Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON], третя особа Відділ реєстрації місця проживання громадян виконкому Покровської районної у місті [PERSON] ради про визначення часток, визнання права власності, визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. 27 липня 2017 року позивачка уточнила свої позовні вимоги. У своєму уточненому позові [PERSON] просила суд ухвалити рішення яким визнати рівними частки кожного із співвласників квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], а саме: 1/4 частини цієї квартири визнати за [PERSON], 1/4 частини - за [PERSON], 1/4 частина - за [PERSON], 1/4 частини - за [PERSON]; визнати право власності на 1/4 частину двокімнатної квартири [ADDRESS], що належить [PERSON], за позивачем - [PERSON]; визнати [PERSON], таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартири [ADDRESS], шляхом зняття його з реєстраційного обліку в Відділі реєстрації місця проживання громадян виконкому Покровської районної у місті [PERSON] ради. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що вона та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі з 1996 року, який було розірвано в 2013 році рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу. У шлюбі в них народились двоє дітей: донька [PERSON] [INFO], та син [PERSON] [INFO]. В 1999 року помешкання за адресою: квартира [ADDRESS], де проживала сім`я сторін була приватизована на всіх членів сімї, тобто: на позивача, відповідача, доньку та сина. У вказаній двокімнатній квартирі по теперішній час мешкає вона разом з донькою та сином, підтримує квартиру в належному стані, робить регулярні ремонти, сплачує всі комунальні платежі. Також вона сплачує комунальні платежі за відповідача за весь час з жовтня 2013 року по теперішній час. Сума сплачених нею платежів за відповідача складає 8702 гривні. Відповідач ніколи не приймав участі по сплаті квартплати та комунальних платежів за вищевказаний час, чим ставить її в скрутне матеріальне становище - тому що вона не може оформити державну субсидію для відшкодування витрат по оплаті житлово-комунальних послуг, тому просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом. Відповідач не регулярно сплачує аліменти на дітей. На даний час має заборгованість по сплаті аліментів з червеня 2016 року у сумі по 600 гривень у місяць на доньку. Між нею, відповідачем та сином укладена домовленість про те, що відповідач дарує їх сину гараж, що знаходиться біля їх будинку № 6 по вулиці Конституційній - у рахунок заборгованості по аліментам для сина, у тому числі у рахунок сплати наступних аліментів для сина. Між нею і відповідачем не було досягнуто домовленості про розподіл на договірній основі їх спільної квартири за адресою: [ADDRESS], що дісталася їм від її матері [PERSON]. Вона вважає, що 1/4 частина даної двох-кімнатної малометражної квартири загальною площею 48,75 кв.м., у тому числі житловою площею 29,5 кв.м., розташованої на другому поверсі житлового будинку є незначною і не може бути відділена відповідачу в натурі з особистим входом, тому просить визнати за нею право власності на частку в квартирі, що належить відповідачу. Також не представляється за можливе спільне користування та володіння цією квартирою нею разом з відповідачем. Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 серпня 2017 року відкрито провадження у даній справі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась заздалегідь надавши суду клопотання про розгляд справи у її відсутність. Представник позивачки [PERSON], позовні вимоги підтримав у повному обсязі посилаючись на зазначені в позові обставини, просив позов задовольнити в повному обсязі. Додатково пояснив, що спору між сторонами немає, відповідач визнає позовні вимоги, про що неодноразово подавав суду заяву про визнання позову, однак вчиняти будь-яких дій з приводу розпорядження належним йому майном та добровільного зняття з реєстрації відмовляється. Відповідач у справі [PERSON] у судове засідання не зявився заздалегідь надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник третьої особи [PERSON] у судове засідання не зявилась заздалегідь надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій позовні вимоги не підтримала та зазначила що, гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в шлюбі (свідоцтво про укладення шлюбу від 07.06.1996 року серія І-КИ № 310166) з 1996 року. Даний шлюб розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07.10.2013 року. За час перебування в шлюбі у сторін народились двоє дітей: донька [PERSON] [INFO], та син [PERSON] [INFO], що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями свідоцтв про народження серія 1-КИ № 273604 від 09.02.2010 року та серія 1-КИ № 273605 від 09.02.2010 року відповідно. На підставі свідоцтва № ж3772 від 15.12.1999 про право власності на житло квартира № №8 у будинку №6 на вулиці Конституційна у м. Кривому Розі Дніпропетровської області належить на праві спільної сумісної власності позивачу [PERSON], відповідачу [PERSON], третім особам [PERSON] та [PERSON] Відповідно до технічного паспорта квартира № №8 у будинку №6 на вулиці Конституційна у м. Кривому Розі Дніпропетровської області розташована на другому поверсі двоповерхового будинку та складається з двох кімнат житловою площею 29,5 кв.м., загальна площа квартири становить 48,75 кв.м. Частиною 1 ст. 368 ЦК України, передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, тобто кожному із співвласників квартири в даному випадку, а саме позивачу та відповідачу та третім особам належить по 1/4 її частки. В зв`язку з наведеними обставинами позов в цій частині слід задовольнити та визначити, що частка [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру №8 у будинку №6 на вулиці Конституційна у м. Кривому Розі Дніпропетровської області становить по 1/4 частці Що стосується вимог позивача про визнання права власності слід зазначити наступне. Згідно з вимогами ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно п.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Право на захист особа здійснює на свій розсуд (ст. 20 ЦК України), при цьому спосіб захисту визначається або законом або договором (ст. 16 ЦК України). Вибір способу захисту залежить від позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з нормою ст. 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: partial