Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] . Відповідач більше року не проживає в квартирі, його речі та майно відсутні, він не бере участі в утриманні житла та не вносить плату за комунальні послуги. Наявність реєстрації відповідача, змушує позивача сплачувати за нього кошти, в той час, коли він не користується та не проживає в даному житлі. У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком, що знаходиться по [ADDRESS] . У судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали з підстав та обґрунтувань, викладених у ньому та просили його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] , про що свідчать Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 25619612 від 15.08.2014 р., та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 135386598 від 23.08.2018 р. Відповідно до довідки ДП «Фаворит - 3» ПП «Дружба сервіс - житло 1» від 05.10.2018 р. № 1425 та акту перевірки паспортного режиму по [ADDRESS] від 05.10.2018 р., вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак не проживає, про що підтверджують свідки - сусіди [PERSON] та [PERSON] . У судовому засіданні з`ясовано, що відповідач [PERSON] за місцем реєстрації в житловому будинку, що знаходиться по [ADDRESS] , не проживає більше року та не користується даним житлом, його особисті речі відсутні у житлі. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] надали показання про те, що відповідач [PERSON] в житловому будинку, що знаходиться по [ADDRESS] , не проживає більше року та не користується даним житлом. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним. Відповідно до статті 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом. Стаття 41 Конституції України визначає, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно із статями 80, 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи встановленні обставини справи та оцінивши докази є усі підстави вважати, що [PERSON] втратив право на користування житловим приміщенням, а саме, житловим будинком, що знаходиться по [ADDRESS] . За таких обставин, суд вважає, що права та інтереси позивача були порушені відповідачем, і вказані порушені права та інтереси підлягають захисту судом, а тому, слід визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком, що знаходиться по [ADDRESS] . На підставі наведеного,

Outcome: approved