Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення пені за прострочення сплати аліментів до відповідача [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на свою користь за прострочення сплати аліментів пеню у розмірі 13541,86 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона з 21.12.1999 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Вона та відповідач мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду з відповідача на її користь було стягнено аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] на період її навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісячно до припинення навчання, але не довше досягнення донькою 23 років, починаючи стягнення з 18.10.2019. У ході примусового виконання зазначеного судового рішення утворилась заборгованість, яка станом на 10.12.2020 становить 13541,86 грн. Ухвалою від 14.01.2021 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копія зазначеної ухвали була надіслана у порядку ст. 272 ЦПК України позивачу за їх зареєстрованим місцем проживання (перебування), зазначеним у позові та відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання (перебування), встановленою судом у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 187 ЦПК України. Заперечення від відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Клопотання від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходили. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, зареєстрований у суді 02.03.2021 за вх. № 1154/21, в якому останній просив відмовити позивачу у задоволені позовних вимог та витрати по справі покласти на позивача. Свої заперечення проти вимог позивача відповідач обґрунтовував тим, що дійсно з нього рішенням суду на користь позивача було стягнено аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] на період її навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісячно до припинення навчання, але не довше досягнення донькою 23 років, починаючи стягнення з 18.10.2019. На той час донька навчалась на ІІІ курсі денної форми навчання Автотранспортного коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» та період її навчання відповідно до рішення суду тривав з 01.09.2017 по 30.06.2020, а тому він вважає, що стягнення з нього аліментів повинно було тривати до 30.06.2020. Згодом, він дізнався, що його донька з 07.09.2020 є студенткою першого курсу скороченого терміну заочної форми навчання за рахунок коштів фізичних осіб Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка. Вважає, що нарахування пені за несвоєчасну сплату аліментів у період з 01.07.2020 по 10.12.2020 є незаконним і необґрунтованим. Окрім того зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які він поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи становить - до 5500 грн. Відповідь на відзив на позовну заяву від позивача до суду не надходила. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів справи. Вивчивши позиції сторін, викладені у їх заявах по суті справи, дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд дійшов висновку про часткове\~задоволення позову, з огляду на таке. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 19.12.2019 (справа № 388/1413/19) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на період її навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісячно до припинення навчання, але не довше досягнення донькою 23 років, починаючи стягнення з 18.01.2019. При ухваленні зазначеного рішення судом, що його ухвалив було встановлено та зазначено у тексті рішення, що [PERSON] є студенткою ІІІ курсу денної форми навчання Автотранспортного коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», термін навчання з 01.09.2017 по 30.06.2020. Зазначені вище встановлені судом обставини справи сторонами не заперечуються. У підтвердження наявності заборгованості по аліментах, які підлягають стягненню за рішенням суду позивачем надано розрахунок заборгованості по аліментам за період з 10.10.2019 по 31.12.2020 (виконавче провадження № 61014675), складений Долинським районним відділом державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), за яким заборгованість по аліментам за вказаний період станом на 10.12.2020 становить 13541,86 грн. Поряд з цим, відповідачем надано довідку Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка від 12.11.2020 за вих. № 02-871 про те, що [PERSON] з 07.09.2020 є студенткою першого курсу скороченого терміну заочної форми навчання за рахунок коштів фізичних осіб Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка, дата закінчення навчання 30.06.2022. А також відповідачем надано оновлений розрахунок заборгованості по аліментам за період з жовтня 2019 по лютий 2021 року (виконавче провадження № 61014675), складений Долинським районним відділом державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) з урахуванням періодів навчання [PERSON] , а саме з виключенням з розрахунку сум нарахування аліментів за липень та серпень 2020 року, за яким заборгованість по аліментам за вказаний вище період станом на 24.02.2021 становить 1644,15 грн. Положеннями ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку чи сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення 23 років. Поряд з цим, обов`язок на утримання повнолітніх дочку чи сина припиняється у разі припинення ними навчання. Разом з тим, поновлення навчання (за умови недосягнення 23-річного віку) дозволяє звернутися з новим позовом до суду про стягнення аліментів. При цьому, слід відзначити, що позивачем надано докази на підтвердження стягнення рішенням суду з відповідача аліментів на час навчання повнолітньої доньки у Автотранспортному коледжі Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» з терміном навчання по 30.06.2020. Однак, не надано доказів на підтвердження наявності рішення суду про стягнення з відповідача аліментів на час навчання повнолітньої доньки у Харківському національному технічному університеті сільського господарства імені Петра Василенка з 07.09.2020. З урахуванням викладеного суд констатує, що нарахування аліментів (заборгованості по аліментах) після 30.06.2020 є неправомірним. Поряд з цим, суд відмічає хибність позиції відповідача, викладеної у відзиві на позовну заяву про неправомірність нарахування пені у період з 01.07.2020 по 10.12.2020, оскільки пеня відповідно до умов ч. 1 ст. 196 СК України нараховується до моменту повного погашення заборгованості по аліментам або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Як роз`яснив пленум Верховного Суду України у п. 22 постанови від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Таким чином, для стягнення неустойки (пені), необхідно встановити вину особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, у виникненні заборгованості, а також встановити факти, які об`єктивно впливають на розмір неустойки (пені). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу у реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 81 ЦК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, положеннями ч. 1 ст. 3, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому, слід відзначити, що не працевлаштування платника аліментів за умови його працездатності не вказує на відсутність його вини в утворенні заборгованості по аліментам. Враховуючи викладене\~судом відзначається,\~що відповідачем\~не доведена\~наявність об`єктивних\~обставин,\~які вплинули\~на його\~можливість сплачувати\~аліменти,\~та призвели\~до утворення\~заборгованості по\~аліментам з\~поважних причин,\~про застосування\~щодо нього\~заходів примусового\~виконання,\~передбачених ч.\~14\~ст.\~71\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження»та не надано доказів на підтвердження перебування у такому матеріальному та сімейному становищі, які б об`єктивно свідчили про необхідність зменшення граничного розміру неустойки (пені) в порядку передбаченому ч. 1 ст. 196 СК України. Щодо визначення розміру пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів, судом відзначається, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25.04.2018 (справа № 572/1762/15-ц) визначено таке. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+…(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума несплачених аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума несплачених аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума несплачених аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Беручи до уваги вищезазначене суд відзначає помилковість розрахунку позивача, у якому остання застосувала обмеження, передбачене ч. 1 ст. 196 СК України - не більше 100 % заборгованості, до загального розміру пені, тоді коли таке обмеження слід застосовувати до нарахованої пені за кожен місяць окремо. Враховуючи наведений\~вище порядок\~розрахунку неустойки\~(пені)\~та дані\~довідокоргану державної виконавчої служби, суд констатує, що неустойка (пеня) за заборгованістю відповідача по сплаті аліментів на користь позивача за рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 19.12.2019 (справа № 388/1413/19), із застосуванням 100% обмеження, передбаченого ч. 1 ст. 196 СК України, станом на 09.12.2020 (повне погашення заборгованості), з урахуванням частини сум, які сплачені відповідачем і які слід зарахувати як погашення заборгованості, яка утворилась з жовтня 2019, - становить 17745,86 грн. виходячи з розрахунку: -\~жовтень 2019\~року (пеня\~за період\~з 01.11.2019 по 16.04.2020): нарахована сума аліментів 896,11 грн. х 1% (пеня)х 168 днів (погашено 17.04.2020- 896,11 грн.) = 1505,46грн. - сума пені, яка з урахуванням обмеження, передбаченого ч. 1 ст. 196 СК України - не більше 100 % заборгованості,становить - 896,11 грн.; - листопад 2019 року (пеня за період з 01.12.2019 по 20.05.2020 (повне погашення): нарахована сума аліментів 1984,25 грн. х 1% (пеня) х 171 днів (погашено частково 17.04.2020 - 1093,89 грн. та частково 20.05.2020 - 890,36 грн.) = 3393,07 грн. - сума пені, яка з урахуванням обмеження, передбаченого ч. 1 ст. 196 СК України - не більше 100 % заборгованості, становить - 1984,25 грн.; - грудень 2019 року (пеня за період з 01.01.2020 по 20.06.2020 (повне погашення): нарахована сума аліментів 1984,25 грн. х 1% (пеня) х 171 днів (погашено частково 20.05.2020 -1109,64 грн. та частково 20.06.2020 - 874,61 грн.) = 3393,07 грн. - сума пені, яка з урахуванням обмеження, передбаченого ч. 1 ст. 196 СК України - не більше 100 % заборгованості, становить - 1984,25 грн.; - січень 2020 року (пеня за період з 01.02.2020 по 06.08.2020 (повне погашення): нарахована сума аліментів 2071,25 грн. х 1% (пеня) х 187 днів (погашено частково 20.06.2020 - 1125,39 грн. та частково 06.08.2020 - 945,86грн.) = 3873,24 грн. - сума пені, яка з урахуванням обмеження, передбаченого ч. 1 ст. 196 СК України - не більше 100 % заборгованості, становить - 2071,25 грн.; - лютий 2020 року (пеня за період з 01.03.2020 по 09.12.2020 (повне погашення): нарахована сума аліментів 2071,25 грн. х 1% (пеня) х 283 дні (погашено частково 06.08.2020 - 854,14 грн. та частково 09.12.2020 - 1217,11 грн.) = 5\~861,64 грн. - сума пені, яка з урахуванням обмеження, передбаченого ч. 1 ст. 196 СК України - не більше 100 % заборгованості, становить - 2071,25 грн.; - березень 2020 року (пеня за період з 01.04.2020 по 09.12.2020 (повне погашення): нарахована сума аліментів 2071,25 грн. х 1% (пеня) х 252 дні (погашено 09.12.2020 - 2071,25 грн.) = 5\~219,55грн. - сума пені, яка з урахуванням обмеження, передбаченого ч. 1 ст. 196 СК України - не більше 100 % заборгованості, становить - 2071,25 грн.; - квітень 2020 року (пеня за період з 01.05.2020 по 09.12.2020 (повне погашення): нарахована сума аліментів 2222,50 грн. х 1% (пеня) х 222 дні (погашено 09.12.2020 - 2222,50 грн.) = 4\~933,95грн. - сума пені, яка з урахуванням обмеження, передбаченого ч. 1 ст. 196 СК України - не більше 100 % заборгованості, становить - 2222,50 грн.; - травень 2020 року (пеня за період з 01.06.2020 по 09.12.2020 (повне погашення): нарахована сума аліментів 2222,50 грн. х 1% (пеня) х 191 дні (погашено 09.12.2020 - 2222,50 грн.) = 4\~244,98 грн. - сума пені, яка з урахуванням обмеження, передбаченого ч. 1 ст. 196 СК України - не більше 100 % заборгованості, становить - 2222,50 грн.; - червень 2020 року (пеня за період з 01.07.2020 по 09.12.2020 (повне погашення): нарахована сума аліментів 2222,50 грн. х 1% (пеня) х 161 дні (погашено 09.12.2020 - 2222,50 грн.) = 3\~578,23 грн. - сума пені, яка з урахуванням обмеження, передбаченого ч. 1 ст. 196 СК України - не більше 100 % заборгованості, становить - 2222,50 грн. Таким чином, загальна сума пені за заборгованістю по аліментам, нарахованим за період з 18.10.2019 по 30.06.2020 становить 17745,86 грн. При цьому, слід відзначити, що загальна сума сплачених відповідачем за період з 17.04.2020 по 19.02.2021 грошових коштів на погашення заборгованості по аліментам становить 29117,00 грн., з яких лише 17745,86 грн. слід зарахувати на погашення заборгованості по аліментам, нарахованим за період з 18.10.2019 по 30.06.2020, а отже залишок коштів сплачених відповідачем становить 11371,14 грн., які на думку суду, з урахуванням принципу справедливості слід віднести на погашення пені. Отже, остаточна сума пені становить 6374,72 грн. (17745,86 - 11371,14). На підставі вищевикладеного, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позивачем частини позовних вимог про стягнення з відповідача за заборгованістю по аліментах, нарахованих за період з 18.10.2019 по 30.06.2020 включно, - неустойки (пені), з урахуванням сплачених відповідачем грошових коштів за період з 17.04.2020 по 19.02.2021, - у розмірі 6374,72 грн. які і підлягають стягненню на користь позивача з відповідача, а у задоволені позовних вимог в іншій частині слід відмовити. Питання розподілу судових витрат у частині сплати судового збору слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави, на підставі чого, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору та позов задоволено частково, - суд дійшов висновку, що судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 840,80 грн., слід частково стягнути з відповідача у дохід держави у розмірі 395,80 грн. (840,80 х 6374,72 / 13541,86), а іншу частину судового збору у розмірі 445,00 грн. віднести на рахунок держави. Щодо зазначення відповідачем у відзиві на позовну заяву попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які він поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи, які становлять - до 5500 грн., судом відзначається таке. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Таким чином,\~враховуючи,\~що відповідачем\~не надано\~суду доказів(договорів, рахунків тощо) на підтвердження розміру понесених судових витрат та те, що відповідач не звертався до суду із заявою із зазначенням поважних причин не подання доказів на підтвердження розміру понесених ним судових витрат, суд дійшов висновку про залишення без розгляду заяви відповідача щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, які він поніс у зв`язку з розглядом даної справи.

Outcome: partial