Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] у якому зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 2011 року. У шлюбі спільних дітей не мають. З травня 2017 року сімейні стосунки з відповідачем фактично припинені. Причинами припинення спільного життя стали відмова відповідача працювати та матеріально утримувати родину, зловживання ним алкогольними напоями та вчинення фізичного та психологічного насильства у відношенні позивача та її неповнолітніх дітей. Позивач неодноразово намагалась переконати чоловіка змінити своє життя та ставлення до сім'ї, але всі її спроби виявлялися марними. За таких обставин вважає, що збереження їх шлюбу не відповідає її інтересам та інтересам її дітей. Розірвати шлюб у добровільному порядку, через органи РАЦС відповідач відмовляється, тому просила їх шлюб з відповідачем розірвати, залишивши їй прізвище [PERSON]. Сторони до суду не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, надали суду заяви з клопотанням розглядати справу без їх участі, позивач наполягала на задоволенні позовних вимог, відповідач позов визнав. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з'явився до суду. Судом встановлено, що 20 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 874 (а.с. 8). Неповнолітніх дітей у шлюбі сторони не мають, позивач має дітей від іншого шлюбу: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачем (а.с. 11-14). Згідно зі ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сiмейного кодексу України, шлюб припиняється внаслiдок його розiрвання. Вiдповiдно до частини другої статті 112 Сiмейного кодексу України, суд постановляє рiшення про розiрвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б iнтересам одного з них, iнтересам їх дiтей, що має iстотне значення. Таким чином, оцiнивши зiбранi по справi докази, суд вважає, що шлюб мiж сторонами слiд розiрвати, так як сторони створити мiцної сім'ї за час спiльного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подружнi стосунки припинилися, подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави суд вважає, що позивачу необхідно залишити прізвище «[PERSON]», оскільки вона просила про це в своїй заяві. На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved