Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду в вище вказаним позовом в якому просить: розірвати договір № 24 від 26.05.2016року, укладений між нею та [PERSON] особою-підприємцем [PERSON] /Вакіною/ А.В.; стягнути з [PERSON] особи-підприємця [PERSON] /Вакіної/ А.В. на її користь сплачені за товар грошові кошти в сумі - 48\~075,00грн., неустойку в сумі 1851, 00грн., моральну шкоду в сумі - 20\~000,00грн. та покласти на відповідача судові витрати. В обґрунтування позову позивач [PERSON] зазначила, що 26.05.2016року між нею та фізичною особою - підприємцем Вакіною /[PERSON]/ А.В. був укладений договір №24 купівлі - продажу. Згідно з п. 1.1. ст. 1 вищевказаного договору Відповідач (Продавець) зобовязався здійснити поставку меблів Позивачу (Покупцю), укомплектованої за індивідуальним проектом, узгодженим з Покупцем, який є невідємною частиною даного договору. Згідно з п. 1.2. ст. 1 договору, Покупець зобовязався здійснити оплату Продавцю на умовах договору. П. 1.3. ст. 1 договору встановлена загальна вартість замовлення в розмірі - 56000 гривень. Ст. 2 договору між Позивачем та Відповідачем встановлено, що меблі, що поставляються - це кухня, яка передається Продавцем Покупцю у зібраному вигляді (п. 2.1. договору). У разі якщо меблі, що поставляються, мають складні конструктивні особливості або великі габарити, то такі меблі монтуються за адресою, вказаною покупцем: [ADDRESS] (п. 2.2. договору). Згідно з п. 2.3. договору Продавець повинен надати Покупцю робочий ескіз (проект) заказу, а Покупець затвердити ескіз (проект) (п. 2.3. договору). П. 2.4. договору передбачає готівкову та безготівкову форму оплати. Відповідно до п. 2.5. договору при готівковій формі оплати початком виконання зобовязань за договором є день отримання передоплати Продавцем від Покупця в розмірі 70% загальної вартості замовлення, що складає - 39760,00 грн. Доплата у розмірі 30% загальної суми замовлення складає - 16240,00 грн. Згідно з п. 2.8. договору Продавець зобовязався здійснити поставку готової продукції 15 липня 2016року. Відповідно до п. 2.10. договору після закінчення виконання робіт за даним договором сторони підписують акт приймання - передачі замовлення. Згідно з п. 3.2. договору усі зміни до підписаної раніше специфікації та ескізу вносяться шляхом укладення додаткової угоди з доплатою Покупця. Згідно з п. 5.1. договору будь - які зміни та доповнення даного договору будуть діяти тільки у тому випадку, коли вони оформлені у письмовому вигляді та підписані обома сторонами даного договору. 14.07.2016року між Позивачем та Відповідачем було підписано додаткову угоду до вищевказаного договору, відповідно до якої, у звязку з ремонтом квартири, поставку меблів перенесено на 31 липня 2016року. Згідно з додатковою угодою від 09.08.2016року, поставку меблів за обопільною згодою перенесено на 23 серпня 2016року, а також передбачено заміну комплектуючих частин (фурнітури та фасадів скла) з доплатою Покупця у розмірі - 5700,00 грн. Таким чином, загальна сума замовлення за договором №24 від 26.05.2016р. була збільшена і склала суму - 61 700,00 грн. Позивач здійснила часткову оплату замовлення шляхом передачі Відповідачу готівкових грошових коштів. Так, Позивач сплатила Відповідачу попередню оплату за договором №24 від 26.05.2016р. згідно з квитанцією № 510786 від 26.05.2016р. у розмірі - 2615,00 грн., згідно з квитанцією № 510785 від 26.05.2016р. - 39 760,00 грн., загалом - 42 375,00 грн. (що склало 75,67 % загальної суми замовлення). Також згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера №243 від 09.08.2016р. позивач сплатила Відповідачу доплату згідно з додатковою угодою від 09.08.2016р. в сумі - 5 700,00 грн. Таким чином, всього Позивач сплатила Відповідачу за договором № 24 від 26.05.2016р. - 48 075,00 грн. (що складає 77,92% загальної вартості замовлення). Відповідач поставив Позивачу частину комплектуючих меблів, але не зібрав їх. 09.11.2016р. позивач отримав від Відповідача лист - прохання про виконання договірних зобовязань №1 від 04.11.2016р. та підписати [PERSON] виконаних робіт та здійснити доплату. Оскільки Позивач своєчасно, у відповідності до умов договору, здійснила попередню оплату меблів, Відповідач зобовязаний був поставити меблі Позивачу за вказаною у договорі адресою у зібраному вигляді 23 серпня 2016р. Станом на день подання цієї позовної заяви Відповідач свої зобовязання не виконав. Оскільки вартість роботи (послуги) окремо договором №24 від 26.05.2016р. не визначено, то розмір неустойки, яку Відповідач зобовязаний сплатити Позивачу згідно ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», складає три відсотки загальної вартості замовлення, а саме: 1 851,00 грн. Крім того, внаслідок порушення Відповідачем прав споживача і недобросовісного виконання Відповідачем зобовязань за укладеним з Позивачем договором, Позивачу завдано моральної шкоди. Спричинена Відповідачем моральна шкода полягає у фізичних та душевних стражданнях Позивача внаслідок погіршення стану здоровя Позивача, викликаного пережитими Позивачем негативними емоціями, стресом, душевними хвилюваннями, повязаними з тривалим невиконанням Відповідачем договірних зобовязань. Позивач і його родина переживали моральні страждання у звязку з неможливістю користуватися придбаним майном, вимушені були протягом майже трьох місяців терпіти незручності при приготуванні їжі та харчуванні у звязку з тим, що кухонні меблі не були влаштовані Відповідачем. У звязку з погіршенням стану здоров'я, викликаного стресом, виникла необхідність у стаціонарному лікуванні Позивача. Таким чином, позивач вважає, що розмір грошового відшкодування завданої йому моральної шкоди складає - 20 000,00 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] заперечували проти позову, посилаючись на те, що меблі не були доукомплектовані повністю, а саме не були лише доставлені та встановлені фасади. Відповідно до усної домовленості з позивачем, за проханням останньої, в процесі зборки кухонної меблі проводилися заміни, чим значно збільшився строк зборки виробу. Свідки [PERSON], який є чоловіком позивача та [PERSON], яка є рідною сестрою позивача в судовому засіданні кожен окремо показали, що відповідач доставила [PERSON] лише частину комплектуючих меблів та їх не було зібрано. Відповідач [PERSON] у відповідності до ст.62 ЦПК України була допитана у якості свідка та показала, що кухонна мебля була доставлена позивачу [PERSON], але не була доукомплектована повністю, а саме не були лише доставлені та встановлені фасади. Відповідно до усної домовленості з позивачем, за проханням останньої, в процесі зборки кухонної меблі проводилися неодноразово зміни специфікації, чим значно збільшився строк зборки виробу. Свідки з боку відповідача: [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні кожен окремо показали, що доставляли на адресу [PERSON] комплектуючі меблі та займались їх зборкою. На прохання позивача неодноразово змінювалися розміри та матеріали меблів, у звязку з чим було зібрано частину комплектуючих меблів, не були доставлені та встановлені лише фасади. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Згідно положення частини 1, 3\~статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в\~ст. 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України) Згідно з ч. 3\~ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту або із суті відносин між сторонами. Перш за все, необхідно зазначити, що свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб'єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Однак під час укладання договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів. Свобода договору передбачає можливість укладати не лише ті договори, які передбачені нормами чинного цивільного законодавства, а й ті, які законом не передбачені, але в такому разі такий договір не повинен суперечити законодавству. Також принцип свободи договору полягає в можливості особи вільно обирати контрагента. У відповідності до ч. 1\~ст. 638 Цивільного кодексу України,\~\~ договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами\~договору є ті умови, без погодження яких договір взагалі не вважається укладеним. Істотні умови договору визначаються в законі, разом з тим ними можуть стати будь-які умови, на погодженні яких наполягає та чи інша сторона. Істотні умови договору відображають природу договору, відсутність будь-якої з них не дає змоги сторонам виконати їх обовязки, які покладаються на них за договором. Відповідно до\~ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч. 1\~ст. 656 Цивільного кодексу України). Судом встановлено, що 26.05.2016р. між [PERSON] та фізичною особою - підприємцем Вакіною /[PERSON]/ А.В. був укладений договір №24 купівлі - продажу. Згідно з п.п. 1.1. п. 1 вищевказаного договору Відповідач (Продавець) зобовязався здійснити поставку меблів Позивачу (Покупцю), укомплектованої за індивідуальним проектом, узгодженим з Покупцем, який є невідємною частиною даного договору. Згідно з п.п. 1.2. п. 1 договору Покупець зобовязався здійснити оплату Продавцю на умовах договору. П.п. 1.3. п. 1 договору встановлена загальна вартість замовлення в розмірі - 56000 гривень. П. 2 договору встановлено, що меблі, що поставляються - це кухня, яка передається Продавцем Покупцю у зібраному вигляді (п.п. 2.1. договору). У разі якщо меблі, що поставляються, мають складні конструктивні особливості або великі габарити, то такі меблі монтуються за адресою, вказаною покупцем: [ADDRESS] (п.п. 2.2. договору). Згідно з п.п. 2.3. договору Продавець повинен надати Покупцю робочий ескіз (проект) заказу, а Покупець затвердити ескіз (проект). П.п. 2.4. договору передбачає готівкову та безготівкову форму оплати. Відповідно до п.п. 2.5. договору при готівковій формі оплати початком виконання зобовязань за договором є день отримання передоплати Продавцем від Покупця в розмірі 70% загальної вартості замовлення, що складає - 39760,00 грн. Доплата у розмірі 30% загальної суми замовлення складає - 16240,00 грн. Згідно з п.п.2.8. договору Продавець зобовязався здійснити поставку готової продукції 15 липня 2016року. Відповідно до п.п.2.10 договору після закінчення виконання робіт за даним договором сторони підписують акт приймання - передачі замовлення. Згідно з п.п. 3.2. договору, усі зміни до підписаної раніше специфікації та ескізу вносяться шляхом укладення додаткової угоди з доплатою Покупця. Згідно з п.п. 5.1. договору, будь - які зміни та доповнення даного договору будуть діяти тільки у тому випадку, коли вони оформлені у письмовому вигляді та підписані обома сторонами даного договору /а.с.9-13/. 14.07.2016р. між Позивачем та Відповідачем було підписано додаткову угоду до вищевказаного договору, відповідно до якої, у звязку з ремонтом квартири, поставку меблів перенесено на 31 липня 2016року /а.с.15/. Згідно з додатковою угодою від 09.08.2016р. поставку меблів за обопільною згодою перенесено на 23 серпня 2016р., а також передбачено заміну комплектуючих частин (фурнітури та фасадів скла) з доплатою Покупця у розмірі - 5700,00 грн./а.с.14/. Таким чином, загальна сума замовлення за договором №24 від 26.05.2016р. була збільшена і склала суму - 61 700,00 грн. Позивач [PERSON] здійснила часткову оплату замовлення, шляхом передачі Відповідачу готівкових грошових коштів: згідно з квитанцією № 510786 від 26.05.2016р. у розмірі -2 615,00 грн. /передоплата/, згідно з квитанцією № 510785 від 26.05.2016р. - 39 760,00 грн. /передоплата/, згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера №243 від 09.08.2016р. позивач сплатила Відповідачу доплату згідно з додатковою угодою від 09.08.2016р. в сумі - 5 700,00 грн. / а.с.16,17/. Таким чином, всього [PERSON] сплатила Відповідачу за договором № 24 від 26.05.2016р. - 48 075,00 грн. Оскільки Позивач [PERSON] своєчасно, у відповідності до умов договору, здійснила попередню оплату меблів, Відповідач зобовязаний був поставити меблі Позивачу за вказаною у договорі адресою 23 серпня 2016р. Як встановлено в судовому засіданні, Відповідач свої зобовязання за договором та угодою не виконав. Відповідач поставив [PERSON] частину комплектуючих меблів та повністю їх не зібрав у строк. Згідно листа прохання від 04.11.2016р. про виконання договірних зобовязань №1, адресованого [PERSON], останній запропоновано [PERSON] прийти до офісу та підписати [PERSON] виконаних робіт та провести доплату /а.с.20/. Надані відповідачем документи на підтвердження виконання умов договору, а саме рахунки-фактури, витратні накладні, товарні чеки не спростовують факт неналежного виконання умов договору. Відповідно до\~ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів»\~споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону;6) звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів). Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів. Згідно з\~ст. 10 зазначеного Закону, споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, передбачені\~ст.611 ЦК України, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Так , судом було встановлено, що відповідач умови договору щодо виготовлення та встановлення меблів у строк вказаний у додатковій угоді №24 від 09.08.2016року не виконав. Згідно ст. 651 Цивільного кодексу зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Згідно ст. 684 Цивільного кодексу України якщо продавець у розумний строк не доукомплектував товар, покупець має право відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої грошової суми. Згідно 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати. Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Згідно з п. 21 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» робота - діяльність виконавця, результатом якої є виготовлення товару або зміна його властивостей за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Таким чином, обов'язок Відповідача з поставки та збирання меблів за адресою Позивача підпадає під визначення поняття «роботи (послуги)» відповідно до п. 17, п. 21 ч. 1 ст. 1 вищевказаного Закону. Стан комплектуючих частин меблів, які знаходяться за адресою Позивача, підтверджує, що Відповідач не виконав обсяг послуг (робіт). Таким чином, Позивач має право відмовитися від договору №24 від 26.05.2016р., укладеного з Відповідачем, та вимагати відшкодування збитків. Згідно з ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Враховуючи вище викладене, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині розірвання договору та стягнення з відповідача завдатку у розмірі 48075,00грн. та пені у розмірі 1851,00грн. Щодо стягнення моральної шкоди, суд вважає зазначити наступне. Позивач звернулась до суду з позовом про захист її прав як споживача відповідно до\~Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно з\~ст. 4 зазначеного Закону\~споживач має право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до\~ст. 22 Закону України «Про захист про споживачів»\~при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. [PERSON], звертаючись до суду із позовною заявою просила відшкодувати моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн., яка завдана порушенням відповідачем її прав як споживача неналежним виконання умов Договору на виготовлення та поставки меблів. Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами\~Конституції України\~або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію\~Закону України «Про захист прав споживачів»\~чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Відповідно до положень статей\~4,\~22 Закону України «Про захист прав споживачів»\~споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законом. Правова позиція, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 9 листопада 2016 року у справі № 6-1575цс16. Інших підстав для задоволення зазначених вимог законом не передбачено. У справі не встановлено обставин, з якими Закон пов'язує право споживача - позивача у справі, на відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст.ст.\~10,\~60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з\~ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суду не надано жодного доказу на підтвердження позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди. Враховуючи викладене, вимога [PERSON] про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню оскільки не ґрунтується на положеннях\~Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч. 3\~ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Відповідно до ч. 3\~ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд присуджує до стягнення з відповідача [PERSON] особи-підприємця [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 551грн.20коп.

Outcome: partial