Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Немирівського районного суду з позовом про визнання правочину дійсним, визнання права власності на майно, вказавши, що 21.10.2016 року нею куплено у відповідача [PERSON] нежитлове приміщення за № 12, що розташоване на І-му поверсі нежитлової будівлі літ. «А», площею 22,4 кв.м., що розташоване за адресою: вул. Горького,88, м. Немирів, Вінницької області, що підтверджується розпискою. Договір купівлі-продажу ними виконаний повністю, вона сплатила відповідачеві кошти в сумі 156000 грн., відповідач в свою чергу передав їй майно. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч. 5 ст. 334 ЦК України, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Вона звернулась до відповідача з пропозицією посвідчити угоду укладену між ними нотаріально, але він відмовився, не пояснюючи при цьому причини своєї відмови. В звязку із чим в неї виникли сумніви щодо угоди укладеної між ними. Відповідно до вимог ст. 220 п. 2 ЦК України правочин по відношенню якого сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але є перешкоди для його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки вони, сторони договору купівлі-продажу нерухомого майна виконали його, але існують перешкоди для його нотаріального посвідчення, тому вона вимушена звернутися до суду. Просить визнати дійсним договір купівлі-продажу, згідно якому [PERSON] продав їй 1/100 частку нежитлової будівлі, а саме приміщення № 12, загальною площею 22,4 кв.м. виробничо-адміністративної будівлі літ. «А», що знаходиться за адресою: м. Немирів, вул. Горького, буд. 88, Вінницької області. Визнати за нею право власності на 1/100 частку нежитлової будівлі, а саме приміщення № 12, загальною площею 22,4 кв.м. виробничо-адміністративної будівлі літ. «А», що знаходиться за адресою: м. Немирів, вул. Горького, буд. 88, Вінницької області. Представник позивачки адвокат [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву в якій просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить суд розглянути справу без його участі. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як він відповідає вимогам закону, визнаний відповідачем та підтверджується матеріалами справи, а саме: копією технічного паспорту на громадську будівлю ( а. с. 4-7 ), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ( а. с. 8 ), копією витягу з Державного реєстру правочинів ( а. с. 9 ), копією договору купівлі-продажу від 25.11.2008 року ( а. с. 10 ), копією звіту про оцінку майна обєкт оцінки: приміщення № 12, що розташоване на І-му поверсі нежитлової будівлі літ. «А», площею 13,1 кв.м., що розташована за адресою: Вінницька область, Немирівський район, м. Немирів, вул. Горького, 88 ( а. с. 11-29 ) та розпискою ( а. с. 30 ). Воля позивача та відповідача була направлена на укладення договору купівлі-продажу частини нежитлової будівлі та з цього приводу сторонами були виконані всі істотні умови договору купівлі-продажу та проведений розрахунок, про що свідчить розписка. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) зобовязується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно ст. 638 ЦК України угода вважається укладеною, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.\~ Згідно ст. 328 ЦК право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому позивач фактично набув право власності на вищевказане нерухоме майно. Відповідно до ч. 2\~ст. 220 ЦК України\~якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином судом достовірно встановлено, що сторони у справі уклали договір купівлі-продажу частки нежитлової будівлі, виконали всі істотні умови даного правочину, однак в звязку з неможливістю посвідчення даного договору нотаріально, позивач позбавлений можливості оформлення придбаного майна, тому суд вбачає за можливе задовольнити позов в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved