Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] у справах дітей Чернівецької міської ради, до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів. В позові посилається на те, що вона та [PERSON] перебували у шлюбі з 23.07.2006 року по 15.11.2010 року. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03.11.2010 року шлюб розірвано та стягнуто з [PERSON] на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 25.06.2010 року до її повноліття. Однак відповідач не завжди сплачує аліменти, останній раз в листопаді 2012 року в сумі 400 грн., більше коти на утримання дитини ним не надавав. За станом здоровя дитина [PERSON] з 2008 року перебуває на обліку у невролога. Вона сама займається лікуванням та вихованням доньки. Батько дитини в цьому участі не приймав. Згідно з довідки КМУ «Міська дитяча поліклініка» від 06.07.2016 року, у [PERSON] встановлений діагноз: епісиндром. Дитині забезпечені гідні умови проживання. З донькою зареєстровані в її власному будинку по вул. Центральній в с. Грубна Сокирянського району Чернівецької області але проживають за адресою [INFO]. У відповідності до актів обстеження матеріально-побутових умов обидва житла є придатними для проживання дитини. Вже шість років відповідач життям дитини та станом її здоровя не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватись з нею, приймати участь у її вихованні. Враховуючи викладені обставини вона звернулась з заявою до служби у справах дітей Чернівецької міської ради з питанням щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] Рішенням Чернівецької міської ради від 21 жовтня 2016 року винесено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, в звязку з тим, що він ухиляється від виконання обовязків по вихованню дитини. [PERSON] не бажає виконувати своїх батьківських обовязків, неодноразово запрошувався на співбесіди та засідання служби у справах дітей, але всі запрошення проігнорував, не виявив бажання надати будь-які пояснення щодо обставин справи. Просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] та змінити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів на утримання дитини з 400 грн. на 765,50 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала і просила позов задовольнити посилаючись на обставини зазначені в позові, проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. Представник третьої особи на стороні позивача [PERSON] у справах дітей Чернівецької міської ради в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання повісткою, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наведених нижче підстав, по справі можливо постановити заочне рішення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 23.07.2006 року, який розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03.11.2010 року, що підтверджується копією даного рішення (а.с.9-10). За час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] у них народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.13). Відповідно до\~ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Дитина, [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] в м. Чернівці вул. Кутузова 4/144, що підтверджується довідкою ОСББ «Кутузовський» від 09.11.2016 року (а.с.14). Згідно з довідки КМУ «Міська дитяча поліклініка» від 06.07.2016 року, у [PERSON] встановлений діагноз: епісиндром (а.с.17). За змістом\~ст.150 СК України\~батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], батько не брав участі у вихованні та утриманні дитини, станом її здоровя не цікавився, не виявляв бажання з нею спілкуватись. Орган опіки та піклування Чернівецької міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується висновком № 01/02-24/3376 від 24.10.2016 року (а.с. 5-6). Відповідно до ст. 121 Сімейного Кодексу України, права та обовязки матері і батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Статтею 150 Сімейного Кодексу України визначені обовязки батьків по вихованню своєї дитини, піклуванню про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, освіту. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про освіту» від 23.03.1996 року та ст. 155 СК України батьки мають право і зобовязані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. У відповідності до\~ст.164 ч.1 п.2 Сімейного кодексу України, мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. У звязку з тим, що [PERSON] життям своєї малолітньої доньки [PERSON] не цікавиться, батьківського піклування щодо неї не виявляє та повністю самоусунувся від виконання батьківського обовязку, що відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Зважаючи на вищевикладене та враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, суд враховує положення статті 3 Конвенції Організація Об'єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, яка була підписана Україною 21 лютого 1990 р, та ратифікована Постановою Верховної РСР від 27 лютого 1991 року № 7К9-Х1І «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» де передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від тою, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Згідно ч.2, ч.3\~ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до\~ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1\~ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 листопада 2010 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 25.06.2010 року до її повноліття, з подальшою індексацією відповідно до вимог закону (а.с. 9-10). Позивач просить суд змінити розмір стягуваних з [PERSON] на її користь аліментів в сторону збільшення та стягувати аліменти в розмірі 765,50 грн., що становить ? прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Однак, дана вимога не підлягає задоволенню з наведених нижче підстав. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Позивач не надала суду доказів того, що після винесення рішення про стягнення аліментів у неї чи у відповідача змінився матеріальний або сімейний стан, погіршився або поліпшився стан здоровя когось із них, що відповідно до вимог ст. 192 Сімейного кодексу України, є обовязковою умовою для зміни розміру стягуваних аліментів. Як на підставу зміни розміру стягуваних аліментів позивач посилається на те, що сума стягуваних аліментів від часу винесення рішення знецінилась. Як вбачається з рішення суду від 03.11.2010 року судом стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі з подальшою індексацією відповідно до вимог закону, тобто позивач має право в порядку виконання рішення суду звернутись до державного виконавця з відповідною заявою про індексацію розміру аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, за рахунок коштів платника аліментів. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково і [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В задоволені інших позовних вимог відмовити. Стягнути з відповідача на користь [PERSON] сплачений судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial