Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб між нею і відповідачем [PERSON] Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 13 листопада 1993 року. Від шлюбу у них двоє дітей: повнолітній син [PERSON], [INFO] і донька [PERSON], [INFO]. Відносини у родині тільки перші п'ять років сімейного життя були нормальні, але вже тоді відповідач мав пристрасть до вживання спиртних напоїв. Але після народження дочки пристрасть до спиртного у відповідача посилилась і з кожним роком все сильніше. Через це у родині постійно виникали конфлікти, під час яких відповідач ображав її, погрожував, а іноді і бив. Відносини у родині були дуже погані, сім'я розпадалась, тому вона настояла на лікуванні відповідача від алкоголізму (кодировка), відповідач погодився і частково вилікувався. Але відносини у родині не налагодились, оскільки відповідач почав порушувати шлюбну вірність, у нього з'явилась інші жінка, з якою він регулярно зустрічається. Скандали у родині продовжуються, але відповідач змінив тактику, він постійно до чогось придирається (вона і жінка погана, і господарка погана і готує погано і таке інше), але сам відповідач ніяк їй не допомагає по дому, вважаючи що це не його справа, хоча має для цього більш вільного часу, оскільки чергує подобово. Хоча усю сім'ю фактично утримає вона одна, оскільки відповідач виділяє у місяць 1000 гривень у сімейний бюджет, і це на усі витрати та платежі, а вимагає від неї звіту про витрати і контролює усі її вчинки, навіть дзвінки. Вона довгий час боролась за збереження їхньої сім'ї, багато терпіла, мала надію, що чоловік все ж схаменеться, змінить своє ставлення до неї і сім'ї, але цього не сталось, а зрада відповідача поставила остаточний хрест на їхніх відносинах. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позов визнає, проти його задоволення не заперечував. Вивчивши матеріали справи, доводи поданих сторонами заяв, оцінивши наявні у справі докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 13 листопада 1993 року зареєстрували шлюб у Воківській сільській раді Згурівського району Київської області, про що у книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис за № 6 (а.с. 3). Сторони від шлюбу мають двох дітей - повнолітнього сина [PERSON] та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не проживають разом з серпня 2015 року, з цього часу не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що примирення з відповідачем не відбудеться. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов'язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки сторони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 551 гривні 20 копійок, що був сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved