Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про скасування рішення постачальника електричної енергії до відповідача - відокремленого підрозділу «Енергозбут» ДТГО «Львівська залізниця» з посиланням на те, що 04 лютого 2015 року працівниками ВП «Енергозбут» ДТГО «Львівська залізниця» було складено акт про порушення №04-2015/400012 згідно якого було зафіксовано порушення ПКЕЕн в частині зупинки механізму електропостачальника шляхом встановлення в зоні лічильного механізму підоймового механізму, а саме магніту. На підставі вказаного акту на засідання комісії про розгляду актів про порушення 04.03.2015 року було прийнято рішення провести нарахування за період шести місяців з 04.08.2014 року по 04.02.2015 року, згідно з пунктом № 3.1 (5) та за формулою №2.7, 2.8 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил п. 53 ПКЕЕн, а саме зупинка механізму електролічильника шляхом встановлення підйомного механізму та ухвалили до сплати 65587,07 грн. З вказаним рішенням позивач не погоджується, вважає неправомірним та таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав, а саме згідно договору про користування електричною енергією № 998 споживачем являється [PERSON] а електропостачальником «Львівська державна залізниця» в особі «Енергозбут Львівської залізниці. В позові вказує, що відповідно до ст. 1 ЗУ «Про електроенергетику» споживачі енергії - суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Позивач також зазначає, що акт про порушення № 04-2015/400012 був складений без присутності позивача, оскільки вона на той час перебувала за межами країни, чим порушені п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 та 4.1. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією. У зв'язку з тим, що позивач з жовтня місяця 2014 року перебуває за межами країни, вважає що її вини у вчиненому порушенні немає оскільки вона по даний час перебуває за межами України в Республіці Італії. Посилання відповідача не те, що акт підписав представник позивача [PERSON] вважає безпідставним, оскільки вона не наділяла останнього такими повноваженнями. Позивач вказує, що винна поведінка порушника має місце тоді, якщо він усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачав його негативні наслідки, бажав їх настання, або коли порушник, передбачаючи настання негативних наслідків, розраховував на їх відвернення, чи не передбачав настання таких наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити. Отже в своєму рішенні відповідач не довів, що саме позивачем було здійснено дане порушення. Крім того, в п. 5 акту наводиться перелік струмоприймачів, приєднаних споживачем до електромережі та їх режим роботи: електробойлери в кількості двох штук загальною Р 24 кВт, чайник електричний Р - 1,2 кВт, мікрохвильова піч електрична Р - 0,8, два електричних холодильника по Р - 0,4 кВт, пральна машина Р - 1,8 кВт, освітлення в кількості 6 штук по 60 Вт., а час роботи вказаний протягом доби, тобто - 24 години. Позивач не погоджується із даним пунктом, оскільки актом обстеження матеріально-побутових умов від 22.05.2015 року № 52 було встановлено які електричні побутові предмети в дійсності є в господарстві [PERSON] а саме: телевізор, холодильник, пральна машина, двухконтурний газовий котел та освітлення 6 ламп. Отже, працівники ВП «Енергозбут» ДТГО «Львівська залізниця» надумано в акті вказали електричні побутові предмети які не є в наявності у [PERSON], які безпосередньо впливають на суму виплат. Позивач також вказує, що в п. 9 акту зазначено, що 12 лютого 2015 року у м. Львів по вул. Шевченка, 105 буде проводитись засідання комісії. Позивач знала, що засіданні буде 12.02.2015 року однак засідання не відбулося, натомість відповідач стверджує, що в подальшому належним чином повідомив позивача про день, час та місце засідання відповідної комісії, однак не наводить підтверджуючи докази про те що вона належним чином повідомлена, відсутнє поштове повідомлення яке б підтверджувало що засідання відбудеться 04 березня 2015 року, як вбачається з протоколу №6. Дії відповідача прямо порушують п. 53 абзацу 4, 5 «Правил користування електричною енергією для населення» в яких зазначено, що споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. В своєму рішенні комісія посилається на застосуванні п. 3.1 п.п. 5 та формулою п. 2.7 та 2.8 Методики про визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, однак п.п. 5 п. 3.1 Методики не містить такого виду порушення який нібито здійснила позивачка. А формули зазначені в п. 2.7 та 2.8 Методики застосовуються до інших випадків порушення. Крім того, з невідомих причин комісія провела нарахування за останні 6 місяців до дня виявлення порушення, тобто з 04.08.2014 року по 04.02.2015 року, однак останній знятий показник лічильника представником відповідача був проведений в січні місяці 2015 року, а тому вважає дії відповідача неправомірними. Отже у звязку з неправильним застосуванням пунктів Методики та даних для обчислення коштів які підлягають списанню, було не правильно проведено нарахування в сумі 65587,07 грн., так як нарахування яке б підлягало стягненню повинно було бути значно меншим, нарахування мало би бути здійснено з дня останньої перевірки, тобто з січня 2015 року по день виявлення порушення. На підставі викладеного просить скасувати рішення постачальника електричної енергії ВП «Енергозбут» ДТГО «Львівська залізниця» зафіксованої в протоколі № 6 засідання комісії по розгляду актів про порушення від 04.03.2015 року якою нараховано стягнення на [PERSON] в сумі 65587,07 грн. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення вимог позову, просила відмовити в їх задоволенні за безпідставністю. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 лютого 2015 року працівниками ВП «Енергозбут» ДТГО «Львівська залізниця» було складено акт про порушення №04-2015/400012, згідно якого було зафіксовано порушення ПКЕЕн в частині зупинки механізму електропостачальника шляхом встановлення в зоні лічильного механізму підоймового механізму, а саме магніту. Судом також встановлено, що на підставі вказаного акту на засідання комісії про розгляду актів про порушення 04 березня 2015 року було прийнято рішення провести нарахування за період 6 місяців з 04.08.2014 року по 04.02.2015 року, згідно з пунктом № 3.1 (5) та за формулою №2.7, 2.8 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил п. 53 ПКЕЕн, а саме зупинка механізму електролічильника шляхом встановлення підйомного механізму та ухвалили до сплати 65587 гривень 07 копійок. Суд вважає, що рішення постачальника електричної енергії яким нараховано стягнення з позивача коштів за порушення правил користування електричною енергією підлягає скасуванню, у звязку з порушенням процедури та порядку розгляду комісією складеного акту у відношенні позивача. Так, відповідно до п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженого постановою КМУ від 26 липня 1999 року за № 1357 встановлено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Даними правилами також визначено, що акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії. Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні не було встановлено доказів належного та завчасного повідомлення позивача про час та дату проведення комісією розгляду акту про порушення правил користування електричною енергією, за результатом розгляду якого було прийняте оспорюване рішення від 04.03.2015, що позбавило споживача можливості подати свої пояснення та заперечення щодо виявлених порушень, суд вважає, що вимоги позову підлягають до задоволення. Разом з тим суд вважає необґрунтованими посилання позивача на те, що 04 лютого 2015 року під час складання акту №04-2015/400012 працівниками ВП «Енергозбут» ДТГО «Львівська залізниця» було порушено порядок його складання, а саме те, що він був складений без присутності безпосередньо позивача, як споживача з яким укладено договір на електропостачання, оскільки як встановлено з матеріалів справи вказаний акт було складено в присутності [PERSON], який згідно довідки Припрутської сільської ради № 632 від 22.05.2015 року також зареєстрований в господарстві позивача за адресою с. Припруття Новоселицького району Чернівецької області по вул. Штефан чел Маре, 11 та користується електричною енергією, тобто також є споживачем послуг по енергопостачанню, відповідно проставив всій підпис в акті та вказав про відсутність з його боку зауважень щодо його оформлення. Також суд вважає необґрунтованими посилання позивача на те, що нарахування вартості необлікованої електроенергії неправомірно здійснено за останніх шість місяців до часу виявлення порушення, оскільки позивачем не надано жодних доказів в підтвердження тих обставин, що зняття показників лічильника були проведені в січні 2015 року, а відповідно до п. 3.3 Методики про визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією встановлено, що розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; за кількістю днів, з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня усунення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення. Відповідно до вимог ст. 1 ЗУ «Про електроенергетику» п. 53 «Правил користування електричною енергією для населення», п. 1.1, 2.1, 3.1, 3.2, 3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією,

Outcome: approved