Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до Печенізького районного суду Харківської області з позовом до Печенізької селищної ради Харківської області, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок №71, що розташований за адресою: Харківська область, смт Печеніги, вул. Харківська. В обґрунтування позовних вимог Позивачка зазначила, що у період шлюбу з [PERSON] ними був побудований будинок, що розташований за адресою: Харківська область, смт Печеніги, вул. Харківська, буд. 71. Рішенням Народного суду Чугуївського району Харківської області по справі №2-41 від 15.01.1976 року про визначення порядку користування домоволодінням Позивачці та [PERSON] було виділено в житловому будинку відповідні приміщення. 01 квітня 1977 року [PERSON] продав [PERSON] свою частину домоволодіння №71, при цьому сторони за договором зазначали саме про купівлю-продаж ? частини будинку, а не про приміщення, які визначені у рішенні Народного суду Чугуївського району Харківської області по справі №2-41 від 15.01.1976 року. 20.07.1981 року Позивач на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку придбала у [PERSON] ? частину вказаного вище житлового будинку. При цьому реєстрація права власності за Позивачкою на підставі вказаного договору проводилась саме як ? частини житлового будинку, а не як окремих приміщень. В результаті виготовлення нового технічного паспорту у 2017 році, встановлена невідповідність приміщень вказаних в судовому рішенні від 15.01.1976 року. Так, у судовому рішенні зазначені певні приміщення будинку, у той час як у договорі купівлі-продажу вказано ? частини житлового будинку. Таким чином, Позивач позбавлена можливості зареєструвати за собою право власності на житловий будинок. Позивачка [PERSON], та її представник Адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явилися, належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надійшла заява про слухання справи без участі Позивачки та її представника, позовні вимоги підтримано. Представник Відповідача Печенізької селищної ради Харківської області, в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач, [PERSON] з 10.12.1955 року перебувала у шлюбі з [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії І-ЯР №149031 (а.с.29) 10.12.1975 рік шлюб було розірвано, що підтверджується рішенням Народного суду Чугуївського району Харківської області по справі №2-1276/1975 (а.с.7). Згідно акту №17 від 20.03.1973 року про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння комісія прийняла до здавання домоволодіння [PERSON] по вул. Харківській, 71 (а.с.30). Тобто у період шлюбу між Позивачкою та [PERSON], ними був побудований будинок, що розташований за адресою: Харківська область, смт Печеніги, вул. Харківська, буд. 71. Вказане встановлено також рішенням Народного суду Чугуївського району Харківської області по справі №2-41 від 15.01.1976 року (а.с.8). Відповідно до вищевказаного рішення суду про визначення порядку користування домоволодінням Позивачці, [PERSON], виділено в житловому будинку: приміщення: І-І пл. 3,4 кв. м; І-8 пл. 6,1 кв. м; І-5 пл. 9,1 кв. м.; І-6 пл. 7,6 кв. м.; І-7 пл. 11,2 кв. м.; І-9 пл. 6,2 кв. м. та тамбур. Із надвірних будівель виділено погріб, літню кухню та омшаник для бджіл, а також 297 кв. м. земельної ділянки та частину двору, яка прилягає до виділеної частині будинку зі сторони домоволодіння №69. [PERSON] було виділено наступні приміщення: І-2 пл. 8,0 кв. м; І-3 пл. 14,6 кв. м; І-4 пл. 7,6 кв. м; І-5 пл. 6,8 кв. м, для чого за його рахунок вирішено закрити двірні пройми із приміщення І-2 в приміщення І-І; із приміщення І-3 в приміщення І-8, а в приміщенні І побудувати перегороду по лінії стіни між приміщенням І-3 і І-8,поділив кімнату І-5 на два приміщення площею 6,8 кв. м та 9,1 кв. м. Із надвірних будівель виділено сарай, а також 297 кв. м земельної ділянки та частину двору, яка прилягає до виділеної частини будинку зі сторони домоволодіння №73. Таким чином, житловий будинок було поділено між вказаними особами по ? частини кожному, так як при винесенні рішення Народного суду Чугуївського району Харківської області по справі №2-41 від 15.01.1976 року суд виходив з рівності часток. 01 квітня 1977 року [PERSON] продав [PERSON] свою частину домоволодіння №71, що підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 01.04.1977р. (а.с.10). При цьому сторони за договором зазначали саме про купівлю-продаж ? частини будинку, а не про приміщення, які визначені у рішенні Народного суду Чугуївського району Харківської області по справі №2-41 від 15.01.1976 року. 20.07.1981 року Позивач, [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку придбала у [PERSON] ? частину вищевказаного житлового будинку (а.с.11). При цьому реєстрація права власності за Позивачем на підставі вказаного договору проводилась саме як ? частини житлового будинку, а не як окремих приміщень, що підтверджується відміткою Чугуївського міжміського бюро технічної інвентаризації за реєстровим №1866 від 04.05.1985 року. У 2017 році в результаті виготовлення нового технічного паспорту на житловий будинок №71, що розташований за адресою: Харківська область, смт Печеніги, вул. Харківська, встановлена невідповідність приміщень вказаних в судовому рішенні від 15.01.1976 року (а.с.12-17). Так, у судовому рішенні зазначені певні приміщення будинку, у той час як у договорі купівлі-продажу вказано ? частини житлового будинку. Згідно довідки КП «Печенізьке БТІ» №63 від 05.03.2018 року житловий будинок за адресою: Харківська область, смт Печеніги, вул. Харківська, буд. 71 належить [PERSON] та зареєстрований за р.н. 1866 (а.с.41). Хоча в КП «Печенізьке БТІ» вказаний будинок значиться за Позивачем, однак зареєструвати його в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно немає можливості через наявність вказаних розбіжностей у документах. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, а саме право власності на нерухоме майно. Відповідно до абз. 3 ч. 2\~ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Також, відповідно до Закону права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно\~ст. 16 ЦК України\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

Outcome: approved