Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначає, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час досяг повноліття і навчається на 3 курсі Івано-Франківського національного університету нафти і газу на денному відділенні. Дитина перебуває на утриманні позивачки, яка забезпечує його потреби в одязі, продуктах харчування, і в звязку з цим потребує матеріальної допомоги, тому і просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно на утримання повнолітнього сина до закінчення терміну навчання 30 червня 2018 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надали заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 291483 від 26.12.1996 року (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЕЛ № 029617 від -6.10.1999 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано (а.с.7). Згідно довідки № 1961 від 01.09.2016 року [PERSON] є студентом 3-го курсу Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу за денною формою навчання з терміном навчання до 30 червня 2018 року (а.с.8). Згідно довідки Староталалаївської сільської ради № 896 від 19.09.2016 року на утриманні [PERSON] перебуває її син [PERSON], [INFO] (а.с.3). У відповідності до ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В силу положень даної постанови, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст. 70 Закону країни «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. За змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків, тобто законодавчо закріплено обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів судом враховуються дані положення законодавства та береться до уваги і те, що відповідача є ще неповнолітні діти, які знаходяться на його утриманні, та хвора мати, яка потребує коштів на лікування, але дана обставина не звільняє відповідача, як батька повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, від обовязку її утримувати. Суд, даючи належну оцінку наявним у справі доказам, приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на повнолітню дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно до закінчення терміну навчання, а саме до 30 червня 2018 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України та підпункту 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. на користь держави. Відповідно до ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved