Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В позовній заяві зазначила, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народився син [PERSON],[INFO], згодом шлюб між ними був розірваний. Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області 01.10.1999 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання синів в розмірі 1/3 частини до досягнення ними повноліття. 27.12.2014 року [PERSON] виповнилось 18 років, однак він на даний час продовжує навчання в Дніпропетровському національному університеті ім.. [PERSON] на факультеті фізики, електроніки та компютерних систем на 2 курсі денної форми навчання. На даний час позивач втратила роботу та не може самостійно забезпечувати навчання сина. Добровільної допомоги на навчання відповідач не надає, тому просить суд, стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку та доходу на утримання [PERSON], 1996р.н., але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця, до досягнення ним 23-х річного віку, але не більше ніж до закінчення ним навчання починаючи з 02.07.2015 року. Позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] кожен окремо, до початку розгляду справи подали заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, наполягають на їх задоволенні та просять суд розглянути справу у їх відсутності. Відповідач [PERSON] також подав заяву, про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги повністю з урахуванням наступного. Згідно зі ст.ст.10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідач у справі є батьком [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серія І-КИ № 385525 видане виконкомом Новопільської сільської ради народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області (а.с.22). Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Частиною 1, 3 статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом також встановлено, що [PERSON] навчається на денному відділенні Дніпропетровського національного університету ім. О.Гончара, на факультеті фізики, електроніки та компютерних систем, денного віділення 2 курсі (а.с.13). За змістом ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України, а саме: стан здоров» я та матеріальне становище дитини; стан здоров» я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно роз'яснень наданих у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, обов`язок сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи викладене, а також враховуючи те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Суд, враховуючи матеріальний стан платника та отримувача аліментів, відсутність у кожного з них на утриманні інших працездатних осіб, вважає за необхідне визначити розмір аліментів відносно [PERSON] який продовжує навчання, у розмірі 1/4 усіх видів заробітку та доходів відповідача, починаючи від дня предявлення позову, та до досягнення ним 23-х річного віку, але не більше ніж до закінчення ним навчанням. У відповідності до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved