Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів, уточнивши свої позовні вимоги 17.10.2018 року остаточно просить суд: стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму\~ для дитини відповідного віку щомісячно,з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має одну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Вказує, що дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її повному утримані. Стверджує, що батько дитини працює у р. Белорусь та отримує стабільну заробітну плату у цій державі, щонайменше 305 рублів, що дорівнює 4039,69 грн. Посилаючись на можливість відповідача сплачувати їй аліменти на утримання сина у розмірі мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просила її позовні вимоги задовольнити. 03.11.2015 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області / суддя Мишко В.В./ було винесено заочне рішення по вказаній цивільній справі, відповідно до якого вирішено стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку/доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з дня подання позову до повноліття дитини. /л.с. 19-23/ Не погодившись з винесеним рішенням відповідач надав до суду заяву про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 03.11.2015 року, та ухвалою від 18.09.2018 року /суддя Боярський О.О./ заяву [PERSON] було задоволено; заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.11.2015 року скасовано і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. /л.с. 53-54/ 13 листопада 2018 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду /суддя Боярський О.О./ провадження по справі було зупинено. /л.с. 80-81/ Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 20 вересня 2019 року, вказана справа була перерозподілена судді Прийомової О.Ю. 25 вересня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду справа прийнята до провадження судді Прийомової О.Ю. 20 січня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду провадження по справі було поновлено та призначений судовий розгляд справи по сутті. 07 квітня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду відмовлено в задоволені клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі. Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, з проханням уточнені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, на заочний розгляд справи згодний. Відповідач в судове засідання не з`явився, від його представника неодноразово надходили заяви про перенесення розгляду справи, в останні судові засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, про що свідчать його заяви, суд ухвалою від 09 жовтня 2020 року перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданих заяв, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що дійсно з 31.12.2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду по справі № 495/9092/14-ц від 17.12.2014 року. /л.с.5/. Від шлюбу позивач та відповідач мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . /л.с.6/. Згідно довідки про склад сім`ї № 771 від 17.10.2019 року ,виданої КП «ЖЕО №1», [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . До складу її сім`ї/зареєстрованих осіб/входять: син [PERSON] , [INFO] . Син при матері. /л.с.7/ Позивач у своєму уточненому позові вказувала, що відповідач працює в р. Белорусь, а отже має стабільну заробітну плату. До матеріалів справи додала інформацію Міністерства праці та соціального захисту р. Белорусь про розмір мінімальної заробітної плати в 2018 році, згідно якої за офіційними даними вона складала 305 білоруських рублів. З цих підстав вважала відповідача спроможнім сплачувати їй аліменти на утримання сина на рівні прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України,\~ при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», встановлено з\~ 01.07.2020 року прожитковий мінімум дітей віком до 6 років складає 1859 грн , від 6 років 2318 грн. Враховуючи усе вищевикладене, виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що\~ ст. 180 СК України\~ покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, прийнявши до уваги вікову категорію дитини [PERSON] , [INFO] , її потреби, однак з урахуванням відсутності даних достатнього доходу відповідача, адже позивачем не надано суду жодного належного, достатнього та об`єктивного доказу дійсності працевлаштування відповідача в р. Білорусь, оскільки згідно його трудової книжки він був звільнений за згодою сторін/ на підставі п.1 ст.35 Трудового кодексу р.Білорусь/ ще у 29.01.2016 року, інших даних судом не вбачається,\~ суд приходить до висновку про доцільність в даному випадку стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на рівні\~ розміру мінімально\~ гарантованого, а саме 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 30.09.2015 року і до повноліття дитини [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] включно, а отже позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України , судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів згідно вимог чинного законодавства, то їх стягнення підлягає з відповідача на користь держави у розмірі 840, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial