Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 25.05.2016 року до суду з вищезгаданим позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з відповідачем у справі перебуває в зареєстрованому шлюбі, однак у теперішній час вони мешкають окремо. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] 28 липня 2000 р. н. Відповідач є батьком дитини, однак добровільно матеріальну допомогу не надає, тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/ 3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання також не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частки заробітку(доходу), просив звільнити його від сплати судового збору як постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підялагють задоволенню з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.02.1998 року /а.с. 8/ . Від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина [PERSON] 28 липня 2000 р. н. , в свідоцтві про народження якого, відповідача записано батьком дитини /а.с.3/. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Неповнолітній [PERSON] 28 липня 2000 р. н.мешкає разом із позивачем, що не заперечується відповідачем та підтверджується довідкой (а.с.10). Згідно\~ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, інших осіб на утриманні не має, не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі 1/3 заробітку (доходу) на утримання неповнолітнього сина , тому суд задовольняє позовні вимоги позивача. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Позивача звільнено від сплати судового збору, відповідач є особою, віднесеною до 1 та 2 категорій постраждалих в наслідок Чорнобільської катастрофи, тому на підставі ч.2 ст.88 ЦПК України судові витрати слід компенсувати за рахунок держави. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181 СК України та

Outcome: approved