Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником особового рахунку квартири [ADDRESS]. Згідно ордеру на жиле приміщення серія [NUMBER] від 28 лютого 2001 року вона - [PERSON], її донька - [PERSON], та відповідач - [PERSON], мають право на заняття жилого приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки «Форма №3», виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» від 14 квітня 2017 року № 2028, у даній квартирі зареєстровані три особи, а саме: вона - [PERSON], її донька - [PERSON], та відповідач - [PERSON] Відповідач у січні 2016 року із квартири виїхав за невідомою адресою і відтоді у квартирі не проживає, місце проживання відповідача - [PERSON] невідоме. Відповідач на даний час зареєстрований за вищевказаною адресою, хоча фактично, з січня 2016 року та по даний час в зазначеній квартирі не проживає та не з'являється, особистих речей у квартирі не зберігає, участі в утриманні житла не бере. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позов підтримує, проти його задоволення не заперечує. Уповноважений представник третьої особи - Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, відповідача, третіх осіб, та за згодою позивача ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 28 березня 2001 року Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією на підставі розпорядження Дніпровської районної державної адміністрації від 23 травня 2000 року № 403 на ім'я [PERSON] з сім'єю із трьох осіб ([PERSON], [PERSON], [PERSON].) було видано ордер на жиле приміщення на право заняття жилого приміщення жилою площею 14,9 кв.м., яке складається з однієї кімнати в ізольованій квартирі за адресо.: [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до довідки форми № 3 від 14 квітня 2017 року, виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу», у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу Української РСР, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як роз'яснено в п. 10 постанови Пленуму ВСУ «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12 квітня 1985 року, у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Наявність рішення суду про право громадянина користуватися жилим приміщенням не є перешкодою до розгляду і задоволення позову про визнання його таким, що втратив це право з мотивів, що після набрання рішенням законної сили або після його виконання він був відсутнім понад шість місяців, у тому числі і в тих випадках, коли строк для виконання рішення не скінчився. Згідно ст. 72 Житлового кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до акту від 12 квітня 2017 року, складеного майстром технічної дільниці № 5 ЖЕД-409 - Швед Л.В. в присутності свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], які проживають в [ADDRESS], та затвердженого начальником ЖЕД-409 Данильченко Д.В., останніми особами було підтверджено, що [PERSON] зареєстрований, але не проживає за адресою: [ADDRESS] з березня 2016 року (а.с.9). Відповідно до листа-відповіді Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 26 вересня 2017 року, заяв гр. [PERSON] стосовно чинення йому перешкод в користування квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] до Дніпровського УП ГУНП в м. Києві не надходило. Таким чином, з огляду на вищевикладене вбачається, що відповідач тривалий час не проживає за адресою реєстрації, будь-яких дій щодо вселення його у спірну квартиру не проводив та не проводить, що свідчить про відсутність заінтересованості у проживанні в спірній квартирі. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на вищевикладене, надані стороною позивача докази підтверджують факт не проживання відповідача у квартирі без поважних причин понад шість місяців, а відповідачем не надано доказів перешкоджання позивачем у користуванні житлом, доказів наміру вселитися в квартиру, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], внаслідок відсутності понад встановлені строки. Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON], треті особи: [PERSON], Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved