Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вимогою про стягнення з відповідача [PERSON] грошові кошти в сумі 26266,0 гривень та судові витрати в сумі 551,20 гривень, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на такі обставини. В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться справа №521/16788/13-к, за обвинуваченням [PERSON] у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а саме за фактом смерті сина позивача [PERSON] в камерному приміщені Одеського слідчого ізолятора. По вказаній справі позивач визнана потерпілою та цивільним позивачем. З метою подальшого її представництва у вказаній справі вона була вимушена звернутися за кваліфікованою правовою допомогою до адвоката, оскільки в неї немає юридичної освіти. За порадою її знайомого [PERSON] вона звернулася до адвоката [PERSON], свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2175 від 03 квітня 2012 року, та 25 листопада 2014 року уклала з ним договір про надання юридичних послуг (правової допомоги). Із вказаним адвокатом позивач дійшла згоди на представництво її інтересів в суді, як потерпілої по справі №521/16788/13-к, а саме участі у судових засіданнях, складанні відповідних заяв, клопотань, заперечень, адвокатських запитів та інших документів. Гонорар за юридичні послуги (правову допомогу) за вказаним договором адвокат [PERSON] оцінив в 1000,0 доларів СІІІА (одна тисяча дол. США 00 цент.). Знаходячись на той час в дуже скрутному матеріальному становищі пов'язаному із необхідністю здійснення витрат на поховання сина, позивач була вимушена позичити вказану суму у [PERSON], оскільки адвокат вимагав 100% передплати гонорару за юридичні послуги. 25 листопада 2014 року при укладенні вказаного договору, в присутності знайомого позивача [PERSON], нею було передано адвокату [PERSON] вказані грошові кошти в сумі 1000,0 доларів США, в рахунок подальшого надання правової допомоги, та флешку з матеріалами справи. Однак відповідач належним чином не здійснював свою роботу по наданню юридичної допомоги, майже не приймав участі в судових засіданнях та взагалі ігнорував прохання позивача по складанню процесуальних документів. За весь час їх договірних відносин адвокат [PERSON] склав лише один адвокатський запит до Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області. Тому, 09 грудня 2015 року позивач була вимушена звернутися до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області зі скаргою на відповідача, та вимогою притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності, повернення сплаченого гонорару та флешки. 26 лютого 2016 року відносно вказаного адвоката було порушено дисциплінарну справу. Дисциплінарною палатою було встановлено що 26 березня 2015 року, 15 червня 2015 року, 19 серпня 2015 року, 03 вересня 2015 року, 10 вересня 2015 року, 17 вересня 2015 року, 07 жовтня 2015 року, 13 жовтня 2015 року, 18 листопада 2015 року, 09 грудня 2015 року, адвокат [PERSON] був відсутній у судових засіданнях, без поважних причин. На засіданні палати адвокат визнав порушення ним Правил адвокатської етики та не заперечував факт отримання від позивача гонорару у розмірі 1000,0 доларів США та флешки з матеріалами справи. Рішенням дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області від 22 березня 2016 року адвоката [PERSON] було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження. Незважаючи на визнання своєї провини адвокат [PERSON] всіма способами намагається уникнути повернення грошових коштів, які були сплачені йому в якості гонорару в сумі 1000,0 доларів США, що за офіційним курсом гривні до долару США, визначеним Національним банком України станом на 26 грудня 2016 року становить 26266,0 гривень.У зв'язку з відмовою відповідача повернути суму боргу позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідач [PERSON] надав до суду заперечення на позов, в якому просив у задоволенні позову [PERSON] відмовити, зазначивши, що як вбачається з позовної заяви, позивач уклала із ним, адвокатом [PERSON] договір для представництва інтересів її загиблого сина по кримінальній справі №521/16788/13-к, відкритої за ч. 2 ст. 367 КК України, за обвинуваченням [PERSON]. Причинами розірвання договірних відносин між сторонами, як помилково зазначає позивач, стало неналежне виконання його обов'язків по представництву інтересів загиблого сина позивача по кримінальній справі №521/16788/13-к. Позивачем в позовній заяві, не зазначені обставини виникнення договірних відносин між нею та відповідачем. Відповідач підтверджує факт укладання між ним та позивачем 25 листопада 2014 року договору про надання послуг з правової допомоги. Позивачем чи навмисно, чи ні замовчується той факт, що договірні відносини розпочаті не за фактом представництва інтересів її загиблого сина [PERSON] по кримінальному провадженню №521/16788/13-к, відкритому за ч. 2 ст. 367 КК України, за обвинуваченням [PERSON], а за фактом представництва інтересів її загиблого сина по кримінальному провадженню №496/2674/13, відкритому відносно [PERSON] обвинуваченого у скоєнні злочину передбаченого п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України. 03 грудня 2014 року, адвокат [PERSON], вступив як захисник обвинуваченого [PERSON], у кримінальне провадження №496/2674/13. 12 червня 2015 року позивач звернулась до нього, як до адвоката, з проханням вести ще одну справу по захисту інтересів її загиблого сина, а саме: кримінальне провадження №521/16788/13-к, відкритому за ч. 2 ст. 367 КК України, за обвинуваченням [PERSON], на що він погодився. Проте, його робота в двох кримінальних провадженнях одночасно потребувала збільшення розміру його гонорару, про що він відразу заявив позивачці. У відповідь позивачка повідомила його, що в зв'язку з її скрутним матеріальним становищем вона неспроможна виплатити йому зазначений ним гонорар, і запропонувала йому наступне: в судовому засіданні по кримінальному провадженню №496/2674/13 за звинуваченням [PERSON] у скоєнні злочину передбаченому п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, позивачка відмовиться від його послуг, а працювати він буду лише в рамках кримінального провадження №521/16788/13-к, відкритому за ч. 2 ст. 367 КК України, за обвинуваченням [PERSON] В кримінальному провадженні №496/2674/13 він, як захисник, працював з 03 грудня 2014 року до тих пір доки позивачка не повідомила йому, що в зазначеній справі він як захисник їй більш не потрібен, тобто до 12 жовтня 2015 року. Під час виконання умов Договору у кримінальних провадженнях №№496/2674/13, №521/16788/13-к, ним було проведено ряд дій, направлених на захист законних інтересів [PERSON], але в зв'язку із переїздом до іншого місця роботи адвокатські досьє з відповідними матеріалами у нього не збереглось. Крім того, на виконання Договору у кримінальному провадженні №496/2674/13 ним регулярно відвідувались судові засідання у Біляївському районному суді Одеської області, про що свідчать матеріали цього провадження. При цьому, вказані засідання відбувалися в іншому населеному пункті, а не в м. Одесі, на значній відстані від м. Одеси, тобто його постійного міста роботи та мешкання. Значна частина гонорару була використана ним саме на транспортні витрати. Розірвання Договору з позивачем відбулося не з причини його неналежного надання правової допомоги, а через розбіжності між ним та позивачем на спосіб захисту її прав, а також претензії з боку позивача на тривалість процесу судового розгляду, що аж ніяк від нього не залежало - до судового засідання регулярно не з'являлися свідки. Про відсутність можливості швидкого розгляду кримінального провадження свідчить й той факт, що після розірвання Договору з надання позивачу послуг з правової допомоги іншими особами слухання справи продовжувалося ще до лютого 2017 року та закінчилось направленням справи прокурору для проведення додаткового розслідування. Відповідач вважає, що це відбулося, в тому числі, й з причини невірно обраного позивачем способу захисту своїх прав. Відповідач визнає той факт, що його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за скаргою позивачки, але вважає за необхідне відмітити, що за результатами розгляду дисциплінарної справи встановлений лише факт отримання гонорару та факт відсутності його у декількох судових засіданнях протягом майже річного строку розгляду кримінального провадження №521/16788/13-к. На жаль він дійсно не міг та не може на даний час підтвердити свою зайнятість в інших справах в той час, коли розглядалось вказане кримінальне провадження, але слід врахувати, що він все ж таки провів значну частину роботи з надання правової допомоги. Крім того, під час розгляду кримінального провадження №521/16788/13-к у суді приймав участь ще один представник позивачки - Паламарчук Олександр, який був присутній у судових засіданнях під час його відсутності, тобто його неявка не могла бути причиною затягування процесу. Позивач [PERSON] надала до суду пояснення на заперечення відповідача, в яких вказала, що в поданих запереченнях відсутні будь-які фактичні данні які можуть розцінюватися судом як докази. Твердження відповідача що договірні відносини між нею та відповідачем розпочаті не за фактом представництва її, як потерпілої по справі №521/16788/13-к, яка знаходиться в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси по обвинуваченню [PERSON], а за захистом її померлого сина по справі №496/2674/13, яка на той час знаходилась в провадженні Біляївського районного суду Одеської області, не відповідають дійсності, оскільки захисником її померлого сина у справі №496/2674/13 був інший адвокат - Рудниченко Майя Сергіївна (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №79 від 25 грудня 2002 року) на підставі договору від 11 березня 2013 року. Відповідачу безпосередньо від позивача стало відомо про наявність вказаної справи в Біляївському районному суді Одеської області, та при укладенні договору на представництво її інтересів в Малиновському районному суді м. Одеси, він особисто виявив бажання ознайомитись з матеріалами справи №496/2674/13, як він пояснив, для якісного надання правової допомоги з представництва її інтересів в Малиновському районному суді м. Одеси. Будь - яких договорів, в тому числі і від 12 червня 2015 року, на захист померлого сина [PERSON] по справі №496/2674/13, з відповідачем позивачем не укладалось, тому твердження про якісь значні транспортні витрати та ряд дій спрямованих на захист інтересів її померлого сина абсурдні. Також позивач не відмовлялась від адвоката [PERSON] в справі №496/2674/13, оскільки він взагалі не повинен був приймати в ній участь, та не подавав до суду будь-яких скарг, клопотань, заперечень, заяв, окрім єдиної заяви про ознайомлення з матеріалами справи за власної ініціативи. Твердження відповідача про регулярні відвідування судових засідань у Біляївському районному суді Одеської області по справі №496/2674/13 не відповідають дійсності, про що свідчать журнали судових засідань. Відмова від відповідача - адвоката [PERSON] було обумовлена виключно систематичними неявками в судові засідання Малиновського районного суду м. Одеси (неналежним наданням правової допомоги), а не розбіжностей щодо способу захисту її прав та законних інтересів, та тривалістю судового розгляду. Дати всіх судових засідань які призначалися по справі №521/16788/13-к узгоджувалися головуючим по справі заздалегідь, з врахуванням думки усіх учасників судового процесу, в тому числі відповідача, тому твердження про зайнятість у інших справах є неприпустимим. Проведення значної роботи, на думку відповідача, по факту виявилось складанням лише одного адвокатського запиту до Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області. Твердження відповідача про його відсутність лише у кількох судових засіданнях, за які його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності також є відвертою брехнею, оскільки Дисциплінарною палатою було встановлено, що адвокат [PERSON] без поважних причин лише протягом 8 місяців був відсутній у 10-х судових засіданнях. Участь у справі №521/16788/13-к іншого представника - адвоката Паламарчука Олександра Сергійовича (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2337 від 18 вересня 2012 року), з яким у позивача також укладений договір, не звільняло відповідача від виконання обов'язків за договором про надання правової допомоги від 25 листопада 2014 року. Позивач [PERSON] надала до суду додаткові пояснення на заперечення відповідача та зазначила, що як вбачається із наданих копій журналів судового засідання по справі №496/2674/13-к адвокат [PERSON] приймав участь у 7-х судових засіданнях, а саме: 04 грудня 2014 року, 08 грудня 2014 року, 18 грудня 2014 року, 22 грудня 2014 року, 26 грудня 2014 року, 09 лютого 2015 року, 29 квітня 2015 року. Вказані судові засідання [PERSON] відвідував за власної ініціативи оскільки особисто виявив бажання ознайомитись з матеріалами справи №496/2674/13 Біляївського районного суду, як він пояснив, для якісного надання правової допомоги з представництва її інтересів в Малиновському районному суді м. Одеси, та якому безпосередньо від неї стало відомо про наявність вказаної справи. Про вказане свідчить і той факт, що під час відвідування вказаних судових засідань адвокатом [PERSON] не було заявлено жодного клопотання чи заяви, або зроблено адвокатських запитів. Єдиним захисником її померлого сина у справі №496/2674/13 був адвокат Рудниченко Майя Сергіївна (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №79 від 25 грудня 2002 року) яка діяла на підставі договору від 11 березня 2013 року, та відвідувала усі судові засідання. У наступне судове засідання позивачем [PERSON] була надана до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторін, представлених письмових доказів. В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться справа №521/16788/13-к, за обвинуваченням [PERSON] у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а саме за фактом смерті сина [PERSON] [PERSON] в камерному приміщені Одеського слідчого ізолятора. По вказаній справі [PERSON] визнана потерпілою та цивільним позивачем. З метою подальшого представництва [PERSON] у вказаній справі вона була вимушена звернутися за кваліфікованою правовою допомогою до адвоката, оскільки в неї немає юридичної освіти. За порадою її знайомого [PERSON] [PERSON] [PERSON] звернулася до адвоката [PERSON], свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2175 від 03 квітня 2012 року, та 25 листопада 2014 року уклала з ним договір про надання юридичних послуг (правової допомоги). Із вказаним адвокатом [PERSON] дійшла згоди на представництво її інтересів в суді, як потерпілої по справі №521/16788/13-к, а саме участі у судових засіданнях, складанні відповідних заяв, клопотань, заперечень, адвокатських запитів та інших документів. Гонорар за юридичні послуги (правову допомогу) за вказаним договором адвокат [PERSON] оцінив в 1000,0 доларів СІІІА (одна тисяча дол. США 00 цент.). Перебуваючи на той час в скрутному матеріальному становищі, пов'язаному із необхідністю здійснення витрат на поховання сина, [PERSON] була вимушена позичити вказану суму у [PERSON], оскільки адвокат вимагав 100% передплати гонорару за юридичні послуги. 25 листопада 2014 року при укладенні вказаного договору, в присутності знайомого позивача [PERSON], [PERSON] було передано адвокату [PERSON] вказані грошові кошти в сумі 1000,0 доларів США, в рахунок подальшого надання правової допомоги, та флешку з матеріалами справи. [PERSON] належним чином не здійснював свою роботу по наданню юридичної допомоги, майже не приймав участі в судових засіданнях та ігнорував прохання [PERSON] по складанню процесуальних документів. За весь час їх договірних відносин адвокат [PERSON] склав лише один адвокатський запит до Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області. 09 грудня 2015 року [PERSON] була вимушена звернутися до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області зі скаргою на [PERSON], та вимогою притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності, повернення сплаченого гонорару та флешки. 26 лютого 2016 року відносно адвоката [PERSON] було порушено дисциплінарну справу, та дисциплінарною палатою було встановлено, що 26 березня 2015 року, 15 червня 2015 року, 19 серпня 2015 року, 03 вересня 2015 року, 10 вересня 2015 року, 17 вересня 2015 року, 07 жовтня 2015 року, 13 жовтня 2015 року, 18 листопада 2015 року, 09 грудня 2015 року, адвокат [PERSON] був відсутній у судових засіданнях, без поважних причин. На засіданні палати адвокат [PERSON] визнав порушення ним Правил адвокатської етики та не заперечував факт отримання від [PERSON] гонорару у розмірі 1000,0 доларів США та флешки з матеріалами справи. Рішенням дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області від 22 березня 2016 року адвоката [PERSON] було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження. Незважаючи на визнання своєї провини адвокат [PERSON] уникає повернення грошових коштів, які були сплачені йому в якості гонорару в сумі 1000,0 доларів США, що за офіційним курсом гривні до долару США, визначеним Національним банком України станом на 26 грудня 2016 року становить 26266,0 гривень. Твердження [PERSON] що договірні відносини між сторонами по справі розпочаті не за фактом представництва позивача, як потерпілої по справі №521/16788/13-к, яка знаходиться в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси по обвинуваченню [PERSON], а за захистом померлого сина [PERSON] по справі №496/2674/13, яка на той час знаходилась в провадженні Біляївського районного суду Одеської області, не відповідають дійсності, оскільки захисником померлого сина позивача у справі №496/2674/13 був інший адвокат - Рудниченко Майя Сергіївна (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №79 від 25 грудня 2002 року) на підставі договору від 11 березня 2013 року. [PERSON] безпосередньо від [PERSON] стало відомо про наявність вказаної справи в Біляївському районному суді Одеської області, та при укладенні договору на представництво її інтересів в Малиновському районному суді м. Одеси, він особисто виявив бажання ознайомитись з матеріалами справи №496/2674/13, як він пояснив, для якісного надання правової допомоги з представництва її інтересів в Малиновському районному суді м. Одеси. Будь - яких договорів, в тому числі і від 12 червня 2015 року, на захист померлого сина [PERSON] по справі №496/2674/13, з [PERSON] [PERSON] не укладалось, тому твердження про значні транспортні витрати та ряд дій спрямованих на захист інтересів померлого сина позивача не знайшло свого підтвердження. [PERSON] не відмовлялась від адвоката [PERSON] в справі №496/2674/13, оскільки він взагалі не повинен був приймати в ній участь, та не подавав до суду будь-яких скарг, клопотань, заперечень, заяв, окрім єдиної заяви про ознайомлення з матеріалами справи за власної ініціативи. Твердження відповідача про регулярні відвідування судових засідань у Біляївському районному суді Одеської області по справі №496/2674/13 не відповідають дійсності, про що свідчать журнали судових засідань. Відмова від відповідача - адвоката [PERSON] було обумовлена виключно систематичними неявками в судові засідання Малиновського районного суду м. Одеси (неналежним наданням правової допомоги), а не розбіжностей щодо способу захисту її прав та законних інтересів, та тривалістю судового розгляду. Дати всіх судових засідань які призначалися по справі №521/16788/13-к узгоджувалися головуючим по справі заздалегідь, з врахуванням думки усіх учасників судового процесу, в тому числі [PERSON], тому твердження про зайнятість у інших справах є неприпустимим. Проведення значної роботи, на думку [PERSON], по факту виявилось складанням лише одного адвокатського запиту до Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області. Дисциплінарною палатою було встановлено, що адвокат [PERSON] без поважних причин лише протягом 8 місяців був відсутній у 10-х судових засіданнях. Участь у справі №521/16788/13-к іншого представника - адвоката Паламарчука Олександра Сергійовича (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2337 від 18 вересня 2012 року), з яким у [PERSON] також укладений договір, не звільняло [PERSON] від виконання обов'язків за договором про надання правової допомоги від 25 листопада 2014 року. 14 березня 2017 року [PERSON] у справі до суду було подано клопотання про витребування доказів, яке 13 квітня 2017 року було задоволено, та витребувано кримінальне провадження №521/16788/13-к для огляду в судовому засіданні, та зобов'язано Іллічівську місцеву прокуратуру Одеської області, в провадженні якої перебуває кримінальне провадження за № 12013170250000367 відносно [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (496/2674/13), надати суду належним чином завірені копії процесуальних документів, що свідчать про участь адвоката [PERSON] у вказаному провадженні, а саме: протоколів слідчих дій, адвокатських листів, клопотань, заяв, прийнятих за результатами їх розгляду процесуальних рішень, запитів, відповіді на запити, журналів судових засідань, компакт-дисків, на яких здійснювалось фіксування судового процесу, ухвал, постанов суду, винесених за його участю. На виконання вказаної ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2017 року прокурором Іллічівської місцевої прокуратури на адресу суду було надіслано копії документів відповідно до змісту ухвали. Як вбачається із наданих копій журналів судового засідання по справі №496/2674/13-к адвокат [PERSON] приймав участь у 7-х судових засіданнях, а саме: 04 грудня 2014 року, 08 грудня 2014 року, 18 грудня 2014 року, 22 грудня 2014 року, 26 грудня 2014 року, 09 лютого 2015 року, 29 квітня 2015 року. Вказані судові засідання [PERSON] відвідував за власної ініціативи оскільки особисто виявив бажання ознайомитись з матеріалами справи №496/2674/13 Біляївського районного суду, як він пояснив, для якісного надання правової допомоги з представництва її інтересів в Малиновському районному суді м. Одеси, та якому безпосередньо від позивача стало відомо про наявність вказаної справи. Про вказане свідчить і той факт, що під час відвідування вказаних судових засідань адвокатом [PERSON] не було заявлено жодного клопотання чи заяви, або зроблено адвокатських запитів. Єдиним захисником померлого сина [PERSON] у справі №496/2674/13 був адвокат Рудниченко Майя Сергіївна (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №79 від 25 грудня 2002 року) яка діяла на підставі договору від 11 березня 2013 року, та відвідувала усі судові засідання. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до вимог ст. 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. Адвокат [PERSON] в односторонньому порядку відмовився від виконання зобов'язань за Договором про надання правової допомоги та відмовляється повертати [PERSON] суму сплаченого гонорару, що порушує її права. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що в разі порушення зобов'язання настають певні правові наслідки, зокрема розірвання договору. Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно з положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката на здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Аналогічна норма викладені в статі 28 Правил адвокатської етики, затвердженим Установчим з'їздом адвокатів України 17 листопада 2012 року. Чинне законодавство не містить заборони на визначення розміру плати (гонорару) за надані послуги (правова допомога). Виходячи зі змісту положень частини 3 статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Статтею 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб'єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладення, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться Відповідно статті 88 ЦПК України, особа на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору. За викладених обставин суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 26266,0 гривень та судові витрати в сумі 551,20 гривень, що разом складає 26817,20 гривень. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: approved