Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 05.11.2000 року. Позивачка зазначає, що спільне проживання з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різними поглядами на життя. В звязку з цим між ними постійно виникають конфлікти та сварки, що призвело до втрати поваги один до одного, встановити нормальні взаємостосунки вони не змогли та стали фактично чужими один для одного людьми, примирення не бажає, тому подальше спільне життя і збереження сімї вважає неможливим. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне проживання припинили з листопада 2012 року. На підставі викладеного позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву від 30.10.2017 року, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, примирення не бажає, просить суд позов задовольнити та розгляд справи провести без її участі. Відповідач по справі не надав до суду відзив, в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи, був повідомлений належним чином, що стверджується довідками Ф-20 від 05.12.2017 року з відміткою «за місцем обслуговування» та від 22.03.2018 року з відміткою «не проживає за даною адресою». Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 6 ст. 223 ЦПК України наслідки, визначені частинами третьою - пятою цієї статті, настають і в разі, якщо учасник справи (його представник) залишить залу судового засідання. Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про шлюб серія І-СР № 044966 виданого 05.11.2000 року виконкомом Новоселицької сільської ради Катеринопільського району Черкаської області вбачається, що 05.11.2000 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено актовий запис від 05.11.2000 року за № 5. (а.с.4). Судом встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, на примирення не згідні, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, враховуючи викладене, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, судові витрати на сплату судового збору в сумі 640 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved