Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів ГУ Національної поліції в Кіровоградській області, Державної казначейської служби України, в якому просить визнати відповідача ГУ Національної поліції України в Кіровоградській області таким, що завдав позивачу [PERSON] моральну шкоду в період з 03.03.2016 року по 12.03.2017 року бездіяльністю підлеглим йому підрозділом при досудовому розслідуванні кримінального провадження №12016120310000092 та стягнути з спеціального рахунку Державної казначейської служби України на користь позивача [PERSON] моральну шкоду у сумі 500 000 грн. 00 коп. В обгрунтування позову [PERSON] зазначила, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016120310000092 від 03.03.2016 року внесені матеріали досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, згідно якого 03.03.2016 року близько 14.30 год. [PERSON] та [PERSON], перебуваючи по вулиці Гагаріна, 4 в смт. Олександрівка Кіровоградської області на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин нанесли їй тілесні ушкодження. Розслідування кримінального провадження затягується, навмисно не проводяться необхідні слідчі дії. Вона неодноразово зверталась зі скаргами на бездіяльність слідчого, що розслідує вказане кримінальне провадження до Олександрівського районного суду Кіровоградської області. Цим скаргам передували численні звернення до органів прокуратури різних рівнів та до ГУНП в Кіровоградській області. На ці багаточисельні звернення ніяких мір реагування не було прийнято. Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 07.04.2017 року по справі № 397/438/17 її скарга задоволена в повному обсязі. Судом визнано бездіяльність слідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області. Факт ігнорування її, як потерпілої та подальша бездіяльність слідчого спонукали її звернутись зі скаргою до суду і 05.05.2017 року ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області по справі № 397/438/17 її скарга задоволена в повному обсязі, судом визнано бездіяльність слідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області. Не дивлячись на попередні ухвали суду слідчий СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області Синявський В.І. продовжував ігнорувати слідчого суддю та її. Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 31.07.2017 року по справі № 397/1010/17 її скарга задоволена, визнано бездіяльність слідчого Синявського В.І. при розслідуванні кримінального провадження № 12016120310000092. Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29.01.2018 року по справі № 397/702/17 її заяву про відвід слідчого Синявського В.І. задоволено. Зазначає, що затягування розслідування на протязі двох років та не належне розслідування кримінального провадження № 12016120310000092 завдало їй моральних страждань. Вказала, що моральні страждання будь-якої людини залежать від багатьох чинників, однак основними є глибина розуміння джерела моральних страждань, причин, що їх породили, можливість усунути ці причини самостійно, термін дії обставин моральних страждань на людину, наслідки цих страждань, характер людини, її емоційний стан, сімейні обставини, попередня професійна діяльність та інше. Вказує, що зазнала приниження честі, гідності, престижу та ділової репутації, моральних переживань у зв'язку з погіршенням стану здоров'я, у зв'язку відвідуванням численних судових засідань, порушено нормальні життєві зв'язки через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунки з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків її страждання збільшуються. Її моральні страждання проявлялися у відчуттях відчаю, страху, соромі приниження, неможливістю продовжувати активне життя і великого бажання примусити розслідувати це кримінальне провадження. У зв'язку із завданими їй моральними стражданнями загострилися хвороби і вона неодноразово потрапляла до лікарні. При лікуванні нею понесене значні витрати на закупівлю медикаментів. У даному випадку її моральні страждання мають цілком реальні матеріальні збитки. У зв'язку з викладеним, посилаючись на формулу, розроблену доктором юридичних наук, професором А.М.\~Ерделєвським, яка є науковою рекомендацією по визначенню можливого розміру компенсації моральної шкоди ( D=dxfvxі xcx(1-fs) ), вказує, що завдана позивачу [PERSON] моральна шкода становить 3 627 936 грн., однак, враховуючи, що виплата вказаних коштів здійснюється за рахунок Бюджету України, позивач просила стягнути на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої їй з 03.03.2016 року по 12.03.2017 року бездіяльністю підрозділу підлеглого ГУ НП в. Кіровоградській області в сумі 500 000 грн. 00 коп. Ухвалою Ленінського районного суду від 16.03.2018 року було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 28.03.2018 року за вх. № 7928 від представника відповідача ГУ НП України у Кіровоградській області до суду наданий відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечує проти позову, просить відмовити у його задоволенні. Зокрема у відзиві зазначено, що моральна шкода відшкодовується тільки внаслідок незаконної бездіяльності органів державної влади, а незаконною чи протиправною бездіяльність може бути визнана лише в установленому законом порядку. В установленому законом порядку не визнано незаконними чи протиправними дії або бездіяльність слідчого про які у позові зазначає [PERSON] В ухвалах слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області, лише зазначено про бездіяльність слідчих в частині неналежного виконання ухвал слідчого судді від 07.04.2017 р., 05.05.2017 р. та 31.07.2017 р., про те, таку бездіяльність судом не визнано неправомірною, протиправною чи незаконною. Також, жодною ухвалою не було визнано бездіяльність слідчих такою, що порушила б права [PERSON] Також, відповідач зазначив, що відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Для встановлення істини у справі, слідчий по кожній кримінальній справі має сам зібрати, перевірити і оцінити докази, переконатися в їх достовірності і не піддаватися сторонньому впливу, особливо тих осіб, які особисто не досліджували докази.Позивачем не доведено права на отримання моральної шкоди за вимогами цивільного законодавства та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування,прокуратури та суду». Таким чином, твердження позивачки про те, що працівники поліції нічого не збирають і не роблять по розслідуванню кримінального провадження є безпідставним і надуманим. При аналізі Єдиного державного реєстру судових рішень, встановлено, що по кримінальному провадженню №12016120310000092, було винесено 17 судових ухвал та рішень, які стосувалися бездіяльності слідчого, відсторонення слідчих від розслідування даного кримінального провадження.Тобто, слідчим суддею кожного разу, витребовувалися матеріали кримінального провадження для їх вивчення. Також, позивачка, постійно скаржиться на дії слідчого, процесуального прокурора до прокуратури Кіровоградської області і до Олександрівського відділу Знам'янської місцевої прокуратури, які також витребовують матеріали кримінального провадження для вивчення, що затягує розслідування кримінального провадження, не по вині органу досудового розслідування, а самої [PERSON] Вважає, що позивачем не доведено та не надано належних доказів які б підтверджували отримання нею моральної шкоди, спричиненої правоохоронними органами, а також того, що в неї дійсно є право на отримання моральної шкоди відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». 24.04.2018 року вх. № 10526 від представника відповідача ДКС України до суду наданий відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечує проти позову, просить відмовити у його задоволенні. Зокрема у відзиві зазначено, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено, що казначейство повинно нести цивільно-правову відповідальність за неправомірні дії посадових та службових осіб інших органів державної влади. Оскільки у позовній заяві не наведено жодного доказу вини казначейства щодо спричинення шкоди позивачу, то накладення будь - якої відповідальності на казначейство свідчитиме про невірне вирішення справи по суті. Зазначає, що позивачем не доведено та не надано належних доказів, що підтверджували б отримання позивачем моральної шкоди спричиненої правоохороннимиорганами. З аргументів та доданих до позовної заяви доказів, не доведено права на отримання моральної шкоди за вимогами цивільного законодавства та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Таким чином, за відсутності інших доказів, які б свідчили про настання тяжких наслідків для позивача в зв'язку з ситуацією, в якій вона опинилася, можна стверджувати про недоведеність позивачем факту психічних переживань з цього приводу та інших негативних наслідків морального характеру Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.05.2018 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до розгляду по суті, витребувано з СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області матеріали кримінального провадження № 12016120310000092 від 03.03.2016 року за ч.1 ст.125 КК України. Позивач та її представник під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позові, просили позов задовольнити. Представник відповідача ГУ Національної поліції України в Кіровоградській області в судовому засіданні позов не визнала, проти його задоволення заперечила, зазначила, що моральна шкода відшкодовується лише за незаконні дії, а дії слідчого такими не визнані, ухвалами суду визнано лише бездіяльність, позивачем не надано доказів спричинення їй бездіяльністю слідчого моральної шкоди, за таких обставин просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача ДКС України у судовому засіданні позов не визнала, проти його задоволення заперечувала, підтримала доводи відзиву на позовну заяву, зокрема зазначила, що підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні, доказів заподіяння позивачу бездіяльністю слідчого моральної шкоди не надано, наявність психічних переживань не доведена, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Представник прокуратури Кіровоградської області, яка вступила у справу з метою захисту інтересів держави на стороні Державної казначейської служби, у судовому засіданні позов не визнала, вказала, що в разі заявлення вимоги про відшкодування моральної шкоди, обов'язком позивача є доказати заподіяння цієї моральної шкоди, що у даному випадку позивачем [PERSON] не доведено, бездіяльність слідчого не свідчить про заподіяння позивачу моральної шкоди, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження № 12016120310000092 по факту нанесення тілесних ушкоджень [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016120310000092 від 03.03.2016 року внесено матеріали досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України за заявою [PERSON], згідно якого 03.03.2016 року близько 14.30 години [PERSON] та [PERSON], перебуваючи по [ADDRESS] на грунті раптово неприязних відносин нанесли тілесні ушкодження [PERSON] Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 07.04.2017 року (справа № 397/438/17) визнано бездіяльність слідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУ НП в Кіровоградській області Синявського В.І. по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №12016120310000092 від 03.03.2016 року за ч.1 ст.125 КК України, зобов'язано слідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУ НП в Кіровоградській області Синявського В.І. організувати та провести слідчі дії за вказаним кримінальним провадженням, зазначені у мотивувальній частині ухвали. Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 05.05.2017 року (справа № 397/438/17) визнано бездіяльність слідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУ НП в Кіровоградській області Синявського В.І. по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №12016120310000092 від 03.03.2016 року за ч.1 ст.125 КК України, зобов'язано слідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУ НП в Кіровоградській області Синявського В.І. організувати та провести слідчі дії за вказаним кримінальним провадженням, зазначені у мотивувальній частині ухвали, зобов'язано слідчого виконати всі інші слідчі дії, у тому числі і за клопотанням скаржника при їх задоволенні. Ухвалами слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 01.06.2017 року (справа № 397/702/17), 12.06.2017 року (справа № 397/759/17) залишено без розгляду скаргу [PERSON] про бездіяльність слідчого та зобов'язання вчинити дії по матеріалам досудового розслідування , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12016120310000092 від 03.03.2016 року за ч.1 ст.125 КК України. Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 31.07.2017 року (справа № 397/1010/17) визнано бездіяльність слідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області Синявського В.І. по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016120310000092 від 03.03.2016 року за ч.1 ст.125 КК України, зобов'язано слідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області Синявського В.І. організувати та провести слідчі дії, зазначені у мотивувальній частині ухвали, зобов'язано слідчого виконати всі інші слідчі дії, у тому числі і за клопотанням скаржника при їх задоволенні. Крім того, ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29.01.2018 року (справа № 397/702/17) задоволено заяву [PERSON] про відвід слідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області Синявського В.І. по кримінальному провадженню за № 12016120310000092 від 03.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.125 КК України, постановлено відвести слідчого Синявського В.І. від проведення вказаного досудового розслідування. Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 04.05.2018 року (справа № 397/1010/17) заяву [PERSON] про відвід слідчому СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області [PERSON] та іншим слідчим Олександрівського СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області, по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016120310000092 від 03.03.2016 року за ч.1 ст.125 КК України - задоволено частково, постановлено відвести слідчого СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області [PERSON] від проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 12016120310000092 від 03.03.2016 року за ч.1 ст.125 КК України, в задоволенні решти вимог відмовлено. Отже, вказаними ухвалами встановлено факт бездіяльності слідчих СВ Олександрівського ВП Знам'янського ВП ГУНП в Кіровоградській області при проведенні досудового розслідування кримінального провадження за № №12016120310000092 від 03.03.2016 року. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 56 Конституції України, згідно якої кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, а також нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Крім того, статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема, органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст.ст.1173, 1174 ЦК України). Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України. Відповідно до цієї норми обов'язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 1 Закону України «Про міліцію» та ст.1 Закону України «Про Національну поліцію», з прийняттям якого ЗУ «Про міліцію» втратив чинність, і міліція і Національна поліція є органом виконавчої влади. За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи [PERSON] про спричинення їй моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях, викликаних неправомірною бездіяльністю щодо її заяви про скоєння злочину при досудовому розслідуванні у кримінальному провадженні №12016120310000092, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. Зазначені позивачем підстави для відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими. Враховуючи тривалість вимушених змін у житті позивача, глибину душевних страждань, яких зазнала [PERSON] внаслідок неналежного досудового розслідування і бездіяльності слідчих при розгляді її заяв та клопотань у кримінальному провадженні № 12016120310000092 та з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд визначає розмір компенсації в сумі 1000 грн., що підлягає стягненню на користь позивача із держави Україна шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України у відшкодування моральної шкоди.

Outcome: partial