Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить щомісячно стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання їх неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Позов обгрунтовує тим, що 08.02.2009 року, сторони уклали шлюб, який зареєстрували у Війтівській сільській раді, актовий запис № 01. Сторони є батьками неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Подружнє життя у сторін не склалось, що призвело до припинення сімейних стосунків, на даний час на розгляді у Бершадському районному суді Вінницької області перебуває справа про розірвання укладеного між сторонами шлюбу. Дійти спільної згоди щодо порядку утримання дітей в добровільному порядку сторони не можуть, що і стало причиною звернення позивачки з даним позовом до суду. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 08.02.2009 року між сторонами було укладено шлюб, який було зареєстровано у Війтівській сільській раді Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 01, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 08.02.2009 року Війтівською сільською радою Бершадського району Вінницької області. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.11.2011 року виконавчим комітетом Війтівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, сторони є батьками неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , а також згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.07.2009 року виконавчим комітетом Війтівської сільської ради Бершадського району Вінницької області неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Згідно наявної в матеріалах справи довідки № 36 від 16.01.2020 року, виданої Війтівською сільською радою Бершадського району Вінницької області, діти сторін проживають разом з позивачкою. Згідно вказаних в позовній заяві відомостей сімейне життя у сторін не склалося та на даний час в провадженні Бершадського районного суду Вінницької області перебуває справа про розірвання укладеного між ними шлюбу. Зі змісту позову вбачається та не заперечується відповідачем, що сторони у добровільному порядку не можуть дійти згоди щодо утримання їх дітей. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1, 2 ст. 182 цього ж кодексу говорить про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 184 цього ж кодексу, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави також належить до стягнення судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved