Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON], третя особа: [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право квартирою. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що їй на праві власності належить 1/2 частина квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим 08.12. 2005 року Філіповою Л.П. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, реєстровий №4256. Право власності на вказану частину квартири зареєстровано 17.12.2005 року в орендному підприємстві Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації. Співвласником зазначеної квартири є [PERSON], чоловік позивача, якому належить 1/2 частина вказаної квартири на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 08.12.2005 року Філіповою Л.П. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, реєстровий №4256. Відповідно до довідки №106 від 16.12.2016 року про реєстрацію місця проживання особи у квартирі [ADDRESS], крім співвласників, зареєстрований [PERSON], [INFO], який у квартирі не проживає з вересня 2012 року, проте, добровільно з реєстрації місця проживання не знімається, чим створює позивачеві перешкоди у здійсненні права власності, які зокрема полягають у тому, що вона змушена нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг. Фактичне місце проживання відповідача позиавчеві не відоме. Представник позивача, у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, листи надсилались за його місцем реєстрації. Відповідно до ст..74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст..41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні право власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ч. 1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст..321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить 1/2 частина квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим 08.12.2005 року Філіповою Л.П. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, реєстровий №4256. Співвласником зазначеної квартири є [PERSON], чоловік позивача, якому належить 1/2 частина вказаної квартири на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 08.12.2005 року Філіповою Л.П. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, реєстровий №4256. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна номер 89016601 від 07.06. 2017 року право власності зареєстровано 17.12.2005 року за [PERSON] та [PERSON]. Відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований у квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою №107 від 16.12.2016 року про реєстрацію місця проживання особи. Реєстрація відповідача [PERSON] у зазначеній квартирі чинить позивачці перешкоди в користуванні її власністю. Згідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Як вбачається із акту від 02.06.2017 року та довідки №106 від 16.12.2016 року відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] (нова назва Айнлагська) в м. Запоріжжі не проживає з вересня 2012 року, проте, добровільно з реєстрації місця проживання не знімається, чим створює позивачці перешкоди у здійсненні права власності, які зокрема полягають у тому, що вона змушена нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Згідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі №6-57цс11, вирішення питання про зняття особи з реєстрації місця проживання залежить, зокрема від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Таким чином, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved