Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Троїцького районного суду Луганської області із позовом, в якому просила суд збільшити розмір аліментів, стягнутих рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 08.12.2014 та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що між нею та відповідачем 06.10.2009 був зареєстрований шлюб. Від вказаного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 08.12.2014 з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 340,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На час ухвалення рішення відповідач не мав постійного місця роботи, не працював, не мав постійного доходу, тому аліменти було стягнуто у твердій грошовій сумі. На даний час матеріальне становище відповідача змінилося. Він перебуває на військовій службі у в/ч [NUMBER] , смт. Десна Чернігівської області, має постійний стабільний дохід. Крім того, на даний час розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з`явилась, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Причина неявки суду не відома. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2\~ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.10.2009, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Троїцького районного управління юстиції у Луганській області, позивач та відповідач з 06.10.2009 перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.04.2010, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Троїцького районного управління юстиції у Луганській області, відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.08.2011, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Троїцького районного управління юстиції у Луганській області, відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 08 грудня 2014 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 340,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.8-9). На підставі вказаного рішення суду від 08.12.2014 позивачу був виданий виконавчий лист (а.с. 10-11). Позивач зазначає, що на час ухвалення рішення відповідач не мав постійного місця роботи, не працював, не мав постійного доходу, тому аліменти було стягнуто у твердій грошовій сумі. На даний час матеріальне становище відповідача змінилося. Він перебуває на військовій службі у в/ч [NUMBER] , смт. Десна Чернігівської області, має постійний стабільний дохід. Крім того, на даний час розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 141 СК України, встановлює рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1\~статті 192 СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зазначене вище також передбачено п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з яким розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Отже, в Законі закріплено можливість зменшення чи збільшення розміру сплачуваних аліментів та вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, інші випадки, прямо передбачені\~СК України. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~- розмiр алiментiв на одну дитину не може бути меншим, нiж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Нести відповідальність по утриманню дітей батьки повинні в рівній мірі. При цьому, судом враховується той факт, що відповідач працездатний, доказів того, що він має на утриманні інших осіб, тобто з нього стягуються аліменти, суду не надано, у зв`язку з чим він разом з позивачем повинен у рівних частках нести матеріальну відповідальність, а тому, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дітей та можливостей батька, суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, які він сплачує на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей. Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями\~СК України\~мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам, вочевидь, не відповідає, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. Згідно з п.23\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, який отримує стабільний дохід, відсутність відомостей про наявність у нього інших осіб, які б знаходилися на його утриманні, матеріальне становище позивача та дітей, а також те, що відповідач заперечень щодо розміру аліментів не надав, суд вважає можливим збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір в сумі 704,80 грн. необхідно стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: approved