Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності і в обґрунтування позову зазначила, що 10 липня 2009 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку № 67 по вул.Гоголя в м.Мирнограді Донецької області. Зазначений будинок належав [PERSON] на підставі договору дарування від 30.12.1957 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.03.1990 року. Мати позивача [PERSON], прийняла спадщину після смерті чоловіка, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини мешкала разом зі спадкодавцем. 04 вересня 2009 року мати позивача [PERSON] померла, але за життя не встигла зареєструвати свої спадкові права на спірний будинок. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батьків. 25 листопада 2015 року за заявою [PERSON] відкрита спадкова справа після смерті [PERSON] 14 грудня 2017 року позивач звернулась до [PERSON] державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: Донецька область м.Мирноград вул. Гоголя, 67. Проте, державним нотаріусом, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у державному реєстрі прав власності відсутній запис про реєстрацію права власності на спірний будинок. Дана обставина перешкоджає позивачу в отриманні свідоцтва про право на спадщину у іншому, ніж судовий, порядку. Просила визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 04 вересня 2009 року на житловий будинок № 67 по вул. Гоголя в м.Мирнограді Донецької області. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду клопотання з проханням розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягала. Представник позивача [PERSON] до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, підтримав позовні вимги позивача, наполягав на їх задоволенні. Представник [PERSON] міської ради до судового засідання не зявився, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу без участі представника, на підставі наявних у справі доказів, не заперечує проти позовних вимог. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не зявилися до суду. Судом встановлено, що за реєстраційними даними Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» [PERSON] міської ради, станом на 01.01.2013 року, будинок № 67 по вул.Гоголя в м.Мирнограді Донецької області належить [PERSON]: 2/3 частини на підставі договору дарування, посвідченого Красноармійською державною нотаріальною конторою 30 грудня 1957 року реєстр № 11505, зареєстровано в Красноармійському БТІ 21 січня 1958 року реєстр № 598; 1/3 частина на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданого Третьою Красноармійською державною нотаріальною конторою 23 березня 1990 року реєстр № 303, свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстровано в Красноармійському БТІ 05 вересня 1990 року реєстр № 598 (а.с. 13, 14, 22). 10 липня 2009 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на будинок № 67 по вул. Гоголя в м.Мирнограді Донецької області, яку фактично прийняла його дружина [PERSON], оскільки на момент відкриття спадщини фактично мешкала разом з ним за однією адресою (а.с. 11). 04 вересня 2009 року [PERSON] померла, не встигши за свого життя зареєструвати спадкові права на спірний будинок (а.с. 12). Позивач [PERSON] є донькою померлих [PERSON] та [PERSON], що встановлено зі свідоцтв про її народження, шлюб та розлучення (а.с. 10, 15, 16, 17, 18, 19). 19 вересня 2011 року, на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області, було встановлено, що на момент смерті матері - [PERSON], яка померла 04 вересня 2009 року, позивач [PERSON] мешкала разом з нею за адресою: Донецька область м.Мирноград вул. Гоголя, буд. 67 (а.с. 54). Постановою державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори від 14 грудня 2017 року [PERSON], на її заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], померлої 04 вересня 2009 року з причини ненадання документу, який підтверджує державну реєстрацію прав на нерухоме майно на імя спадкодавця (а.с. 20, 21). За даними державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори, наданими станом на 01 лютого 2018 року, на майно, яке залишилось після смерті [PERSON], померлого 10 липня 2009 року, спадкова справа не відкривалась. (а.с. 62, 63, 64-65). За даними державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори, наданими станом на 01 лютого 2018 року, на майно, яке залишилось після смерті [PERSON], померлої 04 вересня 2009 року, 25 листопада 2015 року за заявою доньки померлої [PERSON] про прийняття спадщини, відкрита спадкова справа № 288/2015, заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались (а.с. 66, 67, 68). Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду у спосіб, визначений законами. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.ч.1, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Проаналізувавши докази у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача про визнання за нею права власності на жилий будинок за адресою: Донецька область м.Мирноград вул. Гоголя, буд. 67 після смерті [PERSON], померлої 04 вересня 2009 р. підлягають задоволенню, оскільки відсутність в державному реєстрі прав власності відомостей про державну реєстрацію спірного будинку зумовлена коротким проміжком часу, який пройшов після смерті попереднього спадкодавця, і спадкодавець [PERSON] маючи всі права на будинок, фізично не встигла зареєструвати свої права. На підставі ст.ст. 1218, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved