Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що між нею та відповідачем 18.10.2008 року було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім'ю, сторони втратили взаєморозуміння та довіру один до одного, різні погляди на життя та життєві цінності. Зазначає, що подальше збереження шлюбу не можливе, та суперечить їхнім інтересам. Позивачка до суду не зявилась, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином,\~ а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи.\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення вимог позивача. Так, судом встановлено,\~ що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 18 жовтня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1459, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК №070910. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОК №145027. Тривалий час шлюбні стосунки не підтримуються, збереження сім'ї не можливе та суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити «Томасевич». Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved