Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 11.10.2007 року за позивачем визнано право власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Складська, буд. 20 а, м. Вінниця. Згідно реєстраційного посвідчення, виданого Вінницьким обласним об'єднаним бюро технічної інвентаризації 20.11.2007 року, в цілому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 20 а, по вул. Складській в м. Вінниці, зареєстровано за гр. [PERSON] з правом приватної власності на підставі рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 11.10.2007 року і записано в реєстрову книгу за №172 за реєстровим №21241. Згідно довідки, виданої асоціацією органів самоорганізації населення м.Вінниці квартального комітету району «Надія» від 18.09.2018 року № 3770, за адресою: м. Вінниця, вул. Складська, буд. 20 а, зареєстрована та проживає власник [PERSON], [INFO]. Також, за вказаною адресою зареєстрований [PERSON], [INFO], але з 2014 року за вказаною адресою не проживає. Згідно акту про тимчасову відсутність особи, зареєстрованої в жилому приміщенні від 18.09.2018 року, [PERSON] за адресою реєстрації: м. Вінниця, вул. Складська, буд. 20 а, не проживає з 2014 року по даний час. Відповідач доводиться позивачу сином. За вищевказаною адресою відповідач зареєстрований з 27.11.2007 року, коли позивач оформила документи на вказаний будинок. Однак, на даний час у спірному будинку він не проживає, оскільки в 2014 році виїхав з даного будинку, своїх особистих речей не залишив, не бажає приймати участь у сплаті комунальних витрат за будинок, які позивачу важко самостійно сплачувати. Таким чином, понад чотири роки відповідач в будинку позивача не проживає, не сплачує комунальні платежі за користування будинком та знятися з реєстрації місця проживання добровільно не бажає. Реєстрація відповідача спричиняє для позивача суттєві незручності, оскільки порушує її право власності. Вищевикладене призвело до звернення позивача до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (а.с. 35-36, 44-45). Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що сторони не заперечують, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних міркувань. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 11.10.2007 року у цивільній справі №2-2039/2007 р. за позовом [PERSON] до Вінницької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за [PERSON] визнано право власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Складська, буд. 20 а, м. Вінниця (а.с.6). Згідно реєстраційного посвідчення, виданого Вінницьким обласним об'єднаним бюро технічної інвентаризації 20.11.2007 року, в цілому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 20а, по вул. Складській в м. Вінниці, зареєстровано за гр. [PERSON] з правом приватної власності на підставі рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 11.10.2007 року і записано в реєстрову книгу за №172 за реєстровим 21241 (а.с.7). З матеріалів цивільної справи вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] а, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради №49295 від 02.10.2018 року та домовою книгою для реєстрації громадян, які проживають [INFO] а по вул. Складська у м. Вінниці (а.с.18, 23-24). Згідно довідки, виданої асоціацією органів самоорганізації населення м. Вінниці квартального комітету району «Надія» від 18.09.2018 року № 3770, [PERSON], [INFO], за адресою: м. Вінниця, вул. Складська, буд. 20 а не проживає з 2014 року по теперішній час (а.с.8). Також, факт не проживання [PERSON] [INFO] а по вул. Складська у м. Вінниці, підтверджується актом про тимчасову відсутність особи, зареєстрованої в житловому приміщенні від 18.09.2018 року, року, з якого вбачається, що він не проживає в будинку №20 а по вул. Складська у м. Вінниці з 2014 року по даний час (а.с.9). В якості свідка в судовому засіданні було допитано [PERSON] яка повідомила суду, що відповідач не проживає [INFO] а по вул. Складська у м. Вінниці з 2014 року по даний час. Згідно ч.1 ст.90 ЦПК України показання свідка це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. При оцінці показань свідків судом проаналізовано процес формування, збереження і передачі відомостей свідками. Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт не проживання відповідача з 2014 року, тоді як останній залишається бути зареєстрованим у будинку №20\~а по\~вул.\~Складська у\~м.\~Вінниці.Отже, фактично на протязі останніх чотирьох років в будинку проживає лише позивач, яка несе всі витрати по оплаті за користування житлово-комунальними послугами та по утриманню будинку. В той час, як відповідач не бере участі в утриманні житла, оплаті комунальних послуг, добровільно знятись із реєстрації місця проживання також не бажає. Згідно ч.2\~ст.405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~ З огляду на вищенаведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати залишити за позивачем, як на тому наполягала остання. На підставі викладеного,

Outcome: approved