Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1306 га (кадастровий номер [NUMBER]) по [ADDRESS] та визнати право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,3896 га (кадастровий номер [NUMBER]) по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON]; визнати, що частка [PERSON], який помер [INFO] в праві спільної сумісної власності на житловий будинок [ADDRESS] становить 1/2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті [PERSON] вона звернулася із заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, але в зв'язку з тим, що у правовстановлюючому документі на житловий будинок не визначені частки співвласників та відсутня державна реєстрація права власності на земельні ділянки на ім'я померлого, позивач позбавлена можливості оформити спадщину на своє ім'я. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить задовольнити їх. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав і просить задовольнити їх. Від відповідача - [PERSON] до суду надійшла заява про визнання позову та слухання справи у її відсутності. Представник відповідача - Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. [PERSON] при житті володів земельною ділянкою для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1306 га, що розташована по [ADDRESS] таземельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства площею 0,3896 га по [ADDRESS], які йому подарував [PERSON], що підтверджується договором дарування від 16 грудня 2004 року, посвідченим приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Київської області Сокур Л.Ф. та зареєстрованим в реєстрі за № 3179. Вказані земельні ділянки на момент дарування перебували у власності дарувальника [PERSON] на підставі державних актів на право приватної власності на землю серія [NUMBER] та серія [NUMBER] від 17 листопада 2004 року (а.с.15). [PERSON] при житті набув у спільну сумісну власність з відповідачем [PERSON] житловий будинок [ADDRESS], відповідно до Договору дарування посвідченого 16 грудня 2004 року приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Київської області Сокур Л.Ф. Договір дарування зареєстрований в Переяслав-Хмельницькому бюро технічної інвентаризації (а.с.11-12). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER]. Після смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно в тому числі на вказані земельні ділянки і житловий будинок. Позивач, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, після смерті [PERSON] в порядку ст. 1268 ЦК України шляхом спільного проживання із спадкодавцем. Інші спадкоємці - мати спадкодавця [PERSON], син спадкодавця [PERSON] та дочка спадкодавця [PERSON] відмовились від належної їм частини спадкового майна, про що в шестимісячний строк від дня відкриття спадщини подали нотаріусу відповідні заяви (спадкова справа№217/2007 а.с.48). Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину судом не встановлено. Постановою від 08 липня 2016 року за №2242/01-31, державний нотаріус Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори, відмовив позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки площею 0,1306 га (кадастровий номер [NUMBER]) по [ADDRESS] та площею 0,3896 га (кадастровий номер [NUMBER]) по [ADDRESS] після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON], в зв'язку з тим, що державні акти на право власності на земельні ділянки виготовлені на підставі договору дарування від 16.12.2004 р. - у листопаді 2006 року, тобто після смерті спадкодавця (а.с.20). Повідомленням від 10 жовтня 2016 року, державний нотаріус Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори, відмовив позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS], після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON], в зв'язку з тим, що у правовстановлюючому документі на житло не визначені частки співвласників, одним із яких є спадкодавець [PERSON] За правилами ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонено законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п. п. в, г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки зокрема на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За правилами до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України, спільна сумісна власність - це власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності. В розумінні ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлене домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 364 ЦК України, договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. За життя спадкодавець [PERSON] та відповідач [PERSON] не вчиняли будь-яких домовленостей щодо зміни розміру частки у спільній сумісній власності, рішення суду з приводу цього також не має, весь час співвласники житлового будинку використовували майно в рівних частинах. В порядку ч. 2 ст. 1226 ЦК України суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до п.12 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. За таких обставин, суд дійшов висновку, що земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1306 га (кадастровий номер [NUMBER]) по [ADDRESS] та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,3896 га (кадастровий номер [NUMBER]) по [ADDRESS] за життя належали [PERSON] та підлягають спадкуванню позивачем [PERSON], як спадкоємцем першої черги за законом. Враховуючи, що укласти та нотаріально посвідчити договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна не можливо, в зв'язку зі смертю [PERSON], який є співвласником житлового будинку, суд вважає за доцільне його частку в праві спільної сумісної власності становить, яка за загальним правилом становить 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]. Враховуючи те, що позивач Законом «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при поданні позову, суд на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України стягує його з відповідача [PERSON] на користь держави в розмірі, що був визначений на день подання позову. На підставі ст. ст. 328, 364, 368, 370, 1216, 1217, 1218, 1225,1226, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст. 81 Земельного Кодексу України,

Outcome: approved