді відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 27.01.2020 зі сторони позивача до суду надійшли письмові пояснення, згідно з якими вказує на те, що аліменти на утримання доньки мають бути визначені в твердій грошовій сумі. 12.03.2020 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладене в ньому. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів визнав, заперечував щодо задоволення вимог позову про стягнення додаткових витрат на виховання дитини. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 03 жовтня 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, а/з 1430. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім`ю та відновити свої стосунки сторони не бажають. Згідно ст. ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України). Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів позивача та її дитини, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Встановлено, що [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. У спростування викладених обставин будь-яких доказів та заперечень відповідачем суду не надано. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За нормою ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням вказаного, враховуючи найкращі інтереси дитини та її потреби, визнання відповідачем вимог позову в цій частині, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи з 11.10.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Щодо додаткових витрат на утримання дитини, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). У п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Зі змісту позову вбачається, що позивач посилалась на те, що донька наразі навчається в Київському державному коледжі туризму та готельного господарства. Вартість 1-го семестру 1-го курсу навчання складає 7 495 грн. На підтвердження вказаних обставин та розміру понесених витрат, позивача надала договір від 02.08.2019 №11-РО/д/19 та квитанцію, яка підтверджує оплату зазначеної вартості навчання. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. При цьому, зазначені позивачем витрати не викликані особливими обставинами, не пов`язані з розвитком конкретних здібностей доньки (творчих, спортивних тощо), а тому не є додатковими. У свою чергу, навчання дитини в коледжі є загальним розвитком дитини, прирівняним до шкільної освіти. Судом не встановлено, що витрати позивача зумовлені особливими обставинами, а витрати на навчання такими, що зумовлені із розвитком її здібностей. З огляду на вищевикладені обставини, надавши аналіз наявним у справі доказам,

Outcome: partial