Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з цим позовом із вимогою стягнути з фізичної особи - підприємця [PERSON] борг за договором оренди нежитлового приміщення від 03.10.2017 р. за адресою [ADDRESS] за період з 01.06.2019 р. по 02.10.2020 р. в сумі 92709,25 грн., в тому числі 77920,86 грн. - основного боргу (орендну плату) з урахуванням індексу інфляції, пеню в розмірі 10043,32 грн., проценти за договором 1582,41 грн., плату за користування землею - 3162,66 грн. та стягнути з відповідача судові витрати по справі, а саме 927,10 грн. та 5000 грн. за підготовку проекту позовної заяви адвокатом. Позовні вимоги обґрунтував тим, що між нею та відповідачем ФОП [PERSON] 03.10.2017 р укладено нотаріально завірений договір оренди належного їй на праві власності нежитлового приміщення площею 33,8 кв.м. по [ADDRESS] . На виконання зазначеного договору , 03.10.2017 приміщення було передано орендарю, про що складено відповідний акт, також було встановлено орендну плату в розмірі 142,04 грн., що еквівалентно 5,33 доларів США за курсом НБУ з можливим підвищенням у разі збільшення курсу долара США відносно гривні більше ніж 15 %, яка вноситься з 01 по 10 число кожного календарного місяця. Крім того за вказаним договором, крім орендної плати орендар зобов`язаний щомісячно здійснювати оплату вартості фактично спожитих комунальних послуг, а також оренду земельної ділянки під приміщенням. За невиконання зобов`язань даного договору сторони несуть відповідальність, передбачену зазначеним договором та законодавством. У випадку несплати орендарем орендної плати та інших передбачених договором відшкодувань у встановлені строки, орендар зобов`язаний виплатити орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховується пеня, від суми орендної плати за один місяць користуванням за кожен день прострочення. До 01.06.2019 відповідач виконував свої зобов`язання за Договором та вносив орендну плату, однак за період з червня 2019 та до закінчення строку дії договору жовтня 2020 жодних платежів не здійснив, в результаті чого утворилась заборгованість з основного боргу в розмірі з урахуванням індексу інфляції 77920,86 грн. За договором передбачено неустойку у вигляді пені, її розмір станом на 03.10.2020 року складає 10043,32 грн., проценти становлять 1582,41 грн. Також позивач понесла витрати у вигляді плати за землю, яка за період календарного року становить 3162,66 грн. Наприкінці вересня 2020 відповідач запропонувала позивачу продовжити дію договору оренду, направивши відповідне звернення, але враховуючи системне невиконання нею своїх зобов`язань, продовжувати орендні відносини відповідач не бажає та у відповідь 28.09.2020 рекомендованим листом відповідачу направлено претензію на суму 92256,22 грн., до якої приєднано розрахунок боргу, вказані документи відповідач отримала 29.09.2020 року, однак на претензію не відреагувала та зобов`язання не виконала. Ухвалою суду від 14.12.2020 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надавши заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги, просила розглянути справу у її відсутність, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідачу [PERSON] направлялась копія ухвала про відкриття провадження та копія позовної заяви разом з копіями доданих документів, однак на адресу суду повернувся конверт з відміткою «Повернення. Адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з положеннями частини сьомої та восьмої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про розгляд його справи судом, відзиву на позовну заяву не надіслав. З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Таким чином, суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі, так як дана справа відноситься до малозначних, оскільки позовні вимоги позивача складають 92709,25 грн., тобто ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Крім того, ніхто із учасників по справі заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подавав. Відповідно до ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Згідно зі ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принципи верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Згідно ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини гарантує кожній особі право на справедливий суд. Відповідно до ч.1 ст.1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно п. 3 ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Згідно з п.8 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування матеріальної (майнової) шкоди. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п.3 ч.1 ст.3 ЦК України, а в ч.1 ст.626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Відповідно до ч.1 та ч.5 ст.762 ЦК України, за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. За ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;2) зміна умов зобов`язання;3) сплата неустойки;4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з ч. ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. У відповідності до вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позивач, вправі вимагати від позичальника сплати суми боргу, а також три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення згідно ст.625 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що 03.10.2017 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ФОП [PERSON] 03.10.2017 р укладено нотаріально завірений договір оренди належного [PERSON] на праві власності нежитлового приміщення площею 33,8 кв.м. по [ADDRESS] , яким передбачено розмір та порядок сплати орендної плати та відповідальність сторін за його невиконання, порядок його розірвання (а.с.6-10). На виконання зазначеного договору, 03.10.2017 приміщення було передано орендарю, про що складено відповідний акт приймання - передачі (а.с.11), 23.09.2020 відповідач [PERSON] повідомила письмово позивача [PERSON] про своє бажання укласти договір оренди нежитлового приміщення на новий строк або придбати (купити) це приміщення, яке вона орендує на підставі зазначеного договору оренди (а.с.12). 28.09.2020 року позивач [PERSON] направила рекомендованим листом з повідомленням відповідачу ФОП [PERSON] претензію про сплату заборгованості з орендної плати, її розрахунок (а.с.13-19) та повідомила, про небажання укладати новий договір оренди зазначеного приміщення чи його продажу (а.с.20. Зазначене відправлення відповідач отримала 29.09.2020 року(а.с.22), однак на претензію не відреагувала та зобов`язання не виконала. Згідно наданого розрахунку борг за договором оренди період з 01.06.2019 р. по 02.10.2020 р. становить 92709,25 грн., в тому числі 77920,86 грн. - основного боргу (орендну плату) з урахуванням індексу інфляції, пеню в розмірі 10043,32 грн., проценти за договором 1582,41 грн., плату за користування землею - 3162,66 грн.(а.с.23-30). Згідно договору про надання правничої допомоги (а.с.31) позивачем було сплачено 5000 грн. за підготовку проекту позовної заяви (а.с.32) та сплачено при зверненні до суду 927,10 грн. судового збору (а.с.3). Тка між сторонами виникли зобов`язання з виконання договору оренди нежитлового приміщення і відповідач, який не виконав свої зобов`язання повинен сплатити борг за вказаним договором. Відповідач ФОП [PERSON] в порушення вимог укладеного у встановленому законом порядку та у належній спосіб договір оренди й наведених норм ЦК України не виконала взятих на себе зобов`язаннь, позаяк нею не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення платежів в рахунок виконання зазначеного договору за вказаним правочином, а отже, не доведено відсутність своєї вини у його невиконанні, що згідно вимог закону є обов`язком особи, яка порушила зобов`язання. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що позивачем надано належні та допустимі докази в обґрунтування своїх позовних вимог, які не були спростовані відповідачем в судовому засіданні, позов підлягає повному задоволенню, на користь позивача з відповідача, слід стягнути борг за договором оренди період з 01.06.2019 р. по 02.10.2020 р., який становить 92709,25 грн., в тому числі 77920,86 грн. - основного боргу (орендну плату) з урахуванням індексу інфляції, пеню в розмірі 10043,32 грн., проценти за договором 1582,41 грн., плату за користування землею - 3162,66 грн.(а.с.23-30). Згідно ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 927,10 грн. На підставі ст.ст.1,3,11,15,16,623-626,759,762 ЦК України,

Outcome: approved