Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON], третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Перший відділ ДВС Тернопільського міського управління юстиції, про стягнення неустойки від суми несплачених аліментів, посилаючись на те, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем, який було розірвано 24 травня 2012 року. Під час шлюбу у них народилися двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 08.11.2012 р. стягнено з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1 000,00 грн., щомісячно, починаючи з 21 червня 2012 року та до досягнення нею повноліття. Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 31.12.2012 р. зменшено розмір стягнення аліментів із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], із 1 000,00 грн. до 700,00 грн., щомісячно, починаючи з 21 червня 2012 року та до досягнення нею повноліття. Згідно розрахунку пені на заборгованість по сплаті аліментів на утримання [PERSON], [INFO], встановленого розрахунком державного виконавця, станом на лютий 2014 року включно становить 28 063,18 грн. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.05.2013 р. стягнено з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 700,00 грн., щомісячно, починаючи з 21 червня 2012 року, до досягнення ним повноліття. Однак, рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 18.07.2013 р. змінено розмір стягнення аліментів із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], із 700,00 грн., щомісячно до 1/3 частини усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 21 червня 2012 року та до досягнення ним повноліття. Згідно розрахунку пені на заборгованість по сплаті аліментів на утримання [PERSON], [INFO], встановленого розрахунком державного виконавця, станом на лютий 2014 року включно становить 16 769,17 грн. У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача в її користь неустойку від суми несплачених аліментів у розмірі 42 003,24 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на мотиви, викладені у позовній заяві та просила його задовольнити у повному обсязі. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, посилаючись на те, що він є інвалідом третьої групи та безробітним, а тому, єдиним джерелом його доходів є пенсія, яку він отримує у зв'язку із інвалідністю, яка становить 994,00 грн. Щомісячно на утримання своїх дітей він повинен сплачувати аліменти, що разом становлять 1 031,00 грн., а тому розмір пенсії є меншим за розмір аліментів, що призвело до заборгованості по сплаті аліментів. Оскільки на даний час матеріальне становище відповідача є скрутним, він не має змоги сплатити пеню, а тому просить суд відмовити у задоволенні позову та звільнити його від сплати заборгованості по аліментах. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, з невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання представник третьої особи суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позивач [PERSON] звернувся в суд із зустрічним позовом до відповідача [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості по аліментах, посилаючись на те, що він є інвалідом третьої групи та безробітним, а тому, єдиним джерелом його доходів є пенсія, яку він отримує у зв'язку із інвалідністю, яка становить 994,00 грн. Щомісячно на утримання своїх дітей він повинен сплачувати аліменти, які разом становлять 1 031,00 грн., а тому, розмір пенсії є меншим за розмір аліментів, що призвело до заборгованості по сплаті аліментів. Оскільки на даний час матеріальне становище відповідача є скрутним, він не має змоги сплатити пеню, просить суд звільнити його від сплати заборгованості по аліментах. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник зустрічний позов підтримали, посилаючись на мотиви, викладені у позовній заяві та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення зустрічного позову заперечила та просила відмовити у його задоволенні. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Перший відділ ДВС Тернопільського міського управління юстиції, про стягнення неустойки від суми несплачених аліментів, підлягає задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості по аліментах, не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 1997 року, який 24 травня 2012 року було розірвано на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області. Під час шлюбу у них народилися двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO]. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 08.11.2012 р. стягнено з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1 000,00 грн., щомісячно, починаючи з 21 червня 2012 року та до досягнення нею повноліття. Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 31.12.2012 р. зменшено розмір стягнення аліментів із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], із 1 000,00 грн. до 700,00 грн., щомісячно, починаючи з 21 червня 2012 року та до досягнення нею повноліття. Згідно розрахунку пені на заборгованість по сплаті аліментів на утримання [PERSON], [INFO], встановленого розрахунком державного виконавця, станом на лютий 2014 року, включно, становить 28 063,18 грн. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.05.2013 р. стягнено з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 700,00 грн., щомісячно, починаючи з 21 червня 2012 року, до досягнення ним повноліття. Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 18.07.2013 р. змінено розмір стягнення аліментів із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], із 700,00 грн., щомісячно до 1/3 частини усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 21 червня 2012 року та до досягнення ним повноліття. Згідно розрахунку пені на заборгованість по сплаті аліментів на утримання [PERSON], [INFO], встановленого розрахунком державного виконавця, станом на лютий 2014 року, включно, становить 16 769,17 грн. Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно статті 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно положень Сімейного кодексу України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст.196 Сімейного кодексу України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що розрахунок розміру пені на заборгованість по аліментах на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який здійснив позивач відповідає матеріалам справи та вимогам ст. 196 СК України, а тому в даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача, та вважає, що позов підлягає до задоволення в межах суми заявлених позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача неустойку за період з 24.09.2008 р. по 01.05.2012 р. в розмірі 42 003,24 грн., яка виникла із заборгованості позивача по сплаті аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], розмір якої визначається з врахуванням довідок-розрахунків заборгованості по аліментах від 26.03.2014 р. Згідно ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти. У п.22 указаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Таким чином, під час розгляду справи суд повинен установити обставини, з якими закон пов'язує звільнення від відповідальності платника аліментів за їх прострочення або зменшення розміру неустойки. Відповідач суду не подав доказів, що він за своїм станом здоров'я та матеріальним становищем не може виконувати свої обов'язків по утриманню дітей та виникнення даної заборгованості не з його вини, наявність в нього невеликої пенсії, не свідчить про звільнення його від обов'язку по сплаті аліментів, при цьому суд зазначає, що відповідач здійснював погашення кредитної заборгованості, а тому у задоволенні зустрічного позову, слід відмовити. Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню судовий збір в доход держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved