Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по виплат аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 44 840,00 грн та пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 39 808,53 грн; судові витрати покласти на відповідача. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 14.05.2019 року шлюб між сторонами розірваний. Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. 28.03.2019 року Корольовським районним судом міста Житомир було видано судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дочки у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.03.2019 року. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, не має офіційного місця роботи та доходів, у зв`язку з чим виникла заборгованість та відсутня можливість виконання судового наказу. Відповідно до розрахунку державного виконавця станом на 01.11.2020 року за період з 01.03.2019 року по 01.11.2020 року заборгованість відповідача по аліментах склала 44 840,00 грн. Такий розмір заборгованості відповідачем не оскаржений. Загальна пеня за несвоєчасну сплату аліментів у період з 01.03.2019 року по 01.11.2020 року, розрахований відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, становить 39 808,53 грн. 02.04.2021 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та визначено відповідні процесуальні строки. Копію вказаної ухвали суду разом з копією позовної заяви та додатками, що направлялись відповідачу за адресою його реєстрації, останній не отримав, а конверт зі вказаними документами повернувся до суду з відміткою поштового відділення «За закінченням терміну зберігання». Позивач копію ухвали про відкриття провадження отримала 02.04.2021 року в електронному вигляді шляхом доставки на її електронну пошту, що була зазначена у позовній заяві. Відповідачем до суду відзиву на позовну заяву подано не було. 07.04.2021 року до суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог по стягненню заборгованості та пені по сплаті аліментів, яка судом до розгляду не приймається та повертається заявнику, оскільки, в порушення вимог ч. 5 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України, стороною позивача не додано доказів направлення такої заяви по суті справи разом з додатками іншим учасникам справи. Інших заяв по суті справи від учасників не надійшло. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як убачається з матеріалів справи, [INFO] під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилася дочка - [PERSON] (а.с. 5). Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира вд 14.05.2019 року по справі № 278/213/19 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с. 6, 7). 28.03.2019 року Корольовським районним судом м. Житомира винесено судовий наказ № 296/2809/19, за яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8). Згідно з довідкою-розрахунком Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 02.11.2020 року № 144630 заборгованість по судовому наказу № 296/2809/19, що виданий Корольовським районним судом м. Житомира, про стягнення аліментів з громадянина [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , станом на 02.11.2020 року становить 44 840,00 грн. Заборгованість по аліментах нарахована відповідно до ст. 195 СК України, а саме виходячи із середньомісячної заробітної плати для даної місцевості (а.с. 14). 02.11.2020 року Богунським відділом державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) за вих. № 144629 [PERSON] видана довідка про неотримання аліментів від [PERSON] у період з 11.06.2019 року по 01.11.2020 року згідно з виконавчим листом № 296/2809/19, який виданий Корольовським районним судом м. Житомира про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 194 СК України передбачено, що заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Згідно з ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.. У відповідності до ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Таким чином, суд вирішує питання стягнення заборгованості за аліментами лише в разі спору про її розмір, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Така правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц. Судом встановлено, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували наявність спору між сторонами щодо розміру заборгованості по аліментах, визначеного державним виконавцем, відтак підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по сплаті аліментів в сумі 44 840,00 грн. відсутні, в зв`язку з чим у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Вирішуючи позов у частині стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 39 808,53 грн, суд дійшов таких висновків. За вимог ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При визначенні порядку нарахування неустойки за несплату аліментів Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 25.04.2018 року у справі №572/1762/15-ц встановила, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Із довідки-розрахунку Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 02.11.2020 року № 144630 судом встановлено, що внаслідок несплати відповідачем аліментів за судовим наказом № 296/2809/19 у [PERSON] наявна заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 44 840,00 грн за період з 20.03.2019 року по 31.10.2020 року, зокрема: березень 2019 року - 716,77 грн, квітень 2019 року -813,00 грн, травень 2019 року - 813,00 грн, червень 2019 року - 813,00 грн, липень 2019 року - 849,00 грн, серпень 2019 року - 849,00 грн, вересень 2019 року - 849,00 грн, жовтень 2019 року - 849,00 грн, листопад 2019 року - 849,00 грн, грудень 2019 року - 889,00 грн, січень 2020 року - 889,00 грн, лютий 2020 року - 889,00 грн, березень 2020 року - 889,00 грн, квітень 2020 року - 889,00 грн, травень 2020 року - 889,00 грн, червень 2020 року -889,00 грн, липень 2020 року - 929,00 грн, серпень 2020 року - 929,00 грн, вересень 2020 року - 929,00 грн, жовтень 2020 року - 929,00 грн. Таким чином, з`ясувавши розмір несплачених аліментів за кожним із періодичних платежів, установши строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, судом обчислена пеня, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня проведеного державним виконавцем розрахунку заборгованості по аліментах, у загальному розмірі 5 153,88 грн, що убачається з проведеного судом розрахунку, а отже така саме така сума пені підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за період з 20.03.2019 року по 31.10.2020 року. Згідно з ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, беручи до уваги надані суду докази, суд доходить висновку часткове задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості та пені по сплаті аліментів та стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 5 153,88 грн за період з 20.03.2019 року по 31.10.2020 року. Оскільки в силу п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач була звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, з урахуванням ч.6 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», беручи до уваги часткове задоволення позову, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial