Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Глухівського міськрайонного суду Сумської області із вказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 115834, вчинений 28 грудня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» заборгованості в сумі 11806 грн. 00 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що нотаріус видав виконавчий напис на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідчений та не був забезпечений іпотекою, а сама позивач не була повідомленою про вимогу кредитора вчинити виконавчий напис. Крім того, нотаріус не повідомив її як боржника про звернення до нього із заявою про вчинення виконавчого напису. Таким чином, при вчиненні виконавчого напису нотаріусом порушено вимоги закону щодо вчинення виконавчих написів, а тому позивач просить визнати вказаний вище виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. 26.11.2021 р. суд відкрив провадження у цій справі і з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження (а.с. 16-17). Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. 26.11.2021 р. на адресу відповідача була направлена ухвала про відкриття провадження у справі із пропозицією направити до суду свій відзив на позов (а.с. 18). 06.12.2021 р. відповідач отримав цю ухвалу. 12.08.2021 р. від директора ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» надійшов відзив на позовну заяву, в якій останній вважає позов [PERSON] безпідставним та необґрунтованим. Зазначає, що 20.06.2019 р. між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та позивачем дистанційно, в електронній формі з використанням телекомунікаційної системи було укладено договір про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту, який підписувався позивачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, чим засвідчено вивчення умов оферти (сума кредиту, строк. На який надається позика, дата її повернення, процентна ставка за користування позикою, загальна вартість кредиту, тип процентної ставки) повну та безумовну згоду з її умовами. Будь-яких змін умов договору товариством не здійснювалось. Жодної сплати по кредитному договору позивач не здійснила, тому станом на дату складання виконавчого напису внаслідок неналежного виконання зобов`язання у позивача утворилась заборгованість у розмірі 11806,00 грн. разом з витратами щодо проведення примусового стягнення. Також вказує на те, що ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» не може бути відповідачем у справі саме з питання скасування виконавчого напису, який вчинив приватний нотаріус Горай О.С. на підставі заяви товариства. Крім того, заперечує щодо стягнення з товариства на користь позивача витрат на правничу допомогу, оскільки вони не відповідають дійсності та є необґрунтованими. Третя особа у встановлений судом строк пояснень щодо позову не подала. Відповіді на відзив не надходило. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. від 13.04.2021 р. на підставі виконавчого напису № 115834, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем 28.12.2020 р., про звернення стягнення на доходи боржника, з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» постановлено стягнути заборгованість у розмірі 11806,00 грн. (а.с. 7). Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. У частині 1статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). Позивач стверджує, що письмову вимогу про погашення заборгованості про усунення порушень основного зобов`язання не отримувала. Доказів на спростування даного твердження відповідачем не надано. Верховний Суд в постанові від 27.08.2020 у справі № 554/6777/17 зазначив, що процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім цього, суд зазначає, що відповідно до пунктів 3.2, 3.5 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Відповідно до пункту 1 вищевказаного Переліку, для одержання виконавчого напису про стягнення за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідач не надав жодного доказу на підтвердження існування безспірної заборгованості позивача. Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса віднесено до виконавчих документів. Відповідно до ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Також суд не може прийняти до уваги твердження відповідача щодо його неналежності в даному спорі. Так, Верховний Суд в постанові від 15.04.2020року у справі№ 474/106/18 зробив висновок про те, що справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. За таких обставин, враховуючи те, що відповідачем, окрім копії кредитного договору графіку платежів та паспорту споживчого кредиту не додано доказів, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем, а саме: 908,00 грн. на сплату судового збору за подання позовної заяви, 454,00 грн. на сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову, оскільки таку заяву було задоволено. Крім того, позивачем було надано документи, які підтверджують факт понесення нею витрат у сумі 3000,00 грн. на правничу допомогу (а.с.10-12). Враховуючи загальний обсяг наданих адвокатом послуг, рівень складності справи, та виходячи з принципів розумності виваженості і справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь позивача на підставі ст. 137 ЦПК України слід стягнути 3000,00 грн. понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved