Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, обґрунтовуючи вимоги тим, що 02 квітня 2006 року позивачу - [PERSON] та її родині ( сину та дочці) на підставі розпорядження Жовтневої районної адміністрації №373р від 26.03.2004 року був виданий Ордер №541 Ж від 02.04.2004 на житлове приміщення, а саме : на двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . 11.11.2006 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб. Відповідача [PERSON] також було зареєстровано за вказаною адресою. 19.03.2020 року шлюб між сторонами розірвано. Однак, ще до розірвання шлюбу у 2012 році відповідач [PERSON] зібрав всі свої речі та виїхав з квартири , його фактичне місцезнаходження позивачу не відомо. Ніяких перешкод в користуванні жилим приміщенням позивач відповідачу не чинила. Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі , в утриманні житла участі не бере, його особистих речей в квартирі не має, тому просить суд визнати [PERSON] таким , що втратив право користування квартирою. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, суду пояснила, що відповідач не проживає у спірній квартирі з 2012 року, наразі шлюб розірвано, виїхав він добровільно. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, але він належним чином повідомлявся за місцем реєстрації про дату, час і місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило. Допитаний у якості свідка [PERSON] пояснив суду що він є сусідом позивачки, вони заїхали приблизно в 2005 році. Відповідач по справі приблизно з 2012 року по теперішній час не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] . На сьогоднішній день жодних відомостей про фактичне місце проживання відповідача не відомо. З позивачкою проживає тільки її син. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 02 квітня 2006 року позивачу - [PERSON] та її родині ( сину та дочці) на підставі розпорядження Жовтневої районної адміністрації №373р від 26.03.2004 року був виданий Ордер №541 Ж від 02.04.2004 на житлове приміщення, а саме : на двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). 11 листопада 2006 року позивач [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с. 13). Відповідно Позивач та Відповідач були зареєстровані за вказаною адресою. 19 березня 2020 року Позивач та Відповідач розірвали шлюб, що підтверджується копією рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.03.2020 ( справа №332/3775/19) (а.с. 11-12). Однак, [PERSON] ще до розірвання шлюбу з позивачем, у 2012 році зібрав всі свої речі та виїхав з квартири. Наразі фактичне місцезнаходження відповідача позивачу не відомо. Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою він не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивач відповідачу не чинила. Статтею 64 Житлового кодексу УРСР визначено, що до членів сім`ї наймача належать - дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч. 1 ст.163 ЖК УРСР, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно положень ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Право на звернення з таким позовом мають особи, яким належить право постійного користування цим жилим приміщенням (наймач, члени сім`ї наймача), в тому числі і ті з них, які зберігають це право як тимчасово відсутні. Відповідно до ст.107 ЖК УРСР наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що є всі передбачені законом підстави для задоволення позову, оскільки відповідач тривалий час не проживає в спірній квартирі, не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по її утриманню.

Outcome: approved