Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення частки в спільному майні подружжя. Позов мотивує тим, що з [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 23.10.1997 року. Від шлюбу у сторін 08.04.1998 року народився син [PERSON]. 09.10.2008 року шлюб було розірвано, про що видано свідоцтво про розірвання шлюбу. В шлюбі згідно договору купівлі-продажу незавершеного будівництва від 26.05.1999 року на імя чоловіка було придбано незавершений житловий будинок по вул. Північній, 4 в місті Луцьку. Зазначає, що після завершення будівництва було видано свідоцтво про право власності від 07.02.2001 року на житловий будинок № 4 по вул. Північній в місті Луцьку. Також було оформлено право власності на земельну ділянку розміром 0,0718 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що стверджується державним актом серії IV-ВЛ № 020555 від 01.07.1999 року. 21.10.2015 року помер [PERSON] Вказує, що після смерті спадкодавця спадкоємцями, які прийняли спадщину є його діти, а саме син [PERSON], син [PERSON] та дочка [PERSON]. В даний час для оформлення спадщини виникла необхідність визначити частки у вищевказаному майні подружжя. З врахуванням вищенаведеного, просить суд визначити за [PERSON] та померлим [PERSON], який помер 21.10.2015 року на праві власності по ? частині житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями № 4 по вул. Північній в місті Луцьку та по ? частині земельної ділянки розміром 0,0718 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд згідно державного акта серії IV-ВЛ № 020555 від 01.07.1999 року в спільному майні подружжя. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 11 травня 2016 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов просив задовольнити, з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, з невідомих суду причин, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи 23 жовтня 1997 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який розірвано 09 жовтня 2008 року (а.с. 4). Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу незавершеного будівництва від 26.05.1999 року на імя [PERSON] було придбано незавершений житловий будинок по вул. Північній, 4 в місті Луцьку. Також судом встановлено, що після завершення будівництва було видано свідоцтво про право власності від 07.02.2001 року на житловий будинок № 4 по вул. Північній в місті Луцьку. Крім того, було оформлено право власності на земельну ділянку розміром 0,0718 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що стверджується державним актом серії IV-ВЛ № 020555 від 01.07.1999 року. [PERSON] помер 21 жовтня 2015 року, свідоцтво про смерть серії І-ЕГ № 179268. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно п. 18-2 постанови пленуму верховного суду України про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ відповідно до положень статей 81, 116 ЗК ( 2768-14 ) окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК. Проаналізувавши зібрані досліджені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визначити, за [PERSON] та померлим [PERSON], який помер 21.10.2015 року на праві власності по ? частині житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями № 4 по вул. Північній в місті Луцьку та по ? частині земельної ділянки розміром 0,0718 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд згідно державного акта серії IV-ВЛ № 020555 від 01.07.1999 року в спільному майні подружжя.

Outcome: approved