Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просила шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 19.01.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Словянського міського управління юстиції, актовий запис №18 розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити Командир, стягнуто судовий збір. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується телефонограмою (а.с.17), надала клопотання про розгляд справи за своєї відсутності, підтвердила заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.9). Оскільки наслідки ст. 224 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується телефонограмою (а.с.16), про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що був зареєстрований 19.01.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Словянського міського управління юстиції, актовий запис №18 (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: синів [PERSON], [INFO] (а.с.7), [PERSON], [INFO] (а.с.6) та [PERSON], [INFO] (а.с.8). Шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують з червня 2013 року, сімейні відносини припинені, домашнього господарства не ведуть. Майнових суперечок та суперечок щодо місця проживання неповнолітніх дітей сторони не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.(а.с.2), також підлягають задоволенню.

Outcome: approved