Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 20 липня 2011 року сторони перебували у шлюбі, який рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 04 липня 2018 року розірвано. Рішенням цього ж суду від 29 листопада 2018 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , 2002 року народження, [PERSON] , 2004 року народження, [PERSON] , 2011 року народження, та [PERSON] , 2013 року народження, в розмірі по 1000 гривень щомісячно, починаючи з 04 жовтня 2018 року і до повноліття дітей. Позивач зазначала, що відповідач свій обов`язок зі сплати аліментів належним чином не виконував, аліменти сплачував несвоєчасно, в зв`язку із чим станом на 01.11.2020 року виникла заборгованість по аліментах в сумі 15795,94 грн.. Тобто відповідачу за липень, серпень, вересень та жовтень 2020 року було нараховано 16000,00 грн. аліментів, а сплачено лише 204,06 грн.. Посилаючись на вищенаведене, позивач, враховуючи вимоги\~ст.196 СК України, просить суд стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 11951,00 грн.. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, в задоволенні позову просив відмовити, так як працює офіційно і заборгованості по аліментах не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З пояснень сторін, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.07.2011 року, який було розірвано рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 04 липня 2018 року. Від шлюбу мають четверо неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ), дочку [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ), дочку [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ). Відповідач проживав окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав. Тому, [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Згідно рішення Рожищенського районного суду Волинської області 29.11.2018 року з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 04.10.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Статтею 180 СК України\~встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя\~статті 181 СК України\~у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Відповідно до ч. 1\~ст. 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Аналогічна позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 (справа №333/6020/16-ц). Із розрахунку заборгованості по аліментах, який виданий Рожищенським районним відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), вбачається, що заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів у користь [PERSON] станом на 01.11.2020 року становить 15795,94 грн. (а.с.6). Позивач зазначає, що за липень, серпень, вересень та жовтень 2020 року відповідач мав сплатити 16000,00 грн. аліментів, а сплатив лише 204,06 грн.. В зв`язку з чим, за даний період, виникла заборгованість в сумі 15795,94 грн.. Однак, з вищевказаного розрахунку заборгованості вбачається, що за липень місяць 2020 року та вересень місяць 2020 року аліменти боржником сплачувалися в повному обсязі. В серпені 2020 року аліменти були нараховані в розмірі 4000 грн., а сплачено 856 грн.; в жовтні 2020 року нараховано 4000 грн., а сплачено 3259,92 грн.. Таким чином, суд, виходячи із даних державного виконавця по визначенню розміру заборгованості з аліментів, провів такий розрахунок пені: за серпень 2020 року: 3144,00 грн. х 1% х 97 днів (01.09.2020 р. по 07.12.2020 р.) = 3049,68 грн.;\~за жовтень 2020 року: 740,08 грн. х 1% х 36 днів (01.11.2020 р. по 07.12.2020 р.) = 266,43 грн.. Загальна сума пені складає 3316,11 грн.. Згідно ч.4 ст.155\~СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Крім того, відповідно до Закону України\~від 17\~травня 2017\~року №\~2037-VIII\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо посилення\~захисту права\~дитини на\~належне утримання\~шляхом вдосконалення\~порядку стягнення\~аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Вказаний розмір неустойки є компенсацією матеріальних втрат, які зазнала в першу чергу дитина. За приписами сімейного законодавства відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про презумпцію вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Належних та допустимих доказів в підтвердження відсутності вини [PERSON] у прострочені сплати аліментів та утворенні заборгованості відповідачем не надано, не містять їх і матеріали справи. Відтак, з огляду на докази надані сторонами суд дійшов висновку про необхідність стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] неустойки (пеня) в розмірі 3316,11 грн. за серпень 2020 року та жовтень 2020 року. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до\~ст.141 ЦПК\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір». У відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: partial