Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина за законом на усе належне йому майно, в тому числі дві земельні ділянки площами 2,4683 га та 2,0624 га для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані на території Устилузької ОТГ Володимир-Волинського району Волинської області. Право власності [PERSON] на вказані земельні ділянки підтверджуються наявними витягами з Державного реєстру речових прав на нерухому майно про реєстрацію права власності №№ 8596597 та 86975658. Іншими спадкоємцями майна після смерті батька є її сестри [PERSON] та [PERSON], які відмовилися у встановленому порядку від прийняття спадщини. Для оформлення своїх спадкових прав, вона у визначений законом термін звернулась до державного нотаріуса, однак в оформленні свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. У зв'язку з цим просить суд визнати за нею, як спадкоємицею за законом, право власності на вказані дві земельні ділянки. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання також не з'явились, подали до суду заяви (відзиви), згідно яких позов визнали повністю та просили розгляд справи проводити у їх відсутність. Згідно із частиною третьою статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Судом встановлені наступні обставини справи. У відповідності до наявних у справі витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з індексними номерами 85975658 та 85965597 від 27 квітня 2017 року [PERSON], РНОКПП: [NUMBER] на праві приватної власності належали дві земельні ділянки: - кадастровий номер [NUMBER] площею 2,0624 га для ведення особистого селянського господарства, розташована на території м. Устилуг Володимир-Волинського району Волинської області; - кадастровий номер [NUMBER] площею 2,4683 га для ведення особистого селянського господарства, розташована на території м. Устилуг Володимир-Волинського району Волинської області. Згідно отриманої судом інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна з індексними номерами 136653631 та 136657073 від 05 вересня 2018 року, вказані земельні ділянки і надалі знаходяться у власності [PERSON] Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] стверджується те, що [PERSON] помер [INFO]. Копією свідоцтв про народження: серії [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER], підтверджується, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є дочками покійного [PERSON]. У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно копії заяви [PERSON] від 20 червня 2018 року у встановлений законом строк вона заявила до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області про прийняття спадщини після смерті свого батька. Заявами [PERSON] та [PERSON] від 20 червня 2018 року до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області підтверджується факт їх відмови від прийняття спадщини після смерті свого батька. Згідно повідомлення Володимир-Волинської державної нотаріальної контори № 1398/01-16 від 10 липня 2018 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за законом після померлого [PERSON] у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та запропоновано звернутися в суд. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця [PERSON] не залишилося оригіналу правовстановлюючого документа на майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 328, 346, 1217-1218, 1261, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved