Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно довідки Великокучурівської сільської ради № 378 від 23.04.2020 року на день смерті [PERSON] в господарстві по [ADDRESS] ), проживала та була зареєстрована сама. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, що розташоване на території Снячівчької сільської ради Сторожинецького району, Чернівецької області та складається із земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,44 га, яка належала покійній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЧВ 008514 від 12.10.2001 року. Однак оригінал Державного акту на земельну ділянку втрачено, залишились тільки ксерокопії. 14.04.2008 р., був складений заповіт в згідно якого: [PERSON] , 1938 року народження, що народилась в селі Снячів, Сторожинецького району, Чернівецької області на випадок смерті зробила таке розпорядження: - житловий будинок, що розміщений в [ADDRESS] ; - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,53 га, яка знаходиться на території Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району, кадастровий номер земельної ділянки 7324582000:01:001:0873 заповіла [PERSON] , [INFO] ; - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,44 га, яка знаходиться на території Снячівської сільської ради Сторожинецького району, згідно Державного акту ІІ-ЧВ 008514 заповідаю [PERSON] . Відповідно до звіту про експертно-грошову оцінку земельної ділянки майна складеного експертом-оцінювачем Маковейчук М.І. , від 23.04.2020 року ринкова вартість земельної ділянки що розташована на території Снячівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,4400 га, - складає 37726 грн. У передбачений законом шестимісячний термін після смерті [PERSON] позивач звернулася в органи нотаріату із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Фактом фактичного прийняття спадщини позивачем, свідчить подана нею до приватного нотаріуса Коржан В.Д. заява про прийняття спадщини за законом, після смерті матері, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 41209078 від 13.08.2015 року та довідкою приватного нотаріуса від 22.04.2020 року № 48/02-14. Єдиним спадкоємцем за законом, яка могла би претендувати, на сьогоднішній день, на спадкове майно є відповідач, однак вона вказану спадщину не приймала, і відмовляється від її прийняття. Позивач просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак направила до суду заяву, про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнала. Справа до суду надійшла 27.04.2020 року та була призначена до підготовчого судового засідання на 18.05.2020 року. Судом встановлено, [INFO] померла її мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . (а.с. 8) Як вбачається із довідки Великокучурівської сільської ради № 378 від 23.04.2020 року на день смерті [PERSON] в господарстві по [ADDRESS] ), проживала та була зареєстрована сама. (а.с. 9) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, що розташоване на території Снячівчької сільської ради Сторожинецького району, Чернівецької області та складається із земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,44 га, яка належала покійній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЧВ 008514 від 12.10.2001 року. (а.с. 12) Однак оригінал Державного акту на земельну ділянку втрачено, залишились тільки ксерокопії. 14.04.2008 р., був складений заповіт в згідно якого: [PERSON] , 1938 року народження, що народилась в селі Снячів, Сторожинецького району, Чернівецької області на випадок смерті зробила таке розпорядження: - житловий будинок, що розміщений в [ADDRESS] ; - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,53 га, яка знаходиться на території Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району, кадастровий номер земельної ділянки 7324582000:01:001:0873 заповіла [PERSON] , [INFO] ; - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,44 га, яка знаходиться на території Снячівської сільської ради Сторожинецького району, згідно Державного акту ІІ-ЧВ 008514 заповідаю [PERSON] . (а.с. 10) Відповідно до звіту про експертно-грошову оцінку земельної ділянки майна складеного експертом-оцінювачем Маковейчук М.І. , від 23.04.2020 року ринкова вартість земельної ділянки що розташована на території Снячівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,4400 га, - складає 37726 грн. (а.с. 13) У передбачений законом шестимісячний термін після смерті [PERSON] позивач звернулася в органи нотаріату із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Фактом фактичного прийняття спадщини позивачем, свідчить подана нею до приватного нотаріуса Коржан В.Д. заява про прийняття спадщини за законом, після смерті матері, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 41209078 від 13.08.2015 року та довідкою приватного нотаріуса від 22.04.2020 року № 48/02-14. (а.с. 14-15) Єдиним спадкоємцем за законом, яка могла би претендувати, на сьогоднішній день, на спадкове майно є відповідач, однак вона вказану спадщину не приймала, і відмовляється від її прийняття. Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Стаття 1233 ЦК України передбачає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За таких обставин, та зважаючи на визнання відповідачем позову суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право власності на спадкове майно. Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 1216, 1220, 1258, 1261, 1268 ЦК України, та

Outcome: approved