Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO]. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.12.2012 р. з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходів. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною інвалідом, а також вона має доньку інваліда з дитинства. Їх дитина є інвалідом тому потребує додаткового догляду та коштів. На даний час відповідач додаткових коштів на утримання дитини не надає. Тому просить суд стягувати з [PERSON] на її користь на утримання дитини грошові кошти у розмірі 1/3 частини, але не менш ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку протягом всього часу проживання з дитиною інвалідом [PERSON], [INFO], та опікування ним, починаючи з моменту подачі позову. В судове засідання позивач [PERSON], не зявилась надала заву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилалась на обставини зазначені в позові. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, хоча був повідомлений належним чином, причини не явки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження батьками дитини - [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.12.2012 р. з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходів. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO], є інвалідом, що підтверджується медичним висновком № 379 від 30.09.2016 року про дитину інваліда віком до 18 років, з діагнозом атипічний аутизм, загальний недорозвиток мови ІІ рівня. Дизартрія середнього ступеню, також згідно до квитанцій про сплату медичних препаратів та обстежень, дитина [PERSON] потребує додаткових витрат на лікування. Відповідно до ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Згідно до ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що на даний час дитина інвалід [PERSON] знаходиться на утриманні позивача [PERSON] та проживає разом з нею, що підтверджується актом про проживання, відповідач офіційно працює ПАО «ДМКД», тому має доходи, але вже сплачує аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частки доходу, таким чином позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та стягнення з відповідача [PERSON] 1/4 частки заробітку (доходу) на користь [PERSON]. Оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, тому суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial