Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 19 жовтня 2015 року вона успадкувала 1/2 частку земельної ділянки площею 7,4773 га, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3523181600:02:002:0598. Позивач зазначила, що під час оформлення спадщини їй стало відомо про договір оренди від 17.07.2015 року, який було зареєстровано щодо оренди земельної ділянки ТОВ «СТОВ «Авангард», який не міг підписати батько, тому, що помер 17 березня 2015 року. Тому, позивач вважає спірний договір недійсним та вимагає судового захисту. У судовому засіданні представник позивача підтримала предявлений позов, посилаючись на вищевикладені обставини. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року N 9 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Відповідно частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України). Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до частини 1 статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Судом встановлено, що 17 березня 2015 року помер громадянин [PERSON], якому на праві власності належала земельна ділянка № 598 площею 7,48 га, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3523181600:02:002:0598 (а.с. 6 10). 07 травня 2015 року до Єдиного державного реєстру внесені відомості про реєстрацію Товариства з обмежено відповідальністю «СТОВ «Авангард» (а.с. 38 40). Від імені [PERSON], як орендодавця і ТОВ «СТОВ «Авангард», як орендаря укладено договір оренди земельної ділянки, що підтверджується копією договору. Відповідно до статті 80, частини 4 статті 87 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації. Наведені обставини вказують на те, що на відповідач ТОВ «СТОВ «Авангард» було створено і набуло право-дієздатність після смерті власника земельної ділянки [PERSON], тому останній ніяким чином не міг підписати договір оренди земельної ділянки з цим орендарем, тому даний договір не створює юридичні наслідки. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved