Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до Київської міської ради треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, Ткаченко В. В., Реєстраційна служба Головного територіального управління юстиції в м. Києві, [PERSON], - з урахуванням уточнень, про визнання права власності на 1/3 частину квартири у порядку спадкування за законом, і зобов»язання зареєструвати. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що після смерті матері, [PERSON], померлої [INFO] р., відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири [ADDRESS], що належала покійній на підставі договору дарування від 15.02.2010 р., укладеного на її користь дарувальником, [PERSON]. 29.04.2015 р. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, Ткаченко В.В., відмовив у видачі свідоцтва про право власності за законом у зв»язку з відсутністю реєстрації права власності в установленому законом порядку, чинного на момент посвідчення договору дарування частини квартири. Позивач просила визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом, зобов»язати реєстраційну службу Головного управління юстиції в м. Києві зареєструвати судове рішення та внести інформацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо неї, як суб'єкта власності цієї частки на квартиру. Відповідач, Київська міська рада, з позовом ознайомлена, у письмових поясненнях зазначила, що відповідно до поданих матеріалів справи позивач є першої черги спадкоємцем за законом. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.04.2015 р. № 39/02-31, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, Ткаченко В.В., правомірно відмовив позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], оскільки правовстановлюючий документ не зареєстрований в установленому законом порядку за спадкодавцем. Враховуючи наведене, просить суд на підставі поданих стороною доказів прийняти рішення згідно чинного законодавства, слухати справу у відсутності представника. Треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, Ткаченко В.В. Реєстраційна служба Головного територіального управління юстиції в м. Києві та [PERSON], з позовом ознайомлені, заперечень не представили. Суд, дослідивши матеріалами справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Суд установив, що після смерті матері позивача, [PERSON], померлої [INFO] р., відкрилась спадщина на 2/3 частини квартири [ADDRESS]: 1/3 частина якої належала покійній на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла Подільської райдержадміністрації у м. Києві 24.04.2002 р., згідно з розпорядженням (наказом) від 24.04.2002 р. за №334, зареєстрованого в КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна» 08.05.2002 р. у реєстровій книзі за №6467а, та 1/3 частина цієї квартири - на підставі договору дарування від 15.02.2010 р., укладеного на її користь дарувальником, [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 15.02.2010 р. за реєстровим № 121 ( а. с. 15). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом, або за законом ( ст. ст. 1216, 1217 ЦК ). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця . Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини ( ч. ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ч. 1 ст. 1222, ч. 3 ст. 1223 ЦК). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки (ст. 1261 ЦК ). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її ( ч. 1 ст. 1268 ЦК ). Отже позивач, як дочка померлої, є першої черги спадкоємцем за законом. Відповідно пп. 4.15. п. 4 Глави 10 Розділу II Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Частиною 1 статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. 24.04.2015 р. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, Ткаченко В.В., видав позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS], що належала померлій на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла Подільської райдержадміністрації у м. Києві 24.04.2002 р., згідно з розпорядженням (наказом) від 24.04.2002 р. за №334, зареєстрованого в КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна» 08.05.2002 р. у реєстровій книзі за №6467а ( а. с. 8). До складу спадкового майна також увійшла 1/3 частина квартири [ADDRESS], яка належала померлій на підставі договору дарування від 15.02.2010 р., укладеного на її користь дарувальником, [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 15.02.2010 р. за реєстровим № 121, яка за нею в установленому законом порядку не була зареєстрована. 24.04.2015 р. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, Ткаченко В.В., відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири, що належала померлій на підставі договору дарування від 15.02.2010 р., укладеного на її користь дарувальником, [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 15.02.2010 р. за реєстровим № 121 ( а. с. 7). Відповідно до пункту 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 р. N 24-753/0/4-13, виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (стаття 1299 ЦК України). Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 роз»яснив, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача у частині визнання за нею права на спадщину за законом на 1/3 частини квартири [ADDRESS], після смерті спадкодавця, [PERSON], померлої [INFO] р., - правомірні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог у частині зобов»язання Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві зареєструвати судове рішення про визнання за позивачем права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] та внести інформацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо неї, як суб'єкта власності на частку цієї квартири, то суд ураховує, що не може бути судовим рішенням зобов»язана до вчинення будь-яких дій особа, яка не є відповідачем, крім того, ці вимоги є передчасними, законні права позивача на момент подачі позову жодним чином не порушені. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Процедура здійснення державної реєстрації прав, що зазначає й позивач, регулюється Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрі України від 22.06.2011 р. № 703, відповідно якої рішення з питань: проведення державної реєстрації права власності та/або речових прав на нерухоме майно, що виникають, зокрема, на підставі рішення суду, що набрало законної сили. Тобто, лише за умови набрання судовим рішенням про визнання за позивачем права власності на 1/3 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, воно підлягає державній реєстрації. На підставі наведеного, ст. ст. 15, 16, 1216 - 1218, 1220, 1221, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: partial