Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 10.09.2015 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд ухвалити рішення про стягнення аліментів з [PERSON], [INFO], що зареєстрований та мешкає за адресою: 01130, Харківська область, м. Дергачі. вул. Піонерська, 32 на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1300,00 гривень щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування поданого позову [PERSON] зазначає, що вони з відповідачем мають спільну доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Відповідач в житті дитини участі не приймає, коштів на її утримання не надає, має можливість матеріально утримувати свою дитину, але добровільно ухиляється від матеріального утримання дитини, тому вона просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1300,00 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, причину неявку суду не повідомила, про дату та час судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином. Надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі неявки відповідача, не заперечує проти винесення заочного рішення, справу просить розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні докази в матеріалах справи, дійшов висновку про таке. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилася 10 вересня 2007 року в м. Харкові, про що в Книзі реєстрації народжень 21.09.2007 р. зроблено відповідний актовий запис за № 4010. Її батьками записані: батько [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 21.09.2007 р. серія 1 ВЛ № 093978. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2014 року по справі № 638/10755/14 Ц, номер провадження 2/638/4585/14 (головуючий суддя Руднєва О. О.) позовні вимоги [PERSON] задоволені. Шлюб, зареєстрований 22.06.2007 року між [PERSON] та [PERSON] у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 359 розірваний. Після розірвання шлюбу залишено відповідачу прізвище «Іванішина». Відповідно до даних довідки дільниці № 1 комунального підприємства «Жилкомсервіс» № 1156/551 від 21.08.2015 р. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають і постійно зареєстровані за адресою: [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. п. 15, 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1 300,00 грн., при цьому не надає суду доказів того, що відповідач працює та може сплачувати аліменти в такому розмірі. Ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року № 928 VIII установлено у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року 1455 гривень, з 1 травня 1531 гривня, з 1 грудня 1637 гривень. Оскільки прожитковим мінімум на дитину від 6 до 18 років складає 1455,00 грн., батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає справедливою суму аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, половину від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме: 727,50 грн. Згідно вимог ч. 2 ст. 88 ЦПК України, судові витрати в розмірі 487,20 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст. 180, 184, 191 СК України,

Outcome: partial