Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезгаданим позовом, в обґрунтування вимог посилається на те, що з 13.01.1999 року постійно проживає за адресою: [INFO]. Згідно договору найму житлового приміщення, основним його наймачем є її бабця [PERSON], як знята з реєстрації на вказаній житловій площі. На даний час вона мала намір переоформити у виконкомі Дрогобицької міської ради договір найму на себе, однак виявилося, що на вказаній житловій площі також зареєстрована, однак не проживає з 1987 року, відповідач [PERSON] Остання жодного дня в даній квартирі не проживала. Місце перебування та нова адреса відповідача позивачу невідомі. Остання коштів на оплату комунальних послуг та по утриманню житла не надає, усі обовязки по утриманню житла фактично покладаються на позивача. Така ситуація створює для неї негативні наслідки. Відтак, просить визнати відповідача такою, що втратила право користування вищезгаданою квартирою. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, посилаючись на підстави, викладені в позові. Не заперечила щодо постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, не повідомивши причин, хоча була своєчасно повідомлена про дату, час та місце слухання справи шляхом оголошення в пресі. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу за її відсутності, провівши заочний розгляд справи, про що не заперечила позивач. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе проводити розглчд справи за їх відсутності. У відповідності до ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд встановив, що позивач постійно проживає за адресою: [INFO]. Згідно договору найму житлового приміщення, основним його наймачем є її бабця [PERSON], яка знята з реєстрації на вказаній житловій площі. З оглянутого акту від 31.03.2017 року, складеного комісією КП «ЖЕО Дрогобицької міської ради», вбачається, що під час обстеження квартири [ADDRESS] встановлено, що відповідач [PERSON] прописана, проте не проживає по даній адресі тривалий час, особистих речей останньої в ній немає. З оглянутої довідки за №1600 від 04.04.2017 року, виданої КП «ЖЕО Дрогобицької міської ради», вбачається, що [PERSON] проживає [INFO], склад сімї 2 чол., піднаймач [PERSON], [INFO]. Згідно\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 61 ЖК України\~користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського\~\~житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.\~\~ Враховуючи, що гл. 2\~розділу ІІІ ЖК України\~не містить норм, які б регулювали правовідносини між наймачем квартири та піднаймачем, який добровільно вибув із квартири на інше місце проживання, тому у даному випадку суд застосовує аналогію закону, які регулюють подібні відносини. Відповідно до ч. 2\~ст. 107 ЖК України\~у разі вибуття наймача або членів його сімї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення договір найму житлового приміщення вважається розірваним з дня вибуття. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що єдиним способом захисту права власності позивача є усунення перешкод у здійсненні права користування шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Даючи оцінку дослідженим доказам суд приходить до переконання, що позов підставний і підлягає до задоволення, цими доказами установлено, що відповідач не проживає в [INFO] тривалий час, а саме понад шість місяців без поважних причин. Ст.ст. 71, 72 ЖК України передбачають підстави для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням у разі її відсутності без поважних причин шість місяців. Оскільки, відповідач відсутня більш тривалий строк без поважних причин, то її слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved