Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про встановлення порядку користування спільним майном подружжя, в якому просила суд: - зобов`язати [PERSON] , [INFO] , місце проживання чи перебування: [ADDRESS] , перереєструвати автомобіль SKODA OKTAVIA, 1.8 СПГ, державний номерний знак [NUMBER] , згідно рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова (справа № 645\\4043\\17) від 16.04.2018 року, у відповідальних установах МВС України; - зобов`язати [PERSON] передавати [PERSON] , автомобіль SKODA OKTAVIA, 1.8 СПГ, державний номерний знак [NUMBER] , для тимчасового почергового користування 15 діб у місяць, у справному стані, відповідно укомплектованим, та з відповідними документами на даний автомобіль. Позовна заява мотивована тим, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.04.2018 року по справі № 645/4043/17 здійснено поділ майна подружжя, що є спільною сумісною власністю, а саме автомобілю марки Skoda, моделі Octavia 1.8 СПГ, типу легковий комбі В, 1999 року випуску, колір червоний, об`єм двигуна 1781, державний реєстраційний номер [NUMBER] та визнано за [PERSON] , право власності на 1/2 частку вказаного автомобіля. В зв`язку з тим, що відповідач відмовляється зареєструвати вказаний автомобіль згідно вказаного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.04.2018 року по справі № 645/4043/17, та у зв`язку із неможливістю домовитися з відповідачем щодо визначення порядку користування майном, а саме автомобілем SKODA OKTAVІA, 1.8 СПГ, державний номерний знак [NUMBER] , позивачка звернулася до суду для захисту свого порушеного права. Відповідач 12.01.2021 року надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову, посилаючись, зокрема, на те, що з матеріалів справи відповідачеві стало відомо, що 01 грудня 2018 року [PERSON] зверталася до сервісного центру МВС України із заявою про перереєстрацію спірного автомобіля «Skoda Octavia». В заяві № 219169470 від 01 грудня 2018 року про перереєстрацію автомобіля зазначено, що позивачу відмовлено у перереєстрації вказаного транспортного засобу на підставі п.п. 6, 15 Постанови КМУ від 07.09.1998 року №1388 у зв`язку з відсутністю співвласника (відповідача), його письмової або нотаріально посвідченої заяви, а також відсутності транспортного засобу. Відповідач наголосив, що з 09 серпня 2018 року по 09 грудня 2018 року він перебував у відрядженні в Грузії, тому фізично не міг бути присутній в сервісному центрі МВС на перереєстрації автомобіля. Відповідач стверджував, що за період з січня 2017 року і до цього часу позивач жодного разу не зверталася до нього з пропозиціями про визначення порядку користування вказаним автомобілем, не цікавилася технічним станом автомобіля, його поточним та капітальним ремонтом, зберіганням, не порушувала питання перереєстрації автомобілю, тощо. Крім того відповідач вказав, що позовні вимоги позивача про зобов`язання передавати їй автомобіль «Skoda Octavia», 1.8 СПГ, державний номерний знак [NUMBER] для тимчасового почергового користування 15 діб у місяць, у справному стані, відповідно укомплектованим та з відповідними документами на даний автомобіль, виконати неможливо, оскільки вказаний автомобіль на цей час знаходиться в технічно несправному стані, на підтвердження чого відповідачем наданий Звіт № 201230-001 про незалежну оцінку ринкової вартості вказаного автомобіля. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування спільним майном подружжя залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків з дня отримання копії ухвали. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального провадження і призначено підготовче судове засідання у справі. Також, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 березня 2021 року відмовлено у прийнятті до розгляду уточненої позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про компенсацію 1/2 частини вартості спільного сумісного майна подружжя та відшкодування упущеної вигоди та повернуто позивачу [PERSON] уточнену позовну заяву від 17 березня 2021 року. Розгляд справи вирішено продовжувати в межах предмету та підстав позову, викладених у позовній заяві від 24.11.2020 року. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 березня 2021 року закрито підготовче засідання по даній цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд задовольнити позов. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, просили суд відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов та письмових поясненнях до позовної заяви. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] з 30 квітня 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 13 червня 2017 року у справі № 636/1016/17. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.04.2018 року по справі № 645/4043/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя шляхом визнання права власності на майно та присудження грошової компенсації були частково задоволені позовні вимоги позивача та здійснено поділ майна подружжя, що є спільною сумісною власністю, а саме автомобілю марки Skoda, моделі Octavia 1.8 СПГ, типу легковий комбі В, 1999 року випуску, колір червоний, об`єм двигуна 1781, державний реєстраційний номер [NUMBER] та визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частку автомобіля Skoda Octavia, 1999 року випуску, державний номер [NUMBER] , за [PERSON] на 1/2 частку автомобіля Skoda Octavia, 1999 року випуску, державний номер [NUMBER] . В решті вимог відмовлено. Згідно зі статтями 355, 356\~ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Стаття 358\~ЦК України визначає, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Статтею 319\~ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321\~ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 16, 391 ЦК України). Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що первинне значення у врегулюванні правовідносин між співвласниками має їх домовленість, яка не може підмінятися рішенням суду, проте при виникненні конфліктної ситуації, що унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном, такий порядок користування може встановити суд з метою забезпечення рівної реалізації співвласниками їх прав. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 523/4575/16-ц, провадження № 61-4013св18. Отже, будь-хто з подружжя, права якого порушені іншим з подружжя в частині користування спільним майном, яке набуте за час шлюбу, не позбавлений права на судовий захист у разі доведеності обставин, якими обґрунтовуються заявлені позовні вимоги про встановлення порядку користування таким майном без наміру припинити спільну власність. Матеріали справи свідчать про те, що спірний автомобіль є спільною частковою власністю сторін. Із змісту позову позивачки вбачається, що між сторонами виникла конфліктна ситуація щодо користування спірним автомобілем. На обґрунтування позовної вимоги про зобов`язання відповідача перереєструвати автомобіль у відповідних установах МВС України, позивачка надала копію своєї заяви № 219169470 від 01 грудня 2018 року на ім`я начальника ТСЦ 6350 про перереєстрацію автомобіля, на якій зазначено, що позивачці відмовлено у перереєстрації вказаного транспортного засобу на підставі п.п. 6, 15 Постанови КМУ від 07.09.1998 року № 1388, у зв`язку з відсутністю співвласника [PERSON] , його письмової або нотаріально посвідченої заяви, а також відсутності транспортного засобу. Відповідачем до матеріалів справи надано копію закордонного паспорта, відповідно до відмітки в якому [PERSON] , [INFO] , в період з 09 серпня 2018 року по 09 грудня 2018 року перебував в Грузії. Таким чином, на час звернення позивачки з вищевказаною заявою про перереєстрацію спірного автомобіля відповідач фізично був позбавлений можливості особисто бути присутнім в сервісному центрі МВС на перереєстрації автомобіля. Крім того, позивачкою не надано суду доказів того, що вона особисто зверталася до відповідача з проханням надати письмову або нотаріально посвідчену заяву про перереєстрацію автомобіля, та що відповідач відмовився надати таку заяву. За твердженням відповідача, позивачка з січня 2017 року і до часу звернення з позовом до суду, ніколи не зверталася до нього з пропозиціями про визначення порядку користування вказаним автомобілем, не цікавилася технічним станом автомобіля, його поточним та капітальним ремонтом, зберіганням, а також не порушувала питання перереєстрації автомобіля. Крім того, судом встановлено, що автомобіль марки «Skoda», моделі «Octavia» 1.8 СПГ, типу легковий комбі - В, 1999 року випуску, колір червоний, об`єм двигуна 1781, державний реєстраційний номер [NUMBER] придбаний сторонами в період шлюбу в листопаді 2012 року. 11 лютого 2013 року цей автомобіль був викрадений, у зв`язку з чим було відкрите кримінальне провадження за № 12013220440000334 від 11 лютого 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Особи, які незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом, потрапили в ДТП, внаслідок чого автомобілю «Skoda Octavia», 1.8 СПГ, державний номерний знак [NUMBER] , були заподіяні значні пошкодження, чим спричинено матеріальні збитки на суму 72982,05 грн., що підтверджується вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 19.07.2013 року по справі № 636/1961/13-к провадження 1-кп/636/88/13, який набрав законної сили. При цьому, суд бере до уваги, що вищевказаним вироком частково задоволений цивільний позов та стягнуто в солідарному порядку з засуджених [PERSON] та [PERSON] на користь потерпілої [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальних збитків 72782,05 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн.. Позивачка в судовому засіданні наголосила, що вона отримала виконавчий лист на виконання вказаного вироку суду, звернулася до органу державної виконавчої служби, проте до цього часу виконавчий лист не виконаний. Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 1518 від 27.02.2013 року, проведеної за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013220440000334, ринкова вартість автомобіля Skoda Octavia, 1999 року випуску, державний номер [NUMBER] на момент незаконного заволодіння складала 72982,05 грн.. Величина матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Skoda Octavia, 1999 року випуску, державний номер [NUMBER] прийнята в розмірі ринкової вартості автомобіля на момент ДТП та складала 72982,05 грн.. При цьому суд критично оцінює надану позивачкою копію Звіту про оцінку автомобіля Skoda Octavia, 1999 року випуску, державний номер [NUMBER] від 15 серпня 2017 року, зі змісту якого вбачається, що ринкова вартість цього автомобіля складає 147500 грн без ПДВ, та вона була встановлена за порівняльним підходом (а.с. 109-127). Крім того, у вказаному звіті зазначено, що КТЗ на огляд оцінювачу не був представлений, дослідження КТЗ оцінювачем не проводилося. Лише проводилося дослідження наданих реєстраційних документів, інформації, що надана замовником оцінки ( [PERSON] ). Так, зі Звіту вбачається, що згідно заяви замовника оцінки, для визначення вартості моделі КТЗ оцінювачем приймається в якості достовірної інформації, що вказаний КТЗ знаходився в робочому стані. Замовником представлені фотографії оцінюваного КТЗ та фотокопії документації стосовно КТЗ. В представлених матеріалах відзначено, що оцінюваний КТЗ раніше (11.02.2013 року) потрапляв у ДТП та був відновлений (а.с. 117, 118,127). Вищевказаний Звіт від 15 серпня 2017 року в частині технічного стану автомобіля Skoda Octavia, 1999 року випуску, державний номер [NUMBER] суд не може вважати належним та допустимим доказом, який би свідчив про технічну справність цього автомобіля, оскільки сам автомобіль оцінювачем не оглядався, та останнім була використана за достовірну інформація, надана позивачкою у справі. Разом з тим, відповідачем на підтвердження технічної несправності спірного автомобіля надані два звіти про незалежну оцінку ринкової вартості автомобіля «Skoda Octavia», 1.8 СПГ, державний номерний знак [NUMBER] від 27.07.2018 року та від 30.12.2020 року. Так, відповідно до Звіту № 180727-001 про незалежну оцінку ринкової вартості автомобіля «Skoda Octavia», 1.8 СПГ, державний номерний знак [NUMBER] від 27 липня 2018 року ринкова вартість вказаного автомобіля з урахуванням фізичного зносу і технічного стану, комплектації, становить 44915 (сорок чотири тисячі дев`ятсот п`ятнадцять) гривень. В результаті огляду було встановлено, що автомобіль «Skoda Octavia», 1.8 СПГ, державний номерний знак [NUMBER] знаходиться в технічно не справному стані. В ньому наявні сліди попередніх ремонтів кузова, деформація кришки капота, розбито лобове скло та праве дзеркало заднього виду, оббивка салону і сидінь пошкоджена, подушка безпеки пасажира спрацювала. Більше того, вказаний автомобіль неукомплектований, а саме у ньому відсутні коробка перемикання передач, автомобільний акумулятор, навісне обладнання автомобільного двигуна внутрішнього згоряння тощо (а.с. 83-89). Відповідно до Звіту № 201230-001 про незалежну оцінку ринкової вартості автомобіля «Skoda Octavia», 1.8 СПГ, державний номерний знак [NUMBER] від 30 грудня 2020 року ринкова вартість вказаного автомобіля, з урахуванням фізичного зносу і технічного стану, комплектації, становить 31483 (тридцять одна тисяча чотириста вісімдесят три) гривні. В звіті вказано, що в результаті огляду встановлено, що автомобіль «Skoda Octavia», 1.8 СПГ, державний номерний знак [NUMBER] знаходиться в технічно не справному стані. В ньому наявні сліди попередніх ремонтів кузова, деформація кришки капота, розбито лобове скло та праве дзеркало заднього виду, оббивка салону і сидінь пошкоджена, подушка безпеки пасажира спрацювала. Більше того, вказаний автомобіль неукомплектований, а саме у ньому відсутні коробка перемикання передач, автомобільний акумулятор, навісне обладнання автомобільного двигуна внутрішнього згоряння тощо. Фактично в автомобілі відсутній сам двигун (а.с. 69-75). Крім того, відповідачем надана довідка від 05.01.2021 року, видана старшим зміни охоронцем автостоянки [PERSON] [PERSON] , [INFO] , про те, що автомобіль «Skoda Octavia», 1.8 СПГ, державний номерний знак [NUMBER] , колір червоний, з 14 листопада 2017 року по цей час знаходиться на постійному зберіганні на відкритій охоронюваній автостоянці за адресою: м. Харків, вул. Біблика, 2-к. За період з 14 листопада 2017 року по 05 січня 2021 року включно цей автомобіль не виїжджав з території автостоянки (а.с. 67). Відповідач наголосив, що автомобіль «Skoda Octavia», 1.8 СПГ, державний номерний знак [NUMBER] знаходиться в технічно несправному стані вже понад три роки. Нормальна його експлуатація без суттєвого ремонту та значних фінансових витрат є неможливою. Тому передати позивачу цей автомобіль для тимчасового почергового користування 15 діб у місяць, у справному стані, відповідно укомплектованим не вбачається можливим. Будь-яких доказів на спростування вказаних відповідачем обставин щодо технічної несправності спірного автомобіля, позивачкою не надано. Судом було роз`яснено сторонам право на звернення до суду з клопотанням про призначення судової автотехнічної експертизи з метою з`ясування питання щодо технічного стану автомобіля станом на час розгляду справи, проте жодна зі сторін не скористалася таким правом. Відповідач наголосив, що він через скрутний матеріальний стан позбавлений можливості на цей час відремонтувати спірний автомобіль, а позивачка не виявляла ініціативи щодо спільної участі в ремонті вказаного автомобіля, який належить сторонами на праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Таким чином обов`язок забезпечення належного технічного стану спірного автомобіля та його належної комплектації покладений не лише на відповідача, а і на позивачку, як співвласників автомобіля «Skoda Octavia», 1.8 СПГ, державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до статей 12, 81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89\~ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Суд вважає, що в ході розгляду цієї цивільної справи не знайшли свого підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами обставини, на які позивачка посилалася, як на підставу своїх позовних вимог. Крім того, слід зазначити, що пунктами 6, 15 Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» № 7 вересня 1998 року № 1388 передбачений порядок перереєстрації транспортних засобів, для проведення якої необхідно, в тому числі, надати для огляду транспортний засіб. Зважаючи, що в ході судового розгляду справи встановлено, що технічний стан автомобіля «Skoda Octavia», 1.8 СПГ, державний номерний знак [NUMBER] на даний час не дозволяє це зробити, а також беручи до уваги, що позивачкою не надано суду доказів умисного ухилення відповідача від перереєстрації спірного транспортного засобу, підстави для задоволення позовної вимоги про зобов`язання [PERSON] перереєструвати автомобіль SKODA OKTAVIA, 1.8 СПГ, державний номерний знак [NUMBER] , згідно рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова (справа № 645\\4043\\17) від 16.04.2018 року, у відповідальних установах МВС України, відсутні. Крім того, з урахуванням наведеного, враховуючи особливості технічного стану автомобіля «Skoda Octavia», 1.8 СПГ, державний номерний знак [NUMBER] , позовна вимога позивача про зобов`язання [PERSON] передавати [PERSON] , автомобіль SKODA OKTAVIA, 1.8 СПГ, державний номерний знак [NUMBER] , для тимчасового почергового користування 15 діб у місяць, у справному стані, відповідно укомплектованим, та з відповідними документами на даний автомобіль, задоволенню не підлягає. Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141\~ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов [PERSON] залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed