Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 03.06.2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис за реєстровим №2128 про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності позивачу та яка являється предметом договору іпотеки, згідно договору, посвідченого 22.02.2008 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №969, яким запропоновано задовольнити вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у розмірі 774\~945,79 грн. за кредитним договором №ML-B03/001/2008 від 22.02.2008 року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] В послідуючому вищезазначений виконавчий напис предявлений стягувачем до виконання до Замостянського відділу ДВС ВМУЮ, про що свідчить постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 15.07.2014 року. Проте, позивач вважає, що виконавчий напис вчинено нотаріусом із порушенням норм чинного законодавства, так як позивачем не було отримано письмової вимоги кредитора про усунення порушень основного зобовязання та не доведено безспірність заборгованості, оскільки спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором та договором іпотеки на підставі якого було вчинено оскаржуваний виконавчий напис існує ще з 2010 року. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечував проти винесення заочного рішення суду. Представник відповідача до судового засідання не зявився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] до судового засідання не зявилась, однак від останньої в матеріалах справи містяться письмові заяви про розгляд справи у її відсутність. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи у її відсутність. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 22.02.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ML-B03/001/2008, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове платне користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 56\~840,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 22.02.2023 року, плата за користування кредитом у вигляді процентів становить 5,99% річних (а.с.117-121). На забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору, між позивачем та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено договір іпотеки №PML-B03/001/2008 від 22.02.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі №969, відповідно до якого позивач як іпотекодавець за іпотечним договором передала в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS], яка їй належить на праві приватної власності (а.с.73-75). 10.12.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №9590, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «ОТП Банк» передає (відступає) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права вимоги за забезпечувальними договорами (договорами іпотеки та договорами застави), внаслідок чого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» замінює ПАТ «ОТП Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, включаючи, але не обмежуючись, правом звертати стягнення на заставлене майно (а.с.77-80). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до відповідача перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до позивача за договором іпотеки, що також підтверджується Додатком №1 до договору про відступлення права вимоги від 10.12.2010 року (а.с.79). 03.06.2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис за реєстровим №2128 про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності позивачу та яка являється предметом договору іпотеки, згідно договору, посвідченого 22.02.2008 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №969, та яким запропоновано задовольнити вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у розмірі 774\~945,79 грн. за кредитним договором №ML-B03/001/2008 від 22.02.2008 року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] (а.с.64). І, як наслідок, постановою державного виконавця Замостянського В ДВС Вінницького МУЮ [PERSON] від 15.07.2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса (а.с.13). Згідно\~ст.18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до змісту\~статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.п.1.2, 3.1, 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у\~безспірному\~порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України; нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують\~ безспірність\~ заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року; безспірність\~заборгованості підтверджують документи, передбачені\~\~Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року\~\~№1172. Відповідно до\~постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», такими документами для одержання виконавчого напису є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання. З матеріалів справи встановлено, що для вчинення виконавчого напису нотаріусу було надано наступні документи: заява про вчинення виконавчого напису; довіреність представника; досудові вимоги, які направлялись боржникам з вимогою погасити заборгованість; описи вкладень в цінні листи; договір іпотеки; договір відступлення права вимоги; договір комісії; кредитний договір; виписка з особового рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та відмітки про те, що заборгованість на день звернення за виконавчим написом не погашена (а.с.63-152). Проте, із вищезазначених документів, предявлених нотаріусу, на підставі яких останнім було вчинено оскаржувальний виконавчий напис, не вбачається, що кредитна заборгованість є дійсно безспірною, а враховуючи той факт, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.06.2014 року відкрито провадження у цивільній справі №127/11188/14-ц за позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] до регіонального відділення «ОТП Банк» в м. Вінниці, ТОВ «ОТП Факторинг Україна», за участю третьої особи на стороні позивача [PERSON] про визнання частково недійсним договору іпотеки та договору поруки (а.с.18), та постановою державного виконавця Замостянського В ДВС Вінницького МУЮ [PERSON] від 18.08.2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 05.12.2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» суму заборгованості у розмірі 520\~561,59 грн. за кредитним договором, забезпеченим договором іпотеки (а.с.17), остання дійсно не являється такою, а нотаріус з підстав ст.49 Закону України «Про нотаріат» зобовязаний був відмовити у здійсненні такої нотаріальної дії, як вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки. Також, частина 1 статті 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначає, що обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобовязаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобовязання. Згідно п.п.2.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення звязку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. В ході судового розгляду третьою особою приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] надано пакет документів, які були направлені стороною відповідача для вчинення виконавчого напису, з яких вбачається, що відповідачем було направлено досудову вимогу позивачу про погашення заборгованості за кредитним договором за вих.№2000 від 09.04.2014 року на імя [PERSON] (а.с.67) та опис вкладення в цінний лист із штрих кодовим ідентифікатором: 0130016411036 (а.с.68) як доказ направлення такої вимоги позивачеві. Однак, вищезазначені докази не є належними, допустимими та не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки повідомлення може вважатись надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення звязку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. До того ж, суд звертає увагу, що згідно витягу із Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» дані про відправлення за номером штрих кодовим ідентифікатором 0130016411036 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі (а.с.174). Окрім того, суд звертає увагу, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.04.2014 року, яке ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 09.04.2015 року, залишено без змін, у цивільній справі №127/13764/13-ц за позовом [PERSON] до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: [PERSON], [PERSON], приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] про визнання частково недійсним договору іпотеки та договору поруки, позов задоволено, визнано договір іпотеки №PML-B03/001/2008 від 22.02.2008 року, укладений [PERSON], [PERSON] та закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» в частині передачі в іпотеку 1/2 частини квартири [ADDRESS] недійсним (а.с.163-166, 167-171). Отже, з наведених вище обставин можна зробити висновок про те, що загальна сума вимог банку, яка підлягає задоволенню за виконавчим написом всупереч вимогам чинного законодавства визначалась нотаріусом на підставі документів із змісту яких не можливо було встановити її безспірність, а тому остання є не обґрунтованою та спірною. Окрім того, іпотекодавцю не було надіслано письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобовязання. Тому, з урахуванням вищенаведеного, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовна вимога позивача знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду даної справи, а відтак підлягає задоволенню. Окрім того, судовий збір, понесений позивачем у розмірі 243,60 грн., що підтверджується квитанцією №1735 8991 9805 105 від 07.03.2015 року, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, так як у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved