Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про визнання права власності. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що 29 грудня 2009 року [PERSON] (ІПН [NUMBER] ), в інтересах якої діяв [PERSON] (ІПН [NUMBER] ), на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №1769 від 29.12.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Задоріною В.В., передала у власність [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) земельну ділянку з кадастровим номером 6322082001:00:000:0883 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, площею 2,0000 га. Згодом, нею, як новим власником нерухомого майна, реєстрація вищевказаної земельної ділянки, відповідно до чинного на той час законодавства, у територіальних органах Держкомземі - не відбулася на підставі незалежних від неї на то причин, та на підставі скрутного матеріального становища на той час. Відповідно до відповіді №29-20-0.23,18-653/109-20 від 31.07.2020 відділу у Дергачівському районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області на адвокатський запит №б/н від 27.07.2020 року стало відомо, що згідно до Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договір оренди землі, наявних у Відділі, 18.12.2009 року за №010969300663 зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №509590 на ім`я [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 6322082001:00:000:0883. Державний акт виданий на підставі рішення ХХХІІІ сесії Русько-Лозівської ради V скликання від 06.05.2009 року. Інформація про перехід права власності на вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером 6322082001:00:000:0883 від [PERSON] до іншої особи у Відділі відсутня. Згідно з інформації ДЗК про право власності та речові права на земельну ділянку від 28.07.2020 року, вищевказана земельна ділянка перебуває у приватній власності. Будь-яка інформація з приводу форми власності вищевказаної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно - відсутня. На підставі того, що після здійснення правочину, а саме укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 6322082001:00:000:0883 новим власником, тобто нею, [PERSON] право власності у органах Держкомзему зареєстровано не було, наразі виникла необхідність визнати право власності на цю земельну ділянку в судовому порядку, з причин того, що вона втратила будь-які зв`язки з відповідачем. Зауважила, що перехід права власності та сплата за договором купівлі-продажу відбулося, на підставі цього право власності було передано від відповідача до неї [PERSON] .. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві позов підтримала повністю, просила позов задовольнити. Розгляд справи просила проводити без фіксації технічними засобами та в її відсутність, що суд вважає за можливе. Відповідач у справі [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Розгляд справи просила проводити в її відсутність та без фіксації судового засідання технічними засобами, що суд вважає за можливе. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України: За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України : Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України : Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 29 грудня 2009 року [PERSON] , в інтересах якої діяв [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №1769 від 29.12.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Задоріною В.В., передала у власність [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 6322082001:00:000:0883 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, площею 2,0000 га. Позивачем як новим власником нерухомого майна, реєстрація вищевказаної земельної ділянки, відповідно до чинного на той час законодавства, у територіальних органах Держкомземі - не відбулася на підставі незалежних від неї на то причин, та на підставі скрутного матеріального становища на той час. Відповідно до відповіді №29-20-0.23,18-653/109-20 від 31.07.2020 відділу у Дергачівському районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області на адвокатський запит №б/н від 27.07.2020 року стало відомо, що згідно до Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договір оренди землі, наявних у Відділі, 18.12.2009 року за №010969300663 зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №509590 на ім`я [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 6322082001:00:000:0883. Державний акт виданий на підставі рішення ХХХІІІ сесії Русько-Лозівської ради V скликання від 06.05.2009 року. Інформація про перехід права власності на вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером 6322082001:00:000:0883 від [PERSON] до іншої особи у Відділі відсутня. Згідно з інформації ДЗК про право власності та речові права на земельну ділянку від 28.07.2020 року, вищевказана земельна ділянка перебуває у приватній власності. Будь-яка інформація з приводу форми власності вищевказаної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно - відсутня. На підставі того, що після здійснення правочину, а саме укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 6322082001:00:000:0883 новим власником, тобто нею, [PERSON] право власності у органах Держкомзему зареєстровано не було, наразі виникла необхідність визнати право власності на цю земельну ділянку в судовому порядку, з причин того, що вона втратила будь-які зв`язки з відповідачем. Перехід права власності та сплата за договором купівлі-продажу відбулося, на підставі цього право власності було передано від відповідача до позивача [PERSON] .. Положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК, статтею 3 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. В свою чергу стосовно права постійного користування земельними ділянками діє механізм захисту, гарантований статтями 13, 14, 41, 55 Конституції України. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Предметом даного позову є нерухоме майно, а саме земельна ділянка з кадастровим номером 6322082001:00:000:0883, яка розташована на території Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області. Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Згідно ст.16 ЦК України : Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. В даному випадку застосовується захист права: визнання права. Таким чином , аналізуючи вищевказане , беручи до уваги надані суду докази , суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. На підставіст. ст. 16, 319, 392 ЦК України,

Outcome: approved