Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Звенигородського районного суду з позовом про визнання права власності на легковий автомобіль ЗАЗ Vida та зняття з нього арешту. В процесі підготовчого провадження представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] звернувся до суду із заявою про збільшення позовних вимог та просить суд визнати договір лізингу дійсним, визнати право власності на легковий автомобіль ЗАЗ Vida на імя довірительки та зняти з нього арешт. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що 26.05.2017 року між нею (Лізиногодержувачем) та ТОВ «Єврокар Україна» (Лізингодавцем) було укладено договір фінансового лізингу №2369 (далі Договір), відповідно якого відповідач зобовязаний був придбати, зареєструвати та передати їй в користування автомобіль ЗАЗ Vida, а вона в свою чергу зобовязана була сплатити передбачені договором лізингові платежі. На виконання п.4.1 Договору після виконання взятих нею зобовязань, 11.09.2017 року відповідно до Акту приймання-передачі предмету лізингу вона отримала в користування автомобіль ЗАЗ Vida, № кузову/шассі Y6DSF69Y0F0014598, № двигуна F15S3150220647, вартістю 228950 (двісті двадцять вісім тисяч девятсот пятдесят) гривень. Після отримання нею автомобіля як предмету лізингу у користування, ТОВ «Єврокар Україна» листом від 10.10.17р. №1872 повідомило її, що договором купівлі-продажу предмету лізингу та майнових прав (відступлення права вимоги) від 01.06.2017 року, предметом якого є договір фінансового лізингу №2369 від 26.05.2017 року, отриманий мною автомобіль та всі права і обовязки за Договором перейшли від ТОВ «Єврокар Україна» до ТОВ «Лізингова компанія «АВТО СІТІ». Внаслідок чого з часу отримання цього листа всі лізингові та інші платежі я повинна була сплачувати на користь ТОВ «Лізингова компанія «АВТО СІТІ». Всі інші умови Договору залишаються без змін. В період часу з 26.05.2017 року по 26.12.2017 року вона виконала всі взяті на себе зобовязання по оплаті лізингових платежів, передбачених Договором, що стверджується Актом про прийняття/виконання послуг за договором фінансового лізингу №2369 від 26.05.2017р. від 16.01.2018 року, відповідно якого сторони підтверджують, що відповідно до умов Договору Лізингодавець надав, а Лізингоодержувач отримав послуги в повному обсязі, а отриманий в користування предмет лізингу автомобіль ЗАЗ Vida, № кузову/шассі Y6DSF69Y0F0014598, № двигуна F15S3150220647, що також зазначений у акті приймання-передачі предмету лізингу від 11.09.2017 року, передається Лізингоодержувачу для подальшого переходу у його власність. Так як вона фактично придбала предмет лізингу та отримавши весь пакет документів на зняття з обліку автомобіля і переоформлення права власності, вона звернулася до Регіонального сервісного центру МВС з відповідною заявою. Але у задоволенні заяви про зняття з обліку та переоформлення права власності на автомобіль ЗАЗ Vida, № кузову/шассі Y6DSF69Y0F0014598, № двигуна F15S3150220647, їй було відмовлено на підставі того, що на даний транспортний засіб накладено арешт Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби м. Києва від 04.12.2017 року по ВП №55307413. [PERSON] вважає, що вона виконала всі умови Договору та фактично набула право власності на Предмет Лізингу, що стверджується актом від 16.01.2018 року і наступними повідомленнями відповідачів. Так, ТОВ «Єврокар Україна» у своєму листі за №76 від 30.01.2018 року підтверджує факт укладання Договору, відступлення права вимоги ТОВ «Лізингова компанія «АВТО СІТІ» та відсутність будь-яких фінансових зобовязань перед ТОВ «Єврокар Україна», не заперечує стосовно переходу права власності на предмет лізингу за Договором до [PERSON], в тому числі не заперечує про визнання за нею права власності на предмет лізингу в судовому порядку. ТОВ «Лізингова компанія «АВТО СІТІ» у своєму листі за №108 від 19.01.2018 року повідомило, що 17.01.2018 року вони звернулися до сервісного центру №8046 м. Києва для зняття з обліку транспортного засобу легкового автомобіля ЗАЗ Vida, 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], № кузову/шассі Y6DSF69Y0F0014598, № двигуна F15S3150220647, обєм двигуна 1498см.куб., та передачі його у власність [PERSON], оскільки остання виконала всі взяті на себе фінансові зобовязання по договору фінансового лізингу №2369 від 26.05.2017 року, але їм було відмовлено у прийнятті документів на перереєстрацію, оскільки на цей автомобіль накладено арешт Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби м. Києва від 04.12.2017 року по ВП №55307413. Для вирішення питання по суті запропоновано звернутися до суду. Також вважає, що сторони Договору практично виконали всі істотні умови договору, але ТОВ «Єврокар Україна», як при укладенні договору лізингу, а також в процесі розгляду цивільної справи №694/694/17, провадження №2/694/644/17, умисно ухилився від нотаріального посвідчення договору, а в даний час неможливо нотаріально посвідчити договір в звязку з накладенням на нього арешту, вважає, що договір фінансового лізингу №2369, укладений 26.05.2017 року між ТОВ «Єврокар Україна» (Лізингодавцем) та [PERSON] (Лізиногодержувачем), відповідно якого відповідач зобовязаний був придбати, зареєструвати та передати їй в користування автомобіль ЗАЗ Vida, а вона зобовязана була сплатити передбачені договором лізингові платежі можна визнати дійсним. Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 14.05.2018 року відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого засідання. Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 25.06.2018 року винесено ухвалу про витребування доказів. Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 26.09.2018 року було залучено до участі в справі співвідповідачів. Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 12.11.2018 року підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, направила на офіційну електронну адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Представник позивача адвокат [PERSON] в судове засідання не зявився, звернувся з письмовою заявою про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити, надав суду для приєднання до матеріалів справи копію ухвали суду та письмові дебати. Відповідачі ТОВ «Єврокар Україна», ТОВ «Лізингова компанія «АВТО СІТІ», [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та третя особа Дарницький РВ ДВС належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, про причину неявки суд не повідомили, про день, час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Причина їх неявки суду невідома. Відповідачам ТОВ «Єврокар Україна», [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], направлялися листи з повідомленням про день, час та місце розгляду справи, які повернуті до суду з відміткою «За закінченням строку зберігання». В період підготовчого провадження частина відповідачів відреагувала на позов [PERSON] наступним чином. ТОВ «Лізингова компанія «АВТО СІТІ» надало заяву про розгляд справи по суті без участі, в задоволенні позову не заперечують. Представник третьої особи Дарницького РВ ДВС в судове засідання не зявився, надали суду письмове заперечення проти позову, та про розгляд справи по суті без їх участі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] надали суду відзиви на позов, в якому заперечують в задоволенні заявленого позову про визнання права на майно та зняття з нього арешту. Відповідачі [PERSON], [PERSON] направили до суду заяву про розгляд справи без їх участі, в задоволенні позову про визнання права на майно та зняття з нього арешту заперечують. Відповідачі [PERSON], [PERSON] направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, вирішення судового спору залишили на розгляд суду. Відповідачі ТОВ «Єврокар Україна», [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], взагалі не відреагували на заявлений позов, що вважається мовчазною згодою на задоволення заявленого позову. \~ \~ \~ \~ В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні факти та правові наслідки. 26.05.2017 року між позивачкою [PERSON] (Лізиногодержувачем) та ТОВ «Єврокар Україна» (Лізингодавцем) було укладено договір фінансового лізингу №2369 (далі Договір), відповідно якого відповідач зобовязаний був придбати, зареєструвати та передати їй в користування автомобіль ЗАЗ Vida, а вона в свою чергу зобовязана була сплатити передбачені договором лізингові платежі, що стверджується копією Договору. Наданий суду договір є нікчемним, так як відсутнє його нотаріальне посвідчення. 11.09.2017 року, відповідно до Акту приймання-передачі предмету лізингу [PERSON]В отримала в користування автомобіль ЗАЗ Vida, № кузову/шассі Y6DSF69Y0F0014598, № двигуна F15S3150220647, вартістю 228950 (двісті двадцять вісім тисяч девятсот пятдесят) гривень, що стверджується копією Акту. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХМ №763941 від 06.09.2017 року, оригінал якого знаходиться в позивача, власником автомобіля ЗАЗ Vida, № кузову/шассі Y6DSF69Y0F0014598, № двигуна F15S3150220647 є ТОВ «Єврокар Україна». Звенигородським районним судом розглянутий позов [PERSON] до ТОВ «Єврокар Україна» про захист прав споживачів, визнання правочину недійсним (нікчемним) та застосування наслідків недійсного (нікчемного) правочину по цивільній справі №694/694/17, провадження №2/694/644/17. В процесі розгляду вказаної цивільної справи [PERSON] звернулася до суду із заявою про залишення позову ТОВ «Єврокар Україна» про захист прав споживачів, визнання правочину недійсним (нікчемним) та застосування наслідків недійсного (нікчемного) правочину без розгляду, що стверджується копією ухвали Звенигородського районного суду від 20.10.2017 року. Відповідно до листа від 10.10.17р. №1872 ТОВ «Єврокар Україна» [PERSON] була повідомлена, що договором купівлі-продажу предмету лізингу та майнових прав (відступлення права вимоги) від 01.06.2017 року, предметом якого є договір фінансового лізингу №2369 від 26.05.2017 року, отриманий нею автомобіль та всі права і обовязки за Договором перейшли від ТОВ «Єврокар Україна» до ТОВ «Лізингова компанія «АВТО СІТІ». Внаслідок чого з часу отримання цього листа всі лізингові та інші платежі вона повинна була сплачувати на користь ТОВ «Лізингова компанія «АВТО СІТІ». Всі інші умови Договору залишаються без змін. Даний факт стверджується також договором купівлі продажу лізингу та майнових прав (відступлення права вимоги) від 01.06.2017 року, укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» та товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АВТО СІТІ». 16.01.2018 року був укладений акт про прийняття/виконання послуг за договором фінансового лізингу №2369 від 26.05.2017р.за змістом якого сторони стверджують повне виконання договору,, а саме: що відповідно до умов Договору Лізингодавець надав, а Лізингоодержувач отримав послуги в повному обсязі, а отриманий в користування предмет лізингу автомобіль ЗАЗ Vida, № кузову/шассі Y6DSF69Y0F0014598, № двигуна F15S3150220647, що також зазначений у акті приймання-передачі предмету лізингу від 11.09.2017 року, передається Лізингоодержувачу для подальшого переходу у його власність. Відповідно повідомлення ТОВ «Лізингова компанія «АВТО СІТІ» за №108 від 19.01.2018 року вбачається, що 17.01.2018 року вони звернулися до сервісного центру №8046 м. Києва для зняття з обліку транспортного засобу легкового автомобіля ЗАЗ Vida, 2015 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], № кузову/шассі Y6DSF69Y0F0014598, № двигуна F15S3150220647, обєм двигуна 1498см.куб., та передачі його у власність [PERSON], оскільки остання виконала всі взяті на себе фінансові зобовязання по договору фінансового лізингу №2369 від 26.05.2017 року, але їм було відмовлено у прийнятті документів на перереєстрацію, так як на цей автомобіль накладено арешт Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби м. Києва від 04.12.2017 року по ВП №55307413. Для вирішення питання по суті запропоновано звернутися до суду. Також відповідно повідомлення ТОВ «Єврокар Україна» у своєму листі за №76 від 30.01.2018 року останній підтверджує факт укладання Договору, відступлення права вимоги ТОВ «Лізингова компанія «АВТО СІТІ» та відсутність будь-яких фінансових зобовязань [PERSON] перед ТОВ «Єврокар Україна», не заперечує стосовно переходу права власності на предмет лізингу за Договором до [PERSON], в тому числі не заперечує про визнання за нею права власності на предмет лізингу в судовому порядку. Постановами Дарницького РВ ДВС м. Києва від 04.12.2017 року в рамках зведеного виконавчого провадження ЗВП №55307413 для задоволення вимог ряду стягувачів (відповідачів по справі), було накладено арешт на майно та грошові кошти боржника ТОВ «Єврокар Україна». Відносини, що виникають у звязку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, законом України «Про фінансовий лізинг». Водночас, положеннями ст.203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Відповідно до ч.2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, повязаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається в письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Договір фінансового лізингу №2369 від 26.05.2017 року, укладений між позивачкою [PERSON] (Лізиногодержувачем) та відповідачем ТОВ «Єврокар Україна» (Лізингодавцем) в письмовій формі нотаріально не посвідчений, в звязку з чим є недійсним (нікчемним). Але відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення,\~суд може визнати такий договір дійсним. \~ \~ \~ \~Згідно до\~листа ВСУ від 01.07.2013 року\~«Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ» вбачається, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення,\~суд може визнати такий договір дійсним (ст. 220 ЦК). [PERSON] виконала\~всі взяті\~нею зобовязання\~по оплаті\~лізингових платежів,\~тобто з\~її сторони відбулося повне виконання умов Договору, а відповідачі ТОВ «Єврокар Україна» та ТОВ «Лізингова компанія «АВТО СІТІ» в свою чергу передали її предмет лізингу автомобіль і в даний час він перебуває в її повному користуванні, тобто також виконали умови Договору, що стверджується вищевказаними письмовими доказами та наявністю в [PERSON] технічного паспорту на автомобіль. При укладенні договору лізингу, а також в процесі розгляду цивільної справи\~№694/694/17,\~провадження №2/694/644/17,\~ відповідач ТОВ «Єврокар\~Україна» умисно\~ухилився від\~нотаріального посвідчення\~договору,\~а після\~виконання всіх\~договірних зобовязань\~позивачкою договір\~купівлі-продажу,\~який мав\~бути укладений\~для переходу\~права власності\~на предмет\~лізингу,\~ні укласти,\~ні нотаріально\~посвідчити не\~представилось можливим\~в звязку\~з накладенням\~на той\~час арешту\~на предмет\~лізингу Дарницьким\~РВ ДВС,\~тому суд\~вважає,\~що договір може бути визнано дійсним. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.41 Конституції України, ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання цього майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.1 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 року, спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України (в редакції 2005р.) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Пункт 2 вказаної постанови визначає, що позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. У разі якщо позивач одночасно доводить своє право власності, яке виникло, наприклад, із договору про спільну власність або таке його право не визнається чи оспорюється співвласником, то відповідно до заявлених вимог суд вирішує вимогу про зняття арешту з майна та про визнання права власності на це майно. Відповідно до ч.1 ст.9 ЗУ «Про фінансовий лізинг», Лізингоодержувачу (сублізингоодержувачу) забезпечується захист його прав на предмет лізингу нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту прав власника. Відповідно до ч.1 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до п.11.3 Договору набуття у власність Предмета Лізингу відбувається не раніше сплати Лізингоодержувачем всіх платежів, передбачених даним Договором, в повному обсязі та витрат, які зазнав чи міг зазнати Лізингодавець у звязку з переходом права власності щодо Предмета Лізингу. Так як сторони Договору фактично виконали всі істотні умови договору, Лізингоодержувач сплатив всі платежі, а Лізингодавець передав в користування предмет лізингу та намагався переоформити право власності на автомобіль на імя позивача, і спір між сторонами Договору про перехід права власності на предмет лізингу відсутній, причиною неможливості переходу права власності на предмет лізингу є наявність накладеного арешту на майно лізингодавця, ТОВ «Єврокар Україна» та ТОВ «Лізингова компанія «АВТО СІТІ» не заперечують у визнанні права власності на предмет лізингу в судовому порядку, суд вважає за можливість визнати право власності на автомобіль ЗАЗ Vida, № кузову/шассі Y6DSF69Y0F0014598, № двигуна F15S3150220647 за позивачем [PERSON], та зняти з нього арешт. На підставі наведеного,

Outcome: approved