Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі ?, але не менше 30 відсотків його заробітку (доходу), посилаючись на ухилення відповідача від обовязку щодо утримання дітей. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримала, уточнивши, що просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на кожну дитину. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, пославшись на те, що він не ухиляється від свого обовязку по утриманню дітей, по мірі можливості надає матеріальну допомогу на утримання. Крім того, просить суд взяти до уваги, що він має боргові зобовязання перед банком «ПриватБанк». Ці та інші обставини просив взяти до уваги та відмовити позивачу в задоволенні позову. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 21 вересня 2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду від 1 грудня 2010 року. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Між сторонами виник спір стосовно розміру аліментів, що підлягають сплаті відповідачем на користь позивача. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти. При винесенні рішення та визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме стан здоровя дітей та платника аліментів, матеріальний стан сторін по справі, наявність у відповідача боргових зобовязань, тощо. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання трьох дітей у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу). Саме такий розмір аліментів має забезпечити право малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 06 грудня 2016 року дня звернення позивача до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн., від сплати якого звільнений позивач.

Outcome: partial