Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 30.08.2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося в зв`язку з несумісністю характерів, внаслідок чого постійно виникали сварки та непорозуміння. Шлюбні відносини між ними припинені з січня 2018 року. Відновлювати сімейно-шлюбні стосунки не бажає, оскільки подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливі. Відповідач відмовляється добровільно вирішити питання про розірвання шлюбу, тому вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Спір про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя буде вирішуватись окремо. Тому просить позов задовольнити з вказаних підстав та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Ухвалою суду від 25.03.2020 року провадження по вищезазначеній справі відкрито та ухвалено справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Одночасно в ухвалі роз`яснено відповідачу, що він має право подати до суду заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Звенигородського районного суду Черкаської області. Таким чином відповідач був належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач [PERSON] через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримує повністю, на примирення не згідна. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 30.08.2002 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Звенигородського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №100 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Згідно копії довідки, виданої виконавчим комітетом Звенигородської міської ради Черкаської області від 17.03.2020 року № 999/02-17, [PERSON] має такий склад сім`ї: донька - [PERSON] , 2002 р.н., донька - [PERSON] , 2002 р.н., чоловік - [PERSON] , 1978 р.н. (а.с. 7). Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на шлюбно-сімейні відносини та несумісні характери. Фактично сторони припинили шлюбні стосунки, на примирення позивач не згідна. Відповідач не надав заперечень проти розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. ч. 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Як встановлено ст.56 СК України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню через те, що обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. Сторони проживають окремо. Позивач категорично налаштована на припинення даних шлюбних відносин, збереження шлюбу не відповідає її інтересам, відповідач відзиву на позов не подавав, клопотаннь про заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не заявляв, що суд оцінює як його незацікавленість у збереженні шлюбу з позивачем. Питання щодо спору про поділ спільного майна подружжя в даному позові не зазначено. Позивачка [PERSON] бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище шлюбне « [PERSON] », що відповідає вимогам ст. 113 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, крім іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у даній справі позивачем надано до суду попередній розрахунок суми судових витрат на правову допомогу у розмірі 1000 грн., а також квитанцію про сплату витрат на правову допомогу у розмірі 1000 грн. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони, а тому відсутні підстави для його зменшення. На підставі викладеного, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею документально підтверджені витрати за надання правничої допомоги у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. Окрім вказаного, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією ПАТ АБ «Укргазбанк» від 26.03.2020 року № 48591592. На підставі ст. 104, 105, 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved