Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вони з відповідачем проживали у незареєстрованому шлюбі, від якого 24.06.2016р. в них народилася донька [PERSON]. Згодом сторони припинили спільне проживання, донька залишилася проживати з позивачем, а відповідач в свою чергу у житті дитини участі не бере, матеріально не допомагає, у звязку із чим позивач звернулася до суду із даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги частково, і просив суд стягнути з нього аліменти на утримання доньки у розмірі 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, оскільки на теперішній час він не працює, постійного доходу не має. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД №479879 (а.с.7). Довідкою №02-20/476 від 26.02.2018р. підтверджено що [PERSON], [INFO], проживає разом із матірю [PERSON] (а.с.6). Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платників аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована\~постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. №789-XII\~і набула чинності для України 27.09.1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А відповідно до ст.27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У відповідності до ч. 1-5\~ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Таким чином, дитині, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Згідно ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні відповідачем [PERSON] надано довідку Лиманської обєднаної державної податкової інспекції, згідно якої інформація про доходи [PERSON], РНОКПП [NUMBER] за період з 1 кварталу 2017 року по 4 квартал 2017 року відсутня (а.с.30). Позивач [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що відповідач працює, та має декілька джерел доходів, однак жодних підтверджуючих цьому документів не надала. Суд не приймає до уваги твердження відповідача, викладені у відзиві, про те, що позивач не дає йому бачитися із донькою, про те, що вона має винаймати кімнату в селі, а не в місті, що позивачка тільки самовихваляється тощо, оскільки викладені обставини безпосередньо не стосуються предмету розгляду даної справи, не мають жодного доказового значення та направлені на зясування особистих відносин. По цим же обставинам суд також не приймає, доводи позивача, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив про те, що відповідач постійно відвідує кафе, часто користується послугами таксі, про те, що відповідач взагалі не хотів дитину, не розрахувався за пологи тощо. Також суд не бере до уваги заяви свідків, надані позивачем як додатки до відповіді на відзив, оскільки вони є неналежними і недопустимими доказами у справі, з даних заяв неможливо ідентифікувати осіб, які їх склали, клопотань від позивача про виклик даних свідків в судове засідання для допиту не надходило, крім того, інформація, що міститься в даних заявах не має значення для вирішення спору про стягнення аліментів. З огляду на те, що відповідач [PERSON] офіційно не працює, постійного доходу не має, що документально підтверджено, враховуючи те, що позивач [PERSON] жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування визначення суми аліментів, які вона просить стягнути з відповідача, не надала, суд вважає необхідним стягнути із відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. \~Згідно ч.1 ст.191 ЦПК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд роз'яснює, що відповідно до ч.1\~ст.192 Сімейного кодексу України,\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Також, згідно п.3 ч.1\~ст.5 ЗУ «Про судовий збір»\~та\~ст.141 ЦПК України, позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, при цьому враховуючи те, що позовні вимоги позивача задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави частково судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок.

Outcome: partial