Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марїнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а сааме жилим приміщенням в гуртожитку, розташованого за адресою: вулиця Побєди (вулиця Перемоги), будинок 22, приміщення 116, місто Курахове, Марїнський район, Донецька область. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] є власником житлового приміщення в гуртожитку, розташованого за адресою: вулиця Побєди (вулиця Перемоги), будинок 22, приміщення 116, місто Курахове, Марїнський район, Донецька область. На реєстраційномуо бліку за вказаною адресою перебуває Відповідач [PERSON], який в квітні 2015 року поїхав до Російської Федерації, та з того часу в приміщенні не мешкає. За посиланням позивача відповідач втратив право користування житловим приміщенням, оскільки житлом не користується, а перебуває лише на реєстраційному обліку. Разом з тим, відповідач добровільно не здійснює зняття з реєстраційного обліку з приватного житлового приміщення, належного [PERSON] тим самим обмежує його інтереси щодо вільного користування обєктом власності, і як результат [PERSON] змушена звернутись за судовим захистом. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, в порядку ст. 158 ЦПК України, її представник [PERSON] надіслала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, клопотань не заявляє. Відповідач [PERSON] у судовез асідання не зявився, на електронну поштову скриньку суду надіслав заяву з визнанням позовних вимог та клопотанням розгляду справи в його відсутність. Тому, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, належно зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником жилого приміщення в гуртожитку, розташованого за адресою: вулиця Побєди (вулиця Перемоги), будинок 22, приміщення 116, місто Курахове, Марїнський район, Донецька область на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС 960643 виданого 18 листопада 2010 року. Згідно відомостей домової книги для прописки в житловому приміщенні №116 в будинку 22 по вулиці Побєди (вулиця Перемоги) в місті Курахове Марїнського району Донецької області на реєстраційному обліку в житловиму приміщенні перебувають: - з 18.05.1998 року [PERSON] - позивач по справі, - з 16.07.2013 року [PERSON] відповідач по справі. Позивачем прийнято рішення щодо оформлення державної житлової субсидії на оплату комунальних платежів, що надаються за адресою: вулиця Побєди (вулиця Перемоги), будинок 22, приміщення 116, місто Курахове, Марїнський район, Донецька область. За зверненням до управління соціального захисту за переліком документів для оформлення субсидії визначено, що необхідно буде надати відомості щодо заробітку всіх зареєстрованих членів сімї. Надати довідку про доходи [PERSON] позивач не може, у звязку з тим, що в квітні 2015 року відповідач припинив проживання у приміщенні №116 (наразі особистих речей в спірному житловому приміщенні не має), та виїхав за кордон. Відповідач на постійній основі з 2015 року мешкає в Російській Федерації та відмовляється приїхати з необхідності знятися з реєстраційного обліку. [PERSON] в судовому порядку порушила питання втрати відповідачем права користування вказаним житловим приміщенням. Перевіряючи підставність та обґрунтованість позовних вимог, суд звертає увагу, що питання про втрату членом сім'ї власника житла права користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, урегульовано ч. 2 ст. 405 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що будь-яких угод, зокрема договору найму, між сторонами не укладався та спір нежитлове приміщення відноситься до приватного житлового фонду. Так, згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. З наведенного положення закону можна виділити такі умови за наявності яких особа матиме право на користування житлом поряд з власником: користувач повинен бути членом сім'ї власника житла та проживати разом з ним. Вирішуючи питання чи має відповідач [PERSON] статус «члена сімї» власника спірного житлового приміщення [PERSON] суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. У судовому засіданні встановлено, що відповідач, в контексті ч. 2 ст. 64 ЖК України не є членом сімї позивача власника спірного домоволодіння, договір про користування спірним жилим приміщенням між сторонами не укладався, однак позивач надала згоду на проживання відповідача в належній їй квартирі. Виходячи із змісту ст. 405 ЦК України та ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника житла мають право на користування житловим приміщенням на умовах що визначається за угодою з його власником. Стаття 41 КонституціїУкраїни передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджаєтьс ясвоїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-якідії, які не суперечать закону. Права власника визначені в ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до Постанову Пленуму Верховного Суду України «Про деякіпитання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» розяснено, що на ствердження вибуття наймача або членівйого сімї на постійне проживання в інше жиле приміщення суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення5 трудового договору на невизначений строк тощо). Судом встановлено, що відповідач за адресою: вулиця Побєди (вулиця Перемоги), будинок 22, приміщення 116, місто Курахове, Марїнський район, Донецька область, що підтверджено акту депутату Курахівської міської ради Донецької області, виданого 18.01.2017 року за підписом депутата міської ради [PERSON] на підставі показів свідків. [PERSON] мешкає та, більш того, перебуває на реєстраційному обліку за іншою адресою Російська Федерація, вулиці Комуністична, будинок 53, Білокалитвинський район, Ростовська область, що підтверджено адресованою відповідачем заявою про визнання позовних вимог 21 березня 2017 року. Враховуючи вказане, судом встановлено факт відсутності [PERSON] в спірному житловому приміщенні на праві мешкання строком понад один рік з огляду на наведені вище докази. Виходячи з положень абз. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а відтак позов в цій частині не підлягає задоволенню, оскільки суд за не вправі вчиняти дії, які визначені зазначеним законом та відносяться до компетенції органів реєстрації. У судовому засіданні встановлено факт проживання відповідача в іншому жилому приміщенні, без наявності створення будь-яких перешкод для його мешкання в спірному житловому приміщенні за адресою: вулиця Побєди (вулиця Перемоги), будинок 22, приміщення 116, місто Курахове, Марїнський район, Донецька область, відтак позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщення є грунтовною та підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: partial