Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про поділ майна подружжя і просила виділити їй автомобіль «Opel Vectra», земельну ділянку площею 0,15 га, а відповідачу виділити квартиру [ADDRESS], автомобіль «Toyota Camry» вартістю 24000 доларів США, машино-місце [ADDRESS] та стягнути з відповідача 2500000 грн. компенсації за частку майна. В подальшому позивач зменшила свої вимоги і просила визнати за нею право власності на земельну ділянку і на 7/10 частин квартири № 106. За відповідачем просила визнати право власності на 3/10 частини квартири та стягнути 215 000 грн. компенсації. Крім того просила визнати право приватної власності за відповідачем на автомобіль «Opel Vectra» і машино-місце № 42. Відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом і в порядку поділу спільного майна просив визнати за ним право власності на ? частину кв. 106 і ? частину земельної ділянки, а автомобіль «Opel Vectra» і машино-місце № 42залишити в його особистій приватній власності. Стверджував, що автомобіль «Opel Vectra» і машино-місце № 42 він придбав за власні кошти, а автомобіль «Toyota Camry» був придбаний на кошти свідка [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позови задовольнити частково, виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтва (т.1 а.с.5) та рішення суду (т.1 а.с.213-214), сторони з 24.04.2004р. перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний судом 22.07.2015р. Як пояснила позивач [PERSON] у сторін шлюбні відносини припинились остаточно в січні 2015 року, що підтверджується договором (т.1 а.с.35), фото (т.2 а.с.323) та поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Встановлення судом фактів проживання сторін в одній квартирі, спільне харчування, сумісний відпочинок в період 2012-2014рр. свідчить про наявність шлюбно-сімейних відносин між сторонами до січня 2015р. При цьому суд не приймає покази свідків [PERSON] та [PERSON], які є тестем та дружиною відповідача, оскільки ці свідки є зацікавленими з боку відповідача. Згідно свідоцтва, розписки, договору (т.1 а.с.151-155) та пояснень відповідача, останній в березні 2004р. придбав на своє ім'я машино-місце № 38, яке в період шлюбу в лютому 2013р. продав за 17 000 доларів США, а в червні 2013р. придбав за ці кошти машино-місце № 42 (т.1 а.с. 50). Як вбачається з договору, свідоцтва, виписок з рахунку, акту (т.1 а.с.168-184) та пояснень відповідача, останній з 2002 р. мав на праві власності [ADDRESS], яку у 2007 р. продав за 131000 дол. США, а в 2008р. за частину цих коштів в сумі 23360 дол. США відповідач придбав на своє ім'я автомобіль «Opel Vectra» д.н.з. [NUMBER]. Відповідно ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею, ним до шлюбу, а також майно набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Враховуючи те, що відповідач придбав за свої особисті кошти в період шлюбу автомобіль «Opel Vectra» і машино-місце № 42, то це майно суд вважає особистою приватною власністю, яке не підлягає поділу. Разом з тим, суд вважає спільним сумісним майном кв. № 106 і земельну ділянку, які були придбані сторонами за спільні кошти в період зареєстрованого шлюбу, що підтверджується свідоцтвом, актом, договором (т.1 а.с.6,14,125) та не заперечується сторонами. Що стосується автомобіля «Toyota Camry», то судом встановлено, що цей автомобіль був придбаний в період зареєстрованого шлюбу (т.1 а.с.12-13) за сумісні кошти сторін і використовувався в інтересах сім'ї, що підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] і [PERSON] При цьому, суд не приймає тверджень свідків [PERSON] і [PERSON] в тій частині, що [PERSON] в 2013р. давала свої кошти на придбання автомобіля «Toyota», оскільки ці свідки є зацікавленими з боку відповідача. Таким чином, до спільного сумісного майна, яке підлягає поділу, суд відносить кв. № 106, земельну ділянку та автомобіль «Toyota». Відповідно вимог ст.ст. 60,70,71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Оскільки кожна із сторін бажає отримати право власності на нерухоме майно, то суд вважає необхідним визнати за кожним право власності на ? частини квартири і земельної ділянки. Як визначив Пленум Верховного Суду України в постанові № 11 від 21.12.2011р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про поділ спільного майна подружжя, у випадку коли буде встановлено, що один із подружжя здійснив відчуження спільного сумісного майна чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї або приховав його, то таке майно або його вартість враховується при поділі. Судом же встановлено, що відповідач після припинення шлюбних відносин з позивачем, але до розірвання їх шлюбу, проти волі позивача самостійно розпорядився їх спільним майном, продавши 21.03,.2015р. спірний автомобіль [PERSON] з якою в подальшому зареєстрував шлюб (т. 1 а.с.162,185). Враховуючи те, що цей автомобіль не може бути поділений в натурі, але залишається в користуванні відповідача, який не оспорює його вартість, то з останнього слід стягнути на користь позивача ? частину його вартості, яка складає (576000:2=) 288000 грн. Таким чином, позовні вимоги позивача і зустрічні вимоги підлягають частковому задоволенню, а в решті позовних вимог сторін слід відмовити за необґрунтованістю. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial