Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 5000 грн, стягнення заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини в твердій сумі у розмірі 50000 грн, стягнення з відповідача на користь держави судового збору за подання позову до суду. В обґрунтування позову зазначила, що з січня 2013 року відповідач не проживає разом з позивачем та дитиною, участі у вихованні дитини не приймає, аліментів на утримання дитини добровільно не сплачує, жодного разу не бачив дитину та не цікавився його здоров'ям. Дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її повному матеріальному утриманні. У зв'язку із зазначеним позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серія № [NUMBER] від 12.10.2011 р., видане відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві у розмірі 5000 грн. щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Крім того, позивачем до суду надано заяву відповідно до якої, просила розглядати справу за її відсутності, у разі неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечував. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки, що можуть бути визнані судом поважними не повідомив, що свідчить про його небажання приймати участь у розгляді справи. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував позивач. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі положень ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом розглядом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину, неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серія № [NUMBER] від 12.10.2011 р., виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2980. Крім того, позивачем зазначено, що з січня 2013 року [PERSON] не проживає разом з позивачем та дитиною, участі у вихованні дитини не приймає, аліментів на утримання дитини та матері дитини добровільно не сплачує, жодного разу не бачив дитину та не цікавився його здоров'ям, дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Відповідно до вимог ст.ст.180, 182, 183, 191 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки і сина, інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на утримання дітей являють собою кошти на утримання, спрямовані на створення нормальних умов існування: витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. Визначаючи розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує обставини справи, положення вказаного закону, матеріальне становище матері, на утриманні якої перебуває дитина, матеріальне становище відповіда, спроможність виплачувати аліменти в такому розмірі та приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 5000 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття підлягають задоволенню. Згідно зі ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини у розмірі 50000 грн. суд зауважує, що відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Позивачем по справі не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог в цій частині, а судом при виконанні вимог цивільного процесуального кодексу України не виявлено. Питання щодо судових витрат суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 243 гривень 60 копійок. У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial