Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб, що був зареєстрований 25 червня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №47. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що спільне життя між нею та відповідачем не склалося. Постійні сварки між подружжям призвели до погіршення взаємовідносин. З 2011 року подружжя мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, сімейного бюджету не мають. Будь - яке налагодження сімейних стосунків на думку позивача неможливе. Позивач у судове засідання не з'явилася, але надала заяву, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу та просить розглядати справу у її відсутності. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій зазначив, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує, просить слухати справу у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 25 червня 2010 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], було укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області зроблено відповідний актовий запис № 47 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області 16.02.2011 року (а.с.5). Судом було встановлено, що подружжя сімейно - шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, кожен живе самостійним життям. На поступки примирення сторони не згодні, від можливості надання судом строку на примирення сторони відмовились, про що зазначили у своїх заявах. З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, можливість припинення браку на підставі волевиявлення кожного з подружжя являється проявом принципу свободи браку і рівності подружжя. Оскільки вступ до браку здійснюється вільно і добровільно, то ніхто не може бути змушений до збереження подружніх стосунків, якщо їх основи втрачені. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених ст. 110 Сімейного кодексу України та небажання сторін відновити сімейні відносини, суд вважає за необхідне позов [PERSON] - задовольнити. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України - особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у своїй заяві вказала, що бажає залишити прізвище без змін. З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст. 51, 56, 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved