Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення сином віку двадцяти трьох років. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 21 листопада 1998 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Зазначила, що відповідач належної допомоги на утримання дитини не надає. Тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини від дня предявлення позову до досягнення сином двадцятитрирічного віку. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, уповноваживши представляти її інтереси в суді адвоката [PERSON]. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення сином повноліття. Зазначив, що скільки син повноліття ще не досяг, підстави для стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на час навчання відсутні. Третя особа [PERSON] в судове засідання також не зявився. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не зявились. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 21 листопада 1998 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). В даний час сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Та обставина, що дитина проживає з позивачем, відповідачем визнається, тому в силу ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягає. В даний час між сторонами виник спір щодо утримання неповнолітнього сина. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти на утримання його неповнолітнього сина. При винесенні рішення та визначенні розміру аліментів судом враховано обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме стан здоровя дитини та платника аліментів, матеріальний стан сторін по справі, відсутність на утриманні у відповідача інших осіб, його згоду сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), тощо. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої дитини. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 22 вересня 2017 року дня звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів після досягнення [PERSON] повноліття на час його навчання, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На даний час [PERSON] є неповнолітнім, тому підстави для стягнення аліментів після досягнення ним повноліття відсутні. Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти до досягнення сином двадцяти трьох років, тобто до 12 грудня 2022 року. Але згідно довідки, виданої Полтавським національним технічним університетом імені [PERSON] від 21 вересня 2017 року за №300-05, орієнтовний термін закінчення навчання 30 червня 2021 року (а.с.4). Чинним законодавством України не передбачено обовязку батьків утримувати своїх повнолітніх дітей після закінчення ними навчання. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, а саме стягнення з відповідача аліментів до досягнення [PERSON] повноліття. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що позивач надала квитанцію від 22 вересня 2017 року №1, з якої вбачається, що на оплату послуг адвоката нею сплачено 1500 грн. (а.с.10). Оскільки позов [PERSON] судом задоволено частково, понесені нею судові витрати підлягають відшкодуванню пропорційно до задоволених вимог. Так, позивач просила суд стягнути аліменти з відповідача фактично на період 62 місяці. Суд прийшов до висновку про стягнення аліментів в період близько 3 місяців. Відповідно, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в сумі 72 грн. 60 коп. на відшкодування понесених судових витрат (1500 грн. / 62 міс. х 3 міс.). Крім того, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: partial