Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа: [PERSON] про визнання припиненим договору поруки та визнання недійсним додаткового договору до договору поруки. В обґрунтування позову вказує, що між нею та ЗАТ «ОТП Банк» 15.02.2008 року було укладено договір поруки № SR-ODE/20/2008, згідно з яким вона є поручителем за виконання [PERSON] своїх обовязків за кредитним договором № ML-ODE/20/2008 від 15.02.2008 року. 20.03.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір факторингу, згідно з яким ПАТ «ОТП Банк» відступило на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» право вимоги за вказаним кредитним договором та договором поруки. В січні 2016 року вона звернулась до ПАТ «ОТП Банк» для отримання копії договорів та виявила додатковий договір № 5 від 15.06.2011 року, яким внесено зміни та доповнення до договору поруки. Зазначила, що вказаний додатковий договір вона не підписувала, про його існування не була обізнана взагалі, дозвіл на збільшення розміру боргових зобов»язань не давала, про що повідомила керівництво банку. Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги вимоги ст.. 559 ЦК України, просить суд визнати зобов»язання за вказаним договором поруки припиненими, а додатковий договір просить визнати недійсним. Представник позивача у судове засідання не з»явився. Поджав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити з викладених в ньому підстав. Представник відповідача в судове засідання не з»явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Третя особа в судове засідання не з»явилась. Судом про розгляд справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталась. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 15.02.2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» 15.02.2008 було укладено договір поруки № SR-ODE/20/2008, згідно з яким вона є поручителем за виконання [PERSON] своїх обов»язків за кредитним договором № ML-ODE/20/2008 від 15.02.2008 року (а.с.5-6). 20.03.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір факторингу, згідно з яким ПАТ «ОТП Банк» відступило на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» право вимоги за вказаним кредитним договором та договором поруки (а.с.22-28). 17.05.2010 року між позивачем та ПАТ «ОТП Банк» було укладено додатковий договір № 4 до договору поруки № SR-ODE/20/2008 від 15.02.2008 року, відповідно до умов якого розмір боргових зобов»язань на дату складання додаткового договору становить 105169,47 доларів США (а.с.10). 15.06.2011 року між позивачем та ПАТ «ОТП Банк» було укладено додатковий договір № 5 до договору поруки № SR-ODE/20/2008 від 15.02.2008 року, відповідно до умов якого розмір боргових зобов»язань на дату складання додаткового договору становить 107051,50 доларів США (а.с.12). Позивач вказує на те, що про існування вказаної додаткової угоди вона не знала, та вказаний текст угоди не підписувала. Так, відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 22762/22763/17-32 від 03.04.2018 року, підпис від імені [PERSON] у розділі «Реквізити та підписи сторін» у графі «Поручитель:» на другій сторінці Додаткового договору № 5 від 15.06.2011 року, яким внесено зміни та доповнення до Договору поруки № SR-ODE/20/2008 від 15.02.2008 року, виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів. Підпис від імені [PERSON] у розділі «Реквізити та підписи сторін» у графі «Поручитель:» на другій сторінці Додаткового договору № 5 від 15.06.2011 року, яким внесено зміни та доповнення до Договору поруки № SR-ODE/20/2008 від 15.02.2008 року, - виконаний не [PERSON], а іншою особою (а.с.150-154). Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Судом встановлено, що укладання додатково договору № 5 від 15.06.2011 року до договору поруки № SR-ODE/20/2008 від 15.02.2008 року не відповідало внутрішній волі позивача, що підтверджується її поясненнями та висновком судової почеркознавчої експертизи № 1065/2197-16 від 01.06.2016 року, а тому вказаний договір має бути визнаний недійсним. Крім того, відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов»язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як встановлено судом, при укладанні додаткового договору № 5 від 15.06.2011 року до договору поруки № SR-ODE/20/2008 від 15.02.2008 року сторони домовилися про те, що розмір боргових зобов»язань складає 107051,50 доларів США, тоді як додатковим договором № 4, який був підписаний позивачем розмір заборгованогсті складав 105169,47 доларів США. При цьому згоди поручителя на зміну розміру заборгованості не було одержано, оскільки згідно висновку судової почеркознавчої експертизи позивач особисто не підписував додатковий договір № 5. Суд вважає, що зміни умов основного зобов»язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього, наслідком мають припинення поруки. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв»язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 551,20 грн., а також витрати за проведення експертизи в сумі - 3961 грн. 60 коп. На підставі викладеного, та

Outcome: approved