Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося внаслідок того, що кожен має різні погляди на сім'ю. Між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства і не можуть надалі перебувати у шлюбних стосунках. Вважає, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, просить його розірвати. Крім того, за час перебування у шлюбі в сторін народився син [PERSON], [INFO]. Після фактичного припинення сімейних відносин відповідач не надає фінансової допомоги на утримання їх спільної дитини, останній ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. За вказаних обставин, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, однак подала суду заяву, в якій просить суд справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте подав суду заяву, у якій просить суд справу розглядати у його відсутності. Позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, в частині стягнення аліментів визнає частково та просить стягувати аліменти в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне: Сторони зареєстрували шлюб 28 жовтня 2007 року, що вбачається із свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №2153. Від даного шлюбу в подружжя є дитина - син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 08 вересня 2010 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №2042. Встановлено, що позивач та відповідач проживають окремо, припинили подружні стосунки та не ведуть спільного господарства. Спільне життя у них не склалося, оскільки вони люди з різними поглядами на сім'ю. Шлюб носить формальний характер, збереження його неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. В силу ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). Як вбачається із довідки про середню заробітну плату (дохід) №323 від 13 березня 2015 року, виданої ТзОВ «СЕ Бордетце-Україна», [PERSON] працює у ТОВ «СЕБН-УА» на посаді комплектувальника проводів. За період часу з 01 вересня 2014 року по 01 лютого 2015 року його нарахована заробітна платта (дохід) становила 25 643,44 грн. Згідно довідки №209 від 24 березня 2015 року, виданої Тернопільською міською комунальною лікареню №2, [PERSON] знаходився на лікування в гастроентерологічному відділенні з 17 березня 2015 року по день видачі довідки. Судом встановлено, що відповідач має задовільний стан здоров'я, офіційно працевлаштований, аліментних обов'язків [PERSON] не має, однак не виконує покладений на нього обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення. Стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітнього сина слід визначити в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 лютого 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання (ст.367 ЦПК України). Судові витрати в доход держави підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved