Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача Брусилівської селищної ради Житомирської області. В обґрунтування своїх вимог вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який на день смерті проживав по в [ADDRESS] та був зареєстрований в [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина на майно, єдиним спадкоємцем першої черги є позивач. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину - немає. За таких обставин, враховуючи відсутність інших спадкоємців та введені обмеження через поширення пандемії, потребу в догляді за дитиною, позивачка вчасно не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, тому пропустила строк на кілька днів. Після звернення в листопаді 2020 року до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, листом нотаріуса від 30.11.2020, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском строку, встановленого для звернення з заявою про прийняття спадщини. В зв`язку з цим позивач просила визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] терміном в три місяці. Ухвалою суду від 18.12.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження. Ухвалою суду від 11.01.2021 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явилася, її представник звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача - Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області не з`явився, звернувся з заявою заяву, відповідно до якої просив розглядати справу за відсутності їх представника, не заперечують щодо позовних вимог. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] , свідоцтвом про народження від 10.12.1986, свідоцтвом про шлюб від 29.04.2015 (а.с. 7-9). За життя [PERSON] мав у власності нерухоме майно, що підтверджено державними актами серії ЯЕ № 754410 від 06.08.2009 та серії ЯЕ 754409 від 06.08.2009 (а.с. 10, 11). Згідно Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 30.11.2020 та заяви від 30.11.2020, спадкова справа після смерті [PERSON] заведена [INFO] за заявою [PERSON] , заповітів немає. Вказані обставини підтверджені і витребуваними судом матеріалами спадкової справи №676/2020 . Відповідно заяви [PERSON] , дружини померлого [PERSON] , від 25.01.2021 остання добровільно не приймала спадщину у встановлені строки, проживала і була зареєстрована окремо від спадкодавця, не заперечує проти оформлення спадщини позивачкою як її донькою. З листа нотаріуса Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори О. Пилипчук від 30.11.2020 № 2593/02-14, вбачається, що спадкова справа була заведена за заявою позивачки, інші спадкоємці, які б прийняти спадщину - відсутні, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено у зв`язку з пропуском позивачкою шестимісячного терміну з дня смерті спадкодавця для подачі заяви про прийняття спадщини. Хоча відповідь нотаріуса і не виражена в формі постанови, таку відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину суд розцінює саме як письмову відмову нотаріуса, такий підхід щодо оцінки відповіді нотаріуса відповідає позиції КЦС ВС, вираженій в постанові від 27.02.2019, справа №61-23640св18. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). У частині першій статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша, друга статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно роз`яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно вимоги ППВС України від 30.05.2008 року № 7, Інформаційного листа ВСС України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Суд вважає поважною обставиною, яка перешкоджала позивачу у встановлені строки звернутися до нотаріуса факт введених обмежень через поширення пандемії та короткий проміжок часу, на який пропущено визначений ст. 1270 ЦК України строк. Також суд зауважує, що після смерті спадкодавця інших спадкоємців немає, згідно положень ст. 1261 ЦК України позивач є єдиним спадкоємцем першої черги, заповіт не складався. Вбачається, що позов подано до належного відповідача, враховуючи відмову від права на спадкування дружиною спадкодавця та положення п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року. При вирішенні даного цивільно - правового спору суд також врахує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Вважаю за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004. Тому суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини після смерті спадкодавця терміном в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, таке рішення суду буде законним, обгрунутованим та справедливим. Враховуючи викладене, на підставі ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved