Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить позбавити відповідача права користування квартирою [ADDRESS], що належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності, а також виселити його з вказаної квартири. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 28.07.2014 р. рішенням Сихівського районного суду м. Львова шлюб між нею та відповідачем розірвано. До розірвання шлюбу відповідач проживав у [ADDRESS], яка належала їй, її матері та дітям на праві спільної сумісної власності. Оскільки шлюб припинено, відповідач не має законних підстав на користування вказаним житлом, тому сервітут, набутий ним раніше підлягає припиненню. Крім того, відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні власністю та унеможливлює своїми протиправними діями реалізацію її права на користування та розпорядження своїм майном. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру №С-00801, виданим Сихівською районною адміністрацією Львівської міської ради 18.11.2002 р. /а.с. 5/. Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописку № 782, виданої ЛКП «Житловик-С» 30.03.2015 р., у [ADDRESS] проживають та зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] /а.с.4/. Звідси випливає, що відповідач [PERSON] у спірній квартирі не зареєстрований та в такій не проживає, місцем реєстрації з 20.04.2006 р., відповідно до паспортних даних відповідача, є [ADDRESS], про що свідчить відповідна відмітка в такому /а.с. 15/. Статтею 391 ЦК України закріплено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 405 ЦК України передбачено право членів сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Згідно з ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч. 1 ст. 116 цього Кодексу. Право вимагати у судовому порядку виселення членів сім'ї, у т. ч. колишніх, власник жилого будинку (квартири) має відповідно до ст. 157 ЖК України, але за наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 116 цього Кодексу, зокрема, якщо вони систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними. За приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, розірваний на підставі рішення Сихівського районного суду м. Львова від 28.07.2014 р. При цьому, позивачем не надано належних доказів користування відповідачем спірною квартирою та проживання останнього в такій. Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що відповідач постійно приходить в спірну квартиру, влаштовує скандали, нецензурно висловлюється до неї в присутності дітей, що негативно відображається на їхній поведінці, як на підставу наявності перешкод у користуванні спірним майном, оскільки це вказує лише на неприязні відносини між сторонами, проте, жодним чином не підтверджує відповідних перешкод, які чинить відповідач позивачу та членам її сім'ї. Натомість, у матеріалах справи містяться заяви [PERSON] та [PERSON], в яких останні заперечили твердження позивача про чинення перешкод відповідачем у користуванні квартирою /а.с. 12, 13/. Із повідомлення Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області від 10.10.2014 р. вбачається, що розгляд заяви [PERSON] припинено у зв'язку з тим, що дії [PERSON] не супроводжувалися порушенням громадського порядку, особливою зухвалістю та винятковим цинізмом /а.с. 24/. [PERSON] 13.05.2015 р. повторно звернулися до Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області з заявою про притягнення до відповідальності [PERSON], проте відповіді про розгляд такої суду не надано /а.с. 23/. Судом не встановлено факту незаконного проживання відповідача [PERSON] у спірній квартирі, відтак, з огляду на недоведеність вимог позивача та їх безпідставність, суд дійшов висновку, що відповідач прав позивача не порушує, підстави для їх захисту відсутні, а тому позовні вимоги щодо позбавлення відповідача [PERSON] права користування спірною квартирою та виселення останнього з такої задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed