Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позов мотивує тим, 14.09.2012 року Рожищенським районним суду Волинської області було ухвалено рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, починаючи з 05.09.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час витрати на утримання дитини зросли, оскільки вона росте, розвивається, суттєво змінились обставини, з яких суд виходив при встановлені такого розміру аліментів. Позивач самостійно займається вихованням та забезпеченням спільної із відповідачем дочки. Аліментів, які сплачує відповідач, не достатньо для гармонійного та всебічного розвитку дочки, а також її належного забезпечення. На даний час відповідач не є офіційно працевлаштований, проте отримує чималі доходи з неофіційної трудової діяльності. Покликаючись на те, що розмір та спосіб аліментів, які сплачує відповідач є недостатніми для належного утримання дочки, просить суд змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, суду надала заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, суду надана заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково, покликаючись на те, що не ухиляється від утримання та виховання дочки [PERSON] . На даний час спалує аліменти вчасно. Разом з тим, зазначив, що окрім сплати аліментів, несе також інші витрати на утримання дитини, а саме: купує їй одяг, продукти харчування та інше. На даний час не працює, так як змушений доглядати непрацездатну матір, яка є інвалідом. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Статтею 180 СК України установлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Встановлено також, що на підставі рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 14 вересня 2012 року у справі №0314/1409/2012 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки: [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, починаючи з 05.09.2012 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.8). Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Так, ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України (в редакції, чинній на час розгляду справи) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, ст.192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, винесеній за результатами розгляду справи №6-143цс13 за заявою про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. Позивач просить змінити спосіб і розмір аліментів визначених рішенням суду. Вирішуючи питання про зміну способу стягнення аліментів суд враховує те, що визначення способу стягнення аліментів є виключним правом стягувача. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» для дітей віком від 6 до 18 років - 2027 грн., а також з того, що відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, дослідивши письмові докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням матеріального становища сторін, та те, що обов`язок утримувати дитину лежить на обох батьках, вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи від дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивача на утримання малолітньої дитини, встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, сімейного стану відповідача, перебування на його утриманні ще однієї особи, а саме непрацездатної матері, реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно. Разом з тим, ані позивачем, ані її представником позивача не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач [PERSON] має великий заробіток та здатний сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial