Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог в позові зазначила, що є власником вищевказаного житлового будинку. Разом із нею зареєстрований її двоюрідний брат - [PERSON], який з 2000 року у домоволодінні не проживає, оскільки зібрав всі свої речі та виїхав в невідомому напрямку на постійне місце проживання. Спілкування між нею та відповідачем з того часу припинилося. На даний час його майна в будинку немає, за комунальні послуги він не сплачує та не несе витрати з утримання будинку. Його реєстрація в будинку є перепоною в оформленні житлової субсидії, тому вищенаведене є підставою для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, надала заяву, в якій підтримала свої вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі. Справу розглядати за її відсутністю. В разі неявки відповідача в судове засідання, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Його виклик проводився у відповідності із ст.74 ЦПК України. Заперечень проти позову не надходило, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON], є власником житлового будинку [ADDRESS]., що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Балаклійського державної нотаріальної контори Голуб В.М. (а.с.5) та копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно .(а.с.6). Згідно довідки № 273 від 13.02.2017 року, наданої виконавчим комітетом Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області в житловому будинку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], але не проживає. Місце його перебування виконкому сільської ради не відоме (а.с.7). З акту, складеного депутатом Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області Мірошніченком Г.І 13.02.2017 року в присутності свідків, що є сусідами: [PERSON] та [PERSON] встановлено, що відповідач [PERSON] в будинку [ADDRESS] зареєстрований, але не проживає з 2000 року, його місце знаходження не відоме (а.с.8). Відповідно до ст.72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. За ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 3 Сімейного кодексу України визначає сім'ю як спільне проживання осіб, які пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Таким чином, оскільки відповідач у спірному житловому будинку не проживає понад 16 років, не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участі у спільному побуті, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved