Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Вона є спадкоємцем майна померлого за законом. У визначений законом термін позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, але нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, згідно із поданою заявою просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, згідно з поданими заявами просять проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають, щодо задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що стверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER] від 09.09.2002 року (а.с.8). Згідно з довідки Дідичівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області № 1271 від 27.09.2018 року та витягу з погосподарської книги № 7 за 2002 рік [PERSON] належить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS]. На момент відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу. Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. В силу ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. В силу ст. ст. 529, 549 ЦК УРСР позивач у справі [PERSON], будучи спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] спадкодавцю [PERSON] являється дочкою (а.с.28, 29), тобто відносяться до першої черги спадкоємців за законом. Позивач звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця (а.с.12). Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року.

Outcome: approved