Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з онукою [PERSON] , [INFO] , визначення способів участі позивача у вихованні онуки, а саме: спілкування по телефону у будь-який вільний від навчання час, без обмежень; особисте спілкування в м. Києві та за місцем фактичного проживання позивача в с. Крехаїв, Козелецького району, Чернігівської області без обов`язкової участі батьків, не менше як третя субота та неділя кожного місяця з 10-00 год. суботи до 19 год. неділі; особисте спілкування за місцем фактичного проживання позивача в с. Крехаїв, Козелецького району, Чернігівської області щонайменше 2 дні під час осінніх і весняних шкільних канікул, 4 дні під час зимових шкільних канікул та два тижні під час літніх шкільних канікул. Вимоги позову мотивовані тим, що син позивача [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідач від народження онуки значно обмежувала позивача в спілкуванні з нею. В 2016 році між [PERSON] та [PERSON] виник конфлікт, внаслідок чого їх шлюб було розірвано. У зв`язку з вказаним контакти позивача з онукою були припинені, адже відповідач забороняє доньці спілкуватись з родичами батька. Зазначає, що бажає спілкуватись з онукою, проте відповідач перешкоджає цьому. 23.08.2019 ухвалою суду відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами та в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 30.09.2019 до участі у справі в якості третьої особи залучено [PERSON] 07.10.2019 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у відповідності до якого проти вимог позову заперечує. Посилається на те, що ніколи не перешкоджала позивачу в спілкуванні з онукою, а тому обставини викладені в позові не відповідають дійсності та не підтверджені доказами. Вказує на те, що позивач ніколи не допомагала онуці, не цікавилась її життям та не бажала з нею спілкуватись. Разом з тим, на даний час між відповідачем та [PERSON] триває судовий процес щодо поділу майна, а саме кв. [ADDRESS] . [PERSON] намагається виселити відповідача з донькою з вказаної квартири, застосовуючи психологічний та фізичних вплив, з приводу чого відповідач неодноразово зверталась до правоохоронних органів. Посилається на те, що поведінка позивача видається їй дивною, оскільки [PERSON] ніколи не цікавилась онукою до моменту початку поділу майна між відповідачем та [PERSON] , позивача не хвилює поведінка її сина по відношенню до відповідача та [PERSON] . Відповідач побоюється, що спілкування позивача з її донькою призведе до погіршення психологічного стану дитини. 06.11.2019 від третьої особи [PERSON] до суду надійшли письмові пояснення, згідно з якими останній вказує на те, що викладені у відзиві обставини вчинення ним фізичного, економічного та психологічного насильства не відповідають дійсності та не підтверджуються доказами. Вимоги позову підтримує. 08.11.2019 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у відповідності до якої зазначає, що саме відповідач не бажала, щоб позивач спілкувалась з онукою, що призвело до віддаленості онуки від неї. З вересня 2019 позивач проживає разом з [PERSON] , відповідачем та онукою, однак відповідач налаштувала [PERSON] проти неї, внаслідок чого онука бачить в ній ворога, не бажає спілкуватись. Відповідач весь час намагається принижувати та залякувати позивача на очах у [PERSON] , провокує сварки та конфлікти. 03.12.2019 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. 09.09.2020 до суду від Деснянської РДА в м. Києві надійшов висновок щодо визначення способів участі баби у вихованні онуки від 08.09.2020 №102102/37-6166. Від позивача в судове засідання надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримує. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заперечує щодо задоволення позову, оскільки [PERSON] не бере участі у вихованні дитини, перешкоджає проживанню дитини за місцем реєстрації, при цьому дитина категорично відмовляється спілкуватись з бабусею. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, неодноразово подавав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності. Допитані в процесі судового розгляду свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вказали на те, що зі слів позивача їм відомо про конфлікти, які провокує відповідач, та що остання перешкоджає у спілкуванні позивача з онукою. Крім вказаного, в процесі судового розгляду, за участі представника Служби у справах дітей Деснянської РДА в м. Києві заслуховувалась думка дитини [PERSON] , яка зазначала про те, що з бабусею спілкуватись не бажає. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази та аргументи позивача, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.12.2018. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що позивач є матір`ю [PERSON] та бабусею [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] склались напружені, ворожі відносини, про що свідчать неодноразові звернення до правоохоронних органів, існування кримінального провадження. З пояснень, наданих учасниками справи в процесі судового розгляду та наведених в заявах по суті справи, вбачається, що конфліктні відносини між [PERSON] та [PERSON] виникли на ґрунті спору щодо поділу майна. Встановлено, що з вересня 2019 року позивач зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстрована відповідач та її донька [PERSON] , проте як стало відомо в процесі судового розгляду останні не проживають за місцем зареєстрованого місця проживання, внаслідок конфлікту з [PERSON] . У відповідності до Висновку від 08.09.2020 №102102/37-6166 Деснянська РДА в м. Києві вважає за доцільне визначити способи участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітньої онуки [PERSON] наступним чином: кожна третя субота місяця з 10-00 до 19-00 год. Згідно зі статями 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11.07.2017 р. у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Так, відповідно до положень ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до ст. 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України. Відповідно до ст. 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами, згода на обов`язковість який надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (Рішення ЄСПЛ «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, п. 82). Верховний Суд у постанові від 19.09.2018 р. (Справа №756/7995/15-ц) зауважив, що одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. А право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль (постанова від 19.09.2018 у справі №756/7995/15-ц). В процесі судового розгляду судом не встановлено наявності підстав вважати, що спілкування позивача з малолітньою онукою [PERSON] завдасть останній психологічну або фізичну шкоду. Доказів негативного впливу та стан дитини внаслідок такого спілкування до суду не надано. Суд вважає, що дитина має право на спілкування з бабусею та на збереження сімейних зв`язків. Як вбачається позовної заяви, позивач прагне спілкуватися зі своєю малолітньою онукою, підтримувати із нею родинні стосунки та приймати участь у її вихованні. Разом з тим, при визначенні способів участі позивача у вихованні та спілкуванні з онукою, суд вважає за необхідне врахувати наступне. Ст. 171 СК України закріплює, що дитина має право бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. Крім того, у ст. 12 Конвенції про права дитини закріплені положення, згідно з якими держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, наведеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18), право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі з`являється у дитини з досягненням віку 10 років. Малолітня [PERSON] в судовому засіданні зазначила про своє категоричне небажання спілкуватись з бабусею. Позиція [PERSON] з приводу вказаного була чіткою, даючи відповіді на запитання суду сумніву остання не виявила. З огляду на думку дитини, суд вважає, що задля забезпечення інтересів дитини, забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, участь позивача у спілкуванні з онукою повинна відбуватись поступово, та лише за згодою останньої на таке спілкування. Крім того, суд приходить до висновку, що відповідач, зобов`язана вчиняти дії по забезпеченню спілкування онуки із бабусею, сприяти налагодженню та підтримці між ними емоційного контакту. Зокрема, вимоги позову щодо спілкування позивача з онукою в с. Крехаїв, Козелецького району, Чернігівської області щонайменше 2 дні під час осінніх і весняних шкільних канікул, 4 дні під час зимових шкільних канікул та два тижні під час літніх шкільних канікул, суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення з огляду на те, що доказів проживання позивача за вказаної адресою до суду не надано, при цьому остання на даний час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . При вирішенні питання щодо встановлення вказаного вище регламенту у вихованні онуки бабусею, суд враховує вік дитини, її емоційну прихильність. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позову, а саме визначити способи участі позивача у вихованні онуки - [PERSON] , [INFO] , визначивши час їхнього спілкування: кожна третя субота місяця з 10-00 до 19-00 год. за згодою дитини; спілкування по телефону у будь-який вільний від навчання час без обмежень за згодою дитини.

Outcome: partial