Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її матері - [PERSON]. В позові вказала, що 07 лютого 1998 року померла її матір [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) із земель, розташованих в межах Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області. Вона є єдиним спадкоємцем спадщини померлої матері за законом, однак через похилий вік, поганий стан здоровя та скрутне матеріальне становище своєчасно не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, пропустивши встановлений для цього шестимісячний строк. З цих підстав просила позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявилася, надавши до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без неї. Представник Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не зявився, надавши заяву про розгляд справи без нього. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку цим суд вважає можливим розглянути вказану цивільну справу без участі сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши позовну заяву позивача, а також письмові докази, що є у справі, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів сторін та третіх осіб, суд відповідно до ч.4 ст.130 та ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити у повному обсязі з таких підстав. Згідно із ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що 07 лютого 1998 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №052057, повторно виданого 21 лютого 2006 року Лабушненською сільською радою Кодимського району Одеської області. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) у розмірі 3.9 умовних кадастрових гектарів із земель Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області, яка належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0191916, виданого 27 серпня 1996 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що заповіту [PERSON] не склала, тому відповідно до статті 1265 ЦК України її спадкоємцем за законом першої черги є її дочка - [PERSON] - позивач у справі. Факт родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON], як між матірю та дочкою, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії І-ЖД №030446, повторно виданого 21 лютого 2006 року Лабушненською сільською радою Кодимського району Одеської області, в якому її матірю вказано [PERSON], та копіями свідоцтв про одруження серії ІІ-АГ №275918, виданого 5 травня 1972 року Грабівською сільською радою Кодимського району Одеської області, та серії ІІ-ЖД №488574, виданого 05 вересня 1989 року відділом РАЦС м.Кодима, з яких вбачається, що позивач 05 травня 1972 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище «Лефтор» на «Буряк», а 05 вересня 1989 року уклала шлюб з [PERSON], змінивши своє прізвище «Буряк» на «Московчук». Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 та стаття 1270 ЦК України). [PERSON] померла 07 вересня 1998 року в с.Лабушне Кодимського району Одеської області, отже шестимісячний строк для прийняття спадщини, встановлений ст.1270 ЦК України, закінчився 07 березня 1999 року. Саме з цього часу право позивача вважається порушеним, оскільки вона внаслідок пропуску шестимісячного строку звернення до нотаріуса фактично була позбавлена права прийняти спадщину у встановленому законом порядку. Статтею 1272 ЦК України передбачені наслідки пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема ч.1 вказаної статті передбачає, що спадкоємець, який протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що її не прийняв. Проте, частина 3 зазначеної статті передбачає можливість встановлення судом додаткового строку, достатнього для подання такою особою заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є особою похилого віку (64 роки), пенсіонером за віком (посвідчення №123445 від 14 березня 2006 року), інвалідом ІІІ групи довічно (довідка МСЕК серії 10ААА №931725), має поганий стан здоровя, викликаний хворобою та віком, перебуває у скрутному матеріальному становищі, через що своєчасно не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, пропустивши встановлений для цього строк. Вказані обставини суд визнає поважними і вважає необхідним визначити позивачеві додатковий строк у заявлений нею термін, достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері [PERSON] При цьому, визначена у ч.2 ст.1272 ЦК України можливість позасудового захисту порушеного права позивача шляхом звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини відсутні, оскільки спадщину померлого ніхто не прийняв, а тому відсутня особа, яка могла б надати позивачеві такий дозвіл (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року). На підставі викладеного,

Outcome: approved