Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 23.08.1997 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 618, а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Вказувала, що на теперішній час шлюбні відносини з чоловіком припинені та носять формальний характер, сім'я розпалася через різні погляди на сімейне життя та обов'язки подружжя, сварки, що і призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків та небажання їх відновити. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе. Позивач, [PERSON], у судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказувала, що позов підтримує. Зазначила, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені з червня 2012 року, з того ж часу вони не ведуть разом спільне господарство.\~Спору про поділ майна немає. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання 13.03.2018 року та 04.04.2018 року відповідач не сповістив, тому суд виходить з того, що його неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про перенос розгляду справи відповідач до суду не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 23.08.1997 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 618. Дошлюбне прізвище позивача - Млікова. /оригінал свідоцтва про укладання шлюбу а.с.3/. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.4/, яка проживає з позивачкою. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились і сторони вже не проживають як подружжя. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинились через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, обов'язки подружжя та сварки. У звязку з цим вони втратили почуття кохання, що перешкоджає відновленню сімї. Сторони спільне господарство не ведуть. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами розпався остаточно і підлягає розірванню, що відповідає інтересам позивача. Спору про майно між сторонами немає. Відповідно до вимог ст.113 СК України позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище «Грудиніна». При цьому суд відмовляє позивачу в задоволенні вимог про стягнення на її користь з відповідача суми сплаченого судового збору, так як судом вирішувалось питання про розірвання шлюбу, а не про поновлення порушених прав позивача.

Outcome: partial