Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Укрсиббанк» про стягнення безпідставно отриманих коштів в розмірі 15 270, 49 доларів США, що становить еквівалент 320 832 гривень 99 копійки. В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що 22.08.2007 року між нею та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту № 11202107000, згідно якого банк надав кредит в розмірі 20 517 доларів США. Відповідно до п. 3.4.1. Договір про надання споживчого кредиту вона зобов'язалась здійснювати погашення суму кредиту, процентів та комісії на рахунок № [NUMBER], що є обов'язковим для виконання Сторонами. За період часу з вересня 2007 року по березень 2011 року вона здійснювала оплату за договором про надання споживчого кредиту № 11202107000. З платіжних документів нею встановлено невідповідність рахунків, на який вона сплачувала кошти, рахунку зазначеному в договір про надання споживчого кредиту № 11202107000. В зв'язку з зарахуванням коштів на рахунки, які не зазначені в Договорі про надання споживчого кредиту № 11202107000, Позивачка просить стягнути з Відповідача кошти, сплачені на підставі платіжних документів з невірними рахунками, не зазначеними в Договорі про надання споживчого кредиту № 11202107000. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність, оскільки всі платежі позивача за кредитом враховані банком в рахунок погашення боргу, що підтверджується судовими рішеннями про стягнення заборгованості. Дослідивши матеріали цивільної справи та заслухавши пояснення і заперечення представників сторін, суд надходить до наступного. Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 22.08.2007 року між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту № 11202107000, згідно якого Банк надав кредит в розмірі 20 517 доларів США (а.с. 11-19). Також з матеріалів справи вбачається, що відповідно до п. 3.4.1. Договору про надання споживчого кредиту [PERSON] зобов'язалась повертати суму кредиту, сплатити плату за кредит і інші грошові платежі на рахунки Банку в порядку та на умовах, передбачених Договором, а саме : - суму кредиту - на рахунок № [NUMBER] в АКІБ «УкрСиббанк», код Банку (МФО) 351005; - проценти - на рахунок № [NUMBER] в АКІБ «УкрСиббанк», код Банку (МФО) 351005; - комісії - на рахунок № [NUMBER] в АКІБ «УкрСиббанк», код Банку (МФО) 351005. В квитанціях про оплату зазначено наступні номери рахунків - №, № [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] (а.с.20-32). Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що відповідач безпідставно набув спірне майно (грошові кошти) за рахунок позивача в розмірі 15 270, 49 доларів США . що становить еквівалент 320 832 гривень 99 копійки. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України). Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судовим розглядом встановлено та стверджується матеріалами справи, а саме - довідкою-розрахунком заборгованості позивача за кредитом (а.с. 180-183), а також рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08.12.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24.02.2015 року, що всі здійснені позивачем платежі на спірну суму у розмірі 15 270, 49 доларів США, зараховані банком в рахунок погашення боргу за договором споживчого кредиту № 11202107000. Доказів, які б спростовували вказані обставини, позивачем в розпорядження суду надано не було, у зв'язку із чим суд надходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог, а тому у задоволенні позову слід відмовити.. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed