Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації відповідача [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. Обґрунтовуючи позов посилалась на те, що є власником ? частини житлового будинку, який знаходиться за вказаною адресою, та належить їй на праві власності на підставі договору купівлі - продажу від 08 травня 1971 року, який посвідчено нотаріусом [PERSON] В частину будинку, яка належить на праві власності позивач зареєструвала відповідача, який фактично з 1984 року не мешкає. Оскільки проживає за іншою адресою. Через канцелярію суду від позивача надійшла уточнена позовна заява, згідно якою вона просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом та зняти його з реєстраційного обліку. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на ті ж обставини, що викладенні в позовній заяві. Також надала пояснення, стосовно того, що відповідач не проживає з нею з 1984 року, комунальні послуги відповідачем не сплачуються, проживає зі своєю сім'єю за іншою адресою. Відповідач у встановленому законом порядку повідомлявся про час та місце слухання справи, однак до суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вважає за можливе слухати справу за відсутність відповідача з постановою заочного рішення згідно наданих доказів. Від третіх осіб надійшли заяви про розгляд справи у відсутність їх представників, проти позову не заперечували. Суд, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії договору купівлі - продажу від 08.05.1971 року, який посвідчено нотаріусом [PERSON], позивач придбала у власність ? частину житлового будинку по [ADDRESS]. (а.с.4-5). Згідно копії домової книги, яка міститься в матеріалах справи, [PERSON] був прописаний за адресою [ADDRESS] З 1984 року відповідач в зазначеному будинку не проживає. Факт не проживання відповідача за вказаною вище адресою підтверджується висновком Жовтневого РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області від 20 травня 2014 року, згідно якого встановлено, що [PERSON] дійсно спільно з позивачкою [PERSON] не мешкає.(а.с. 10) Також факт не проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] підтверджується свідченнями свідків [PERSON], [PERSON], які є близькими подругами позивача в судовому засіданні, кожна окремо, засвідчили, що відповідач [PERSON] не проживає в вищезазначеній квартирі тривалий час, приблизно з 1984 року, комунальні послуги не сплачує. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] з 1984 року не проживає в будинку за адресою: [ADDRESS], власником ? частини житлового будинку є позивач. Факту домовленості між сторонами користування житловим приміщенням або законних підстав для зберігання за відповідачем права на житло, що належить на праві власності позивачу не встановлено. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Надані позивачем докази свідчать про втрату відповідачем інтересу до житла. Відносно позовних вимог щодо зняття з реєстрації відповідача, в цій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки вчинення таких дій не входить до повноважень суду. Згідно ст.11 цього Закону, реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування. Таким чином, позивач має право звернення до органів реєстрації з рішенням суду, яке набрало законної сили для зняття з реєстрації відповідача. В силу ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243, 60 грн.

Outcome: partial