Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що вказана квартира належить їй та членам її сім`ї на праві спільної сумісної власності, де також зареєстрований її племінник [PERSON] , який з 2016р. у даній квартирі не проживає, не несе витрати по її утриманню, особистих речей в квартирі не має, його реєстрація перешкоджає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, вирішити дане питання у добровільному порядку не є можливим, а тому за захистом своїх прав [PERSON] змушена звернутись до суду. В зв`язку з цим просить задовольнити позов. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності з підтвердженням заявлених нею позовних вимог та не запереченням проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, який повідомлявся про час і місце розгляду справи. Треті особи: [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, які були повідомлені належним чином про місце та час розгляду справи, надавши до суду письмові заяви про її розгляд за їх відсутності, в яких також вказали, про те, що не заперечують проти задоволення позову [PERSON] . Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та членам її сім`ї, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] , про що вбачається зі свідоцтва про право власності на житло, виданого 11.01.1994р. на підставі розпорядження від 11.01.1994р. №24676; Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17773436 від 18.02.2008р., виданого Теплодарським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості. Крім того, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.02.2008р., виданого державним нотаріусом Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області, спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 06.03.2007р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Теплодарського міського управління юстиції Одеської області), а саме 1/4 частки вищезгаданої трикімнатної квартири, є його дружина [PERSON] . З довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області від 03.12.2020р. щодо зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, та повідомлення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області від 29.12.2020р., вбачається про те, що [PERSON] , [INFO] , по теперішній час зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту майстра жилого фонду ТОВ ЖЕБП «Наше місто» [PERSON] від 18.11.2020р., складеного в присутності свідків-сусідів, [PERSON] з 2016р. по теперішній час за вищезазначеною адресою не проживає. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як вбачається зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ч.1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Згідно ч.1 ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений зокрема договором. Статтею 406 ЦК України встановлено, що сервітут припиняється зокрема у разі спливу строку, на який було встановлено сервітут. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. На підставі наведеного, а також зважаючи на той факт, що відповідач не проживає в вищезазначеній квартирі понад встановлені законодавством строки, крім того, в судовому засіданні не встановлено про наявність домовленості між відповідачем та власниками житла щодо його проживання у вказаній квартирі, суд вважає можливим визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , оскільки вимоги позивача основані на законі та підтверджуються вищенаведеними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Outcome: approved