Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя із відповідачем не склалося, тому шлюб було розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], який проживає разом із позивачем та знаходиться на його утриманні. Позивач належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач тривалий час систематично та навмисно ухиляється від виконання батьківських обов'язків: з дитиною не спілкується, не цікавиться її долею, матеріальної допомоги не надає. Тому, на думку позивача, є усі законом передбачені підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. 24 липня 2016 року службою у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Фастівської міської ради надано рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до [PERSON], [INFO]. У рішенні зазначено, що [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по вихованню та матеріальному утриманню сина, не турбується про його фізичний, розумовий, духовний розвиток, не цікавиться його долею, успіхами у навчанні, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомленню, тому орган опіки та піклування вважає, що є підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі. За таких обставин суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 2 статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно з частини 1 статті 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно до статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Фастівського міського управління юстиції Київської області, [PERSON] народився [INFO] року (а.с.15). Шлюб між батьками дитини [PERSON] було розірвано 02 червня 2011 року, що підтверджується копією заочного рішення суду (а.с.10). Після розірвання шлюбу дитина проживає із позивачем та знаходиться на його утриманні. Із пояснень позивача вбачається, що відповідач самоусунувся від утримання та виховання дитини, не цікавиться станом його здоров'я, не виявляє щодо дитини батьківської уваги та турботи. Всі питання щодо виховання сина позивач, як мати дитини, вирішує самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. У характеристиці [PERSON], учня 7-А класу Фастівської ЗОШ № 1, зазначено, що мама хлопчика приділяє належну увагу навчанню та вихованню сина, а батько за час навчання жодного разу не був у школі, станом здоров'та навчання сина не цікавиться (а.с.13). Судом також з'ясовано, що [PERSON] ухиляється від сплати аліментів, а також встановлено, що згідно виконавчого листа № 2-688, виданого Фастівським міськрайонним судом, станом на 18 липня 2016 року у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 58 765,01 грн.(а.с.14). Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо виховання дітей. У судовому засіданні встановлено, що всі зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності, можливо розцінювати як ухилення відповідача від виховання дитини, свідомого нехтування нею своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області № 06-23/2346 від 24.07.2016 р. позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], [INFO], відносно сина [PERSON], [INFO], є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини.(а.с.37-38). За таких обставин, суд вважає позовні вимоги доведеними і обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved