Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась з позовом до Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною, просить стягнути 3 675,53 грн. заборгованості по заробітній платі, 530,95 грн. компенсації за 5 календарних днів невикористаної щорічної відпустки, а також 5 097,12 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач працювала в Центральному територіальному управлінні регіонального розвитку та контролю Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною на посаді секретаря з 27.04.2015 року по 08.06.2015 року та на посаді провідного фахівця з 09.06.2015 року по 24.07.2015 року. 15.07.2015 року згідно наказу № 53-к була звільнена з займаної посади з 24.07.2015 року на підставі ст. 38 КЗпП України (з власної ініціативи працівника). Проте, в день звільнення позивачу не було виплачено всіх сум, які належали до виплати. Зокрема, заборгованість по заробітній платі на час звільнення становила 3 675,53 грн. - відповідно до довідки про доходи. Крім того, згідно до наказу №53-к від 15.07.2015 року до належних виплат сум відноситься грошова компенсація за 5 календарних днів невикористаної щорічної відпустки в сумі 530,95 грн. З урахуванням того, що відповідач допустив затримання розрахунків при звільненні, на підставі ст. ст. 116, 117 КЗпП України, позивач просить стягнути середню заробітну плату за час затримки розрахунку в сумі 5 097,12 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, пояснивши, що ДП «Укрекоресурси» в повному обсязі було нараховано належну позивачці заробітну плату та компенсацію за 5 календарних днів невикористаної щорічної відпустки, що відображено в довідці, яку позивач долучила до позовної заяви, тому правові підстави для стягнення додатково 530,95 грн. компенсації за невикористану частину відпустки відсутні. Причиною несвоєчасної виплати належних позивачеві сум став арешт спеціального рахунку Підприємства, відкритого в Державній казначейській службі України, з якого безпосередньо здійснюється виплата заробітної плати та обов'язкових платежів працівникам. Незаконність дій Управління державної казначейської служби у Печерському районі м. Києва ДП «Укрекоресурси» на даний момент оскаржує в Окружному адміністративному суді м. Києва. Проти стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі, зазначеному позивачем, представник відповідача заперечує з підстав неправильності такого розрахунку. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно наданих сторонами доказів судом встановлено, що 27.04.2015 року [PERSON] була прийнята на посаду секретаря в Центральному територіальному управлінні регіонального розвитку та контролю Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною, на якій пропрацювала до 08.06.2015 року. З 09.06.2015 року по 24.07.2015 року позивач працювала на посаді провідного фахівця на даному підприємстві (а.с. 10). Наказом № 53-к від 15.07.2014 р. позивач була звільнена з роботи за ст. 38 КЗпП України (з ініціативи працівника) з 24.07.2015 року (а.с. 11). Згідно ст. 47 КЗпПУ власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. За ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до довідки про доходи, виданої [PERSON] відповідачем ДП «Укрекоресурси», - станом на 31.07.2015 року заборгованість по заробітній платі становить 3 675,53 грн. (а.с. 4). Вказана сума містить згідно до наказу №53-к від 15.07.2015 року грошову компенсацію за 5 календарних днів невикористаної щорічної відпустки в сумі 530,95 грн., тому правових підстав для додаткового її стягнення з відповідача немає. Відповідно до обставин, які не заперечуються сторонами, при звільненні позивача з роботи 24.07.2015 року відповідачем не здійснено виплату належну йому заробітну плату. Згідно з частиною першою статті 117 КЗпПУ в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати. Однак, є обґрунтованими доводи представника відповідача про неправильність здійсненого позивачем розрахунку і сума у розмірі 5 097, 12 грн. не може бути стягнена з відповідача. Так, згідно п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.Працівникам, які пропрацювали на підприємстві,в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Згідно розрахунку середньої зарплати від 31.07.2015р., який відповідає вимогам вищенаведеної Постанови, - середньоденна заробітна плата [PERSON] = 122, 89 грн., кількість робочих днів з дня звільнення до дня звернення позивача до суду складає 5 днів, отже, належить до стягнення сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні 122, 89 грн. * 5 днів = 614, 45 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивач при подачі позову була звільнена від сплати судових витрат, судові витрати стягуються зі сторони, не на користь якої ухвалено рішення в дохід держави. На час звернення позивача до суду відповідач також був звільнений від сплати судового збору, отже, судові витрати слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial