Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району м. Запоріжжя про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народилася двоє дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Приблизно з 2008 року відповідач почав зловживати спиртними напоями та самоусунувся від виконання шлюбних та батьківських обов'язків, родину матеріально не забезпечував, у стані алкогольного сп'яніння влаштовував сварки, а згодом взагалі покинув сім'ю, не надавав ніякої матеріальної допомоги та не брав участь у вихованні дітей. У 2012 році позивач разом із дітьми виїхала до Німеччини для працевлаштування за спеціальністю лікаря. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.07.2013 року, шлюб між подружжям був розірваний, з підстав фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами. 07.03.2015 року в Німеччині позивач уклала шлюб з громадянином Німеччини [PERSON] [PERSON] та взяла його прізвище. Діти називають [PERSON] своїм батьком, він піклується про їх стан здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, приймає участь у вихованні, та в їх матеріальному утриманні. Отже, враховуючи те, що фактично з 2009 року відповідач самоусунувся від здійснення батьківських обов'язків щодо спільних дітей, а також дійсні обставини справи, позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не з'явилась, представник позивача [PERSON] - [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи у його відсутність, проти вимог позивача про позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], не заперечує, претензій ніяких не має. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просить суд вирішити справу на розсуд суду. За таких обставин, враховуючи заяви учасників процесу, суд вважає за можливим розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку за можливим позов задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.08.2004 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON]. [INFO] року в м. Запоріжжі народився [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень зроблений відповідний актовий запис № 608, батьками якого є батько [PERSON], а мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 02.10.2007 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. [INFO] року в м. Запоріжжі народився [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень зроблений відповідний актовий запис № 375, батьками якого є батько [PERSON], а мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 07.05.2009 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.07.2013 року по справі № 335/46903/13-ц, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Як вбачається із заяв відповідача від 29.10.2012 року посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, та від 23.02.2015 року посвідченою третім секретарем з консульських питань Посольства України в Лівії, [PERSON] відомо про клопотання на виїзд за кордон на постійне місце проживання його дітей малолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], разом з їх матір'ю [PERSON], у зв'язку з цим він повідомляє, що від'їжджаюча [PERSON] не має по відношенню до нього невиконаних обов'язків та майнових зобов'язань та надає згоду на виїзд за кордон на постійне місце проживання разом з нею його малолітнім дітям. Згідно характеристики дошкільного закладу «Бджілка» від 26.03.2015 року, [PERSON], [INFO], відвідував дитячий садок з 14.01.2011 року по грудень 2012 року. Хлопець проявив себе спокійним, додатково відвідував платні заняття по підготовки до школи. Мати, [PERSON] підтримала тісні взаємовідношення з викладачами, брала активну участь в житті дошкільного закладу. Уважно слідкувала за хлопцем, конфліктних ситуацій не створювала. За час перебування [PERSON] у садку його батько ніякої участі в житті дитячого садку не приймав. Відповідно до довідки Державного навчального закладу (ясла-садок) № 18 «Бджілка», [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], дійсно відвідували ДНЗ № 18 по грудень 2012 року. Діти одержували дошкільну освіту за базовою програмою розвитку дитини дошкільного віку «Я у Світі» згідно базового компоненту дошкільної освіти, який є Державним стандартом дошкільної освіти України. 07.03.2015 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] у Федеративній Республіки Німеччині, відділу РАЦС м. Хессіш-Ольдендорф, район Хамельн-Пірмонт, що підтверджується відповідним апостилем. Після реєстрації шлюбу її прізвище змінено з [PERSON] на [PERSON]. З листа Управління у справах дитячих садочків м. Хессіш-Ольдендорф Федеративної Республіки Німеччини від 14.05.2015 року вбачається, що з 01.08.2013 року до установи «Дитячий садок Цвергенланд» спец група «Штрольхе» зараховано дитину [PERSON] Згідно довідки юнацької музичної школи округу Шаумбург Федеративної Республіки Німеччини від 14.05.2015 року, [PERSON], [INFO], з 01.01.2015 року відвідує індивідуальні уроки з гри на піаніно. Відповідно до довідки початкової школи ам Розенбуш Федеративної Республіки Німеччини від 14.05.2015 року, пані [PERSON], як мати [PERSON] дуже піклується про його благополуччя. Вона прикладає багато зусиль для соціально-емоціонального та розумового розвитку своєї дитини, спілкується із педагогічним колективом школи. Дитина виховується у родині пані [PERSON] (після одруження [PERSON]) та її чоловіка, пана [PERSON]. Біологічний батько допоки не мав жодного контакту зі школою. Відповідно до листа дитячого садку «Цвергеланд» м. Хессіш-Ольдендорф Федеративної Республіки Німеччини від 14.05.2015 року, діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відвідують дитячий садок з грудня 2012 року. Мати дітей, [PERSON] в даний час працює у клініці (БеДеХа) м. Хессіш-Ольдендорф, зареєструвала там обох дітей. Вчасно та регулярно приводить дітей до садку та вчасно їх забирає, піклується про дітей. Діти виховуються в двомовній родині. Біологічний батько дітей [PERSON] знаходиться за межами Німеччини і вже давно не підтримує зв'язок з родиною, він не мав жодного контакту із дитячим садком. Також, в матеріалах справи міститься довідка Німецького товариства Червоного Хреста Федеративної Республіки Німеччини від 13.03.2015 року, в якій зазначено, що [PERSON] пройшов курси з запобігання нещасних випадків та надання першої медичної допомоги. Відповідно до свідоцтв виданих в м. Хессіш-Ольдендорф Федеративної Республіки Німеччини від 20.08.2014 року та 21.08.2015 року, [PERSON] отримав свідоцтво юного плавця та має право носити значок - морського коника, також отримав свідоцтво та значок плавця «Боббі». Як вбачається із пояснень [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] приєднаних до позовної заяви, відповідач [PERSON] тривалий час зв'язок з неповнолітніми синами не підтримує, їхнім здоров'ям, умовами виховання, розвитком синів не цікавиться. Із висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району, органу опіки та піклування від 13.08.2015 року № 01-10/1759 слідує, що відділом по Орджонікідзевському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради здійснений вихід на адресу проживання відповідача [PERSON] Потрапити до помешкання не виявилось можливим, оскільки двері ніхто не відчинив. Зі слів сусідки інформація про його місце знаходження їй не відома. Запросити батька на засідання комісії не виявилось можливим через відсутність інформації про фактичне місцеперебування та контактних телефонів. Відповідно до заяви відповідача, посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу від 01.10.2015 року, [PERSON] не заперечує проти позову [PERSON] про позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], не заперечує, претензій ніяких не має. Зазначив, що у нього окреме життя і він не має наміру щось змінювати. Згідно ч.ч. 1-5 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України та ч. 2 п. 16 Пленуму Верховного суду від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бутипозбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Згідно вимог статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повнолітня. Позбавлення батьків батьківських прав не припиняє їхнього аліментного обов'язку щодо дитини. Відповідно до ст. ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя тощо. Стаття 59 Закону України «Про освіту» та стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства», детально визначають, які дії належить вчиняти батькам для розвитку дитини як особистості. Зокрема, у відповідності до норм цих законів, батьки зобов'язані виховувати у дітей працелюбність, почуття доброти, милосердя, шанобливе ставлення до старших, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови. Стаття 18 Конвенції про права дитини передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні з'ясовано та доведено, що відповідач [PERSON] тривалий час зв'язок з неповнолітніми синами не підтримує, їхнім здоров'ям та умовами виховання, розвитком синів не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, ухиляється від виконання обов'язків по його вихованню, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Аналізуючи вищевказані норми закону та з урахуванням встановлених під час розгляду обставин справи, а також те, що відповідач [PERSON] погодився із позовом щодо позбавлення його батьківських прав по відношенню його неповнолітніх дітей, з метою захисту прав та інтересів неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , суд приходить до висновку про доведеність заявлених позивачем позовних вимог, та необхідність задоволення у позові у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На виконання вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір у сумі 243,60 гривень. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved