Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В позовній заяві зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 13.07.2000 року, та від якого сторони мають спільну повнолітню дитину, [PERSON], [INFO], який навчається у Приазовському Державному Технічному університеті. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, тому позивач просила стягнути на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/6 частини від доходів відповідача, щомісяця. В процесі розгляду цивільної справи позивач уточнила позовні вимоги, та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень на місяць. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу у її відсутність, наполягала на задоволені уточнених позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з урахуванням їх заяв, суд розглянув справу в їх відсутності на підставі наданих доказів по справі та згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] до 13.07.2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано у Іллічівському відділі РАЦС, що відповідачем не заперечувалось. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 22.07.1995 року Іллічівським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя (а.с.3). Згідно довідки № 256 від 16.12.2014 року, виданою Державним вищим навчальним закладом «Приазовський державний технічний університет», [PERSON]є студентом 2 курсу економічного факультету ДВНЗ «ПДТУ», денної форми навчання за бюджетом, строком з 01.09.2014 року по 31.08.2015 року (а.с.6). Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У зв'язку із тим, що повнолітній [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі за денною формою навчання, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу та утримувати свого повнолітнього сина, інших утриманців не має, суд вважає необхідним задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на місяць, на період навчання. Одночасно з цим, суд стягує аліменти на користь [PERSON], а не на користь позивача, оскільки остання має право лише звернутися до суду з позовом, при цьому право на отримання аліментів має [PERSON], тому як є повнолітньою особою. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого постановлено рішення, звільнений від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави. На підставі ст.ст. 199, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved