Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для прийняття спадщини після смерті сестри [PERSON], яка померла [INFO] року. В обгрунтування пред'явлених вимог зазначила, що [INFO] року померла її рідна сестра - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у виді квартири за адресою: [ADDRESS]. На день смерті сестри осіб, які б мали зареєстроване місце проживання з нею, не було. За життя сестра склала заповіт, яким належну їй квартиру заповіла своєму синові - [PERSON], що мешкав разом з нею з 2010 року, та який [INFO] року також помер. Про наявність заповіту їй було відомо від сестри, тому вона тривалий час вважала, що син сестри прийняв спадщину після смерті своєї матері. Коли вже після похорон [PERSON] вона дізналася про те, що він не прийняв належну матері квартиру у спадщину, та оскільки спадкоємців першої черги після їх смерті не залишилось, вона 09 січня 2018 року звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі її зави було заведено спадкову справу, але у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки нею пропущений строк для прийняття спадщини після смерті сестри. Зазначила, що строк нею пропущений з поважних причин, оскільки на момент смерті сестри разом з останньою мешкав її син [PERSON], який був єдиним спадкоємцем першої черги, та до того ж на його ім'я було складено заповіт, у зв'язку з чим вона вважала, що він прийняв спадщину. Після смерті матері [PERSON] продовжував мешкати в належній їй квартирі. Вона з племінником до дня його смерті іноді зустрічалася, приїздили один до одного в гості, але він ніколи не говорив їй про те, що не оформив на себе спадкову квартиру після матері. Тільки коли вона почала збирати документи на спадкове майно, їй стало відомо про те, що племінник не прийняв спадщину, тому, оскілки інших спадкоємців у сестри не було, вона вирішила прийняти спадщину після неї та звернулася з заявою до нотаріуса. Представник відповідача - Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, відзив на позов відповідач не надав, при цьому надав заяву про розгляд справи за без участі представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду /а.с.32/. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що у померлої сестри був один син, вона правомірно вважала, що він, як єдиний спадкоємець, прийняв спадщину, оскільки у спадковій квартирі проживав до дня смерті матері, та мав на руках заповіт на належну їй квартиру. Зазначила, що вона запитувала у племінника чи оформив він право власності на квартиру після смерті матері, на що він відповідав, що все гаразд. Тому вона звернулася до нотаріуса тільки після смерті племінника, та вважає причини пропуску строку прийняття спадщини поважними, зазначила, що вона на теперішній час дбає про спадкову квартиру, сплатила заборгованість та продовжує сплачувати комунальні платежі, інші спадкоємці відсутні, тому просить позов задовольнити. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він тривалий час знайомий з позивачем, та йому відомо, що після смерті її сестри залишилася квартира, яку вона заповідала сину. Також йому відомо, що на запитання позивача, син померлої завжди говорив, що спадщину оформив. Про те, що квартира не успадкована, позивач дізналася вже після поховання племінника. Вислухавши позивача, свідка, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO] року, та тіткою [PERSON], який помер [INFO] року. Її родинні стосунки з померлими підтверджуються свідоцтвом про народження Позивача - [PERSON] Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON], з яких вбачається, що їх батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON]; а також Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, відповідно до яких [PERSON] та [PERSON] змінили прізвище в зв'язку з укладанням шлюбу на «[PERSON]» та «[PERSON]» відповідно. /а.с. 11-14/. Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] /а.с. 15/, а отже позивач є його тіткою. Встановлено, що [INFO] року померла рідна сестра позивача - [PERSON]; [INFO] року помер її син [PERSON], що підтверджується наданими суду копіями свідоцтв про їх смерть /а.с.16, 22/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS], яка належала померлій на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 07.08.1992 державним нотаріусом П'ятої криворізької державної нотаріальної контори, та зареєстрованого в БТІ за № 2-2553, державна реєстрація проведена КП «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі № 20, сторінка 6, запис 609. Належність спадкодавцю нерухомого майна підтверджено архівною довідкою КП ДОР «Криворізьке БТІ» /а.с.17/. Відповідно до Акту ОСББ «Сонечко-24» від 16.01.2018 №3 [PERSON] дійсно, з 04.03.2010 до дня смерті - [INFO], проживав за адресою: [ADDRESS] /а.с. 20/. Встановлено, що спадкоємцем за законом 1-ої черги там за заповітом після смерті [PERSON] був син померлої - [PERSON] /а.с.62/. Оскільки [PERSON] помер, інших спадкоємців після смерті спадкодавця [PERSON] не було, що також підтвердив свідок [PERSON], відповідно до ч.1 ст.1262 ЦК України позивач має право на спадкування за законом у другу чергу, оскільки є рідною сестрою спадкодавця. Встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] була заведена 09 січня 2018 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Русавською Т.В. саме за заявою позивача, але коли 30.01.2018 позивач звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру після смерті сестри - [PERSON], померлої [INFO], постановою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено в зв'язку з пропуском строку прийняття спадщини /а.с.19/. Згідно з витребуваної судом за клопотанням позивача копією спадкової справи, відкритої 09.01.2018 після смерті [PERSON], за життя, а саме 23.04.2010 спадкодавцем [PERSON] було складено заповіт на ім'я [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] /а.с.62/. Інформацію стосовно прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] [PERSON] спадкова справа не містить. На час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] відсутні особи, що мають реєстрацію місця проживання, в тому числі малолітні та неповнолітні особи /а.с.59/. Відповідно до ст.ст.1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно за спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Як визначено ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 цієї статті якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO], почав відлік відповідно з дати її смерті - [INFO], та з врахуванням положень ч.2 ст.1270 ЦК України на день звернення позивача до нотаріуса з відповідною заявою, сплинув. Враховуючи те, що позивач подала заяву про прийняття спадщини після смерті сестри [PERSON] після спливу встановленого ст.1270 ЦК України строку, постановою нотаріуса від 30.01.2018 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] позивачеві було відмовлено /а.с.65/. Згідно зі ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Постановою Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (п.24) роз'яснено, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач, достоменно знаючи про наявність заповіту, складеного за життя сестрою на ім'я свого сина, тобто її племінника, вважала, що саме він прийняв у спадок належну їй на праві власності квартиру, у чому довгий час була впевнена. Дізналася вона про те, що [PERSON] спадщину після смерті матері не прийняв, випадково, лише у 2017 році, вже після того, як [PERSON] помер. Отже, коли позивач дізналася, що син сестри не скористався своїм правом на прийняття спадщини, встановлений законом строк для її прийняття вже був пропущений. Дані обставини підтверджуються поясненнями свідка в судовому засіданні та матеріалами спадкової справи. Тому суд вважає, що шестимісячний строк звернення з заявою для прийняття спадщини після смерті сестри позивачем пропущений з поважних причин, пов'язаних з об'єктивними обставинами (зокрема - наявністю заповіту на спадкове майно). При цьому суд враховує похилий вік позивача. Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини із порядку та строків прийняття спадщини, а також можливості визначення додаткового строку для її прийняття. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає що позовні вимоги обґрунтовані, підлягають задоволенню у повному обсязі, так як строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин. Враховуючи характер спору, а також те, що судовий збір позивачем сплачено в дохід держави, питання про розподіл судового збору судом не вирішується.

Outcome: approved