Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що сімейні стосунки у них не склалися, шлюбних відносин вони не підтримують, не ведуть спільного господарства. Вони люди різних характерів у зв`язку із чим втратили почуття взаємоповаги та взаєморозуміння. Вважає подальше збереження шлюбу неможливим та таким, що буде суперечити їх інтересам. Ухвалою суду від 12 березня 2021 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено судове засідання 12 квітня 2021 року, яке у зв`язку з неявкою відповідача було відкладено на 28 квітня 2021 року, 22 червня 2021 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, у якій вказала про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, однак подав заяву, у якій вказав про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 грудня 2011 року, після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції від 22 грудня 2011 року, актовий запис №2228. У шлюбі в сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 24 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1704. Згідно зі статтею 24 Сімейного Кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 СК Українисуд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно частини другої статті 114 СК Україниу разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною третьої статті 115 СК України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved