Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Кременчуцького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] сільської Ради Кременчуцького району Полтавської області , треті особи реєстраційна служба Кременчуцького районного управління юстиції, третя Кременчуцька державна нотаріальна контора, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування , уточнивши у ході розгляду справи свої позовні вимоги, посилаючись на те, що 5 жовтня 1996 року помер її дідусь, [PERSON]. 18 червня 1997 року померла бабуся - [PERSON]. Після їх смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані в селі Миловидівка, Кременчуцького району Полтавської області, по провулку Садовому, 14. Після померлого [PERSON] спадщину прийняли його дружина, [PERSON] ( 1/3 частка), син - [PERSON] ( 1/3 частка), син- Величко [PERSON] ( 1/3 частка) житлового будинку з господарськими будівлями за вищевказаною адресою. Після померлої [PERSON], спадщину прийняли : син, [PERSON] ( 1/6 частка), син [PERSON] ( 1/6 частка) житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані в селі Миловидівка, Кременчуцького району, по пров. Садовому, буд. № 14. 14 липня 2013 року помер [PERSON] ( батько позивача). Його доля у спадщині складає ? частка житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані в селі Миловидівка, Кременчуцького району Полтавської області, по пров. Садовому, 14. 25 лютого 2008 року помер [PERSON], після якого спадщину прийняла, але не оформила, його дружина, [PERSON] ( 1/3 частка у спадщині). Відповідно до заяви [PERSON], посвідченої нотаріально 15.04.2016р ( зареєстровано в реєстрі за № 197) вона відмовилася від своєї долі у спадщині на користь [PERSON] Спадкоємець [PERSON] ( 1/6 частка у спадщині) також відмовився від своєї долі у спадщині після померлої матері, 18.06.1997 р. [PERSON] на користь [PERSON], про що склав заяву, нотаріально посвідчену 18.04.2016 року( зареєстровано в реєстрі за № 206). При зверненні до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] було відмовлено з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ на спадковий будинок , тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання представник позивача адвокат [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, підтримала позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, просила їх задовольнити на підставі викладених у позовній заяві обставин. Представники відповідача та третіх осіб- Реєстраційної служби Кременчуцького районного управління юстиції , Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 3-і особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, надали письмові заяви про можливість розгляду справи у їх відсутність. Не заперечували проти визнання права власності в порядку спадкування на весь спадковий будинок по пров. Садовому, 14 в селі Миловидівка, Кременчуцького району за позивачем [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані та надані докази у їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 05 жовтня 1996 року помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 025867 від 10.10.1996 року, актовий запис за № 21.. 18 червня 1997 року померла [PERSON] ( дружина [PERSON]Ф.), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 052705 від 23.06.1997 року, актовий запис за № 15. Після їх смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями , що розташований в селі Миловидівка, Кременчуцького району Полтавської області, по провулку Садовому, буд. № 14. Відповідно довідки [PERSON] сільської Ради № 119 від 24.03.2014 року, житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Миловидівка Кременчуцького району Полтавської області, пров. Садовий, 14, числиться за спадкодавцем [PERSON]. Після померлого 05.10.1996 року [PERSON] спадщину прийняли : дружина, [PERSON], син, [PERSON] та син, [PERSON] ( кожний по 1/3 частки спадкового будинку). Після померлої 18 червня 1997 року [PERSON] спадщину прийняли : син, [PERSON] ( 1/6 частка житлового будинку з господарськими будівлями), син [PERSON] ( 1/6 частка), який помер 14.07.2013 року. Після померлого 14 липня 2013 року [PERSON] спадщину прийняла його дочка, [PERSON] ( дошлюбне прізвище [PERSON] ) [PERSON], що підтверджується її свідоцтвом про народження серії ІІІ-КЕ № 320607 від 12.02.1990року, свідоцтвом про шлюб, серії І-КЕ № 076680 від 05.11.2010 року, відповідно до якого дівоче прізвище «Величко» змінено на « Кузенко». Постановою № 243/02-31 від 05.02.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 14.07.2013 року [PERSON], на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Миловидівка, Кременчуцького району Полтавської області, по провулку Садовому, 14, оскільки нею не надано правовстановлюючого документу на спадковий будинок. Згідно до ч. 1 ст. 49 Закону України « Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості ( інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України, встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України ( в ред. 1963р) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 548 ЦК України ( в ред.. 1963р) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту її відкриття. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до листа Полтавського обласного державного нотаріального архіву від 23.02.2016р ( вих.№ 362/01-21), вбачається, що померлий 25.02.2008 року [PERSON] прийняв спадщину після померлого 05.10.1996 року, [PERSON], але не оформив її. Спадкоємиця за законом, дружина померлого, [PERSON], відмовилася від своєї долі у спадщині ( 1/ 3 частка) спадкового будинку на користь [PERSON], про що нею посвідчена нотаріально заява від 15.04.2016 року, зареєстровано в реєстрі за № 197. Спадкоємець за законом, на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями , що розташований в с. Миловидівка, Кременчуцького району, Полтавської області по пров. Садовому, 14, [PERSON], який прийняв спадщину після померлої 18.06.1997 року [PERSON], але не оформив її, також відмовився від своєї долі ( 1/6 частки) у спадщині на користь [PERSON], про що свідчить його нотаріально посвідчена заява від 18.04.2016 року, реєстровий № 206. Відповідно до ст.ст. 1222, 1261, 1268 ЦК України, [PERSON] являється єдиною спадкоємицею за законом після померлого батька, 14.07.2013 року [PERSON]. Відповідно до ст. 1273, 1274, 1275 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Оскільки спадкоємці [PERSON] та [PERSON] відмовилися від своїх часток у спадщині на користь [PERSON], вона має право успадкувати повністю житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в с. Миловидівка, Кременчуцького району, Полтавської області, по пров. Садовому,14. Відповідно довідки [PERSON] сільської Ради Кременчуцького району від 09.11.2015р за № 568, 570, вбачається, що згідно запису по господарській книзі за 1996р, за [PERSON] лічиться житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Миловидівка, Кременчуцького району по пров. Садовому, 14. На день його смерті, 05.10.1996р , разом з ним були зареєстровані: дружина, [PERSON], син, [PERSON]. А на день смерті [PERSON], померлої 18.06.1997р, був зареєстрований [PERSON]. Відповідно довідки [PERSON] сільської Ради Кременчуцького району від 09.11.2015 року за № 569 вбачається, що на день смерті [PERSON], який помер 14.07.2013 року, в спадковому будинку була зареєстрована його донька, [PERSON]. Згідно довідки КП « Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної Ради» від 23.11.2015 року за № 61/4471, вбачається, що за даними архівного обліку право власності на нерухоме майно за адресою : с. Миловидівка, Кременчуцького району Полтавської області, пров. Садовий, 14 не зареєстровано. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена [PERSON] комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995р № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом [PERSON] юстиції України від 07.02.2002р № 7/5 і зареєстроване [PERSON] юстиції 18.02.2002р. за № 157/6445. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинку, споруди не залежало від державної реєстрації до часу часу набрання чинності ЦК та закону України від 01.07.2004р « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Виходячи із змісту наведених нормативних актів, громадяни які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. А тому, враховуючи надані позивачем докази, суд може визнати за нею право власності в порядку спадкування на будинок, який збудований до 05.08.1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Відповідно технічного паспорту, виготовленого ТОВ « Бюро технічної інвентаризації Міжрегіональне» від 06.11.2015 року, вбачається, що спадковий будинок по провулку Садовому, 14 в селі Миловидівка, Кременчуцького району Полтавської області збудований в 1960 році. Відповідно до [PERSON] юстиції України від 21.02.2005р за № 19-32/319 , у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника ( спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Відповідно до ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Перелік можливих способів захисту міститься в ст. 16 ЦК України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином , зібрані по справі докази, в сукупності та їх належна оцінка дають підстави для визнання права власності в порядку спадкування за [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по провулку Садовому, 14 в селі Миловидівка, Кременчуцького району Полтавської області. На підставі викладеного та

Outcome: approved