Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про звільнення майна з під арешту та виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна. При цьому посилається на наступні обставини. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.06.2007 року по справі №2-5269 за позовом [PERSON] до [PERSON] про повернення авансу, було задоволено клопотання позивача [PERSON] про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок по [ADDRESS] . Даний арешт накладався як на майно, що пребуває у власності одного з учасників процесу - [PERSON] . Оскільки судове провадження здійснювалось за позовом [PERSON] до [PERSON] про повернення авансу, Позивач не являлась стороною по справі щодо правовідносин між вказаними сторонами, а як вбачається з договору купівлі-продажу вказаного житлового будинку, даний будинок з 04.07.2007 року перебуває у приватній спільній частковій власності Позивача, [PERSON] відношення до даного будинку не мала і немає. На момент прийняття рішення щодо накладення арешту відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.06.2007 року з метою забезпечення вимог [PERSON] , законним власником та продавцем житлового будинку за адресою: [ADDRESS] при вчиненні договору купівлі-продажу від 04.07.2007 року являлась [PERSON] . На підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.06.2007 року, державним реєстратором Лужецьким Д.Л., Шкарівська сільська рада Київської області внесений запис до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяження про накладення арешту на житловий будинок по [ADDRESS] . Під час оформлення договору дарування житлового будинку по [ADDRESS] , Позивач дізналася про факт накладення арешту на вказаний будинок який належить її на праві спільної часткової власності з 04.07.2007 року. За таких обставин Позивач вимушена була звернути ся до суду за захистом своїх порушених прав та просила скасувати заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.06.2007 року, шляхом зняття арешту з житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 23.05.2019 року за індексним номером 47013494 про арешт житлового будинку [ADDRESS] Оскільки дана справа є малозначною, ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 24.10.2019 року постановлено провести її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні Позивач підтримала заявлені вимоги, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просила позов задовольнити повністю. В судове засідання відповідач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленою належним чином, про причини неявки не повідомила, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від неї не надходило (а.с.19-20, 21, 28, 29-30). Суд, дослідивши матеріали справи та матеріали цивільної справи №2-5269, приходить до висновку проте, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. Позивачу на праві спільної часткової власності належить будинок [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі продажу від 04.07.2007 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.07.2007 року (а.с.10-11). Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Лужецьким Д.Л., Шкарівська сільська рада Київської області внесений запис до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяження про накладення арешту на житловий будинок по [ADDRESS] згідно з ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.06.2007 року (зворот а.с.8). Як вбачається з ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.06.2007 року по справі №2-5269 за позовом [PERSON] до [PERSON] про повернення авансу, було задоволено клопотання позивача [PERSON] про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок по [ADDRESS] архівна справа №2-5269 а.с.10). Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Як вбачається з ст.41 Конституції України право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно з ст.4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, позовні вимоги про звільнення майна з під арешту та виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved