Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 15.08.2008 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося. Сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку. Відповідач офіційно працює та отримує регулярний дохід. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх доходів (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав: Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 15.08.2008 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). На теперішній час дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сімї від 12.07.2016 року, виданою ОСББ «Берегиня-Вугледар» (а.с.12). Позивач [PERSON] знаходиться на обліку в УПФУ в м. Вугледарі Донецької області та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІ групи в сумі 1291,80 грн., що підтверджується довідкою УПФУ в м. Вугледарі Донецької області № 4667 від 12.07.2016 року (а.с.8). Відповідач працює в ВП «Шахта «Південнодонбаська № 3 імені [PERSON]» ДП «ДВЕК» та отримує стабільну заробітну плату, що підтверджується довідкою № 1156 від 20.01.2016 (а.с.9). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходів її матері, батька або у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене та з урахуванням матеріального становища відповідача, оскільки розмір аліментів сторонами не оспорюється, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавством України, починаючи з 18.07.2016 року і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. на користь держави.

Outcome: approved