Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, посилаючись на те, що відповідачка шляхом крадіжки заподіяла їй майнову шкоду на суму 4450грн. та спричинила моральну шкоду, яку вона оцінює в 1000грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, заперечень проти позову та доказів про причини відсутності суду не подала. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки проти заочного розгляду справи не заперечує позивач. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов слід задовольнити з наступних обставин. Згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду від 20.08.2013року [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 1 рік із застосуванням ст.76 КК України. Відповідно до вище зазначеного вироку встановлено, що [PERSON] 21.10.2012року в м.Тернополі по вул.Сахарова,2, перебуваючи в приміщенні палати №3 неврологічного відділення Тернопільської дитячої лікарні умисно таємно викрала з сумки [PERSON] гаманець вартістю 50грн. в якій знаходились 4400грн., кредитна картка «Приватбанку, ощадна картка «Приватбанку», картка соціальної допомоги «VISA», з викраденим вона втекла. Вказаними злочинними діями [PERSON] була спричинена матеріальна шкода [PERSON] на суму 4450грн. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. За таких обставин, [PERSON] на підставі встановлених фактів просить стягнути завдану їй матеріальну шкоду, розмір якої визначений позивачем в розмірі 4450грн. У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала. Тому в даному випадку, суд вважає, мають місце порушення відповідачем [PERSON] прав позивача [PERSON] щодо заподіяння їй матеріальних збитків, які підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача в користь позивача матеріальних збитків в сумі 4450грн., завданих останній в результаті кримінального правопорушення. Діями відповідачки [PERSON] позивачу [PERSON] спричинено також моральну шкоду, яка полягає в перенесених моральних стражданнях з приводу злочинних дій відповідачки. У відповідності до положень статей 16, 23, 1167 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Постановою Пленуму ВСУ від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надано визначення моральної шкоди, під якою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно пункту 3 Постанови визначено, що відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктом 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні та з чого він при цьому виходить. Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає до відшкодування позивачу, суд виходить із тих обставин, що шкода завдана в результаті кримінального правопорушення, у вчиненні якого визнано винною відповідачку по справі [PERSON], доведеність наявного причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останньої в її заподіянні, факту спричинення переживань позивачки з приводу стану здоров'я її дитини та неможливості забезпечення її лікування, постійні з'явлення до органів досудового слідства та суду, що вплинуло на фізичний та психологічний стан позивача, порушення нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, не відшкодування відповідачем в добровільному порядку завданої матеріальної шкоди, а тому суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають до задоволення в сумі 1000грн. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь Державного бюджету. Враховуючи викладене,

Outcome: approved