Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] ,\~звернулася до\~Білгород-Дністровського\~міськрайонного суду\~Одеської області\~із позовом\~до Білгород-Дністровської\~міської ради,\~про визнання\~права власності\~на спадкове\~майно за\~законом,\~у відповідності\~до ст.\~ст.\~1216,\~1218,\~1225,\~1228,\~1233-1235,\~1258,\~1261,\~1268\~ЦК України,\~просить суд:\~визнати за\~нею право\~власності на\~спадкове майно\~за законом,\~а саме:\~1/3\~частку квартири\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~яка залишилась\~після смерті\~сина [PERSON] . Так, позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її син спадкодавець [PERSON] . Після смерті сина відкрилася спадщина у вигляді: -1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки на момент відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем. Окрім того, стверджує, що є єдиним спадкоємцем до майна померлого її сина [PERSON] . Проте, зазначає, що після звернення до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав, їй було відмовлено з підстав того, що вона фактично вже прийняла спадщину та рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно за законом. На підставі вищевказаних обставин вона і звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява її заява, згідно якої вона просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги задовольнити . Відповідач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявний його відзив від 22.11.2018 року, згідно якого вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить у їх задоволенні відмовити з підстав того, що доказів про ствердження позивача щодо прийняття нею спадщини матеріали справи не містять, а сама лише відмітка у домовій книзі про місце реєстрації спадкодавця не може бути доказом про прийняття спадщини, вважає відповідач. Окрім того вказує, що якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом . Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що дійсно [INFO] року помер спадкодавець [PERSON] , що підтверджується копією Витягу із акту про смерть № 37/KMU/JP/2009, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Джакарта Республіки Індонезія. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно у вигляді 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . Факт належності вищезгаданого нерухомого майна [PERSON] підтверджується копією договору міни від 11.11.1998 року, згідно якого [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] обміняли належну їм на праві власності квартиру під [ADDRESS] на належну на праві власності квартиру гр. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] під [ADDRESS] , що також підтверджується копією реєстраційного посвідчення КП «Білгород-Дністровське МБТІ» № 56/3 від 24.11.1998 року, згідно якого посвідчено, що квартира [ADDRESS] зареєстрована за гр. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на праві приватної власності, а також копією технічного паспорту. Як вбачається з матеріалів справи, після надання відповідачем відзиву в якості заперечень проти задоволення позовних вимог, позивач обґрунтовуючи свої вимоги щодо фактичного прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] року приєднала до матеріалів справи довідку про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб. Так, з наведеної вище довідки від 11.12.2018 року, складеної ОСББ «Гемопласт», [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Квітковський [PERSON] син, був прописаний за вищевказаною адресою з 20.01.1999 року по 12.04.2010 року і фактично проживав за цією адресою. Факт зареєстрованого місця проживання позивача разом з спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини також підтверджується копією Витягу з домової книги для прописки громадян, мешкаючих у будинку [ADDRESS] . Позивач вказує, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті сина [PERSON] , яка звернулась до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх прав, не відмовилась від їх прийняття. З матеріалів справи вбачається, що дійсно листом завідувача Білгород-Дністровської міської держнотконтори № 1338/01-16 від 18.12.2018 року на звернення [PERSON] щодо порядку прийняття спадщини за законом після смерті сина [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] року роз`яснено, що вона фактично прийняла спадщину, але в отриманні свідоцтва їй відмовлено у зв`язку з тим, що в поданих нею документів відсутній оригінал правовстановлюючого документу, та рекомендовано звернутися до суду за захистом її прав. Задля повного та всебічного розгляду справи, Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було витребувано з Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори завірену належним чином копію спадкової справи № 128/2010 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Так, з матеріалів вказаної спадкової справи встановлено, що до нотаріальної контори 06.05.2010 року надійшла заява від засудженого Київським районним судом м. Одеси [PERSON] , відбуваючого міру покарання в ПВК-51 Одеської області про прийняття спадщини. Матеріалами спадкової справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] є рідним сином померлого [INFO] [PERSON] . Листом державного нотаріусу Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори № 509/02-14 від 06.05.2010 року роз`яснено [PERSON] порядок прийняття спадщини на майно, що залишилось після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] . У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1261 ЦК України ,у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. \~\~У відповідності до ч.1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Для прийняття\~спадщини встановлюється\~строк у\~шість місяців,\~який починається\~з часу\~відкриття спадщини\~(ст.1270ЦК України). Матеріалами справи спростовуються ствердження представника відповідача, викладені у його письмовому відзиві від 22.11.2018 року про те, що позивачем не надано доказів фактичного прийняття спадщини, оскільки у судовому засіданні достовірно підтверджено факт проживання та реєстрації спадкодавця [PERSON] разом з [PERSON] . Однак, матеріали справи не містять жодного доказу підстав для закликання її до спадкування, оскільки нею не надано підтверджуючих документів родинних відносин з померлим, а саме те, що вона насправді є його матір`ю та входить до числа спадкоємців І черги за законом. Натомість, з матеріалів спадкової справи виявлено ще одного спадкоємця сина померлого [INFO] року [PERSON] , який довів факт того, що він має право на спадкування, оскільки є рідним сином спадкодавця, окрім того своєчасно, у визначений чинним законодавством строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, не відмовився від її прийняття. Однак, позивач заявила вимогу про визнання за нею права власності на усе спадкове майно, а саме на 1/3 частку квартири за адресою: [ADDRESS] , що залишилась після смерті [PERSON] , не залучивши до свого позову співвідповідача спадкоємця за законом [PERSON] . Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до змісту\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що у зв`язку з виявленням в ході розгляду справи ще одного спадкоємця, права якого жодним чином порушені бути не можуть, проте з урахуванням вимог позивача про визнання за нею права власності на усе спадкове майно, суд у сенсі розуміння ст. 13 ЦПК України, не виходячи за межі позовних вимог вважає за необхідне відмовити [PERSON] у задоволенні її позовних вимог до Білгород-Дністровської міської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом у зв`язку із їх необґрунтованістю та недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed