Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 03 серпня 2017 року між ними розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Однак відповідач участі у вихованні та утриманні сина не приймає, життям сина не цікавиться, за які кошти живе його дитина, стан здоров'я сина, всі питання щодо виховання та утримання сина вирішуються нею самостійно. Крім того, вона має труднощі щодо отримання від відповідача дозволу на виїзд сина за кордон: на відпочинок та до родичів, чим порушуються права та свободи вільного волевиявлення та пересування дитини. Зазначене свідчить про ухилення відповідача від виховання дитини, свідомого нехтування своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків, тому просить позбавити батьківських прав [PERSON] щодо сина [PERSON], [INFO]. В судове засідання сторони та третя особа не з'явилися. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про слухання справи за її відсутності, вимоги позову підтримала, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] звернувся до суду з заявою про слухання справи за його з відповідачем відсутності за матеріалами справи. Відповідач [PERSON] про дату слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, відзиву не подав. Представник третьої особи повідомлена належним чином, до суду не з'явилась, через канцелярію суду подала висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як встановлено судом, [PERSON] з 17 травня 2014 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.8 - копія свідоцтва про шлюб), який рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2017 року між ними розірвано (а.с.9 - копія рішення суду). Сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER](а.с. 10). Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов'язань по вихованню дитини. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно висновку Виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 15.05.2018 р. № 8/22-1079 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], виконком не має достатніх підстав для надання висновку, оскільки на теперішній час місце знаходження [PERSON] невідомо. Однак при підготовці висновку були встановлені такі обставини. 18.04.2018 в службі у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради [PERSON], повідомила, що підставами для звернення до суду стало те, що [PERSON] не приймає участі у житті свого сина, аліменти не сплачує та не дає згоду на оздоровлення дитини за кордоном; а також зазначила, що на теперішній час їй не відомо місце знаходження батька дитини, засобів зв'язку з ним не має. Зі слів [PERSON], [PERSON] має проблеми на психологічному рівні, через вживання наркотичних засобів. Згідно з інформацією управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 07.02.2018, [PERSON] на обліку в управлінні не перебуває, пільг та соціальних виплат на малолітнього [PERSON], [INFO], не отримує. За інформацією Довгинцівського відділення поліції КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 23.01.2018, за адресою: [ADDRESS], [PERSON] не проживає. Зі слів його тещі, [PERSON], яка проживає за вищевказаною адресою, її зять, [PERSON], з травня 2017 року виїхав по роботі за кордон, у вихованні сина участі він не приймає, матеріальної допомоги не надає. Сусіди ніякої інформації про [PERSON] надати не змогли та не підтвердили факт його проживання за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до інформації Криворізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 24.04.2018, сім'я [PERSON] на обліку сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах, не перебуває. Згідно з довідкою Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Аврора 9» від 26.04.2018, характеристику на [PERSON] надати неможливо, оскільки останній за адресою: [ADDRESS] не зареєстрований та не проживає. Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач та його представник відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надали, тому враховуючи вищезазначене, оскільки відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 640,00 грн., сплачений нею при подачі позову (а.с.1), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved