Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду 09.07.2015 року з вище вказаною позовною заявою до [PERSON], треті особи: [PERSON], Головне управління Державної Міграційної служби у Дніпропетровській області Криворізького районного сектору в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яку уточнила та в її обґрунтування якої зазначила, що їй та третій особі по справі [PERSON] на праві спільної власності належить квартира № 16 в будинку № 3 по пров. в с. Вільному Криворізького району Дніпропетровської області. За даною адресою зареєстровані: вона, її син [PERSON] третя особа по справі та відповідач [PERSON] колишня невістка. Відповідач виїхала з квартири більше року тому та з цього часу не мешкає за місцем реєстрації, участі в утриманні житла, в сплаті комунальних послуг не бере, в добровільному порядку не бажає знятися з обліку за місцем реєстрації, у звязку з чим вона позбавлена можливості реалізувати своє право на користування та розпорядження своїм нерухомим майном. Тому, просить суд усунути їй перешкоди у користуванні власністю, визнавши [PERSON], такою, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою № 16 у будинку № 3 по пров. Садовий в с. Вільне Криворізького району Дніпропетровської області. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала суду письмову заяву, в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити (а.с. 60). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася надала заяву про розгляд справи за її відсутності позов визнала та не заперечувала проти його задоволення (а.с. 6). Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився надав заяву про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги просив задовольнити (а.с. 61). Представник третьої особи Головне управління Державної Міграційної служби у Дніпропетровській області в судове засідання також не з'явився, в матеріалах справи є їх письмова заява про розгляд справи за їх відсутності, при задоволенні позовних вимог покладаються на розсуд суду (а.с. 51). В звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивачу по справі [PERSON] та третій особі по справі - [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.04.1996 року на праві спільної власності належить квартира [ADDRESS], (а.с. 38). З довідки Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 227 від 30.06.2015 року (а.с. 28) вбачається, що за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Вільне, пров. Садовий, 3/16, зареєстрована [PERSON] відповідач по справі. Однак, як вбачається з акту мешканців с. Вільне Криворізького району Дніпропетровської області, завіреного головою Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області [PERSON] (а.с. 30) відповідач [PERSON] за зазначеною адресою не проживає більше року. Як вказувала в позові позивач та підтвердила відповідач будучи присутньою в судовому засіданні 17.11.2015 року, яка також повідомила, що вона змінила прізвище на «Зародюк», відповідач, яка залишається зареєстрованою у квартирі позивача та третьої особи, не проживає в ній з жовтня 2014 року, за місцем своєї реєстрації не зявляється. Будь-яких домовленостей з відповідачем щодо збереження за нею житлової площі на час її не проживання в її квартирі не існує, позивач вимушена сама сплачувати комунальні платежі за неї, що негативно впливає на матеріальний стан позивача, та не дозволяє їй розпоряджатися нерухомим майном на власний розсуд, що значно обмежує її законні права користування та розпорядження власністю. У відповідності зі ст. 321 ч.1 ЦК України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином дії відповідача по відношенню до позивача, що проявляються в перешкоджанні їй користуватися, шляхом нездійснення відміни своєї реєстрації, належним їй на праві власності майном, у вигляді квартири [ADDRESS], є неправомірними та такими що порушують її законні права та інтереси, передбачені ст. 41 Конституції України. Крім цього, у відповідності зі ст. ст. 150, 155 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності житловий будинок, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, та не можуть бути позбавлені права користування житловим будинком. Оскільки відповідач своїми діями порушила законні права та інтереси позивача, то у відповідності зі ст. 391 ЦПК України, позивач як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користуватися та розпоряджатися своїм майном. На підставі ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] не проживає без поважних причин в квартирі [ADDRESS], яка належить на праві спільної власності позивачу та третій особі, понад 1 року, не сплачує комунальні і інші платежі, тому вважається такою, що втратила право проживання в вищезазначеній квартирі.

Outcome: approved