Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила визнати за нею, як спадкоємицею за заповітом право власності на незакінчений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], на земельну ділянку площею 0,0559 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а також, просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] і на земельну ділянку площею 3,00 га розташовану на території Кам`янської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали померлій [INFO] [PERSON], мотивуючи тим, що нотаріальною конторою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] та на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] і на спадкову земельну ділянку площею 3,00 га розташовану на території Кам`янської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що під час підписання заповіту 29.12.2010 року в Кам`янській сільській раді Ізмаїльського району, позивач [PERSON] скористувалась хворим станом спадкодавця [PERSON] та її незнанням законодавства України. Спадкодавець [PERSON] постійно говорила, що земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] та збудований будинок на вказаній земельній ділянці будуть належати саме їй. Також, як зазначила відповідач, під час спільного проживання з матір'ю саме нею та її дітьми постійно здійснювали всі господарські роботи щодо обслуговування вказаного будинку. На підставі чого, просила відмовити в задоволенні позову [PERSON] в частині визнання права власності на земельну ділянку та будинок, розташовані за адресою: [ADDRESS]. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно виписки з рішення виконкому Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих від 05.09.1969 року за № 473/8 та договору забудови від 07.09.1970 року, зареєстрованого за № 1-4293, [PERSON] та [PERSON] була виділена земельна ділянка на якій був побудований житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], проте належним чином не здаданний в експлуатацію. Разом з тим, згідно виписки з рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих від 26.06.1975 року за № 410/2 «Про внесення доповнень та змін в рішення міськвиконкома від 05.09.1969 року за № 473/8, забудовником житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], визнано тільки [PERSON]. Також, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 529627 від 11.01.2012 року, виданого на підставі рішення Ізмаїльської міської ради № 302-VІ від 28.01.2011 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 5110-60001000443, [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,0559 га, розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка). Крім цього, [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,00 га, розташована на території Кам`янської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 014858 від 20.11.2000 року, виданого на підставі рішення 14- сесії ХХІІІ скликання Кам`янської сільської ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 31 травня 2000 року № 142, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД-10-05-1252. А також, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.11.1997 року зареєстрованого за № І-7333, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори, [PERSON] належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.06.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до ст. ст. 1216,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: - незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]; - земельна ділянка площею 0,0559 га, розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд( присадибна ділянка); - земельна ділянка площею 3,00 га, розташована на території Кам`янської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 29.12.2010 року за № 159, [PERSON] усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі, все те , що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON], [INFO]. Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині відповідно ст. 1241 ЦК України, після смерті [PERSON], немає. Відповідно до ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як було з'ясовано судом, [PERSON], як спадкоємиця за заповітом звернулась у передбачений строк до Ізмаїльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 21.08.2013 року за № 713, тобто вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійним, не прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст. 1261-1265 ЦК України. А тому суд не приймає до уваги твердження відповідача [PERSON] щодо відмови у визнанні за [PERSON] права власності на незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], оскільки вищезазначений заповіт складений від імені [PERSON] на ім'я [PERSON] не визнавався недійсним та позивач [PERSON] від спадщини, що належить їй за заповітом не відмовлялась та згідно ст. 1269 ЦК України прийняла зазначену спадщину. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Всі права та обов'язки щодо здавання домоволодіння в експлуатацію переходять до спадкоємця.

Outcome: approved