Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини за період з серпня 2013 року по грудень 2013 року у розмірі 7243,91 грн. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що 11 липня 2013 року Приморським районним судом м.Одеси було ухвалене рішення у справі № 1522/22612/12 про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 24.09.2012 року і до досягнення їхньою донькою повноліття, тобто до [INFO] року, яке набрало законної сили 22.07.2013 року, а 03 вересня 2013 року Приморським районним судом м.Одеси було видано відповідний виконавчий лист про стягнення з [PERSON] аліментів, з яким вона звернулась до першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції із заявою про примусове виконання цього виконавчого листа і державним виконавцем Порпуліт Ю.О. було відкрито виконавче провадження. Також позивач вказує, що за час її звернення до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання їхньої доньки і до ухвалення вищевказаного судового рішення від 11.07.2013 року у справі № 1522/22612/12 відповідач сплачував аліменти лише тричі, а саме по 500,00 грн. згідно квитанцій № 3182 від 18.09.2013 р., № 1688 від 12.11.2013 р. та № 7/0100 від 05.12.2013 р., й згідно зробленого державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції розрахунку заборгованості по аліментах від 18.12.2013 року заборгованість відповідача по аліментах станом на 30.11.2013 р. склала 4907,0 грн. З огляду на наведене, позивач вважає, що окрім погашення заборгованості по аліментах відповідач повинен сплатити їй неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення відповідно до вимог ст.196 СК України. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов, а представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] не визнала позов та подала адресовані суду свої письмові заперечення на позовну заяву, які приєднані судом до матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 11 липня 2013 року Приморським районним судом м.Одеси було ухвалене рішення у справі № 1522/22612/12 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 24.09.2012 року і до досягнення цієї дитиною повноліття, тобто до [INFO] року, яке не було оскаржене в установленому законом порядку та набрало законної сили 22.07.2013 року. При цьому, як вбачається з вказаного судового рішення, відповідач не з'явився в судове засідання, хоча про дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а його представник просив закінчити розгляд справи у відсутності відповідача, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, що в свою чергу свідчить про те, що відповідач знав про те, що судом розглядається така справа та повинен був розуміти про можливість ухвалення судом рішення у цій справі про задоволення позовних вимог [PERSON] Відтак, суд вважає хибними доводи представника відповідача стосовно того, що відповідач нібито лише 20 грудня 2013 року дізнався про те, що з нього стягуються аліменти на користь позивача на утримання їхньої доньки [PERSON]. 06 вересня 2013 року державним виконавцем першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, за відповідною заявою [PERSON], було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 522/22612/12, виданого Приморським районним судом м.Одеси 03.09.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 24.09.2012 року і до досягнення цієї дитиною повноліття, тобто до [INFO] року. З огляду на наведене, суд погоджується з доводами позивача щодо того, що станом на 01 серпня 2013 року у відповідача, з його вини, виникла заборгованість по аліментах на утримання їхньої доньки [PERSON]. Згідно частини першої статті 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Вирішуючи дану справу, суд також враховує, що наданий позивачем суду під час судового розгляду даної справи перерозрахунок пені від суми несплачених аліментів за період з серпня 2013 року по грудень 2013 року включно зроблений з урахуванням даних щодо існуючої у відповідача суми заборгованості по аліментах станом на 30.11.2013 року, встановленої розрахунком заборгованості по аліментах від 18.12.2013 року та перерозрахунком заборгованості по аліментах від 23.12.2013 року, зроблених державним виконавцем першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Порпуліт Ю.О. при примусовому виконанні виконавчого листа № 522/22612/12 від 03.09.2013 року, які станом на дату судового розгляду даної справи не визнані недійсними та/або не оспорюються сторонами у встановленому законом порядку. Таким чином, суд погоджується з наданим позивачем суду розрахунком пені у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення з 01 серпня 2013 року по 31 грудня 2013 року, що становить 7243,91 грн. Що ж стосується наданого суду представником відповідача розрахунку пені, то суд не бере до уваги цей розрахунок, оскільки вважає його невірним. На підставі викладеного і

Outcome: approved