Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася в суд з даним позовом до відповідача та третьої особи про визнання договору дарування недійсним, покликаючись на те, що вона отримала у спадщину однокімнатну квартиру [ADDRESS], після смерті прабаби [PERSON], що оформлено свідоцтвом про право на спадщину від 05.05.2000 року в Сокальській державній нотаріальній конторі. 16.03.2001 р. вона вчинила договір дарування вказаної квартири на [PERSON] Даний договір вчинений позивачкою помилково, під тиском та за збігом обставин, які мали для неї істотне значення. Незважаючи на те, що було оформлено договір дарування, квартира перебувала у користуванні позивачки до травня 2013 року. Зазначає, що даний договір дарування нею було укладено за наступних обставин. Батько позивачки - [PERSON] позичив у [PERSON] гроші в сумі 2000 доларів США, що в еквіваленті до гривні становило 10 420 грн. На момент отримання коштів [PERSON] отримав від [PERSON] письмову розписку, в якій йшлося про те, що гарантією позики є квартира позивачки. На той момент відповідачка не була членом сім»ї [PERSON] та їй не могли бути відомі умови позики. 16.03.2001 р. було укладено договір дарування на квартиру [ADDRESS], яка належала на праві власності позивачці, в якості гарантії подальшого повернення боргу, оскільки такі вимоги ставилися відповідачкою, як дружиною [PERSON] та її свекрухою - мамою [PERSON] Одночасно зазначені особи запевнили її, що квартиру буде повернуто в обов»язковому порядку. Відповідачка увесь цей час утримувала документи на квартиру та сама здійснювала усі необхідні заходи для вчинення правочину без участі позивачки та згоди на це. Позивачці відомо, що борг у 2000 доларів США повернуто. Отже, оскаржуваний нею правочин вчинений на користь сторонньої особи - відповідачки, вчинений помилково, під впливом обману, адже заздалегідь відповідачка умисно мала на меті не повертати квартиру. [PERSON] під час вчинення правочину розуміла, що є для позивачки сторонньою особою, але запевняла, що всі домовленості між її чоловіком та батьком позивачки мають силу і зазначала, що квартира буде повернута, як тільки батько поверне кошти. Вказує, що якщо б їй зазделегідь було відомо, що відповідачка не збирається повертати квартиру, вона б ніколи не уклала договір дарування на ім»я сторонньої для неї особи. Також позивач зазначає, що за договором дарування дарувальник передає або зобов»язується передати в майбутньому обдарованому безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір дарування як договір купівлі-продажу, спрямований на припинення права власності у дарувальника й виникнення права власності в обдарованої особи з тією лише різницею, що договір дарування завжди є безоплатним, а тому дарувальник не має права вимагати від обдарованої особи зустрічних дій. Чинне законодавство чітко обумовлює, що договір, який встановлює обов»язок обдарованого вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або не майнового характеру, не є договором дарування. В даному випадку дарування як такого не відбулося. Відповідно до ЦК України підставами для припинення договору дарування є : відмова однієї зі сторін від договору; розірвання договору дарування; визнання договору недійсним. Обдарований може розірвати договір

Outcome: dismissed