Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та просить постановити рішення, яким поновити межі між земельними ділянками, які належать їй та відповідачам по справі [PERSON] та [PERSON], які розташовані по [ADDRESS] шляхом перенесення відповідачами паркану та встановлення твердих межових знаків з боку належної їй земельної ділянки. Посилається на те, що рішенням виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради від 29 березня 1989 року №45-19, їй надано у безстрокове користування земельну ділянку площею 600 кв. м. для будівництва житлового будинку по [ADDRESS] Передана їй земельна ділянка межує із земельною ділянкою по [ADDRESS] власниками якої є відповідачі [PERSON] та [PERSON] Рішенням Переяслав-Хмельницької міської ради від 30 листопада 2017 року їй надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для подальшого оформлення права власності на земельну ділянку, орієнтовно площею 0,0600 га та присвоєно земельній ділянці поштову адресу. Відповідачам передано у власність суміжну ділянку площею 0,083 га. Не зважаючи на цю обставину, відповідачі самовільно зайняли земельну ділянку розміром 0,0170 га, якою вона користується та встановили паркан на її земельній ділянці. З приводу самовільного захоплення її земельної ділянки та відновлення межі земельної ділянки в натурі, вона зверталася до комісії по розгляду земельних спорів Переяслав-Хмельницької міської ради, яка прийняла рішення від 07 лютого 2018 року та рекомендувала відновити межі земельної ділянки, що знаходиться по [ADDRESS]. Позивач вважає, що діями відповідачів порушені її права, оскільки фактична площа її земельної ділянки складає 0,0465 га замість 0,600 га, як це передбачено рішенням міської ради про надання у безстрокове користування земельної ділянки. Ухвалою від 13 листопада 2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 04 грудня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідачів з підтвердженням надіслання відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Ухвалою суду від 13 грудня 2018 року, за ініціативою суду, справу призначено до розгляду в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачі у відзиві на позов вимоги позивача не визнали, просять відмовити у задоволенні позову, посилаючись на не доведеність позивачем факту порушення її прав саме ними та вважають, що позивач пропустила строк позовної давності на звернення до суду з такою вимогою. Окрім того, зазначили, що володіють земельною ділянкою площею 884 кв. м. по [ADDRESS] з 1984 року, оскільки успадкували будинок після смерті своєї матері, який розташований на вказаній земельній ділянці, а державний акт про право власності отримали у 2005 році. Межі земельної ділянки встановлені були ще за життя їх батька. В 1953 році рішенням виконкому Переяслав-Хмельницької міської ради їх батьку був наданий дозвіл на перебудову будинку по [ADDRESS], який був побудований ще в 1880 році. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Васюхно В.О. позов підтримали та просили задовольнити його. В судовому засіданні відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник адвокат Корбут Л.М. позов не визнали, просили відмовити в позові в повному обсязі. В судовому засіданні представник третьої особи - Переяслав-Хмельницької міської ради Нестеренко Є.А. зазначив, що позов може бути задоволений лише у випадку його доведеності стороною. Судом встановлено наступне. Рішенням виконкому Переяслав-Хмельницької міської Ради народних депутатів від 29.03.1989 року за № 45-19 [PERSON] надано в безстрокове користування земельну ділянку за рахунок земель міськземфонду по [ADDRESS] площею 600 кв. м. для будівництва жилого одноповерхового будинку. Рішенням Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області від 30 листопада 2017 року позивачу [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для подальшого оформлення права власності на земельну ділянку та присвоєно земельній ділянці поштову адресу: [ADDRESS]. Рішенням Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області від 09 грудня 2004 року було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку гр. [PERSON] та [PERSON] на землях житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та споруд площею 0,083 га, розташовану в [ADDRESS]. Рішенням засідання погоджувальної комісії Переяслав-Хмельницької міської ради по розгляду земельних спорів від 07 лютого 2018 року рекомендовано відновити межі земельної ділянки, яка знаходиться по [ADDRESS] в натурі (на місцевості) за фактичним використанням земельної ділянки та згідно рішення Переяслав-Хмельницької міської ради від 30.11.2017 №33-46VІІ орієнтовно площею 0,0600 га. З копії кадастрового плану земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] вбачається, що в її користуванні перебуває земельна ділянка площею 0,0464 га. З копії повідомлення головного архітектора міста від 07 грудня 1990 року за №27 вбачається, що перевіркою на місця встановлено, що гр. [PERSON] дійсно порушила план забудови земельної ділянки, за що була притягнута до адміністративної відповідальності. З копії свідоцтва про право на спадщину від 30 березня 1990 року вбачається, що спадкоємцями майна [PERSON], померлої [INFO] є її дочки в рівних долях кожна: [PERSON] та [PERSON]. Спадкове майно , на яке видане це свідоцтво, складається з житлового будинку, гаражу, сараю, вбиральні, огорожі, які розташовані на земельній ділянці площею 884 кв. м. по [ADDRESS]. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 19 серпня 2005 року [PERSON] є власником 50% земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель площею 0,0834га по [ADDRESS]. Решта - належить [PERSON]. Згідно до ч.2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Пунктом б) частини 3 цієї ж норми визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку для порушення прав. Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивач не вказує на порушення цілісності межі між земельною ділянкою, яка належить їй та суміжною ділянкою відповідачів, чи факту накладення спірної земельної ділянки на ділянку позивачки, чи інших порушень її права власності як суміжного землевласника, посилання позивача на те, що з нею не погоджувалась межа, не є підставою для встановлено порушення прав суміжного землекористувача та землевласника. Ухвалою суду від 18 березня 2019 року в клопотанні позивачу про призначення судової інженерно-технічної експертизи відмовлено Ухвалою суду від 18 березня 2019 року позивачу відмовлено у задоволенні заяви про залишення позову без розгляду. Надані позивачем документи не є належними та достатніми доказами, які у своїй сукупності давали б змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Інших доказів які б підтверджували доводи позивача матеріали справи не містять Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не доведено факт порушення її прав відповідачем належними т алопустимими доказами. Враховуючи вищевикладене, згідно ст.ст. 12, 81, 141, 263-265,274-279,268,354,355 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed