Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя . В обґрунтування вимог вказала, що просить суд виділити їй квартиру, автомобіль та бажає сплатити на користь відповідача різницю вартості частки квартири в сумі 19 126,33 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, згоден з тим щоб автомобіль «Сітроєн» залишити у власності позивача, так як його подарував, просить суд спірну квартиру розділити з позивачем по 1/2 частині кожному, інші вимоги позову не визнає. У судовому засіданні встановлено, що 29 червня 1996 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого РВК м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. З 2013 року сторони подружні стосунки не підтримують, спільне господарство разом не ведуть. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 01.10.2013 року, шлюб між сторонами розірвано. Під час шлюбу, а саме: 13.09.2002 року сторони придбали трикімнатну квартиру загальною площею 83, 2 м. кв. та житловою 49,5 м. кв., розташовану на 3 поверсі 4-х поверхового житлового будинку, за адресою: [ADDRESS], на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 13.09.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №4229. Вказаний договір купівлі-продажу укладався на ім'я відповідача, та 25.09.2002 року вказаний договір був зареєстрований в КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» за реєстром № 399. Згідно висновку з незалежної експертної оцінки №232 від 26.11.2013 року вартість вищевказаної квартири становить: 114 758,00 грн. 02.11.2007 року на підставі біржової угоди №009931, сторони придбали автомобіль «Сітроєн С 3», державний номер «[NUMBER]», 2003 року випуску. Вказаний автомобіль був зареєстрований в Криворізькому ВРЕР ДАІУМВС України в Дніпропетровської області, 14.02.2008 року на ім'я позивача. Згідно висновку експертного дослідження № Д81/11/13 від 29.11.2013 року вартість вказаного автомобілю становить 55 552,01 грн. Після розірвання шлюбних відносин відповідач відмовився добровільно поділити спільно набуте майно, зокрема спірну квартиру та автомобіль. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, оскільки учасниками спільної сумісної власності на спірні квартиру та автомобіль є позивач з відповідачем, відповідно їм належить по 1/2 частині квартири та автомобіля. 10.08.2013 року між сторонами була досягнута домовленість, про те що, відповідач отримує від позивача 2 000,00 грн., та відмовляється від будь-яких майнових претензій на вищевказаний автомобіль. Вказана обставина підтверджується розпискою, що на думку суду є домовленістю сторін з приводу розподілу рухомого майна. Окрім того, суд приймає до уваги той факт, що вказаний автомобіль був подарований відповідачем і тому може бути визнаний судом особистою власністю позивачем [PERSON] Відповідно до частин 2, 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Згідно ч.2,3 ст.70 СК України, при вирішені спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставини, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо нею проживають діти, за умови, що розмір аліментів, якщо вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно ч. 1,2 ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Приймаючи до уваги інтереси двох неповнолітніх дітей, які знаходяться на утриманні позивача, відповідно до вимог ч. 3 ст. 70 СК України, позивач вважає не можливим відступити від принципу рівності часток подружжя. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі суди мають застосовувати положення ст.70,71 СК України. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що при зазначених обставинах позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, а саме задовольнити вимоги позову про розподіл спільного майна наступним чином: визнати спірну квартиру [ADDRESS] спільною сумісною власністю сторін [PERSON], та [PERSON], та визначити частки, на квартиру в розмірі 1/2 частки кожному, визнати за [PERSON] право власності на автомобіль «Сітроєн С 3», державний номер «[NUMBER]», 2003 року випуску. На підставі викладеного,

Outcome: partial