Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вони з відповідачем 18.11.2011 року уклали шлюб, який був розірваний рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 08.09.2014 року, від шлюбу вони малолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Позивач вказує, що вона на даний час не працює та не отримує заробітної плати, у зв'язку з чим їй не вистачає коштів на утримання дитини, відповідач після розірвання шлюбу матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, всі обов'язки щодо утримання та виховання дитини здійснює вона самостійно, угоди в добровільному порядку щодо сплати аліментів між ними не досягнуто, а тому вона вимушена звернутися до суду. Позивач зазначає, що відповідач здоровий та працездатних, інших осіб на утриманні не має, офіційно не працює, але має нерегулярний мінливий дохід. Посилаючись на дані обставини, позивач просила суд, стягнути з відповідача на її користь, на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000, 00 гривень, щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. В судове засіданні позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про слухання за його відсутності, а також зазначив, що позов визнає частково, а саме згоден платити аліменти у розмірі 1000, 00 гривень, щомісячно. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню на підставі такого. Згідно положень статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом достовірно встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER]. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи потреби дитини, соціально-економічні умови сьогодення, позицію відповідача про часткове визнання позову, суд вважає за необхідне в інтересах дитини стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1 000, 00 гривень, щомісячно, що відповідає його частині як батька дитини, оскільки обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків. Доказів того, що утримання дитини потребує додаткових витрат, за для обґрунтування заявленої суми 2 000, 00 гривень позивачем до суду не надано. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень статті 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640, 00 гривень.

Outcome: partial