Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, та просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 27 в будинку № 16 по вулиці Сонячна у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що їй та її чоловікові [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності належала квартира за адресою: [ADDRESS]. Після смерті чоловіка вона прийняла у спадщину належну йому частку, та на цей час є єдиною власницею цієї квартири. Крім неї у вказаній квартирі з 13 липня 2009 року залишається зареєстрованим її внук - відповідач у справі - [PERSON], на реєстрацію якого вона надала дозвіл, щоб у нього не було проблем з працевлаштуванням. Оскільки внук постійно змінює житло, яке наймає, та місце роботи, їй невідоме останнє його місце проживання. Але в належній їй квартирі він фактично жодного дня не проживав, речей його у квартирі немає. Оскільки на відповідача нараховуються комунальні платежі, участі у сплаті яких він не приймає, це погіршує її матеріальний стан та відповідно її права як власниці житла. Відповідач неодноразово викликався до суду /а.с.17, 26-28, 40/, але в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ст.128 ЦПК України порядок його виклику в судове засідання дотримано. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Відділу реєстрації місця проживання громадян [PERSON] комітету Інгулецької районної у місті ради, в судове засідання не зявився, будь яких пояснень щодо позовних вимог не надав. Позивач наполягала на розгляді справи за відсутності відповідача та представника третьої особи, не заперечує проти винесення заочного рішення. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та третьої особи, на підставі наявних у справі доказів, та ухвалив про заочний розгляд справи відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України. Позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити за обставин, викладених в позовній заяві. Зазначила, що відповідач не мешкає за місцем реєстрації вже понад девять років, за нього їй за рахунок своєї пенсії доводиться сплачувати комунальні платежі, тому вважає, що внука слід зняти з реєстрації на підставі рішення суду. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є донькою позивача, а відповідач її син. У 2009 році вони разом з позивачем вирішили зареєструвати відповідача у квартирі баби, оскільки вона мешкала сама, а відповідачу потрібна була реєстрація, що отримати роботу. Але він тривалий час їздив на заробітки, спочатку в місто Бахмут, а потім і до інших місць. Тому, де він знаходиться зараз, вони достоменно не знають, спілкується вона з сином вкрай рідко, тільки по телефону декілька разів на рік. Зазначила, що речей відповідача в квартирі позивача немає. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою позивача. Їй відомо, що внук в квартирі позивача ніколи не мешкав, і не мешкає на цей час. І хоч вони вже тривалий час не спілкуються, він залишається зареєстрованим у баби, яка є особою похилого віку, отримує пенсію, та несе витрати по сплаті комунальних платежів за внука також. Заслухавши позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з наданими позивачем доказами, позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про приватизацію від 11.05.1994 (1/2 частка) та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.09.1997 (1/2 частка) на праві приватної власності належить квартира № 27 в будинку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Сонячна, 16, що підтверджується також архівною довідкою КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 13.11.2018 /а.с. 5, 7, 45/. Як встановлено судом, в тому числі - поясненнями свідків в судовому засіданні - відповідач [PERSON] є внуком позивача. Як вбачається з довідки Відділу реєстрації місця проживання громадян [PERSON] Інгулецької районної у місті ради за адресою: [ADDRESS] мають реєстрацію місця проживання дві особи, позивач по справі - [PERSON], [INFO], та відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований з 17.07.2009 року /а.с.8/. Згідно з [PERSON], складеним ОСББ «ОРХІДЕЯ 16» від 15.06.2018, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 17.07.2009 року по цей час /а.с.6/. Таким чином, судом встановлено, що відповідач з липня 2009 року, тобто більш ніж девять років, без поважних причин відсутній на спірній житловій площі, в належній позивачу квартирі не мешкає. При цьому позивач [PERSON] постійно проживає у спірному житловому приміщенні, утримує житло, ніяких перешкод у користуванні квартирою відповідачу не створювала. В звязку з реєстрацією відповідача на спірній житловій площі на нього нараховуються комунальні платежі, які змушена сплачувати позивач, а тому, враховуючи, що позивач є особою похилого віку, реєстрація відповідача у належному позивачу житлі негативно впливає на матеріальний стан позивача, порушує її права, як власника житла. Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з права власника вимагати усунення перешкод у здійсненні свого права власності, а також, які регулюють порядок користування житлом та втрати цього права членом сімї власника житла. Згідно\~зі ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. За приписами ст.2 та ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом, а також передбачено, що громадяни зобовязані протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до\~ст.7\~зазначеного Закону\~зняття з\~реєстрації місця\~проживання здійснюється\~протягом семи\~днів на підставі\~заяви особи\~органу реєстрації\~за новим\~місцем проживання\~особи,\~остаточного рішення\~суду (про\~позбавлення права\~власності на\~житлове приміщення\~або права\~користування житловим\~приміщенням,\~визнання особи\~безвісно відсутньою\~або померлою),\~свідоцтва про\~смерть.\~ \~ Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приписами ч.2 ст.405 ЦК України визначено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд враховує, що квартира, де має реєстрацію місця проживання відповідач, належить позивачу на праві приватної власності, позивач несе витрати по утриманню житла, а відповідач від його утримання самоусунувся, чим порушує права позивача, тому суд вважає за можливе захистити порушене право позивача шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. На підставі вищезазначеного суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір розподіляється пропорційно задоволеним вимогам, але враховуючи категорію справи, а також те, позивач не просить стягнути з відповідача сплачений ним судовий збір, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Outcome: approved