Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання спільного малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Обґрунтовує вимоги тим, що з 29.02.2008 р. 27.05.2013 р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. До офіційного розлучення, з серпня 2011 р. відповідач проживає окремо від родини, ухиляється від утримання сина, ніякої матеріальної допомоги не надає, не займається його вихованням, навіть не навідує. Домовитись з ним про надання матеріальної допомоги на утримання сина не вдалося, не виходить на зв'язок, тому вимушена подати позов про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач просила позов задовольнити. У судове засідання сторони не з'явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач підтримала позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини, відповідач визнав, просять ухвалити відповідне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підтверджені і підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд установив, що з 29.02.2008 р. по 27.05.2013 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільного малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Малолітня дитина проживає разом з матір»ю та утримується нею, з серпня 2011 р. відповідач проживає окремо від родини, ухиляється від виконання батьківського обов'язку, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК ) Відповідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 зазначеної статті передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову ( ч. 1 ст. 191 СК ). При визначенні розміру аліментів суд ураховує матеріальне становище малолітнього сина, який утримується позивачем, та відповідача, який тимчасово не працює, але інших утриманців не має, за станом здоров»я та віком працездатний, і спроможний сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення повноліття дитиною. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги правомірні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача у дохід держави судовий збір за стягнення аліментів у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного, ст. ст. 180, 182, 191 СК України,

Outcome: approved