Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість та пеню по виплаті аліментів у сумі 45484,47 грн. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 31.07.2005 року. 07.06.2006 року у них народилася донька [PERSON]. У 2010 році шлюб був розірваний у судовому порядку. За рішенням суду [PERSON] був зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини заробітної плати. Розмір аліментів [PERSON] не оскаржував. З 01.04.2014 [PERSON] перестав сплачувати аліменти, іншим чином дитину не забезпечує. Станом на 01.03.2017 заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становила 35095,38 грн. У зв'язку з невиплатою аліментів матеріальне становище позивачки значно погіршилося, вона не має змоги самостійно забезпечувати належний матеріальний стан сім'ї, тому враховуючи ці обставини, змушена звернутися з позовом про стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів. За період з 01.04.2014 по 01.02.2017 розмір неустойки (пені) становить 10389,09 грн. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав позовні вимоги у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.07.2005. Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 11.07.2011, яке набрало законної сили 22.07.2011, шлюб між сторонами розірвано. Подружжя має доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 13.04.2012 було змінено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] та прийнято рішення про стягнення аліментів у розмірі ? частини заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. На підставі цього рішення 23.04.2012 видано виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні у Бориславському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Суд встановив, що відповідач [PERSON] не сплачує аліменти за вищевказаним судовим рішенням з квітня 2014 року. Зокрема, заборгованістьборжника [PERSON] зі сплати аліментів за період з 01.04.2014 по 28.02.2017 становить 35095,38 грн., що стверджується копією розрахунку заборгованості по аліментах, проведеного Бориславським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Згідно з ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З розрахунку щодо розміру неустойки (пені), наданого позивачем вбачається, що неустойка (пеня) за один місяць розрахована наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначена шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць), - що відповідає правовому висновку ВС України у справі № 6-300цс16 від 16 березня 2016 року. Таким чином, загальний розмір неустойки (пені) за період з квітня 2014 року по лютий 2017 року становить 10389,09 грн. З огляду на вищенаведене, враховуючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскількизаборгованість зі сплати аліментів у розмірі 35095,38 грн. виникла з вини відповідача [PERSON], тому є підстави для стягнення у користь позивача [PERSON] (одержувача аліментів) зазначеного боргу разом з нарахованою неустойкою (пенею), всього на загальну суму 45 484,47грн. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позовних вимог і приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, необхідно стягнути з відповідача на користь [PERSON] 640 грн. 00 коп. оплаченого судового збору.

Outcome: approved