Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього доньки - [PERSON] у зв`язку з тим, що вона продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідач по справі є батьком [PERSON] , [INFO] , сплачував аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку до досягнення нею повноліття. [PERSON] на цей час є студенткою 2 курсу Національного університету «Запорізька політехніка», денної форми навчання, на контрактній основі, стипендію не отримує. [PERSON] в добровільному порядку не надає допомоги на утримання дитини, тому позивач звернулась до суду з позовом і просить стягнути з відповідача на її користь на утримання [PERSON] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн., щомісячно, але не більше як до досягнення дитиною 23-х років, починаючи з 31.07.2019 року. Ухвалою суду від 13.08.2019 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Додатково суду пояснила, що вона працює, але не офіційно, отримує мінімальну заробітну плату, інші доходи відсутні. Донька на даний час навчається, на денній формі навчання, тому працевлаштуватись не може, оплата за навчання 1250 грн. на місяць. Відповідач є працездатним, офіційно працевлаштованим, відсутні протипоказання, що через стан здоров`я не може працювати, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої [PERSON] , яка продовжує навчання. У судовому засіданні відповідач позов визнав, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання доньки. При цьому, зазначив, що офіційно працевлаштований, працює водієм керівника Запорізької місцевої прокуратури № 3, має цивільну дружину та неповнолітню дитину. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить Свідоцтво про народження, серія [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м. Запоріжжя (а.с. 4). Згідно довідки Національного університету «Запорізька політехніка» № 2032 від 29.07.2019 року [PERSON] є студенткою 2-го курсу, денної форми навчання, контрактна основа, стипендію не отримує (а.с. 6). Довідкою № 04-26/3-13715 від 30.07.2019 року підтверджено, що [PERSON] з 13.08.2013 року і по теперішній час мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). [PERSON] офіційно працевлаштований водієм Запорізької місцевої прокуратури № 3 з 19.06.2018 року. Суд, дослідивши усі матеріали справи, враховуючи пояснення учасників судового засідання, вважає вимоги позивача обґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до норм ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, приймаючи до уваги інтереси повнолітньої [PERSON] , її стан здоров`я, матеріальне становище, стан здоров`я і матеріальне становище позивача та відповідача, той факт, що [PERSON] є працездатним, працевлаштований, тому на думку суду, відповідач має змогу сплачувати аліменти. Враховуючи прожитковий мінімум на працездатну особу, встановлений ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік», суд вважає, що розмір аліментів на утримання [PERSON] підлягає стягненню щомісячно з [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, на весь час навчання, але не більш як до досягнення [PERSON] , [INFO] 23-х років, починаючи з дня звернення з позовом до суду, тобто з 31.07.2019 року. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так як позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України повинен бути стягнений судовий збір на користь держави.

Outcome: approved