Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві вона вказала, що з відповідачем 09 травня 2015 року уклала шлюб, який було зареєстровано в [INFO]. Від даного шлюбу, 13 жовтня 2015 року народився син [PERSON]. Дитина проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Позивачка не працює, оскільки, здійснює догляд за малолітньою дитиною. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, що змусило позивача звернутися до суду з позовом про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень на утримання дитину щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток. Зі згоди позивачки та її представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивачку, її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних мотивів. Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 травня 2015 року. Даний шлюб зареєстровано у [INFO], акт 00201 частина 2 серія А04, що стверджується свідоцтвом про шлюб, яке перекладено з італійської мови на українську та підписане службовцем [PERSON]. У шлюбі, 13 жовтня 2015 року, в м. Рим Італійська Республіка, народився син [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження акт № 00770 частина 2 серія В10 2015 року, дата видачі свідоцтва 13 жовтня 2015 року. На сьогоднішній день дитина проживає разом з матірю в Україні, а саме в с. Товстеньке Чортківського району Тернопільської області та перебуває на утриманні матері. Згідно ч. 1 ст. 184 цього ж Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідач [PERSON] не виконує обовязки по утриманню дитини, ним не надано доказів про його важке, або таке, що не дозволяє сплачувати аліменти, становище, також суд враховує відсутність інших осіб на утриманні відповідача, а тому позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи наведене та

Outcome: approved