Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до відповідачки з позовною заявою, у якій просить суд стягнути на її користь суму завдатку в розмірі 4000 гривень та судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 серпня 2013 року між нею та відповідачкою був укладений договір купівлі-продажу на нерухоме майно по [ADDRESS], в якому позивач передає грошову суму в розмірі 4000 гривень для оформлення необхідних для укладення договору купівлі-продажу документів. Відповідачка до теперішнього часу квартиру позивачу не продала, суму завдатку їй не повернула, тому вона змушена звернутися до суду. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечувала з тих підстав, що 28 серпня 2013 року вона отримала суму у розмірі 4000 гривень та нею була написана розписка з метою продажу квартири [ADDRESS] . На виконання зазначеного договору від 28 серпня 2013 року вона розпочала збирати необхідні для укладення договору купівлі-продажу документи, про що інформувала позивачку. Однак позивачка для укладення угоди не з'явилась. Заслухавши сторін по справі, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. У відповідності до ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або нерухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом Судом встановлено, що розпискою від 28 серпня 2013 року, [PERSON] отримала від [PERSON] суму у розмірі 4000 гривень, в забезпечення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], у рахунок майбутньої оплати по договору за узгодженою ціною 26000 (двадцять шість тисяч) доларів США до 28 вересня 2013 року, що підтверджено оригіналом розписки (а.с.5), яка була підписана відповідачкою, яка у судовому засіданні проти цього не заперечувала. Відповідачка продала квартиру [ADDRESS] за договором купівлі-продажу іншому покупцю (а.с.24), тим самим порушила умови договору. Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України, особа яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З таких підстав суд вважає, що відповідач [PERSON] отримала та зберігає грошові кошти позивачки без достатньої правової підстави. На час звернення до суду та в ході розгляду справи відповідачка грошові кошти позивачці не повернула, а тому позов підлягає задоволенню, стягненню підлягає сума авансу у розмірі 4000 гривень. Оскільки позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнути судові витрати у виді судового збору - у розмірі 230,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved