Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 04 липня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Шлюбні стосунки припинені з лютого 2018 року, в зв`язку з тим, що відповідач з лютого 208 року по травень 2018 року мешкав в іншій країні, сім`ю за цей період не підтримував та не спілкувався з родиною. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який знаходиться у неї на утриманні. Позивач вважає, що подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі. Позивач зазначає, що після розірвання шлюбних відносин, син [PERSON] залишився проживати разом з нею. Позивач вважає, що в інтересах дитини залишитися після розлучення проживати з нею, так як відповідач не має постійно місця проживання, хоча є зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично регулярно виїжджає в закордон та проживає на території інших країн. Особистого окремого житла відповідач не має, з дитиною не спілкується, постійного місця роботи не має, не проявляє батьківської турботи вже досить тривалий час. Зауважує, що проживання сина разом зі нею відповідає інтересам дитини, оскільки вона має можливість забезпечити йому належні умови проживання, повною мірою займається вихованням дитини, чого відповідач забезпечити не взмозі. Разом з тим, зазначає, що зі свого боку усіма силами готова сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлення спілкування з батьком. Дитина з народження більш схильна та емоційно прив`язана до неї, вони проводять з дитиною разом багато вільного часу, вона сприяє розвитку дитини як особистості, опікається сином, цікавиться його успіхами у школі на відміну від батька. Зазначає, що вона, як фізично так і психічно здорова людина - так як за характером роботи вона щорічно проходить медичний огляд, має гарні характеристики на роботі. Офіційно дитина зареєстрована з нею за однією адресою, де вони фактично проживають. До теперішнього часу вона та відповідач не дійшли згоди щодо місця проживання сина. На її звернення з цього приводу відповідач реагує агресивно, в зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду. За таких обставин, просить розірвати шлюб; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн. щомісячно з урахуванням індексації; визначити місце проживання сина [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] Ухвалою Зарічного райсуду м. Суми від 24 вересня 2018 року позовна заява була залишена без руху, позивачу запропоновано в строк не більше десяти днів з дня вручення копії вказаної ухвали усунути недоліки. 16 жовтня 2018 року представник позивача надала суду документи на виконання ухвали суду від 24 вересня 2018 року та ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16 жовтня 2018 року відкрито провадження по справі, вирішено справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 19 грудня 2018 року о 10 год. 40 хв. 19 грудня 2018 року розгляд підготовчого судового засідання відкладено до 13 лютого 2019 року 09 год. 40 хв. у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про дату та час судового засідання та його викликом в наступне судове засідання шляхом розміщення оголошення на веб-сайті Зарічного районного суду м. Суми. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 13 лютого 2019 року закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду по суті на 03 квітня 2019 року об 11 год. 00 хв. 03 квітня 2019 року судове засідання відкладено до 07 травня 2019 року об 11 год. 00 хв. у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про дату та час судового засідання та його викликом в наступне судове засідання шляхом розміщення оголошення на веб-сайті Зарічного районного суду м. Суми. В судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, від представника позивача - адвоката Бутенко В.М. надійшла письмова заява, в якій просить слухати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився. Представник третьої особи Служби у справах дітей Сумської міської ради надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, раніше поданий висновок про визначення місця проживання дитини підтримує у повному обсязі. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 04 липня 2009 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції Сумської області за актовим записом №48, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 36). Згідно вимог ст. ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам їхніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. В зв`язку з тим, що подружжя втратило почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного, відповідач вважає, що їх сім`ю зберегти неможливо. На даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, а тому на підставі ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів, судом встановлено наступні обставини. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини (а.с. 37). За ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За нормами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, особи, які б перебували на його утримані, відсутні, і він має об`єктивну можливість виплачувати аліменти. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав. Суд враховує те, що відповідач має об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] . За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Зазначений позов поданий до суду 18 вересня 2018 року. Згідно ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 161 СК України суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. 03 квітня 2019 року на адресу суду надійшов висновок Служби у справах дітей Сумської міської ради, в якому зазначається, що спеціалістом служби у справах дітей Сумської міської ради проведено обстеження умов проживання за місцем фактичного проживання та реєстрації [PERSON] та малолітнього [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В результаті обстеження з`ясовано, що приватний будинок належить на праві власності [PERSON] (матері [PERSON] .), складається з 2 кімнат, кухня, коридор, зручності на подвір`ї, опалення газове, наявне водопідведення до будинку. Загальна площа будинку становить близько 36 кв.м. У будинку наявні всі необхідні меблі та побутова техніка, чисто, просторо, охайно складені речі. Для [PERSON] є окрема кімната, наявне місце для відпочинку та навчання. Дитина доглянута, забезпечена повноцінним харчуванням, необхідним одягом та взуттям відповідно до сезону. Матір`ю створені належні умови для проживання, виховання, розвитку, відпочинку малолітнього сина. [PERSON] працює медичною сестрою операційною в Сумській обласній клінічній лікарні, має постійний дохід. При співбесіді з малолітнім [PERSON] з`ясовано, що він останнім часом дуже рідко спілкується з батьком, де саме зараз знаходиться йому не відомо, бажає проживати з мамою за вищевказаною адресою. Згідно з інформацією наданою службою у справах дітей Білопільської районної державної адміністрації обстежити умови проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не представилося можливості, оскільки двері ніхто не відчинив. Працівниками проведено бесіду із сусідами, які повідомили, що за даною адресою проживають батьки [PERSON] , інколи він також проживає вдома, але на даний час тривалий період не був помічений за вищевказаною адресою. Інформація про місце проживання [PERSON] відсутня. У висновку зазначають, що Служба у справах дітей вважає за можливе визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] (а.с. 85). Входячи з того, що відсутні докази на підтвердження неправомірної поведінки позивача, яка б перешкоджала вихованню нею дитини, відсутні виняткові обставини, за яких малолітню дитину слід розлучити з матір`ю, а тому суд приходить до висновку про необхідність визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з матір`ю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову про стягнення аліментів, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., а також на користь позивача судовий збір сплачений за подачу позову про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини в розмірі 1409 грн. 60 коп., а також понесені позивачем згідно наданих доказів витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4400 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved