Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, з урахуванням уточнень від 03.11.2014 р.. Обгрунтовує свої позовні вимоги тим, що з 27.02.2009 р. перебуває з відповідачем у шлюбі, оформленому реєстрацією відділом РАЦС Подільського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту № 106, мають спільного малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Одруження виявилося невдалим через відсутність порозуміння та довір»я, різних характерів і поглядів на вирішення сімейних проблем, у останні кілька років між ними постійно виникати сварки, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. З січня 2014 р. подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, син проживає з нею та знаходиться на її утриманні, з вересня поточного року відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, ухиляється від виконання батьківського обов»язку. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим, оскільки то суперечитиме їхнім інтересам. Відповідач фізично здоровий, працездатний, працює артистом балету вищої категорії в Національній опері України ім. Тараса Шевченка, має постійний заробіток (дохід), спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від свого заробітку (доходу). Позивач просила позов задовольнити. У судове засідання сторони не з»явились, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підтримує, відповідач на розірвання шлюбу згоден, заперечень проти розміру аліментів не надав. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підтверджені і підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, … та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що з 27.02.2009 р. сторони перебувають в шлюбі, оформленому реєстрацією відділом РАЦС Подільського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту № 106, мають спільного малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Сім'я сторін розпалась остаточно з вини обох із подружжя, по причині відсутності взаєморозуміння та довіри, різних характерів і поглядів права і обов»язки подружжя, вирішення сімейних проблем, останні роки між ними постійно виникати сварки, що призвело до втрати почуттів любові та поваги і фактичного припинення шлюбу. З січня 2013 р. сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають окремо, їхній шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу сторін неможливе, оскільки не відповідає внутрішній обох із подружжя, суперечитиме їхнім інтересам, що мають істотне значення. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільного сина сторін, який проживає з позивачкою, виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків,дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач працює, інших дітей і утриманців не має, за віком, станом здоров'я та матеріальним становищем може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідач фізично здоровий, працездатний, працює артистом балету вищої категорії в Національній опері України ім. Тараса Шевченка, має постійний заробіток (дохід) у розмірі більше 20000 грн., спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від свого заробітку (доходу). При визначенні розміру аліментів суд виходить з матеріального становища малолітнього сина сторін, який проживає з позивачкою та утримується нею, а також відповідача, який в силу закону зобов»язаний утримувати дитину, за віком і станом здоров»я працездатний, працює, має на утриманні старшого сина, проти сплати на користь позивача аліментів на утримання їхнього малолітнього сина у розмірі ? частини від свого заробітку (доходу) заперечень не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Ураховуючи вимоги закону, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За наведених обставин, позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітнього сина обґрунтовані, правомірні та підлягають задоволенню. У порядку ст. 367 ЦПК України суд допускає до негайного виконання стягнення аліментів у межах суми за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача у дохід держави судовий збір за стягнення аліментів у сумі 410 грн. 54 коп.. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112, 180 - 183, 191 СК України,

Outcome: approved