Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної в м. Полтаві ради про позбавлення батьківських прав, та просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 17.05.2004 року вона перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який 19.04.2018 року було розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Також зазначає, що відповідач [PERSON] почав вживати наркотичні засоби та психотропні речовини, тому намагаючись знайти взаєморозуміння та компроміс неодноразово зверталась за допомогою до лікарів. За час проживання в шлюбі відповідач не був працевлаштований, коштів на дитину та його лікування не вистачало, тому позивачка вимушена була залишати спільного сина на свою матір чи свекруху та працевлаштуватися. Відповідач по справі ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, навіть не цікавиться його життям, не відвідував та не відвідує його. Син не отримує від батька жодного привітання, жодного подарунку на день народження, жодної іграшки. Все вищезазначене свідчить виключно про одне: відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Крім того, викладені обставини можуть підтвердити свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідач до моменту звернення до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав жодного разу не виявив бажання допомоги ні моральної, ні фізичної, а також не надавав будь-якої матеріальної підтримки, що свідчить про відсутність з його боку бажання виховувати свою дитину та піклуватися про рідного сина. Ніякого зв`язку з ними відповідач не підтримує, та участі у вихованні сина не приймає, що перестало забезпечувати сімейне виховання та суперечить інтересам дитини. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини позивач вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Позивач [PERSON] та її представник до суду не з`явились, але надали заяви про розгляд справи без їх участі, в яких вказують, що позов підтримують, просять його задовольнити. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов визнав. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та надав суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної в м. Полтаві ради до суду не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позовні вимоги. Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 31.07.2020 року судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду даної цивільної справи. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, проаналізувавши їх, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 17 травня 2014 року [PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 19.04.2020 року - розірвано (а. с. 9). Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції (а.с.8). На протязі цього часу усі питання щодо виховання та повного утримання дитини вирішуються самостійно позивачем [PERSON] без участі та підтримки з боку відповідача [PERSON] , що підтверджується відповідями на адвокатські запити з Комунального закладу «Полтавський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) комбінованого типу № 58 «Калинка» Полтавської міської ради Полтавської області» від 29.11.2019 року за вих. № 01-26/159, Початкової школи № 41 Полтавської міської ради від 03.12.2019 року за вих. № 01-22/194, Комунального закладу «Полтавський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 5 «Ягідка» Полтавської міської ради Полтавської області від 26.11.2019 року за вих. № 225, Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Полтавської міської ради» від 03 грудня 2019 року за вих. № 01.2-16/1780. Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві раді про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] . А також суду надані письмові пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які зазначають, що вихованням дитини займається мати [PERSON] , на даний час дитина проживає в повноцінній родині. [PERSON] та її теперішній чоловік піклуються про сина, займаються його вихованням та розвитком, забезпечують усім необхідним, створюють сприятливі умови для щасливого дитинства. Батько [PERSON] не бачиться з сином та не бере участі у вихованні дитини. Згідно ч. 2 ст.141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності з ч.2 ст.157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 4 ст.155 Сімейного кодексу України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав, необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, І судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідач протягом тривалого часу не виконує батьківські обов`язки щодо свого сина, не цікавиться його життям, не приймає участі у його вихованні, не надає матеріальної допомоги на його утримання, не відвідує і взагалі не спілкується з дитиною без поважних причин, що є свідомим ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків. За таких обставин, суддя приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідача своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав. З огляду викладеного, суддя приходить до переконання, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved