Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В позовній заяві посилалась на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , який на випадок своєї смерті все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, як на території України, так і за кордоном, і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право, заповів своїй доньці [PERSON] . [PERSON] спадщину за заповітом прийняла, подавши в шестимісячний строк з дня смерті батька заяву про прийняття спадщини приватному нотаріусу Полтавського міського нотаріального округу Руденко Н.Ю. 20.01.2020 нотаріусом була заведена спадкова справа №1/2020 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] 02 липня 2020 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Руденко Н.Ю. з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після померлого батька [PERSON] за його заповітом на належні йому частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] , та на квартиру [ADDRESS] , у тому числі частки, які були набуті ним у шлюбі в спільну сумісну власність померлого та його дружини [PERSON] , померлої [INFO] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про прав на спадщину) від 02 липня 2020 року нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкодавець [PERSON] з дня відкриття спадкової справи після померлої [INFO] дружини [PERSON] до дати його смерті [INFO] не отримав Свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя на зазначені квартири і встановити розмір його частки у праві власності на зазначене майно, а отже склад спадкового майна не вбачається можливим. Тому позивач просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування після батька [PERSON] , який помер [INFO] , за заповітом, посвідченим 18 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Руденко Н.Ю. за реєстровим №1752, на нерухоме майно, а саме: на 13/18 частин квартири [ADDRESS] , яка має загальну площу 43,2 кв.м., житлову площу 30,0 кв.м., та на 13/18 частин квартири [ADDRESS] , яка має загальну площу 23,8 кв.м., житлову площу 9,9 кв.м. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 29 липня 2020 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів, витребувано у приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Руденко Наталії Юріївни докази, а саме належно засвідчені копії матеріалів: спадкової справи №17/2018, заведеної 19 липня 2018 року до майна [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкової справи № 1/2020, заведеної 20 січня 2020 року до майна [PERSON] , який помер [INFO] , а також інформацію зі Спадкового реєстру про те, чи не був [PERSON] до дня його смерті скасований або змінений заповіт, складений ним на користь дочки, [PERSON] , посвідчений нотаріусом 18 жовтня 2018 року, зареєстрований в реєстрі за №1752. Витребувано у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Бороздіної Олени Геннадіївни докази, а саме: належно засвідчені копії матеріалів спадкової справи №48/2018, заведеної 08 жовтня 2018 року до майна [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.68). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які належним чином повідомлені про розгляд справи судом, відзиву на позов не надали. Треті особи письмових пояснень по суті спору не надали. Інші клопотання та заяви від учасників справи до суду не надходили. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі (а.с.159). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, з клопотаннями, заявами до суду не звертались. Треті особи приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Руденко Наталія Юріївна, приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Бороздіна Олена Геннадіївна, які також належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 06 серпня 2019 року Київським районним у м.Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с.20). Після його смерті відкрилася спадщина. Як вбачається з даних спадкової справи №1/2020, заведеної приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Руденко Н.Ю. 20 січня 2020 року до майна померлого [INFO] [PERSON] , [PERSON] звернулася 20 січня 2020 року до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після батька, [PERSON] (а.с.118). [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 23 лютого 1982 року, виданим Миколаївським міським відділом ЗАГС (а.с.16), та даними Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 20 січня 2020 року №00025276574, яким підтверджується зміна прізвища [PERSON] у зв`язку з одруженням на « [PERSON] » (а.с.116-117). [PERSON] залишив заповіт, посвідчений 18 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Руденко Н.Ю., яким все його майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, як на території України, так і за кордоном, і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповідав повністю своїй дочці [PERSON] (а.с.24). На час смерті заповідача заповіт є чинним, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 20 січня 2020 року №59069811 (а.с.113-114). Але постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину) від 02 липня 2020 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Руденко Н.Ю. позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] , та на частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] , після померлого [PERSON] (а.с.132). Як підставу для прийняття саме такого рішення нотаріусом вказано, що оскільки спадкодавець [PERSON] з дня відкриття спадкової справи після померлої дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , до дати його смерті [INFO] не отримав Свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя на зазначені квартири, встановити розмір його частки у праві власності на зазначене майно, а отже відповідно склад спадкового майна не вбачається можливим. Таким чином позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину позасудовим порядком. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Наведеними вище доказами підтверджується, що позивач [PERSON] спадщину за заповітом прийняла, звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Проте, у зв`язку з невизначеним обсягом спадкового майна у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено. Вирішуючи питання про обсяг майна, на яке відкрилася спадщина після смерті [PERSON] , суд встановив наступне. Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 07 березня 2008 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Кас`яненко Людмилою Володимирівною, квартира за адресою: [ADDRESS] на праві власності належала [PERSON] (а.с.31). Вказаний договір купівлі-продажу укладений за згодою [PERSON] , підпис якого на заяві засвідчено приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Кас`яненко Л.В. 07 березня 2008 року. Право власності на вказану квартиру за [PERSON] зареєстровано 21 березня 2008 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18198442 від 21 березня 2008 року, виданим Колективним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» (а.с.33). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 27 серпня 2012 року Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради, власником квартири за адресою: [ADDRESS] була [PERSON] (а.с.46). Вказане свідоцтво видане на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради замість договору купівлі-продажу від 08 травня 2008 року №1187. Право власності на вказану квартиру за [PERSON] зареєстровано 06 вересня 2012 року, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №35404646 від 06 вересня 2012 року, виданим Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації (а.с.47). Та обставина, що [PERSON] та [PERSON] на день придбання квартири за адресою: [ADDRESS] та квартири за адресою: [ADDRESS] перебували в зареєстрованому шлюбі, підтверджується даними свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 18 серпня 1967 року Палацом урочистих подій м. Миколаєва (а.с.21). Згідно зазначеного свідоцтва шлюб зареєстрований 19 серпня 1967 року, актовий запис №673. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. Доказів, які б спростовували належність зазначеного майна [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, до матеріалів справи жодною стороною додані не були. Тому при розгляді справи суд виходить з того, що вказане майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. На підставі викладеного судом встановлено, що частки співвласників (подружжя [PERSON] та [PERSON] ) у праві власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] складали по 1/2 частині кожного. Частки співвласників (подружжя [PERSON] та [PERSON] ) у праві власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] також складали по 1/2 частині кожного. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 02 травня 2018 року Київським районним у м.Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с.80). Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на належне їй нерухоме майно:1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] . При цьому належну їй частину квартири за адресою: [ADDRESS] [PERSON] заповідала своєму синові [PERSON] . Її заповіт посвідчено 09 серпня 2012 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Кутовим Р.Д., зареєстровано в реєстрі за номером 522 (а.с.181). На день смерті [PERSON] зазначений заповіт є чинним, що підтверджується даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 19 липня 2018 року №52670869 (а.с. 84-85). Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Таким чином спадкування 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] , відбувалось за заповітом. Спадкування решти спадкового майна, не охопленого заповітом, в тому числі 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS] відбувалося за законом. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли, звернувшись до нотаріуса з відповідними заявами, дочка спадкодавця - [PERSON] (а.с.77), чоловік спадкодавця - [PERSON] (а.с.85) та син спадкодавця - [PERSON] (а.с.88). 02 липня 2020 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Руденко Н.Ю. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO], яка померла [INFO] , є її: чоловік, [PERSON] , [INFO] , - на 1 /3 частку, син, [PERSON] , [INFO] , - на 1/3 частку, донька, [PERSON] , [INFO] , - на 1/3 частку. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS] , яка має 43,2 кв.м. загальної площі, з яких 30,0 кв.м. житлової площі (а.с.106). Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частку квартири видано гр. [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину на 1 /3 частку квартири ще не видано (а.с.106). Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином частки співвласників квартири за адресою: [ADDRESS] склали: [PERSON] - 1/2 (частка другого з подружжя) + 1/6 (успадкована після смерті [PERSON] ) = 2/3 частини, [PERSON] - 1/6 частина, [PERSON] - 1/6 частина. Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Як вже встановлено судом, спадкування 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] , відбувалось за заповітом. [PERSON] спадщину за заповітом прийняв. В той же час непрацездатний вдівець спадкодавця [PERSON] , [INFO] , якому на день смерті його дружини виповнилося 70 років, мав право на обов`язкову частку у спадщині, а саме на половину частки, яка б належала йому в разі спадкування за законом. Розмір обов`язкової частки [PERSON] у спадщині становив: 1/2 (належна спадкодавцю частка, що спадкується) / 3 (три спадкоємці за законом) / 2 (половина частки згідно ч.1 ст.1241 ЦК України) = 1/12. Відповідно, розмір частки у спадщині, яку після смерті [PERSON] прийняв [PERSON] складає: 1/2 - 1/12 = 5/12. Загальний розмір частки [PERSON] у праві спільної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] склав: 1/2 (належна йому як другому з подружжя) +1/12 (обов`язкова частка) = 7/12. [INFO] [PERSON] помер. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 05 жовтня 2018 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (а.с.19). Заповіту [PERSON] не залишив, що підтверджується даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 08 жовтня 2018 року №53592148 (а.с.177). Тому спадкування відбувається за законом. Спадщину після [PERSON] прийняли, звернувшись до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Бороздіної О.Г. батько спадкодавця - [PERSON] (а.с.176) та дружина спадкодавця - [PERSON] (а.с.180). Родинні стосунки [PERSON] та [PERSON] підтверджуються даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26 вересня 1970 року Палацом урочистих подій м. Миколаєва, згідно якого батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.22). Родинні стосунки [PERSON] та [PERSON] підтверджуються даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14 вересня 1989 року Корабельним райвідділом ЗАГС м. Миколаєва, згідно якого батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.23). Крім того, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 27 серпня 1988 року Корабельним райвіділом ЗАГС м. Миколаєва, 27 серпня 1988 року зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] (а.с.181). Як вбачається з довідки №26, виданої 26 квітня 2019 року Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Херсонське шосе 32», померлий [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 22 лютого 2008 року. На день смерті [INFO] з ним проживали зареєстровані такі особи: [PERSON] , дружина, та [PERSON] , син (а.с.184). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки [PERSON] не відмовився від спадщини, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України він є таким, що прийняв спадщину після батька. До складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , крім іншого майна, належить майно, право на яке є предметом судового розгляду в даній справі, а саме: 1/6 частина квартири за адресою: [ADDRESS] , 5/12 частин квартири за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи, що спадщину прийняли троє спадкоємців, їх частки у праві власності на вказані квартири склали: на квартиру за адресою: [ADDRESS] (1/6 частина / 3) 1/18 кожного, на квартиру за адресою: [ADDRESS] (5/12 частин / 3) 5/36 кожного. Враховуючи, що [PERSON] вже мав частку у праві власності на вказані квартири, з врахуванням успадкованої після сина частки, його частки склали: на квартиру за адресою: [ADDRESS] : 2/3 частини + 1/18 частина = 13/18, на квартиру за адресою: [ADDRESS] : 7/12 частин + 5/36 частин = 26/36 = 13/18. Таким чином судом встановлено склад спадкового майна, спадщина на яке відкрилася після смерті [PERSON] , а саме 13/18 частин квартири за адресою: [ADDRESS] та 13/18 частин квартири за адресою: [ADDRESS] . Оскільки, як вже встановив суд, спадщину після [PERSON] за заповітом прийняла [PERSON] , позасудовим порядком позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки у видачі зазначеного свідоцтва нотаріусом їй відмовлено, суд приходить до висновку, що за позивачем необхідно визнати право власності на спадкове майно 13/18 частин квартири за адресою: [ADDRESS] та 13/18 частин квартири за адресою: [ADDRESS] . Таким чином позов [PERSON] підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved