Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають двох дітей: повнолітню доньку [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 16.02.2015 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. В рішенні суду встановлено, що сторони дійшли згоди, що після розірвання шлюбу діти залишаються проживати разом з нею (позивачем). Позивач зазначає про те, що рішенням Деснянського районного суду м.Києва було задоволено її позов про стягнення аліментів, стягнуто з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі по 600 грн. на кожну дитину, починаючи з 25.11.2014 року і до досягнення повноліття дітей. З [INFO] третя особа - [PERSON] досягла повноліття. Позивач вказує на те, що до досягнення третьою особою повноліття відповідач сплачував аліменти на її утримання на підставі рішення суду, потім ще деякий час надавав матеріальну допомогу дочці, знаючи, що вона продовжує навчання. Оскільки дочка продовжує навчання у вищому навчальному закладі, самостійного доходу не має, вона потребує утримання з боку батьків, що потребує значних коштів, які вона (позивач) в повній мірі не спроможна забезпечити. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що відповідач є працездатним, матеріально забезпеченим, на утриманні непрацездатних осіб не має, його дохід раніше носив нерегулярний, мінливий характер, позивач просить задовольнити її вимоги та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в розмірі 1200 грн., щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову і до закінчення навчання, але не більше, ніж досягнення 23-х років. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили про їх задоволення. Відповідач проти позову заперечував, вказуючи на те, що відмовляється сплачувати аліменти на утримання доньки, оскільки вона відмовлялась працювати в літній період за його пропозицією. Відповідач також зазначив про те, що йому було встановлено інвалідність ІІІ-ої групи, потребує лікування внаслідок важкої травми. Крім того, на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей його нинішньої дружини [PERSON] - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Третя особа, будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з»явилась, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність третьої особи на підставі наявних доказів. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Сторони по справі - позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.12.1995 року. Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 16.02.2015 року шлюб між ними розірвано (а.с.16). Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.8, 16). Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 15.12.2014 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі по 600 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 25.11.2014 року і до досягнення повноліття дітей (а.с.17). В судовому засіданні встановлено, що повнолітня [PERSON] проживає разом зі своєю матір»ю, даний факт сторонами не оспорювався (а.с.14). Згідно довідки Київського національного лінгвістичного університету від 17.11.2016 року, [PERSON] дійсно навчається на ІІ курсі денної форми навчання факультету германської філології Київського національного лінгвістичного університету, термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року включно. З довідки від 21.11.2016 року № 293, виданої Київським національним лінгвістичним університетом, вбачається, що стипендія [PERSON] не призначена (а.с.39, 40). Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи наявні в справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що відповідач, який є працездатним, може надати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці, яка продовжує навчання. Заперечення відповідача проти позову про те, що він відмовляється сплачувати аліменти на утримання доньки, оскільки вона відмовлялась працювати в літній період за його пропозицією, суд до уваги не приймає, оскільки ці твердження є необґрунтованими та безпідставними. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд дійшов до наступного. Як вбачається з довідки ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві, дохід позивача, як фізичної особи-підприємця, за період з 01.01.2016 року по 30.09.2016 року становить 61500 грн. (а.с.69). Згідно довідок № 44 та № 484 від 12.10.2016 року, виданих ТОВ «Основа», відповідач працює у вказаному товаристві з 18.03.2004 року, нарахований дохід за період з квітня по вересень 2016 року становить 33540 грн., виплачений дохід - 20329, 70 грн. (а.с.32-33). Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0432421, в період з 18.08.2015 року по 18.08.2016 року відповідачу було встановлено ІІІ-ю групу інвалідності (а.с.74-75). Як вбачається з виписки № 31254 із медичної карти стаціонарного хворого, відповідач перебував на стаціонарному лікуванні у Київській міській лікарні швидкої медичної допомоги з 17.11.2016 року по 02.12.2016 року з діагнозом: наслідки важкої ЗХСМТ (04.2013 р.), стан після ТПФ, більовий с-м, 23.11.2016 року проведено оперативне втручання (а.с.58). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 29.10.2007 року, позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] належить по ? частині квартири [ADDRESS] (а.с.68). Враховуючи викладене, з урахуванням майнового стану сторін, розміру їх доходів, стану здоров»я відповідача, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/6 частини від усіх його видів заробітку (доходу) до закінчення донькою навчання, тобто до 30.06.2019 року. При цьому суд не приймає до уваги посилання позивача та її представника в обґрунтування позову на те, що відповідач придбав мотоцикл, має породисту собаку, корм для якої коштує біля 800 грн. на місяць, оскільки вважає дані твердження безпідставними і такими, що не можуть вплинути на висновок суду про розмір аліментів. Надані в обґрунтування цих тверджень фотознімки не є належними та допустимими доказами (а.с.70-73). Посилання ж позивача та її представника на проведення хірургічної операції повнолітній дочці та сплату за індивідуальні курси англійської мови в даному випадку також не впливають на висновок суду про розмір аліментів, оскільки такі витрати не відносяться до складу аліментів, а є додатковими витратами на утримання дитини(а.с.47-49, 54-56). Суд також не враховує і посилання відповідача в обґрунтування заперечень проти позову про те, що на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей його нинішньої дружини [PERSON] - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.59-61), оскільки, відповідно до вищевказаних положень СК України, утримання дітей покладається на їх батьків. Доказів того, що відповідач усиновив цих дітей, а тому має обов»язок по їх утриманню, суду не надано. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. на користь держави. На підставі викладеного і

Outcome: partial