Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] у звязку з тим, що він продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідач по справі є батьком [PERSON], [INFO], сплачував аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку до досягнення ним повноліття. [PERSON] навчається у 10 класі ЗОШ № 80. [PERSON] в добровільному порядку не надає допомоги на утримання дитини, тому позивач звернулась до суду з позовом і просить стягнути з відповідача на її користь на утримання [PERSON], аліменти у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не більше як до досягнення дитиною 23-х років, починаючи з 11.12.2018 року. У судовому засіданні позивач позов підтримувала просила його задовольнити. Додатково суду пояснила, що вона знаходилась з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 20.05.2008 року. Рішенням суду з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі ? частини до досягнення останнім повноліття. [PERSON] наразі навчається у 10 класі, тому що до школи поступив пізніше і планує після закінчення поступати до вищого навчального закладу. Позивач тимчасово не працює, дитина навчається і тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач до суду не зявився, довірив свої інтереси представляти [PERSON], яка у судовому засіданні позов визнала у повному обсязі, суду пояснила, що її довіритель офіційно працевлаштований, має ще на утриманні малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Не заперечувала проти сплати аліментів [PERSON] на утримання сина [PERSON], так як останній навчається. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], про що свідчить Свідоцтво про народження, серія І-ЖС № 078513, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції (а.с. 5). Згідно довідки\~Запорізької загальноосвітньої\~школи І-Ш\~ступенів №\~80\~Запорізької міської\~ради Запорізької\~області № 01-30/568 від 06.12.2018 року [PERSON] є учеником 10 А класу ЗОШ № 80 (а.с. 16). Суд, дослідивши усі матеріали справи, враховуючи пояснення учасників судового засідання, вважає вимоги позивача обґрунтованими, оскільки відповідно до\~ст. 199 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до норм ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, приймаючи до уваги інтереси повнолітнього [PERSON], його стан здоровя, матеріальне становище, стан здоровя і матеріальне становище відповідача, той факт, що [PERSON] на думку суду, має змогу сплачувати аліменти, враховуючи прожитковий мінімум на працездатну особу, встановлений ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік», суд вважає, що розмір аліментів на утримання [PERSON] підлягає стягненню щомісячно з відповідача у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), на весь час навчання, але не більш як до досягнення [PERSON], [INFO] 23-х років, починаючи з дати подачі позову, тобто з 11.12.2018 року. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так як позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України повинен бути стягнений судовий збір на користь держави.

Outcome: approved