Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, згідно якого просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 4.04.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції в м. Донецьку, актовий запис № 114. В обґрунтування заяви позивач зазначила, що з 4.04.2008 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що шлюбні відносини між сторонами не склалися, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. На даний час шлюб існує формально, проживають окремо. Позивач вважає, що збереження сім`ї неможливе, а подальше існування формального шлюбу буде суперечити їх спільним інтересам з відповідачем. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15.09.2021 року відкрите провадження за правила спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Від позивача до суду надійшла заява, згідно якої вона просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Від нього на електрону адресу суду надійшла заява, згідно якої він просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 4.04.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане 4.04.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції в м. Донецьку, актовий запис № 114 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.7, 8). Шлюбні відносини на момент розгляду справи припинені подружжям, що підтверджується поясненнями сторін. Ст. 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен з подружжя має рівні права та обов`язки. Зазначене положення конституційної норми знайшло свій подальший розвиток у Сімейному Кодексі України, відповідно до ст. 21 якого, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Вжите у цій правовій нормі слово «союз» підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ст.55 СК України). Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного чи психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 110 СК України кожен із подружжя має право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу, тобто припинення шлюбних відносин. При цьому подальше збереження шлюбу в будь-якому випадку можливе лише на паритетних засадах - на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Подружжя [PERSON] шлюбно-сімейні відносини не підтримує, спільного господарства не ведуть. Позивач відновлювати стосунки з відповідачем намірів не має, а тому суд вважає, що шлюб подружжя носить формальний характер, їх подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе. Суд розриває шлюб подружжя, оскільки між ними втрачені почуття взаємної любові та поваги. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, вона не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги не примирення сторін в період знаходження справи в суді, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Неповнолітні діти - син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , будуть проживати з матір`ю. Майнових претензій один до одного подружжя не заявляли.

Outcome: approved