Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що їй, на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , в якій, крім неї, є зареєстрованим також її батько - відповідач [PERSON] . Тривалий час, а саме з жовтня 2015 року відповідач у вищевказаній квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, житлом не цікавиться, але, при цьому, відмовляється добровільно знятись з реєстраційного обліку за вказаною адресою, що змушує позивача звернутись до суду для вирішення даного питання у судовому порядку. В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду письмову заяву, у якій зазначила про те, що підтримує позов у повному обсязі; просить суд провести розгляд справи за її відсутності, та, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд розгляд справи провести за його відсутності, в порядку письмового провадження. У заяві зазначив про те, що з позовними вимогами позивача не згоден та просив суд відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явився; надав суду письмову заяву, у якій просив суд провести розгляд справи за його відсутності та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом в ході розгляду справи, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, наданого 19.10.2015р. приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Татарець Т.К., квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину. Згідно довідки № 3/11716, наданої 13.07.2019р. ТОВ «ЄРЦ КП», за адресою: [ADDRESS] , є зареєстрованими: позивач [PERSON] , [INFO] , батько - відповідач [PERSON] , [INFO] , чоловік - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . Згідно Акту № 2456 від 18.07.2019р. складеного працівниками КП КМР «УКОЖФ», комісія в складі працівників вказаного підприємства встановила, що, відповідач [PERSON] , [INFO] , з жовтня 2015 року, тобто понад один рік за місцем реєстрації не проживає. Поважних причин не проживання відповідача за місцем реєстрації - судом не встановлено. Вказані обставини, встановлені судом, свідчать про те, що, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються наступними нормами права. Частиною 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Частиною 1 ст. 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також ст. 405 ЦК України, згідно якої, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Таким чином, встановивши в ході розгляду справи те, що, відповідач, як член сім`ї власника житла більше одного року за місцем своєї реєстрації - в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , не проживає без поважних причин, і, домовленості між сторонами з даного приводу - не досягнуто, суд дійшов висновку про те, що, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved