Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] В ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області про зняття арешту, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 11.03.2016 року позивач відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу №00551/02/0541/2016 придбала у [PERSON] автомобіль марки «OPEL OMEGA», 1998 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер [NUMBER], номер двигуна Х20SE14364050, номер кузова [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХІ 030269. Після укладення вказаного договору позивач звернулась до територіального сервісного центру 0541 РСЦ МВС у Вінницькій області для зняття з реєстрації вищевказаний транспортний засіб з метою подальшої реєстрації. Однак, у знятті з реєстрації позивачу було відмовлено у звязку з тим, що зазначений автомобіль знаходиться під арештом відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної 18.03.2016 року старшим державним виконавцем Центрального В ДВС Вінницького МУЮ [PERSON], в рамках виконавчого провадження №АСВП 48921924 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Акцент-Банк» боргу у розмірі 25\~482,34 грн. 30.08.2018 року позивач звернулась до відповідача із заявою про зняття арешту з вищезазначеного автомобіля, оскільки арешт був накладений на автомобіль після того, як його придбала позивач, проте відповідачем було відмовлено позивачу у задоволенні заяви про зняття арешту з транспортного засобу, що підтверджується листом №69120/15.26-25/38 від 05.09.2018 року. Таким чином, арешт на вищезазначений автомобіль накладений за відсутності правових підстав для цього та порушує права позивача як власника вказаного транспортного засобу, внаслідок чого позивач позбавлена змоги в повному обсязі користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила зняти арешт з рухомого майна автомобіля марки «OPEL OMEGA», 1998 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер [NUMBER], номер двигуна Х20SE14364050, номер кузова [NUMBER], накладений на підставі постанови старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області [PERSON] про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.03.2016 року у ВП №48921924, зареєстрований 18.03.2016 року за №15742624 Вінницькою філією державного підприємства «Національні інформаційні системи». В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові (а.с.2-3, 14). В судовому засіданні представник відповідача за довіреністю [PERSON] поклався на розсуд суду при вирішенні даного спору. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу №00551/02/0541/2016 від 11.03.2016 року, укладеного між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] в територіальному сервісному центрі РСЦ МВС у Вінницькій області, в присутності адміністратора Сервісного центру 0541, позивач придбала у [PERSON] автомобіль марки «OPEL OMEGA», 1998 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер [NUMBER], номер двигуна Х20SE14364050, номер кузова [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХІ 030269 (а.с.6, 7). Згідно п.8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, в тому числі укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб . А тому, після укладення вказаного договору позивач звернулась до територіального сервісного центру 0541 РСЦ МВС у Вінницькій області для перереєстрації вказаного транспортного засобу на своє імя, на що позивачу було відмовлено у звязку з тим, що зазначений автомобіль знаходиться під арештом. Так, дійсно, згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №56654246 від 18.08.2018 року, наданого Вінницькою філією державного підприємства «Національні інформаційні системи», на автомобіль марки «OPEL OMEGA», 1998 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер [NUMBER], номер двигуна Х20SE14364050, номер кузова [NUMBER], накладено арешт на підставі постанови старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області [PERSON] про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.03.2016 року у ВП №48921924, боржник [PERSON], термін дії до 18.03.2021 року, зареєстрований 18.03.2016 року за №15742624 Вінницькою філією державного підприємства «Національні інформаційні системи» (а.с.8). Згідно листа [PERSON] відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 05.09.2018 року №69120/15.26-25/38 вбачається, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №48921924 про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ «Акцент-Банк» в розмірі 25\~482,34 грн. 13.12.2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними (а.с.9). Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України). Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про зняття арешту. Відповідно до п.1.5 договору купівлі-продажу транспортного засобу №00551/02/0541/2016 від 11.03.2016 року вбачається, що право власності на транспортний засіб виникає у покупця з моменту укладення даного договору. В той час, як згідно п.3.2. вказаного договору останній є укладеним з моменту його підписання сторонами. Таким чином, позивач придбала спірний транспортний засіб 11.03.2016 року, тоді як арешт на останній був накладений державним виконавцем 18.03.2016 року, тобто після набуття у власність позивачем автомобіля, тобто за відсутності на те правових підстав. А тому, суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. Судові витрати суд вважає за можливе залишити за позивачем, як на тому наполягала остання. На підставі викладеного,

Outcome: approved