Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, вимагаючи визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташовано по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Позов мотивовано тим, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька., яка фактично вступила у володіння та управляння спадковим майном, була постійно зареєстрована і проживала в спірному будинку. Позивач зазначила, що нотаріус відмовила їй в оформленні права на спадщину, мотивуючи відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу. Відповідач визнав позов у повному обсязі, надіславши до суду відповідну письмову заяву. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно частини 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [INFO] помер громадянин [PERSON] (а.с. 7). [INFO] померла громадянка [PERSON] (а.с. 8). [INFO] народилась громадянка [PERSON], батьками якої записані [PERSON] і [PERSON] (а.с. 9). 07 квітня 1973 року зареєстровано шлюб між громадянами [PERSON] і [PERSON]; після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - «[PERSON]» (а.с. 10). 12 червня 1957 року рішенням виконавчого комітету Маловисківської міської ради громадянинові [PERSON] виділено під забудову земельну ділянку по [ADDRESS] (а.с. 11-15). Відповідно до архівної довідки обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації», право власності на житловий будинок по [ADDRESS] - не зареєстровано (а.с. 16). Позивач [PERSON] проживає у спірному будинку з 19 січня 1994 року, що підтверджується записами у паспорті громадянина України (а.с. 5). Нотаріус відмовила у видачі свідоцтво про право на спадщину, посилаючись на відсутність оригіналу правовстановлюючого документу (а.с. 22). Відповідно до частини 2 статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Тому, право позивача на спадщину, як спадкоємця першої черги за законом після батьків [PERSON] і [PERSON], підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності на спадкове майно.

Outcome: approved