Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з 24.09.2019 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] . Незважаючи на той факт, що вона перебуває в стані вагітності, фактично шлюбні відносини у них припинились. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь, у зв`язку з вагітністю, аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву, в якому підтвердив той факт, що ніде не працює, доходів не має, проживає на тимчасово окупованій території. Окрім того, на день розгляду справи хворіє , діагноз: корона вірусна інфекція. У зв`язку з тим, що не має можливості сплачувати аліменти в сумі 2000 грн., просив відмовити в задоволенні позовних вимог. ( а. с. 18-19). Позивачка в судове засідання не з`явилась, просила справу слухати без її участі ( а. с. 25). Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив ( а. с.11-16). Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що , в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.09.2019 року ( а. с. 4). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 14.05.2021 року шлюбі між [PERSON] та [PERSON] розірвано. ( а. 5-6). Судом встановлено, що станом на 27.05.2021 року позивачка перебувала у стані вагітності 30 тижнів , що підтверджено листком непрацездатності ( а.с. 7). [INFO] у позивачки народилась дитина : син [PERSON] . Батьком в свідоцтві про народження зазначений [PERSON] , відповідач по справі ( а. с. 19-20). Згідно виписки з медичної карти амбулаторного хворого від 19.08.2021 року [PERSON] перебуває на лікуванні з діагнозом: нова корона вірусна інфекція ( а.с. 20-22). Відповідно до ч. 1 ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка- батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу - ч. 4 ст. 84 СК України. Згідно ч. 5 ст. 84 СК України аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Відповідно до ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку ( доходу) другого з подружжя і ( або) у твердій грошовій сумі. Для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка посилається на той факт, що вона була вагітною дружиною, народила дитину, та у зв`язку з цим має право на утримання від свого чоловіка, відповідача по справі до досягнення дитиною трьох років. Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, посилається на факт своєї непрацездатності, відсутності у нього доходів та наявність коронавірсуної хвороби. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. ( ч. 2 ст. 12 ЦПК України). Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ухиляється від надання позивачці матеріальної допомоги на утримання дружини. Відповідач дійсно переніс коронавірусну хворобу, перебуває в стадії лікування. ( а.с. 20-23). Проте, зазначена обставина не є такою, що звільняє його від обов`язку утримувати дружина до досягнення дитиною трирічного віку. Окрім того, суд зауважує, що відповідач не надав жодного доказу на підтвердження факту своєї непрацездатності , відсутності у нього доходів на підтвердження неможливості нести аліментні зобов`язання. В свою чергу, позивачка не надала допустимих, достатніх та достовірних доказів, що підтверджували б матеріальне становище відповідача, розмір отримуваних ним доходів та можливість сплачувати аліменти на її утримання саме в розмірі 2000 грн. Враховуючи вищезазначене, зокрема той факт, що доказів того, що відповідач має статус непрацездатної особи, суду не надано, так само як і не надано доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість сплачувати 2000 грн. щомісячно на утримання дружини, приймаючи до уваги стан здоров`я відповідача, зокрема той факт той факт, що коронавірсуна хвороба має тимчасовий характер, проте, за об`єктивних обставин може протікати тривалий час, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача на користь позивачки на її утримання 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, у даному випадку- з 13.07.2021 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 454 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial