Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна, що є спільною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частину квартири. В обґрунтування заявлених вимог, позивач [PERSON] вказала, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області 14 жовтня 2005 року, актовий запис № 932. Однак фактичне сімейне життя з відповідачем розпочато в 2000 році.12 січня 2002 року у сторін народився син [PERSON]. 30 листопада 2007 року сторонами була придбана двохкімнатна квартира №34 у будинку №34 на м-ні 5 Зарічний у м. Кривому Розі. Договір купівлі - продажу квартири, за згодою сторін, був оформлений на імя [PERSON] На даний час вона бажає поділити спільне придбане майно в рівних долях. Оскільки вирішити спірне питання в добровільному порядку відповідач відмовляється, вона вимушена звернутись до суду, щоб захистити свої майнові права на ? частину квартири. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, звернулась з заявою, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст.169 ЦПК\~України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст.224,225,226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області 14 жовтня 2005 року, актовий запис № 932, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. У період шлюбу, згідно договору купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори від 30.11.2007 року за реєстром №2-3635, [PERSON] придбав двокімнатну квартиру №34 на девятому поверсі девяти поверхового жилого будинку №34 на мікрорайоні 5-й Зарічний у м.Кривому Розі, загальною площею 49,3 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м. Даний договір купівлі - продажу нерухомого майна, зареєстрований у КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 21.12.2007 р., у книзі № 220п-131 запис №131. У відповідності з ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). За положеннями\~\~ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Спірна квартира придбана сторонами в шлюбі тому підлягає поділу в рівних частках. Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11\~встановлено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~статтями 69-72 СК\~та\~ст.372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті\~60,\~69 СК, ч. 3\~ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3\~ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Зважаючи, що спірна житлова квартира придбана за час шлюбу, то вона є спільною сумісною власністю подружжя, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Відповідно до ч.1\~ст.88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved