Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовними вимогами до Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області, [PERSON] про визнання права власності на все спадкове майно після смерті [PERSON] та [PERSON] . В ході розгляду справи позивач надала заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просила визнати за нею право власності на спадкове майно вже у вигляді Ѕ частини житлового будинку із надвірними спорудами, розташованого по [ADDRESS] та по Ѕ частині із кожної земельної ділянки: площею 0,2044 га; 0,2500 га; та цілу частину земельної ділянки за державним актом серії [NUMBER] . Ухвалою суду від 24.10.2018 р. [PERSON] був залучений до участі в справі у якості правонаступника після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача зменшені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача, Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області, в ході розгляду справи надав суду декілька заяв із яких вбачається, що представник сільської ради заперечує проти задоволення первісного позову, крім того, надав інформацію щодо кола спадкоємців та складених заповітів. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] , в ході розгляду справи пред`явила зустрічний позов до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] із вимогами про визнання за ним права власності на спадкове майно у виді - 3/4 частини спадкового будинку із надвірними спорудами, та по ѕ частини з кожної земельної ділянки та цілу частину земельної ділянки згідно державного акту серії [NUMBER] . Позивач [PERSON] надав суду відзив на зустрічну позовну заяву, зустрічні позовні вимоги не визнав, вважає, що зустрічна позовна заява підлягає частковому задоволенню. Треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , заперечень, пояснень за позовом не надали, будучи належним чином сповіщені, у судові засідання не являлися, про причини неявки суд не повідомили, заяви про можливість розгляду справи у їх відсутність до суду не надіслали, були попереджені про розгляд справи у їх відсутність на підставі даних, що містяться у матеріалах справи. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія запиту на ім`я начальника відділу Управління держгеокадастру у Ренійському районі від 24.01.2018 р.; копія поштового відправлення на адресу Управління держгеокадастру у Ренійському районі; копія інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.01.2018 р.; копія паспорту громадянки України - [PERSON] та і/н; копія свідоцтва про смерть [PERSON] , померлого [INFO] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] , померлого [INFO] ; копія свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] ; копія заповіту [PERSON] від 12.02.2002 р., складеного на ім`я [PERSON] ; копія довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 16.01.2018 р.; копія довідки зі Спадкового реєстру (заповіти /спадкові договори) від 16.01.2018 р.; копія державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] ; копія державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] ; копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] ; копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] ; копія звіту про експертну оцінку земельної ділянки 0,25 га призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами, розташованого по [ADDRESS] ; копія довідки Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області від 10.01.2018 р. № 51; копія довідки Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області від 10.01.2018 р. № 52; копія листа Ренійської районної державної нотаріальної контори від 19.01.2018 р. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину; копія постанови Ренійської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.01.2018 р.; копія звіту про експертну оцінку земельної ділянки 0,2044 га призначена для ведення особистого селянського господарства; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами, розташованого по [ADDRESS] ; копія виписки із історії хвороби [PERSON] № 2092 від 23.06.2017 р.; копія спадкової справи № 282/12 від 05.10.2012 р. відкрита після померлого [PERSON] [INFO]; копія спадкової справи № 250/2017 від 31.10.2017 р. після померлого [PERSON] [INFO] ; копія довідки Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області від 22.03.2018 р. № 02-22/95; копія листа відділу у Ренійському районі Управління держгеокадастру від 12.03.2018 р. № 218/116-18; копія свідоцтва про смерть [PERSON] , померлої [INFO] ; копія листа Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області від 10.05.2018 р. № 02-22/141; копія паспорту громадянина України [PERSON] ; копія заповіту [PERSON] від 17.01.2018 р. складеного на ім`я [PERSON] ; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 17.01.2018 р.; копія листа Котловинської сільської ради Ренійського району від 14.11.2018 р. № 02-22/349; копія паспорту громадянина України - [PERSON] ; копія паспорту громадянки України - [PERSON] ; копія паспорту громадянки Р. Молдова - [PERSON] ; копія паспорту громадянина України - [PERSON] ; копія пенсійного посвідчення № [NUMBER] [PERSON] ; копія пенсійного посвідчення № [NUMBER] [PERSON] ; копії свідоцтв про народження [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; копія свідоцтва про укладання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ; копія свідоцтва про укладання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ; копії довідок Котловинської сільської ради Ренійського району від 15.11.2018 р. №02-22/352, №02-22/353, №02-22/354; копія довідки виконкому Виноградовської сільської ради Болградського району від 14.11.2018 р. № 712/05-06; копії листів Ренійської районної державної нотаріальної контори від 09.02.2018 р. № 141/02-14, 142/02-14; копія довідки Котловинської сільської ради Ренійського району від 08.02.2018 р. № 399; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06.02.2009; копія заповіту [PERSON] від 15.06.2017 р. складеного на ім`я [PERSON] ; копія довідки Котловинської сільської ради Ренійського району від 08.02.2018 р. № 400; копія спадкової справи після померлої [PERSON] № 149/2018 від 13.06.2018 р. Позивач [PERSON] та його представник обґрунтовують свої позовні вимоги, тим, що [INFO]. помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді: житлового будинку [ADDRESS] , який належав йому на праві власності у відповідності із записом в по господарській книги Котловинської сільської ради Ренійського району за № 356; земельної ділянки площею 2,17 га, що розташована на території Котловинської сільської ради, масив [NUMBER] , цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] ; земельної ділянки площею 0,2044 га, що розташована за адресом: [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER] ; земельної ділянки площею 0,25 га, що розташована за адресом: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER] . За час життя [PERSON] розпорядився своїм майном, залишив заповіт від 12.02.2002 р., на ім`я свого сина [PERSON] Його син, як спадкоємець за заповітом, до нотаріусу у встановлений законодавством строк не звернувся, проте він спадщину прийняв шляхом постійного проживання на день смерті зі спадкодавцем. Однак, спадщину не оформив юридично. [INFO] помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно, яке він фактично прийняв після смерті батька [PERSON] Крім того, йому належала земельна ділянка на право приватної власності площею 2,17 га, що розташована на території Котловинської сільської ради, масив [NUMBER] , цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] . За життя [PERSON] розпорядився своїм майном, залишив заповіт № 121 від 15.06.2017 р., на ім`я свого племінника [PERSON] Його племінник, як спадкоємець за заповітом, звернувся до нотаріусу у встановлений законодавством строк із заявою про прийняття спадщину, таким чином прийняв спадщину відповідно до ч.1ст.1269 ЦК України. Однак дружина [PERSON] , - [PERSON] , яка на момент його смерті була непрацездатною особою (пенсіонер - пенсійне посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] видане 28.10.2010 р.), відповідно до ч.1ст.1241 ЦК України, мала право на обов`язкову долю у спадщині. Таким чином, [PERSON] не зважаючи на заповіт, мала обов`язкову долю у спадщині, оскільки перебувала на обліку в Управлінні пенсійного фонду. Спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , вона прийняла шляхом постійного проживання разом із ним на час відкриття спадщини, відповідно до ч.3ст.1268 ЦК України та не заявила про відмову від неї. Однак, оформити, спадщину вона не мала можливості, у зв`язку із відсутністю оригіналів документів на спадком майно. Тому, з цих підстав нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадкування за законом. Тому, позивач [PERSON] просила визнати право власності на спадкове майно у вигляді: Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] ; 0,125 га земельної ділянки, що складає Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,25 га, що розташована за адресом: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER] ; 0,1022 га земельної ділянки, що складає Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,2044 га, що розташована за адресом: [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER] ; земельну ділянку площею 2,17 га, що розташована на території Котловинської сільської ради, масив [NUMBER] , цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] . [PERSON] померла, [INFO] . За життя [PERSON] , 17.01.2018 р. залишила заповіт на ім`я [PERSON] Ухвалою суду від 24.10.2018 р. [PERSON] залучений до участі в справі у якості правонаступника після смерті [PERSON] , оскільки прийняв спадщину після її смерті шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріусу. Під час розгляду справи [PERSON] був пред`явлений зустрічний позов до [PERSON] , треті особи - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яким ставилися вимоги про визнання за ним права власності на спадкове майно у вигляді: ѕ частин житлового будинку [ADDRESS] ; ѕ частин земельної ділянки площею 2,17 га, що розташована на території Котловинської сільської ради, масив [NUMBER] , цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] ; ѕ частин земельної ділянки площею 0,2044 га, що розташована за адресом: [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER] ; ѕ частин земельної ділянки площею 0,25 га, що розташована за адресом: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER] ; земельної ділянки площею 2,17 га, що розташована на території Котловинської сільської ради, масив [NUMBER] , цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] . Свої зустрічні позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] р. помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді: житлового будинку [ADDRESS] , який належав йому на праві власності у відповідності із записом в погосподарській книги Котловинської сільської ради Ренійського району за № 356; земельної ділянки площею 2,17 га, що розташована на території Котловинської сільської ради, масив [NUMBER] , цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] ; земельної ділянки площею 0,2044 га, що розташована за адресом: [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER] ; земельної ділянки площею 0,25 га, що розташована за адресом: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER] . За життя [PERSON] розпорядився своїм майном, залишив заповіт від 12.02.2002 р., на ім`я свого сина [PERSON] , який спадщину прийняв шляхом постійного проживання на день смерті зі спадкодавцем. Окрім, [PERSON] існують ще спадкоємці, які мають обов`язкову частку у спадщині, непрацездатні (пенсіонери) діти спадкодавця: [PERSON] (пенсійне посвідчення серії [NUMBER] видане 19.07.2012 р.) та [PERSON] (пенсійне посвідчення серії [NUMBER] видане 16.12.2005 р.), які є третіми особами по справі. Третя особа, [PERSON] , також є донькою спадкодавця, але вона спадщину не прийняла, право на обов`язкову частку у спадщині немає. Таким чином, позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник вважають, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є: [PERSON] , який спадщину прийняв, але не оформив та за яким може бути визнано право власності на ѕ частини спадкового майна або 6/8 часток спадкового майна; [PERSON] , [INFO] , непрацездатний син спадкодавця (пенсіонер), частка спадщини - 1/8 частка спадкового майна (1/8 = 1 /спадкова маса/: 4 /спадкоємця першої черги/ : 2 /обов`язкова частка у спадщині визначається в розмірі половини від тієї частки, яка належала б кожному зі спадкоємців, що мають право на неї, при спадкуванні за законом, незалежно від змісту заповіту/); [PERSON] , [INFO] , непрацездатна донька спадкодавця (пенсіонерка), частка спадщини - 1/8 частка спадкового майна (1/8 = 1 /спадкова маса/ : 4 /спадкоємця першої черги/ : 2 /обов`язкова частка у спадщині визначається в розмірі половини від тієї частки, яка належала б кожному зі спадкоємців, що мають право на неї, при спадкуванні за законом, незалежно від змісту заповіту. [PERSON] , [INFO] помер, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді; ѕ частин житлового будинку [ADDRESS] ; ѕ частин земельної ділянки площею 2,17 га, що розташована на території Котловинської сільської ради, масив [NUMBER] , цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] ; ѕ частин земельної ділянки площею 0,2044 га, що розташована за адресом: [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER] ; ѕ частин земельної ділянки площею 0,25 га, що розташована за адресом: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER] ; земельної ділянки площею 2,17 га, що розташована на території Котловинської сільської ради, масив [NUMBER] , цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] . За час життя [PERSON] розпорядився своїм майном, залишив заповіт від 15.06.2017 р., на ім`я свого племінника [PERSON] Так, [PERSON] як спадкоємець за заповітом звернувся до нотаріусу у встановлений законодавством строк із заявою про прийняття спадщину, таким чином прийняв спадщину. Його дружина - [PERSON] , яка на момент його смерті була непрацездатною особою (пенсіонер), відповідно до ч.1ст.1241 ЦК України, мала право на обов`язкову долю у спадщині. Однак, позивач за зустрічним позовом, вважає, що [PERSON] спадщину після смерті чоловіка [PERSON] не прийняла ні шляхом подачі заяви до нотаріусу ні шляхом постійного проживання разом із ним на час відкриття спадщини, про що свідчать довідки Котловинської сільської ради 15.11.2018 р. № 02/22/352, № 02-22/353 та довідкою Виноградівської сільської ради Болградського району Одеської області від 14.11.2018 р. за № 712/05-06. Тому, позивач [PERSON] з цих підстав не є спадкоємцем по справі. [PERSON] через деякий час звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. На його прохання йому було видано перелік документів, які він повинен був надати для отримання свідоцтва. Одними із цих документів були правовстановлюючі документи на спадкове майно. Таких документів позивач не зміг надати, у зв`язку із тим, що оригінали документів були загублені спадкодавцем, про що свідчать квитанції про оплату послуг для розміщення оголошення в засобах масової інформації. Таким чином, позивач був вимушений звернутися до суду із відповідними зустрічними вимогами. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши уважно, ретельно матеріали справи та надані документи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, встановлення істини і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача за первісним позовом [PERSON] та позивача за зустрічним позовом [PERSON] підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вже зазначалося вище та було встановлено під час судового розгляду справи, [PERSON] помер [INFO] Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді: житлового будинку [ADDRESS] , який належав йому на праві власності у відповідності із записом в погосподарській книги Котловинської сільської ради Ренійського району за № 356, без оформлення відповідних документів на нерухоме майно; земельної ділянки площею 2,17 га, що розташована на території Котловинської сільської ради, масив [NUMBER] , цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] ; земельної ділянки площею 2,17 га, що розташована на території Котловинської сільської ради, масив [NUMBER] , цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] ; земельної ділянки площею 0,2044 га, що розташована за адресом: [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER] ; земельної ділянки площею 0,25 га, що розташована за адресом: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER] . Із спадкової справи № 282/12, вбачається, що за час життя [PERSON] розпорядився належним йому майном: 12.02.2002 р., залишив заповіт на ім`я свого сина [PERSON] , яким заповідав йому все майно, яке буде належатиме йому за життя. Так, спадкоємець за заповітом [PERSON] у встановлений законодавством строк звернувся до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини, крім цього, він прийняв спадщину також шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття. Відповідно ч.1ст.1241 ЦК України «малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка)». Як з`ясувалось у судовому засіданні, після смерті [PERSON] , окрім спадкоємця за заповітом, існували спадкоємці - діти спадкодавця: [PERSON] та [PERSON] , які на момент смерті батька [PERSON] були непрацездатними (пенсіонерами за віком), про що свідчать пенсійні посвідчення, які містяться в матеріалах справи, тому мають право на обов`язкову долю у спадщині. Третя особа, [PERSON] , також є донькою спадкодавця, але вона спадщину не прийняла, право на обов`язкову частку у спадщині немає. [PERSON] та його представник, стверджують, що зазначені спадкоємці, треті особи - [PERSON] та [PERSON] , які мають право на обов`язкову частку у спадщині, прийняли спадщину після смерті батька [PERSON] , оскільки проживали без реєстрації за адресом: [ADDRESS] , однією сім`єю з померлим та здійснювали догляд за хворим батьком [PERSON] по день його смерті - [INFO] , зазначене підтверджують довідки Котловинської сільської ради Ренійського району від 15.11.2018 р. № 02-22/352, № 02-22/353, № 02-22/354. Суд звертає увагу на те, що зазначені довідки надані суду Котловинської сільської ради Ренійського району від 15.11.2018 р. № 02-22/352, № 02-22/353, в яких інформація суперечать раніше наданій інформації в іншій довідці тією ж Котловинської сільського ради від 10.01.2018 р. № 51, в якій вказано, що на момент смерті [PERSON] , з ним проживали та були прописані: син - [PERSON] , невістка - [PERSON] , дружина - [PERSON] . Тому, суд критично ставиться до інформації в довідках Котловинскьої сільської ради, які видані 15.11.2018 р. і з цих підстав вважає необхідним не брати їх до уваги. Суд зазначає, що представник [PERSON] не надала суду жодних інших доказів, щодо підтвердження інформації у довідках сільської ради, крім того, не скористалась своїм правом викликати свідків, які б мали підтвердити зазначену інформацію. Суд, також, зазначає, що до компетенції сільської ради не входить встановлення факту проживання особи у відповідному місці, зазначене є виключно компетенцією суду. Зокрема, якщо спадкоємець за правом на обов`язкову частку проживав окремо від спадкодавця, він має подавати заяву про прийняття спадщини, інакше вважатиметься таким, що пропустив строк для прийняття спадщини з усіма негативними наслідками (ст.1272 ЦК України). Із заявами до суду про надання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , треті особи не звертались. Тобто, треті особи, не виявили свою волю щодо прийняття спадщини, тому їх бездіяльність підпадає під норму ст.1272 ЦК України, яка говорить про те, якщо спадкоємець, протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. В доповненні до цієї норми закону: відповідно до п.19 Постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», той зі спадкоємців, який має право на обов' язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається, таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Якщо той зі спадкоємців, хто має право на обов' язкову частку та не проживав зі спадкодавцем на день його смерті, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Така ж правова позиція висвітлена у Листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13, де зазначено, що спадкування обов'язкової частки в спадщині здійснюється на підставах встановлених законом, шляхом прийняття спадщини в порядку, передбаченому статтями 1268 - 1269 ЦК України. Таким чином, суд прийшов до висновку, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є його син [PERSON] , який є спадкоємцем за заповітом та прийняв спадщину відповідно до ч.1ст.1269 ЦК України на усе його майно. [INFO] помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно, яке він фактично прийняв після смерті батька [PERSON] Крім того, йому особисто належала земельна ділянка площею 2,17 га, що розташована на території Котловинської сільської ради, масив [NUMBER] , цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] . Із спадкової справи № 250/2017, вбачається, що за час життя [PERSON] розпорядився своїм майном, залишив заповіт від 15.06.2017 р., на ім`я свого племінника - [PERSON] - на усе майно, яке буде йому належати за життя. Так, його племінник [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, звернувся до нотаріусу у встановлений законодавством строк із заявою про прийняття спадщини, таким чином прийняв спадщину відповідно до ч.1ст.1269 ЦК України. Дружина спадкодавця - [PERSON] , яка на момент його смерті була непрацездатною особою (пенсіонер), відповідно до ч.1ст.1241 ЦК України, мала право на обов`язкову долю у спадщині. Тобто, [PERSON] не зважаючи на заповіт, мала обов`язкову долю у спадщині, оскільки була пенсіонеркою та звернулася із до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19.01.2018 р. Позивач за зустрічним позовом, [PERSON] та його представник, вважають, що [PERSON] спадщину після смерті чоловіка [PERSON] не прийняла ні шляхом подачі заяви до нотаріусу, ні шляхом постійного проживання разом із ним на час відкриття спадщини, посилаючись на довідки Котловинської сільської ради 15.11.2018 р. № 02/22/352, № 02-22/353 та на довідку Виноградівської сільської ради Болградського району Одеської області від 14.11.2018 р. за № 712/05-06. Однак, суд не погоджується із зазначеною думкою позивача за зустрічним позовом [PERSON] та його представника, з наступних підстав. Так, після реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] у 1978 р., вони постійно проживали однією сім`єю за адресом спірного спадкового будинку. З 1978 р. по день смерті чоловіка, [PERSON] , його дружина - [PERSON] , була зареєстрована за вказаним адресом разом зі своїм чоловіком. Лише після ампутації ноги (08.05.2017 р. згідно витягу з історії хвороби) у зв`язку з захворюванням на цукровий діабет (витяг з історії хвороби № 2092 від 23.06.2017 р.) вона тимчасово проживала у свого племінника - [PERSON] в с. Виноградівка Болградського району Одеської області, так як потребувала постійного стороннього догляду після медичної операції з видалення кінцівки (ноги). Місце проживання [PERSON] не змінювала, все її майно, речі залишилися в будинку, де вона була зареєстрована і постійно проживала разом зі своїм чоловіком з 1978 р. за адресом: [ADDRESS] . Спадкоємець вважається таким, що проживав разом із спадкодавцем і прийняв спадщину, навіть, якщо перебував у тривалому відрядженні, з якого повернувся після закінчення строку для прийняття спадщини (ВССУ від 2 листопада 2016 р., № 716/309/14-ц). При розгляді даної справи ВССУ продемонстрував новаторське розуміння частини 3 ст.1268 ЦК України «прийняття спадщини», яка передбачає, що «спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї». Так, розтлумачено поняття «постійно проживав разом із спадкодавцем». ВССУ підкреслив, тривалість спільного проживання спадкодавця із спадкоємцем законом не визначена та необхідно розрізняти: місце проживання та місце перебування особи. Місце проживання підтверджується реєстрацією, яка в даній справі і у спадкодавця, і у спадкоємця (позивача) була спільною. Місце перебування, в даній справі це відрядження за кордон, яке може тривати роки, проте не впливає на прийняття спадкоємцем спадщини. ВССУ прийшов до висновку, що спадкоємець, перебуваючи за кордоном все одно вважається таким, що прийняв спадщину навіть, якщо повернувся з відрядження після закінчення строку для її прийняття, не заявив про сам факт її відкриття, та не вчинив жодних юридично значимих дій для прийняття спадщини. Тобто, спадщину після смерті чоловіка [PERSON] вона прийняла шляхом постійного проживання разоміз ним на час відкриття спадщини, відповідно до ч.3ст.1268 ЦК України та не заявила про відмову від неї. Однак, оформити, спадщину вона не мала можливості, у зв`язку із відсутністю оригіналів документів на спадком майно. Тому, з цих підстав нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадкування за законом та виніс відповідну постанову. У відповідності до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд прийшов до висновку, що єдиними спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , є спадкоємець за заповітом - [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємець, яка має право на обов`язкову долю у спадщині. Тобто, все спірне спадкове майно спадкодавця [PERSON] має ділитися між спадкоємцями: [PERSON] та [PERSON] . При визначенні розміру обов`язкової частки у спадщині, суд виходить із норми ст.1241 ЦК України, яка регламентує, що непрацездатні спадкоємці, спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Так, у разі прийняття спадщини [PERSON] за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] їй належала би половина частки спадкового майна, тобто Ѕ частка. Тому, суд, прийшов до висновку, що позивач за первісним позовом [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка - 1/4 частку спадкового майна, яке належало їй на день смерті, тобто, половину обов`язкової частки. Інші ѕ частки спадкового майна [PERSON] успадковує позивач за зустрічним позовом [PERSON] як спадкоємець за заповітом. Проте, [INFO] померла позивач за первісним позовом [PERSON] . Так, із спадкової справи № 149/2018, вбачається, що за час життя [PERSON] розпорядилась своїм майном, залишила заповіт від 17.01.2018 р., на ім`я [PERSON] , який як спадкоємець за заповітом звернувся до нотаріусу у встановлений законодавством строк із заявою про прийняття спадщини, таким чином прийняв її відповідно до ч.1ст.1269 ЦК України. Таким чином, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину та не заявив про відмову від неї. Тому, ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 24.10.2018 р., до участі у справі за позовом [PERSON] до Котловинської сільської ради та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно був залучений в якості правонаступника позивача - [PERSON] за його заявою. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, зазначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст.1223 ЦК України). Ст.1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Суд звертає увагу, що позивач за первісним позовом [PERSON] в ході судового розгляду справи надав суду заяву від 03.06.2019 р. за вх. № 4123, де зазначено, що він має право на 1/2 частку земельної ділянки площею 2,17 га (державний акт серії [NUMBER] ) та на 1/2 частку земельної ділянки площею 2,17 га (державний акт серії [NUMBER] ), ці земельні ділянки є рівнозначними, тому, позивач просить виділити йому одну цілу земельної ділянки площею 2,17 га, а другу цілу земельної ділянки площею 2,17 га виділити відповідачу, що значно полегшить користування, володіння та розпорядження цими земельними ділянками, як для позивача, так і для відповідача. Додав, що такий розподіл спадкового майна не порушує майнові права ні позивача, ні відповідача, а навпаки є корисним та відповідає інтересам обох сторін. Суд, не погоджується із ствердження [PERSON] з цього приводу. Так, згідно ст.ст. 1267,1278 ЦК України передбачено рівність часток у спадщині спадкоємців за законом: частки є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Недотримання цього принципу можливе за домовленістю спадкоємців відповідно до ст.1267 ЦК України, в ч.3 якої зазначається: спадкоємці за письмовою угодою між ними можуть змінити розмір частки. В даному випадку існує заповіт [PERSON] , який він склав за життя на все своє майно на ім`я [PERSON] , тобто він розпорядився своїм майном, а тому спадкове майно не підлягає добровільному розподілу між спадкоємцями за заповітом та спадкоємцями, які мають обов`язкову долю у спадщині. Виходячи з вищенаведеного, суд вбачає підстави для часткового задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] , а саме: визнання за ним права власності на ѕ частки спадкового майна [PERSON] та про часткове задоволення позовних вимог позивача за первісним позовом [PERSON] , а саме: визнання за ним права власності на ј частку спадково майна після [PERSON] Згідно ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно». Відповідно до ч.3ст.152 ЗК України, одним із шляхів захисту прав громадян на землю є визнання прав. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] є суб`єктами набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ст.ст.1268-1270 ЦК України.

Outcome: partial