Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Селидівської міської ради, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням виконавчого комітету Курахівської ради депутатів трудящихся Донецької області від 01.07.1977 року її батькові [PERSON] було відведено під індивідуальне будівництво земельну ділянку площею 700 кв.м. і надано дозвіл для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності за адресою: [ADDRESS] . 01.07.1977 року було складено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності. 11.08.1977 року складено акт про відведення земельної ділянки і відведено земельну ділянку. На вищевказаній земельній ділянці було збудовано житловий будинок, позначений на технічному плані літерою А-1 загальною площею 87,6 кв.м., житловий будинок площею 56,5 кв.м., надвірні будівлі та споруди: а- 1тамбур, а'-1 тамбур, а'- ганок, Б-1 літня кухня, В-1 літня кухня, б-1 тамбур, б'-1 тамбур, п- 1 погріб, Г-1 гараж, Е-1 сарай, К-1 сарай, Д-1 душ, у-1 убиральня, N'- паркан, N''- ворота, N'''- ворота. Зазначений житловий будинок з приналежними до нього надвірними будівлями та спорудами, розташований на земельній ділянці приватної власності площею 0,1133 гектарів згідно державного акту серії 111-ДН № 006166, виданого на підставі рішення виконкому Курахівської селищної ради народних депутатів від 15.10.1997 року за № 89, за адресою: [ADDRESS] , належить її батькові [PERSON] на праві приватної власності [INFO] його батько [PERSON] помер. Після смерті батька залишилося спадкове майно, яке складається з вищевказаного житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Мати позивача [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь позивача. Позивач з метою прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Першої селидівської державної нотаріального округу, але позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, оскільки договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, виданий Курахівською селищною радою депутатів трудящихся Донецької області від 01.07.1977 року не посвідчений нотаріально та право власності на будинок не зареєстровано в установленому законом порядку. У зв`язку з вищевикладеним позивач вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно: на житловий будинок А-1 загальною площею 87,6 м.кв., житловою площею 56,5 м. кв., з надвірними забудовами: а- 1тамбур, а'-1 тамбур, а'- ганок, Б-1 літня кухня, В-1 літня кухня, б-1 тамбур, б'-1 тамбур, п- 1 погріб, Г-1 гараж, Е-1 сарай, К-1 сарай, Д-1 душ, у-1 убиральня, N'- паркан, N''- ворота, N'''- ворота, розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 13.12.2019 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 27.01.2020 року закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд у зазначеній справі. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 12.02.2020 року залучено в якості співвідповідача по цивільній справі за вищевказаним позовом [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача Селидівської міської ради в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та рішення прийняти на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просить суд слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала повністю. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 19.02.1977 року, виданого Курахівською пос.радою м. Селидове Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19.02.1977 року, актовий запис № 4. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 23.08.2019 року, повторно виданого Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 16. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 23.08.2019 року, виданого Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28.02.1998 року, актовий запис № 10, після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно рішення виконкому Курахівської міської ради депутатів трудящихся № 102 від 01.07.1977 року, [PERSON] було надано право на будівництво індивідуального житлового будинку за адресою по [ADDRESS] , площею 700 кв.м. Згідно акту про відвід земельної ділянки від серпня 1977 року, складеного представником Управління районного архітектора Селидівського району Ребізової Н.А., на підставі рішення виконавчого комітету Курахівської міської ради депутатів трудящихся від 01.07.1977 року, в натурі виділена ділянка під індивідуальне будівництво [PERSON] в [ADDRESS] , площею 700 кв.м. Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної дільниці для будівництва індивідуального житлового будинка на праві приватної власності з числом кімнат від 1 до 5 включно від 01.07.1977 року, на підставі рішення виконкому Курахівської міської ради депутатів трудящихся від 01.07.1977 року про відвід земельної ділянки, [PERSON] надано на праві безстрокового використання земельну ділянку за адресою [ADDRESS] , загальною площею 700 кв.м. Згідно державного акту серії 111-ДН № 006166 від 16.10.1997 року, виданого на підставі рішення виконкому Курахівської селищної ради народних депутатів від 15.10.1997 року за № 89, земельна ділянка площею 0,1133 гектар Курахівської селищної ради передана у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку і госпродарських будівель [PERSON] .. Зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 40280. Згідно Технічного паспорту, виданого 12.08.2019 року на ім`я [PERSON] вбачається, що загальна площа будинку становить 87,6 кв.м, житлова площа будинку становить 56,5 кв.м, до складу домоволодіння за адресою [ADDRESS] входить: а- 1тамбур, а'-1 тамбур, а'- ганок, Б-1 літня кухня, В-1 літня кухня, б-1 тамбур, б'-1 тамбур, п- 1 погріб, Г-1 гараж, Е-1 сарай, К-1 сарай, Д-1 душ, у-1 убиральня, N'- паркан, N''- ворота, N'''- ворота. Згідно довідки № 312 від 12.08.2019 року, виданої КП «Селидівське бюро технічної інвентаризації», житловий будинок з усіма надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] рахується за [PERSON] . Правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок не оформлювалися. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.05.2019 року, виданого Курахівською селищною радою м. Селидове Донецької області, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 34. Згідно довідки № 08-4/1322 від 13.08.2019 року, виданої відділом реєстрації місця проживання громадян, за адресою [ADDRESS] станом на 24.05.2019 року були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , з 21.06.1978 року по 01.07.2019 р., знятий з реєстраційного обліку по смерті, та [PERSON] , [INFO] , з 21.06.1978 року по теперішній час. Згідно відповіді № 1645/01-19 від 23.12.2019 року, Першою селидівською державною нотаріальною конторою надана інформація, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , нотаріальною конторою було заведено спадкову справу за № 166/2019, за заявою № 381 від 13.08.2019 року від [PERSON] - доньки померлого. 13.08.2019 року за № 382 надійшла заява про відмову від спадщини на користь [PERSON] від [PERSON] - дружини померлого. 10.12.2019 року за реєстровим № 1829 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Згідно даних інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заповітів від імені [PERSON] не посвідчувалось. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом 10.12.2019 року, посвідченого державним нотаріусом Першої селидівської державної нотаріальної контори Доценко О.В., [PERSON] прийняла спадщину, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , з урахуванням 1/2 частки від якої відмовилась дружина [PERSON] , що складається з земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , за кадастровим № 1413845900:01:001:0098, площею 0,1133 га, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належить спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю III-ДН № 006166, виданого 16.01.1997 Курахівською селищною радою Донецької області і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 40280. Зареєстровано у реєстрі за № 1829. Постановою державного нотаріусу Першої селидівської нотаріальної контори Доценко О.В. від 10.12.2019 року на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , оскільки договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, виданий Курахівською селищною радою депутатів трудящихся Донецької області від 01.07.1977 року не посвідчений нотаріально та право власності на будинок не зареєстровано в установленому законом порядку. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суд звертає увагу, що [PERSON] будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON] , прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] мати позивача відмовилась від спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , на користь доньки [PERSON] . Згідно зі ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 1268 ч.5 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 р. № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 № 1035 «Про затвердження тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будинками, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт» - будівлі та споруди не є самочинно побудованими (побудовані до 1992 року). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Аналізуючи вищевказані норми закону, враховуючи згоду відповідача [PERSON] з позовом, суд вважає, що позивач позбавлена можливості іншим шляхом захистити своє право власності на спадщину, до складу якої входить нерухоме майно, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню в порядку ст. 1216, ст. 1217, п.1 ч. 2, абз .2 ст.16 ЦК України, так як способами захисту цивільних прав та інтересів може бути шляхом визнання права. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved