Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення моральної шкоди, в зв`язку з ушкодженням здоров`я. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 10.04.1997 року по 16.03.2015 року працювала у шкідливих умовах праці на підприємстві відповідача. На даний час перебуває на обліку в Фонді соціального страхування професійних захворювань. Під час роботи у шкідливих умовах праці протягом 18 років, виконувала роботи показники котрої перевищували нормативні значення через недосконалість робочого місця. Робота у шкідливих умовах спричинила шкоду її здоров`ю, у зв`язку з чим їй було встановлено професійне захворювання та діагноз хронічна попереко-крижова радикулопатія L5. S1 ліворуч, стан після інтерламінарної дискектомії L5-S1 ліворуч, в стадії в стадії затухаючого загострення з помірно вираженим статико-динамічними порушеннями. По факту професійного захворювання було проведене розслідування та 18.12.2018 року був складений акт розслідування професійного захворювання. За висновком МСЕК від 12.02.2019 року їй була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 30% та третя група інвалідності. За результатами проведеного розслідування професійного захворювання встановлено, що профзахворювання виникло з вини відповідача, який не забезпечив безпечні умови праці. Постановою відділення Фонду соціального страхування було призначено виплати, моральна шкода відшкодована не була. В наслідок отримання професійного захворювання змінилось її життя, погіршилась його якість, постійно відчуває біль у грудях та між лопатковій дільниці, слабкість, заморочення. Такий стан здоров`я не дає їй можливості жити розмірним життям. Тому, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 150000,00 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди, без врахування податку та інших обов`язкових платежів. Ухвалою від 07.06.2019 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Представник відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Стаднік Я.В. подала до суду відзив, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Обґрунтовує це тим, що позивачу було роз`яснено під розпис її права і обов`язки, повідомлено про умови праці, наявність на робочому місці, де вона буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, її права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору. Тому, позивач свідомо приймала запропоновані їй умови праці і усвідомлювала можливість ушкодження її здоров`я та його наслідки. Крім того, відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію виробництва не порушував. Більше того, відповідач відповідно до вимог законодавства повсякчас застосовує заходи щодо полегшення і оздоровлення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, досягнень науки і техніки, засобів механізації та автоматизації виробництва, позитивного досвіду з охорони праці. Вважає, що будь-яких порушень законодавства про працю відносно позивача, які б знаходились в причинному зв`язку з настанням професійного захворювання, відповідач не вчиняв. Посилається на те, що в спірних правовідносинах не було встановлено вчинення з боку відповідача будь-яких винних, неправомірних дій, що могли б призвести до виникнення у позивача професійного захворювання, отже відсутня одна з обов`язкових передумов для відшкодування моральної шкоди. До того ж, позивач не надала до суду належних доказів, які б підтверджували факт спричинення їй моральної шкоди. Оцінивши свої моральні страждання в розмірі, що становить 150000,00 грн., вважає жодним чином неаргументованим та необґрунтованими, сума завищена та не відповідає тяжкості та характеру шкоди, про наявність якої стверджує позивач. Отже, виходячи з аналізу наведених обставин вважає вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими. Суд, дослідивши письмові докази цивільної справи, відзив представника відповідача, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно трудової книжки, [PERSON] тривалий час працював на підприємстві відповідача (а.с. 21-24). Згідно п. 16 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання №17 від 18.12.2018 року, [PERSON] , працюючи з 10.04.1997 року по 16.03.2015 року ізолювальником ЕРЦ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», виконувала: накладення виткової і корпусної ізоляції на попередньо очищенні мідні стрижні і секції еклектичних машин в умовах не зручної робочої пози впродовж 60% робочого часу, показники котрої перевищували нормативні значення через недосконалість робочого місця. Відповідно п. 17 Акту, причина виникнення професійного захворювання визначено, перебування у незручній позі 60%, при нормативному значенні до 25%. Згідно з висновками ДСН та П «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу» за №248 від 08.04.2014 року (а.с. 4-8). Відповідно до довідки МСЕК від 12.02.2019 року [PERSON] встановлено 30% втрати професійної працездатності, з 04.02.2019 року по 01.03.2020 року, та третю групу інвалідності (а.с. 4). \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 4 ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці. Стаття 153 КЗпП України встановлює, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Таким чином, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» є належним відповідачем по справі. Статтею 173\~КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст.\~23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Частиною 3 ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом. У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Свої моральні страждання, пов`язані з ушкодженням здоров`я на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» позивач оцінює в розмірі 150000,00 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, позивач зазнала ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків, у зв`язку з чим отримала 30% втрати професійної працездатності. Згідно виписного епікризу, [PERSON] потребує нагляду лікарів, щорічні курси реабілітації, слід уникати переохолодження, оздоровлення в санітарно-курортних профілакторіях неврологічного профілю, санітарно курортне лікування (а.с. 11-12). При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками професійного захворювання порушено звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв`язки. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди (суму її компенсації), судом ураховано тяжкість завданої позивачеві моральної шкоди, глибину, тривалість та характер моральних та фізичних страждань, їх інтенсивність та довготривалість, стан здоров`я, тяжкість професійного захворювання, настання у зв`язку з цим негативних змін у житті, необхідність лікування, втрату у зв`язку з цим життєвих зв`язків, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, обсяг втрати позивачем працездатності унаслідок профзахворювання. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Тому суд вважає, що сума компенсації від ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» спричиненої позивачці моральної шкоди повинна складати 50000,00 гривень. Щодо вимоги про стягнення 150000,00 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві шкоди. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд, стягує з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: partial