Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом вказуючи, що [INFO] померла його дружина [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області і яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДН № 085977 від 28.12.2002 року. Померлою заповіт складений не був. Також зазначив, що у встановлений законом строк для прийняття спадщини він та його діти [PERSON] і [PERSON] не зверталися до нотаріальної контори за оформленням свого права на спадщину після смерті [PERSON] . В жовтні 2019 року він звернувся до державного нотаріуса Нікольської держаної нотаріальної контори у Донецькій області Ушкало М.К. Його діти [PERSON] та [PERSON] відмовляються від своєї частки у спадщині на земельну ділянку на його користь, в зв`язку з чим він є єдиним спадкоємцем відкритої спадщини. Проте, згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України особа, яка пропустила строк для прийняття спадщини, не може написати відмову від прийняття своєї частки спадщини на користь іншої особи, а тому нотаріусом йому було рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку. На теперішній час він не може реалізувати своє право на спадкове майно. В зв`язку з чим просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,00 га, що розташована на території Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області, в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 14.11.2019 року вищезазначену позовну заяву на підставі ст. 185 ЦПК України було залишено без руху для надання документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 380,30 грн. 25.11.2019 року на виконання вимог зазначеної ухвали позивачем було подано заяву про усунення недоліків та надано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 380,30 грн. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 26.11.2019 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження на підготовче судове засідання. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам. Також відповідачу та третім особам разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами. Стороною відповідача у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подано, як і не подано третіми особами письмових пояснень. Інших клопотань учасниками справи не заявлено. Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 20.03.2020 року закрито підготовче провадження у зазначеній цивільній справі та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] під час розгляду справи позов по вищезазначеним підставам підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні. Також суду пояснив, що його дружина [PERSON] померла [INFO] . На час смерті вони перебували у шлюбі та проживали разом по [ADDRESS] , де і були зареєстровані. За даною адресою зареєстровані також їх діти [PERSON] та [PERSON] . Крім цього, у дружини є старший син від іншого шлюбу, який мешкає окремо, та який до нотконтори з заявою про прийняття спадщини не звертався. Після смерті дружини залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки. У встановлений законом строк для прийняття спадщини він та його діти до нотаріальної контори за оформленням свого права на спадщину не зверталися. Проте, він не може оформити спадкові права на земельну ділянку в нотаріальному порядку, оскільки, як йому пояснив нотаріус, особа, яка пропустила строк для прийняття спадщини, не має права на спадкове майно, а тому нотаріусом йому було рекомендовано звернутися до суду з вищевказаним позовом. Також зазначив, що нотаріус письмової відмови в оформлені спадкових прав йому не надала, оскільки він офіційно, письмово до нотаріуса не звертався, а мав лише усну бесіду. Представник відповідача Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області - селищний голова Мендрин О.Ю. у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що селищна рада не є належним відповідачем по справі оскільки вона не проводила жодних дій по факту прийняття спадщини та просив справу розглянути у відсутність представника селищної ради. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Також суду пояснила, що її мати [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки. На час смерті матері вона, її брат та батько були прописані разом за однією адресою з померлою. Вони як спадкоємці, протягом шести місяців до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не зверталися. Також нею, нотаріусу, заяви про відмову від своєї частки у спадщини подано не було. Вона з братом не претендують на земельну ділянку, що належала їх матері та вважає, що можливо визнати право власності на вказану землю за її батьком. Треті особи [PERSON] та державний нотаріус Нікольської державної нотаріальної контори у Донецькій області Ушкало М.К. у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Проте, державний нотаріус Нікольської державної нотаріальної контори у Донецькій області Ушкало М.К. надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу у відсутність нез`явившегося представника відповідача та третіх осіб [PERSON] і Державного нотаріуса Нікольської державної нотаріальної контори у Донецькій області Ушкало М.К. Вислухавши пояснення позивача та третьої особи [PERSON] , розглянувши письмові заяви представника відповідача та третьої особи державного нотаріуса Нікольської держнотконтори у Донецькій області Ушкало М.К., дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 05.03.1971 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 05.03.1971 року, та після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », про що проведено відповідний запис № 10. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 06.06.1975 року [PERSON] народився [INFO] та його батьками зазначені: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] , про що зроблено відповідний запис № 71. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 04.05.1978 року [PERSON] народилася [INFO] та її батьками зазначені: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] , про що зроблено відповідний запис № 70. Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДН № 085977 від 28.12.2002 року [PERSON] на підставі розпорядження голови Володарської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 25.10.2002 року № 361 є власницею земельної ділянки площею 1,00 га, розташованої на території Нікольської (Володарської) селищної ради, для особистого селянського господарства, що також підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1405841042019 від 28.08.2019 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 22.02.2016 року [PERSON] померла [INFO] у віці 64 років в смт. Нікольське (Володарське) Нікольського (Володарського) району Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 29. Згідно довідки виконкому Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області № 5098 від 04.11.2019 року на момент смерті гр. [PERSON] (померла а/з № 29 від 22.02.2016 року) згідно будинкової книги була зареєстрована на адресою: [ADDRESS] , і мала наступний склад сім`ї: чоловік [PERSON] , 1950 року народження, донька [PERSON] , 1978 року народження, син [PERSON] , 1975 року народження, онук [PERSON] , 2006 року народження. Таким чином судом встановлено, що на час смерті [PERSON] , її чоловік [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з померлою дружиною та дітьми. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а статтею 16 цього Кодексу визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно правового змісту ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст. 1222 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтями 1261-1266 ЦК України передбачено п`ять черг спадкування за законом та спадкування за правом представлення. Частиною першою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно положень ст. 1268 ЦК України спадкоємиць за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємиць, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до положень ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України встановлено строк у шість місяців для прийняття спадщини, який починається з часу її відкриття. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ст.1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. (ст.1297 ЦК України в редакції станом на 2016 рік, т.б. на час прийняття позивачем спадщини). Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1298 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Як встановлено судом, і це підтверджується наданими стороною позивача дослідженими доказами, [INFO] відкрилася спадщина після смерті [PERSON] . Місцем відкриття спадщини є: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] , є чоловіком [PERSON] , треті особи: [PERSON] та [PERSON] є дітьми останньої, а тому в силу ст. 1261 ЦК України вони є спадкоємцями першої черги спадкування за законом. Інші спадкоємці судом не встановлені. Доказів щодо складання заповіту спадкодавцем суду не надано. Також судом встановлено, що позивач та треті особи в силу ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину після смерті [PERSON] ,, оскільки на час смерті останньої постійно проживали (були зареєстровані) разом з нею за однією адресою, а доказів того, що вони протягом шести місяців у встановленому законом порядку заявили про відмову від спадщини, суду не представлені. До складу спадщини, після смерті [PERSON] , у відповідності до ст. 1218 ЦК України, увійшли права, що належали їй на момент смерті, зокрема право власності надане вищезазначеним Розпорядженням голови Володарської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 25.10.2002 року № 36 на земельну ділянку площею 1,00 га, розташовану на території Нікольської селищної ради, для особистого селянського господарства. Позивач, як на підставу задоволення заявлених позовних вимог посилається на неможливість реалізації права на спадкування на спірну земельну ділянку через орган нотаріату через пропущення ним строку для прийняття спадщини, проте враховуючи, що позивач на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі своєю дружиною за однією адресою, і у встановлений статтею 1270 ЦК України (шестимісячний строк) не заявив про відмову від прийняття спадщини, а тому в розумінні положень ст. 1268 ЦК України, він вважається таким, що прийняв спадщину. Між тим, позивачем не надано жодних доказів, що він в порядку ст.ст. 1296-1298 ЦК України звертався до нотаріуса або до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку і йому в цьому було відмовлено, зокрема не було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, тощо. Таким чином, беручи до уваги, що стороною позивача не доведено, що його право на спадкування будь яким чином порушено відповідачем і він, як особа яка прийняла спадщину позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкування через нотаріуса або через уповноважену на це посадову особу відповідного органу місцевого самоврядування і отримати у встановленому ст.ст. 1296 - 1298 ЦК України порядку відповідне свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 1,00 га, розташовану на території Нікольської селищної ради, для особистого селянського господарства, суд доходить висновку, що права позивача не порушені та судовому захисту не підлягають, а тому в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Інші доводи учасників справи не спростовують висновків суду. Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачу в задоволенні його позовних вимог відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що сплачені ним при зверненні до суду судові витрати у виді суми судового збору в розмірі 768,40 грн. відшкодуванню на його користь з боку відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed