Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що протягом тривалого часу через мережу Інтернет на сторінці «Подслушано в Глухове» відповідач [PERSON] поширює відомості, які не відповідають дійсності та порочать її честь, гідність і ділову репутацію, а саме, 25 вересня 2015 року вона поширила недостовірні відомості такого змісту: «Мы из 6 школы убегали, как от огня. Там одна преподавательница, больная полностью, позволяет себе оскорблять детей, задирать девочкам юбки перед всем классом...; ... откровенно и недвусмысленно намекает на взятки. Этого вполне достаточно оказалось, чтобы мой ребёнок полностью забросил учёбу ...»; «несколько моих близких знакомых перевели детей из этой школы именно из-за этого преподавателя ...». Ці неправдиві відомості та інша негативна інформація, яка поширювалася відповідачкою стосовно неї, стали відомі значній групі людей з її оточення, а також директору Глухівської загальноосвітньої школи №6 та школярам, яких вона навчає. Також мотивує позов тим, що з метою недопущення подібних висловлювань вирішила поспілкуватися з [PERSON], але це не мало позитивного впливу і та продовжувала принижувати її честь, гідність та підривати її ділову репутацію, й 15 і 16 жовтня 2015 року знову на сторінці «Подслушано в Глухове» зявились «замітки», що «учитель математики Недош… совсем «забила» ребёнка и не только его…; никакого закрепления материала нет…; постоянные крики и оскорбления…». В школе унижения. В лицо мне слова: не тратьте на сына деньги, он у вас ноль в знаниях - слова Недашковской»; … из за этой учительницы младшую дочь не отдала в эту школу …». Крім того, позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що ця та інша недостовірна інформація, яка була поширена відносно неї, порочить її як особу, такі неправдиві відомості принижують її честь, гідність як громадянина України та підривають її ділову репутацію як вчителя математики Глухівської загальноосвітньої школи І - III ступенів №6 в громадській думці, серед колег по роботі, школярів, а також рідних та знайомих з точки зору додержання законів, загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі. Вчинення таких протиправних дій з боку відповідачки відносно неї на протязі тривалого часу, які за своїм змістом були принизливі для неї, постійно викликало занепокоєння, знервованість та в подальшому призвело її до сильних душевних страждань, в результаті чого вона була вимушена тривалий час вживати медичні препарати заспокійливої дії, тому просить суд визнати такими, що не відповідають дійсності та порочать її честь, гідність, а також підривають її ділову репутацію відомості, про те, що вона ображала школярів Глухівської загальноосвітньої школи I-III ступенів № 6 та принижувала їх честь і гідність; задирала дівчатам спідниці в присутності учнів всього класу; провокувала дітей та батьків на дачу їй хабара; занижувала оцінки сину відповідачки [PERSON], також зобовязати [PERSON] принести їй публічні вибачення у присутності педагогічного колективу Глухівської загальноосвітньої школи I-III ступенів №6 та стягнути з неї 5000 грн. заподіяної моральної шкоди і понесені судові витрати. В подальшому позивач [PERSON] уточнила позов в частині обґрунтування позовних вимог та мотивувала його і тим, що 25 вересня 2015 року в мережі Інтернет продовжилося обговорення вищенаведеної інформації, поширеної [PERSON], в т.ч., і її сином [PERSON], а коли користувачі цієї мережі стали висловлюватися, що така інформація [PERSON] нічим не підтверджена, то 25.09.2015 р. о 22 год. 04 хв. вона ([PERSON]) відповіла [PERSON] «Мои слова это личные наблюдения и общения с другими родителями. Скажу больше, несколько моих знакомых перевели детей своих из этой школы именно из-за этого преподавателя … так что слова мои небеспочвенны, обгрунтованы и имеют доказательства». Крім того, посилається на те, що коли 15 жовтня 2015 року о 19 год. 33 хв. на сторінці «Подслушано в Глухове» зявилася замітка такого змісту «Просто наболело. Сын учился в 6 шк. Всё хорошо, а вот учитель математики Недош … совсем «забила» ребёнка и не только его …; никакого закрепления материала нет …; постоянные крики и оскорбления … В школе унижения. В лицо мне слова: не тратьте на сына деньги, он у вас ноль в знаниях слова Недашковской; из-за этой учительницы младшую дочь не отдала в эту школу», то знову розпочинається обговорення моральних та ділових якостей вчителя [PERSON]. А після висловлення різних точок зору о 21 год. 15 хв. до дискусії долучилася і [PERSON], зазначивши: «Я недавно высказала своё … мнение. На следующий день Недашковская звонила мне с проклятиями … Также позвонила классному руководителю [PERSON] и объяснила, что девочка не понимает … Заметьте, что эти девочки не поленились в субботу позвонить и доложить Т.В. … Я пообещала, что … пойду сначала в гороно, а потом и выше … Моё мнение осталось неизменным по поводу поднятой темы». Також мотивує позов тим, що в листуванні з іншими користувачами [PERSON] зазначала: «Так разве таким учителям место в преподавательском составе?», «моё мнение тут удачно пытаются заглушить … с математикой проблем не было ... А вот с человеком связанным непосредственно с математикой, проблемы психологической атаки, со стороны этого человека были» (15.10.2015 р. о 23 годині), а на думку [PERSON], що та хоче віддати молодшого сина до шостої школи, але боїться математики, [PERSON] відповіла: «Браво! Но это её личный грех. Зачем ломать психику детям ???? Вот это простить нельзя! Из-за одной учительницы младшую дочь не отдала в эту школу. Увы. Именно одна «ложка дёгтя» всё испортила». Позивачка вважає, що все вищенаведене свідчить про те, що [PERSON] започаткувала поширення щодо неї недостовірної інформації і такі неправдиві відомості принижують її честь, гідність і підривають ділову репутацію як вчителя математики Глухівської ЗОШ №6, в громадській думці, серед колег по роботі та школярів, рідних та знайомих, і вчинення [PERSON] на протязі тривалого часу цих дій, які за своїм змістом були принизливі для неї (позивачки), постійно викликало занепокоєння, знервованість та у подальшому призвело до душевних страждань, й вона була змушена вживати медичні препарати заспокійливої дії, тому просить суд визнати недостовірною, тобто, такою, що не відповідає дійсності та порочить її честь, гідність та підриває її ділову репутацію, про те, що вона ображала школярів Глухівської загальноосвітньої школи I-III ступенів №6 та принижувала їх честь і гідність; задирала дівчатам спідниці в присутності учнів всього класу; провокувала дітей та батьків на дачу їй хабара; занижувала оцінки сину відповідачки [PERSON], також зобовязати [PERSON] спростувати визнану судом недостовірну інформацію і принести їй публічні вибачення у присутності педагогічного колективу Глухівської загальноосвітньої школи I-III ступенів №6 та стягнути з неї 5000 грн. заподіяної моральної шкоди. Вказані вимоги позивачка підтримала і в судовому засіданні, а також просила стягнути з відповідачки сплачений судовий збір та 700 грн. витрат за правову допомогу адвоката. Відповідач [PERSON] в суді позов не визнала та пояснила, що дійсно 25 вересня 2015 року через мережу Інтернет на сторінці «Подслушано в Глухове» поширила частину інформації, зазначеної в позовній заяві, а саме «Мы из 6 убегали, как от огня. Там одна преподавательница больная полностью, позволяет себе оскорблять детей, задирать девочкам юбки перед всем классом, заявляя, что под юбкой шпаргалки, откровенно и недвусмысленно намекает на взятки ... Список «её достижений» бесконечен! Этого вполне достаточно оказалось, чтобы мой ребёнок полностью забросил учёбу и сказал можешь меня убить, но учиться я там не буду», але не вказувала прізвище [PERSON] та не мала її на увазі. Крім того, послалася на те, що взагалі не робила висловів, які позивачка приписує їй, а саме, «Просто наболело. Сын учится в 6 шк. Все хорошо, а вот учитель математики Недош… совсем «забила» ребёнка и не только его. Ребята не успевают писать контрольные, какая-то странная методика преподавания: новая тема, самостоятельная, контрольная, никакого закрепления материала нет. А ещё постоянные крики и оскорбления. Дети просто теряются у доски. Просто интересно, в других школах тоже так?». Далі [PERSON] суду пояснила, що дійсно і висловлювала таку думку, що [PERSON] занижувала її сину оцінки по математиці. Однак, вважає, що має таке право, а іншої негативної інформації про неї не поширювала, а лише спілкувалася з користувачами на цю тему. Також заперечення мотивовані тим, що позивачка взагалі не надала доказів, що поширена особисто нею (відповідачкою) інформація стосується її, а висловлює свої припущення і здогади, до того ж не зрозуміло, з яких міркувань та визначила розмір моральної шкоди в 5000 грн. і в чому полягає така шкода, тому просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. Допитана в суді свідок [PERSON] показала, що працює завучем в Глухівській ЗОШ №6 і десь в жовтні 2015 року їй зателефонували з міського відділу освіти та повідомили, що в мережі Інтернет на сайті «Подслушано в Глухове» поширено негативну інформацію про вчителя їх школи [PERSON] Також свідок заявила, що ця інформація в Інтернеті, з якою вона ознайомилася, не відповідає дійсності, так як [PERSON] гарний учитель, її вихованці часто займали призові місця на предметних олімпіадах, вона атестована, за час роботи в школі жодних скарг на неї не було. Крім того, свідок суду показала, що така негативна інформація про [PERSON] не поширювалася відповідачкою безпосередньо серед колективу Глухівської ЗОШ №6. Свідок [PERSON] суду показав, що працює вчителем історії в Глухівській ЗОШ №6, є головою профспілкового комітету і в жовтні 2015 року в мережі Інтернет на сайті «Подслушано в Глухове» прочитав негативну інформацію про вчителя їх школи [PERSON] і вважає, що дана інформація зовсім не відповідає дійсності, бо вона гарний вчитель. Крім того, свідок [PERSON] теж пояснив суду, що таку негативну інформацію про [PERSON] відповідачка не поширювала серед колективу Глухівської ЗОШ №6. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що знає [PERSON] ще з радянських часів, коли разом працювали Глухівському технікумі сільського господарства. Далі свідок показала, що про негативну інформацію щодо [PERSON], поширену в мережі Інтернет на сайті «Подслушано в Глухове» дізналася від своєї доньки, і теж заявила суду, що така інформація не відповідає дійсності. Свідок [PERSON] в суді показала, що є постійним користувачем мережі Інтернет і про негативну інформацію про [PERSON] дізналася від її доньки. Далі свідок показала, що пізніше під час розмови з [PERSON] остання говорила, що влаштує [PERSON] і не таке. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Так, ст. 32 Конституції України кожному гарантовано судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів сімї, а також право на відшкодування моральної шкоди, завданої поширенням такої інформації. А відповідно до ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також спростування цієї інформації. При цьому, юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин, як поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто, позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації серед іншого розуміється й поширення її в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного звязку. За змістом ч.3 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). При цьому, негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. А згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В той же час, дослідивши надані сторонами докази та переписку відповідачки в мережі Інтернет за 25.09.2015 р. та 15.10.2015 р., на яку посилається позивачка, суд приходить до висновку, що останньою не доведено, що [PERSON] поширювала щодо неї недостовірну інформацію, оскільки та безпосередньо не поширювала інформації, на яку послалася позивачка, вона ображала школярів Глухівської загальноосвітньої школи I-III ступенів №6 та принижувала їх честь і гідність; задирала дівчатам спідниці в присутності учнів всього класу; провокувала дітей та батьків на дачу їй хабара, оскільки з цієї переписки лише вбачається, що вона лише погоджувалася з тими чи іншими оцінками користувачів мережі Інтернет з наведених питань. Разом з тим, суд вважає, що не є поширенням недостовірної інформації висловлення відповідачки про те, що вчитель математики [PERSON] занижувала оцінки її сину [PERSON], оскільки вони за своєю природою є оціночними судженнями. Про те, що відповідач [PERSON] висловлювала в мережі Інтернет оціночні судження свідчить і те, що після висловлювання різними авторами своєї точки зору 15.10.2015 р. вона зазначила мовою оригіналу «моё мнение осталось не изменным по поводу поднятой темы», і в подальшому у відповідь на запитання Удовиченко Крістіни серед іншого зазначила «мое мнение не изменно». Крім того, передбачивши в ст. 277 ЦК України право фізичної особи, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, на відповідь та спростування цієї інформації, законодавець передбачив, що якщо таке право порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, то вона має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом, і спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Тобто, навіть у випадку встановлення факту поширення відповідачкою недостовірної інформації щодо позивачки така інформація могла б бути спростована лише власником сайту «В контакте» мережі Інтернет, де вона спілкувалася, однак, від залучення того як співвідповідача у справі позивач [PERSON] відмовилася. Враховуючи викладене, а також те, що судом не встановлено, що [PERSON] поширювала недостовірну інформацію, яка порочить честь, гідність та підриває ділову репутацію [PERSON], в т.ч., і перед педагогічним колективом Глухівської ЗОШ №6, то в задоволенні позовних вимог про спростування такої інформації необхідно відмовити за їх безпідставністю. Оскільки судом не задоволені вимоги про визнання інформації недостовірною та її спростування, то не підлягають задоволенню й вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] й моральної шкоди. Також відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. У свою чергу, частина 1 ст. 34 Конституції кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. А примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації взагалі не передбачено у ст. 16, 277 ЦК України, тому суд вважає, що у задоволенні вимог позивача про зобовязання відповідачки вибачитися перед нею необхідно відмовити за їх безпідставністю. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то відповідно до положень ст. 88 ЦПК України не підлягають відшкодуванню [PERSON] і понесені нею витрати по оплаті судового збору та за надання правової допомоги. На підставі ст.ст. 19, 32, 34 Конституції України, ст.ст. 16, 277 ЦК України та

Outcome: dismissed