Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини та просить суд визначити місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] з її матір`ю [PERSON] , [INFO] , стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривен 40 копійок. \~В обґрунтування\~заявлених вимог\~позивач посилалася\~на те,\~що \~ 06.08.2005 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , про що Горлівським міським відділом реєстрації актів громадського стану Донецької області був вчинений відповідний актовий запис №854. \~ \~ \~ \~ [INFO] у сторін народилася донька- [PERSON] , 20.07.2007 року про що, Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №3 Харківського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №2834 в Книзі реєстрації народжень; в графі «Батько дитини» записаний [PERSON] . \~ \~ \~ \~З 2011 року сторони мешкають окремо, рішенням Центрально-Міського районного суду м.Горлівки від 28.04.2011 року шлюб розірвано . 02.12.2011 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] , від шлюбу мають доньку [PERSON] . \~ \~ \~ \~Позивачка з чоловіком та доньками постійно мешкають за адресою: [ADDRESS] в приватному будинку ,що належить на праві власності її чоловікові [PERSON] . Будинок відремонтований та обладнаний всім необхідним для нормальних умов проживання, виховання та утримання дочки [PERSON] . В будинку обладнана кімната для [PERSON] , вона має належні умови для навчання та відпочинку. Ці обставини встановлені Актом оцінки потреб сім`ї/особи №374 від 18.11.2019 року, складеним фахівцями НМУССЕАМ. \~ \~ \~ \~Позивачка не судима, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягалася, не має хронічних захворювань, на обліку в психоневрологічному та інших диспансерах не перебувала і не перебуває, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно, постійно піклується про дітей ,працює в СЗШ №6 м. Новомосковська Дніпропетровської області вчителем англійської мови .У позивачки нормований робочий день, тому має час відводити дочку до школи, гуляти з нею та всіляко піклуватися про неї. Є можливість культурного розвитку дитини. Має стабільний самостійний дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку [PERSON] , задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. [PERSON] , [INFO] навчається в Новомосковському міському ліцеї «Самара», перебуває на обліку в КНП «Новомосковський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Амбулаторія загальної практики сімейної медицини №6 у гастроентеролога з діагнозом: гастродуоденальний рефлюкс, реактивний панкреатит (двічі на рік отримує протирицедивне лікування); у ендокринолога з приводу захворювання щитоподібної залози» у лора з діагнозом з приводу хронічного тонзиліту та потребує оздоровлення, що підтверджується довідкою сімейного лікаря [PERSON] від 22.11.2019 року . \~ \~ \~ \~Позивач разом зі своїм чоловіком [PERSON] створили для [PERSON] належні умови для проживання , розвитку, навчання, відпочинку, матеріально забезпечують її. У [PERSON] та чоловіка позивачки склалися добрі, дружні стосунки. Як зазначено в Акті оцінки потреб сім`ї/особи №374 від 18.11.2019 року [PERSON] не спілкується зі своїм біологічним батьком [PERSON] , оскільки батько дитини вже 4 роки не цікавиться життям та розвитком дитини, матеріально не допомагає їй, участі у вихованні дитини не приймає. Позивачка посилається на те, що відповідач не може дати дочці [PERSON] належного виховання та розвитку, ні матеріального забезпечення, не може забезпечити - нормальних безпечних для здоров`я дитини умов проживання. Проживання дочки\~ [PERSON] \~разом з\~ позивачкою\~відповідає її\~інтересам.\~Позивачка \~має можливість\~ь забезпечити\~їй належні\~умови проживання,\~повною мірою\~займатися вихованням\~дочки,\~чого відповідач\~забезпечити не\~в змозі.\~Позивачка \~не чинитиме\~жодних \~ перешкод\~для спілкування\~відповідача з\~дочкою і\~готова зі\~свого боку\~усіма силами\~сприяти \~тому,\~щоб дочка\~через розлучення\~батьків не\~була позбавлена\~ піклування\~ \~ \~батька.\~ \~ \~ \~ Посилаючись\~на вказані\~обставини,\~позивач звернулась до суду з вказаним позовом . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву ,в якій позов визнав частково та не заперечував проти проживання його доньки [PERSON] , [INFO] з її матір`ю- [PERSON] , [INFO] за місцем реєстрації: [ADDRESS] , в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат просив відмовити, так як являється інвалідом 2 групи . Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності Органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області ,позовні вимоги [PERSON] в частині визначення місця проживання дитини - [PERSON] , [INFO] з її матір`ю [PERSON] , [INFO] підтримали . Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено , що 06.08.2005 року сторони уклали шлюб , про що Горлівським міським відділом реєстрації актів громадського стану Донецької області був вчинений відповідний актовий запис №854. [INFO] у сторін народилася донька- [PERSON] , 20.07.2007 року про що, Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №3 Харківського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №2834 в Книзі реєстрації народжень; в графі «Батько дитини» записаний [PERSON] . З 2011 року сторони мешкають окремо, рішенням Центрально-Міського районного суду м.Горлівки від 28.04.2011 року шлюб розірвано . 02.12.2011 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] , від шлюбу мають доньку [PERSON] . Відповідно до ч. 1ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ч.ч. 4, 5ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Позивачка з чоловіком та доньками постійно мешкають за адресою: [ADDRESS] в приватному будинку ,що належить на праві власності її чоловікові [PERSON] . Будинок відремонтований та обладнаний всім необхідним для нормальних умов проживання, виховання та утримання дочки [PERSON] . В будинку обладнана кімната для [PERSON] , вона має належні умови для навчання та відпочинку. Ці обставини встановлені Актом оцінки потреб сім`ї/особи №374 від 18.11.2019 року, складеним фахівцями НМУССЕАМ. [PERSON] , [INFO] навчається в Новомосковському міському ліцеї «Самара», перебуває на обліку в КНП «Новомосковський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Амбулаторія загальної практики сімейної медицини №6 у гастроентеролога з діагнозом: гастродуоденальний рефлюкс, реактивний панкреатит (двічі на рік отримує протирицедивне лікування); у ендокринолога з приводу захворювання щитоподібної залози» у лора з діагнозом з приводу хронічного тонзиліту та потребує оздоровлення, що підтверджується довідкою сімейного лікаря [PERSON] від 22.11.2019 року . Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області позовні вимоги [PERSON] в частині визначення місця проживання дитини - [PERSON] , [INFO] з її матір`ю [PERSON] , [INFO] підтримали . В силу ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. ст.8,11,15Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р., у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральності та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Виходячи з аналізу вказаних правових норм, для розлучення малолітніх дітей з матір`ю мають бути встановлені виняткові обставини, які визначені у ч. 2 ст. 161 СК України. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII(далі - Конвенція про права дитини) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За частинами першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. У частині першій статті 3 цієї Конвенції закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. При визначенні місця проживання дитини необхідно встановлювати не лише наявність або відсутність виняткових обставин, коли дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю, а крізь призму врахування найкращих інтересів дитини, виходячи із рівності прав батьків щодо дитини, встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. На підставі п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України « від 12 червня 1998 року, суд при вирішенні спору про місце проживання дитини має враховувати те, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, особисті якості батьків, можливість і відповідно створення належних умов для виховання дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На підставі викладеного, враховуючи вищевказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, визнання відповідачем позову в частині визначення місця проживання дитини ,виходячи із пріоритету інтересів дитини, суд приходить до висновку про наявність підстав для визначення місця проживання дитини - [PERSON] , [INFO] з її матір`ю [PERSON] , [INFO] , що відповідатиме інтересам дитини, сприятиме належним умовам її проживання, гармонійному розвитку та вихованню, належному матеріальному забезпеченню. Пунктом 1 ч. 2 ст.141ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідачем до суду надано копію пенсійного посвідчення № [NUMBER] відповідно до якого [PERSON] є інвалідом другої групи. Згідно з пунктом 9 частини першої\~статті 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп. На підставі викладеного в частині стягнення судового збору з відповідача [PERSON] слід відмовити, а судовий збір віднести в рахунок держави. Відповідно до копії довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААА № 991596 від 10.09.2020 року [PERSON] , [INFO] \~є інвалідом II групи.

Outcome: partial