Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 21 червня 2017 року до суду із вищезгаданим позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона з відповідачем без реєстрації шлюбу проживали спільно з 2000 року і до 2006 року. Згодом, сімейне життя між ними не склалося та вони перестали проживати разом. За час спільного життя у них народилася донька, - [PERSON], [INFO], котра проживає разом із нею і перебуває на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, однак добровільно матеріальну допомогу не надає, тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву про уточнення позовних вимог, просить суд проводити стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини починаючи з дати постановлення рішення суду, в іншій частині позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився також, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти уточненого позову не заперечував. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з урахуванням наступного. Як вбачається із змісту позовної заяви, і дана обставина не спростовувалася відповідачем, сторони без реєстрації шлюбу проживали спільно з 2000 року і до 2006 року. За час спільного життя у них народилася донька, - [PERSON], [INFO] (а.с.14-17). Батьком дитини записано відповідача у справі. Пунктом 17 постанови ПВСУ №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Неповнолітня [PERSON] мешкає разом із матірю, що не заперечується відповідачем. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, даних щодо наявності інших осіб на утриманні не має, розмір аліментів в мінімальному розмірі, передбаченому чинним законодавством, тому суд задовольняє уточнені позовні вимоги позивача. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Однак, враховуючи уточнення позовних вимог, суд вважає за доцільне проводити стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини з дати постановлення рішення суду, а саме з 07 вересня 2017 року. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 640,00 гривень, понесені судом по предмету спору про стягнення аліментів. На підставі наведеного, ст.ст.180, 181 СК України, та

Outcome: approved