Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який було уточнено та просить: 1) визнати незаконним та скасувати розпорядження сільського голови Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області [PERSON]. від 17.09.2019 №130 «Про звільнення працівника апарату Новоолексіївської сільської ради за скороченням»; 2) поновити її на посаді роботи спеціаліста І категорії, землевпорядника Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області, допустивши негайне виконання рішення; 3) стягнути з Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19.09.2019 по 16.01.2020 за 120 днів з розрахунку 129 грн. за один день у сумі 15 480 грн.; 4) стягнути з Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області моральну шкоду у сумі 3 000 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 27.03.2018 вона була прийнята на роботу до Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області на посаду спеціаліста І категорії, землевпорядника Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області. 18.09.2019 її було звільнено з посади за ч. 1 п. 1 ст. 40 КЗпП України. ЇЇ звільненню передувало рішення сесії Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області від 12.07.2019 № 3 «Про скорочення чисельності працівників апарату Новоолексіївської сільської ради зі змісту якого вбачається п. 1 «Скоротити на 1,0 одиницю штатну чисельність спеціаліста-землевпорядника Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області». Трудову книжку та наказ про її звільнення вона отримала на руки після звільнення 18.09.2019, а також через декілька днів отримала належні їй при звільненні суми. Згідно розпорядження сільського голови №103 від 18.07.2019 її було попереджено про наступне її звільнення, з яким вона в той же день було ознайомлена. Оскільки вона була не згодна зі своїм звільненням, вона звернулася до прокуратури Запорізької області із заявою про порушення її трудових прав, як працівника та в надії на те, що прокуратурою буде ініційоване її поновлення на роботі, тому вважала, що до суду не має необхідності звертатися, оскільки була впевнена що органами прокуратури буде вжито необхідних заходів щодо її поновлення на роботі. Однак, 02.11.2019 отримала листа від прокуратури Запорізької області про те, що питання поновлення на роботі вирішується у судовому порядку, та їй необхідно звернутися до суду. З цих причин вона пропустила місячний строк для звернення до суду, оскільки чекала відповіді з органів прокуратури. Вважає, що її звільнення є незаконним. Інший працівник такої ж посади не попереджався про майбутнє звільнення, тобто не було враховане її переважне право залишення на роботі. Вона є одинокою матір`ю, має неповнолітню дитину 2012 року народження, яка знаходиться тільки на її утриманні, що враховано не було. Інший працівник не має неповнолітніх дітей та інших осіб на утриманні. Їй інша робота не пропонувалася, а лише листом сільського голови [PERSON]. її було повідомлено про відсутність вільних посад, які б відповідали її фаху у штатному розкладі. Вона є членом профспілкової організації, яка діє в установі, але її звільнення проводилося без згоди профспілкової організації, оскільки сільський голова не звертався до неї за отриманням згоди на звільнення. В рішенні Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області № 3 від 12.07.2019 йдеться про внесення змін до структури апарату Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області, тобто про зміну в штатному розкладі, чого зроблено не було, в зв`язку з чим її посада спеціаліста землевпорядника наявна в штатному розкладі та є вакантною. Таким чином, звільнення її з роботи є безпідставним та незаконним з огляду на численні порушення норм трудового законодавства. Вона дійсно мала на час звільнення та має на даний час моральні страждання, пов`язанні з її незаконним звільненням. Вона залишилася без засобів для існування, оскільки її заробітна плата - це єдиний дохід, інших джерел для існування вона не має. Вона є одинокою матір`ю, має на утриманні неповнолітню дитину, яку окрім неї утримувати більше нікому. Відсутність коштів вимагає додаткових зусиль для організації життя своєї родини. Вважає, що принижено її гідність, як фахового працівника, оскільки між двома робітниками однієї посади не обиралося взагалі, що принижує її. Вона проживає у селі, де її майже всі знають та знають про даний випадок. Вона відчуває переживання за те, що в селі обговорюють її звільнення, як начебто некваліфікованого робітника та людини, яка начебто не може працювати в колективі та є конфліктною. ЇЇ звільнення пов`язане з особистим ставленням до неї сільського голови, який відноситься зухвало та без поваги, а також принижує брудною лайкою в присутності сторонніх осіб-робітників сільської ради. Все це доставляло та доставляє дотепер моральних переживань та страждань, а також вимушує знаходити випадкові заробітки, оскільки роботи в сільській місцевості вільної не має, а далеко їздити в пошуках заробітку вона не може з причин того, що має маленьку дитину, яку не має з ким залишити. Відповідачем Новоолексіївською сільською радою Приморського району Запорізької області в порядку ст. 178 ЦПК України подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вказується, що розпорядженням сільського голови Новоолексіївської сільської ради № 103 від 18.07.2019 про скорочення чисельності працівників апарату Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області було попереджено та ознайомлено [PERSON] з цим розпорядженням під особистий підпис 18.07.2019 за два місяці до звільнення відповідно до Закону. Переведення позивача на іншу посаду не пропонувалося у зв`язку з тим, що на даний час відсутні будь-які посади в Новоолексіївській сільській раді, про що також було повідомлено позивача. Заробітна плата землевпорядника складається з посадового окладу, доплату за вислугу років та ранг державного службовця. Середній заробіток за один день з розрахунку складає 129 грн. При звільненні позивачу була нарахована компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога за скорочення, а всього 44 057,92 грн., та з урахуванням утриманого виплачено 31 036,06 грн. Таким чином позивач не залишилася без засобів існування. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.39-42). Третя особа [PERSON] в порядку ст. 181 ЦПК України подав до суду пояснення на позовну заяву, в якому вказує, що 12.07.2019 на 15 сесії сьомого скликання Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області на підставі п. 6 ст. 42 ЗУ «Про місце самоврядування в Україні», Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.1997 № 1349 «Про фінансове забезпечення діяльності органів місцевого самоврядування» додаток 5, згідно ч. 3 ст. 64 Господарського кодексу України, посилаючись на відомості про зменшення фонду оплати праці через дефіцит у сільському бюджеті на 2019 рік, Новоолексіївська сільська рада Приморського району Запорізької області вирішила скоротити на одну одиницю штатну чисельність спеціаліста-землевпорядника. Внести зміни до структури апарату. При обговоренні кого зі спеціалістів-землевпорядників скоротити, було вирішено залишити [PERSON] , так як вона працює з 01.03.2005 в органах місцевого самоврядування та з 01.09.2009 займає посаду спеціаліста 2 категорії землевпорядника сільської ради, державний службовець 13 рангу, має загальний стаж роботи 36 років, державної служби - 16 років 8 місяців, вищу освіту та кваліфікацію залишити її на посаді. Також було взяте до уваги і те, що [PERSON] до виходу на пенсію залишилося допрацювати на посаді один рік та вона має хронічне захворювання. На виконання припису Головного управління Держпраці Запорізької області профспілкою Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області було проведено засідання, на якому було розглянуте питання скорочення позивача, в ході якого було одноголосно прийняте рішення залишити на посаді саме [PERSON] . Ніякого упередженого ставлення до позивача не було. Відношення до неї було як і до всіх працівників сільської ради. Також принижень та брудної лайки з його боку не було, це наклеп для того щоб поновитися на посаді. Вважає позовні вимоги не обґрунтовані, просить відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.32-33). Відповідачем Новоолексіївською сільською радою Приморського району Запорізької області подано заперечення на позовну заяву, в якому просить при винесенні рішення врахувати постанову Верховного Суду України від 01.02.2017 у справі №6-2711цс16, зобов`язавши позивача повернути отриману при звільненні вихідну допомогу. Оскільки розпорядження про звільнення працівника скасовано, трудові відносини з ним буде продовжено, отже, підстави для виплати їй одноразової грошової допомоги, оскільки до умов колективного договору виплата зазначених грошових коштів передбачена лише у разі звільнення працівника, у зв`язку зі скороченням штату, а тому відповідно до ст. 1212 ЦК України отримані суми підлягають поверненню (а.с.73-74). В судове засідання сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності: позивач та її представник на уточнених позовних вимогах, заявлених 16.01.2020 наполягають у повному обсязі (а.с.78,79); представник відповідача [PERSON] з позовними вимогами [PERSON] викладеними в заяві про уточнення позовних вимог від 16.01.2020 згоден в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.80); третя особа [PERSON] у своєму відзові на позовну заяву просив справу розглядати без його участі (а.с.32-33). Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Тому суд може розглянути справу без участі сторін, і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням сільського голови Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області [PERSON]. № 130 від 17.09.2019, на підставі рішення № 3 від 12.07.2019 п`ятнадцятої сесії сьомого скликання Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області звільнено [PERSON] - спеціалісті 1 категорії, землевпорядника Новоолексіївської сільської ради з 18 вересня 2019 року у зв`язку із скороченням. Головному бухгалтеру провести усі розрахунки з [PERSON] з виплатою вихідної допомоги у розмірі 2-х середньомісячних заробітних плат та виплатити грошову компенсацію за невикористані дні основної та додаткової відпусток за 2017-2019 роки (а.с.11,13). Розпорядженням сільського голови Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області [PERSON]. № 103 від 18.07.2019 [PERSON] - спеціаліста 1 категорії, землевпорядника Новоолексіївської сільської ради, попереджено про вивільнення у зв`язку із скороченням чисельності працівників апарату Новоолексіївської сільської ради. Фактичне вивільнення здійснити не раніше ніж через 2 місяці з дня цього попередження (а.с.14). Згідно з довідкою № 932 від 11.11.2019 виданої виконкомом Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області [PERSON] дійсно мешкає в [ADDRESS] та має склад сім`ї: син - [PERSON] , [INFO] . На території Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області вона земельного та майнового паїв не має (а.с.15,16). [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , який народився [INFO] в с. Новоолексіївка Приморського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про народження та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.18,19). Прокуратурою Запорізької області направлено [PERSON] лист з роз`ясненням щодо звернення до суду за захистом своїх прав (а.с.20). Новоолексіївською сільською радою Приморського району Запорізької області письмово повідомлено [PERSON] , що відповідно її фаху, Новоолексіївська сільська рада не має вільних посад у штатному розкладі (а.с.22,23). Згідно витягу з протоколу № 3 профспілкових зборів колективу Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області від 28.11.2019 вирішено кандидатуру спеціаліста-землевпорядника сільської ради [PERSON] залишено на посаді у штаті сільської ради (а.с.55). На підставі акту інспекційного відвідування від 14.11.2019 № ЗП 3516/575/АВ інспектором праці Головного управління Держпраці у Запорізькій області Карповою Г.А. винесено припис з зобов`язанням Новоолексіївської сільської голови [PERSON]. усунути порушення при звільненні [PERSON] (а.с.65). Довідкою № 7 від 16.01.2020 Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області повідомлено, що оклад спеціаліста-землевпорядника [PERSON] з урахуванням доплати за ранг складає 4 000 грн. (оклад - 3800 грн., доплата за ранг - 200 грн.). Середня заробітна плата за один календарний день складає 129 грн. (а.с.81). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП трудовий договір укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органу у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП звільнення з вищеназваних підстав допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 42 КЗпП України переважне право на залишення на роботі при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком. Згідно із ч. 3 ст. 184 КЗпП України звільнення одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням. Поняття «одинокої матері» визначено у п. 9 постанови № 9 від 06 листопада 1992 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів», у якому зазначено, що одинокою матір`ю слід вважати жінку, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері, вдова, інша жінка, яка виховує і утримує дитину віком до чотирнадцяти років сама. Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що відповідачем порушено відповідні норми та вимоги п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України під час звільнення позивача з роботи. У ч. 2 ст. 42 КЗпП України визначено, що при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі зокрема надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва. Відповідно до ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір та доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачем надано достатньо доказів того, що відповідач при розірванні з нею трудових відносин порушив вимоги трудового законодавства. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на час звільнення її з роботи була одинокою матір`ю. Враховуючи вищевикладене, середньоденний заробіток позивача становить - 129 грн. Середній заробіток за період з 19.09.2019 по 16.01.2020 складає 15 480 грн., з розрахунку 129 грн. х 120 днів. Суд вважає можливим стягнути суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, враховуючи те, що у судовому засіданні встановлено незаконність звільнення позивача на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. У ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; спричинення працівникові моральних страждань, або втрата ним нормальних життєвих зв`язків, або виникнення у нього необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя; існування причинного зв`язку між вказаними цими двома умовами. Статтею 237-1 КЗпП України встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Згідно із п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Вирішуючи вимоги [PERSON] щодо відшкодування їй моральної шкоди, завданої відповідачем незаконним звільненням з роботи, суд враховує характер та обсяг душевних страждань і психологічних переживань позивача, той факт, що вона є єдиним годувальником у сім`ї, одинокою матір`ю, на вихованні якої перебуває малолітня дитина, відчула переживання у зв`язку з протиправним скороченням. Враховуючи тривалість і характер заподіяної позивачці шкоди внаслідок втрати нею постійної роботи, обсяг перенесених нею переживань з приводу цього, з урахуванням роз`яснень, викладених в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд дійшов висновку, що достатнім розміром відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу буде 3000 грн. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, про що подав відповідну заяву, то згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача з урахуванням вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України.

Outcome: approved