Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 14 лютого 2007 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 54. Від шлюбу мають двох неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею, оскільки шлюбні стосунки з відповідачем припинено. Зазначила, що останні чотири роки сімейне життя погіршувалось різні погляди на життя, що в результаті призвело до повного припинення взаємовідносин. На цей час вони спільно господарство не ведуть, бюджет окремий, спору по майну та житлу не мають. Вважає, що збереження сімї недоцільно, та суперечить її інтересам. Сторони про дату, місце та час розгляду справи повідомлені своєчасно, в установленому законом порядку /а.с. 31-33, але в судове засідання не зявилися. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити /а.с. 10/. Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав. За таких обставин суд вважає можливим провести заочний розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, згідно ст.ст. 224-225 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області /а.с. 7/. Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO] /а.с. 8/. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, тобто, що є обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що дитина проживає з позивачем /а.с.9/, питання її матеріального утримання позивачем не ставиться, майновий спір між ними відсутній. При цьому суд враховує, що шлюбні стосунки подружжя не підтримує, спільно господарство не веде, відповідач заперечень проти позову не надав. За таких обставин суд вважає, що продовження шлюбних стосунків порушує права сторін, і насамперед - позивача. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач бажає відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне змінити їй прізвище з «Косенко» на «Купчик».

Outcome: approved