Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 02.02.2014 року виконкомом Любомирської сільської ради Чечельницького району Вінницької області, актовий запис № 01. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.02.2014 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували виконкомом Любомирської сільської ради Чечельницького району Вінницької області, актовий запис № 01. У даному шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та будуть проживати з нею і після розірвання шлюбу. Сімейне життя у сторін не склалося, відповідач зловживає спиртними напоями, у зв`язку з чим виникали сварки і непорозуміння, що призвело до припинення подружніх відносин та формального існування шлюбу. Спору по майні у сторін на даний час немає. Позивач [PERSON] надала до суду заяву, в якій справу просила слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, в тому числі й через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] від 02.02.2014 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Любомирської сільської ради Чечельницького району Вінницької області, актовий запис № 01. У даному шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] (згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 14.07.2014 року) та дочка [PERSON] , [INFO] (згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 01.11.2018 року), які проживають з позивачкою та будуть проживати з нею і після розірвання шлюбу. Судом з`ясовано, що спільне життя у сторін не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Спір відносно спільно нажитого майна на день звернення до суду із вимогами про розірвання шлюбу, відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В розумінні ст. 56 СК України, ніхто не може бути примушений до збереження шлюбних відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки у позивачки відсутнє бажання проживати надалі однією сім`єю з відповідачем та вона наполягає на розірванні шлюбу про що надала заяву відповідного змісту. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав та в судове засідання не з`явився та не спростував доводів позовної заяви, що свідчить про його небажання зберегти шлюб, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Крім того, зі змісту позову вбачається, що у сторін відсутній спір з приводу розподілу спільного майна подружжя та місця проживання дітей. Ст. 113 СК України визначає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка не виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Виходячи із вказаного, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved