Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері. В позовній заяві позивач вказала, що народилася 05 липня 1930 року та має 87 повних років. Також зазначила, що має двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яка є відповідачкою по справі. Вважає, що відповідач зобовязана сплачувати аліменти на її утримання, оскільки, вона є особою похилого віку, проживає разом з дочкою [PERSON], яка з 2003 року не працює; пенсії, яку вона отримує, вистачає лише на сплату комунальних послуг та ліки. Тому, вона змушена звернутися в суд з даним позовом та просить стягнути з відповідачки аліменти в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і довічно. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача адвокат - [PERSON] в судове засідання подав письмове заперечення, згідно якого позов не визнає, просить відмовити у його задоволенні. Суду пояснив, що пенсія позивача перевищує прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2017 рік» та станом на червень 2017 року становила 1541 гривню. Крім того, позивач є власником 1/5 частини квартири №2, що по вул. Центральна, 16 в с. Пробіжна Чортківського району Тернопільської області та врахована до субсидії на оплату комунальних послуг як член сімї доньки [PERSON]. В свою чергу, відповідачка є вдовою з 2008 року. На даний час не працює та з 11 травня 2017 року перебуває на обліку Виноградівського центру зайнятості Закарпатської області та їй розпочато виплату допомоги по безробіттю. Крім цього, як йому пояснила відповідачка, мати, хоч і не була позбавлена батьківських прав щодо неї, однак, не проявляла турботи і піклування в період її неповноліття, коли після закінчення восьмирічної школи, вона розпочала сімейне життя. Свідок [PERSON], яка є дочкою позивачки та рідною сестрою відповідачки, суду пояснила, що мати працювала все життя санітаркою в с. Пробіжна Чортківського району. Її сестра [PERSON], після закінчення восьмирічної школи, поступила на навчання в м. Львів, мама допомагала їй, справила перше весілля. Матері в 2008 році зробили операцію на апендицит (перитоніт), сестра зовсім нічого не допомогла. Зараз мати хворіє на гіпертонічну хворобу, у неї погіршується зір, вона потребує сторонньої допомоги. Коштів, які отримує мати у вигляді пенсії та її доходів, як малозабезпеченої особи, не в повній мірі вистарчає на придбання ліків, продуктів харчування. Вислухавши представників сторін, свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно свідоцтва про народження серії І-ИД № 269332, виданого 06 вересня 2017 року повторно, [PERSON] є матірю Шанти (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON]. [PERSON] народилася 05 липня 1930 року в с. Гавловиці, Республіка Польща, що стверджується паспортом громадянина України серії МС № 433969, виданого Чортківським РВ УМВС України 21 січня 1999 року. Згідно пенсійного посвідчення серії ААА №247623 з 03 лютого 2001 року [PERSON] є пенсіонером, має статус «дитина війни». Позивач проживає разом зі своєю молодшою донькою - [PERSON] в будинку, що знаходиться в с. Пробіжна Чортківського району Тернопільської області. В даному будинку, згідно довідки про склад сімї, крім доньки та матері зареєстровані також онуки позивача: [PERSON], [PERSON], та колишній зять [PERSON]. Однак, згідно акту про встановлення факту не проживання від 15 серпня 2017 року, онуки та зять по місцю прописки не проживають, комунальними послугами не користуються, особистих речей не тримають. Таким чином, догляд за позивачкою здійснює її донька [PERSON], [INFO], що стверджується довідкою Пробіжнянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області №1616 від 10.07.2017 року. Згідно довідки Чорктівського УСЗН [PERSON] не працює та отримала компенсаційну виплату за здійснення догляду за людиною похилого віку за період січень червень 2017 року в загальній сумі 160,70 гривень. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, [PERSON] в період з 01.04.2016 року по 31.03.2017 року жодних доходів не мала. Згідно довідки Чортківського ОК МБТІ від 22.11.2017 року [PERSON] має право власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS]. Також, [PERSON] призначено субсидію № 904302 для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з квітня 2015 року по даний час, яка становила: з квітня 2015 року по березень 2016 року 2148,57 гривень; з квітня 2016 року по березень 2017 року 2730,43 гривень; з квітня 2017 року по квітень 2018 року 2093,36 гривень, що стверджується довідкою управління соціального захисту населення Чортківської РДА № 06-02/4771 від 27.10.2017 року. Крім того, згідно довідки сімейного лікаря с. Пробіжна Чортківського району позивачка перебуває на обліку з діагнозом гіпертонічна хвороба ІІ ст. та потребує сторонньої допомоги. Відповідно до ч.1 ст. 202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 52 Конституції України, повнолітні діти зобовязані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Разом з тим, згідно із розясненнями, викладеними у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обовязок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Моментом виникнення обовязку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обовязку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] є непрацездатною особою, потребує постійного стороннього догляду, що зумовлює додаткові витрати на придбання ліків. Згідно ч.1 ст. 205 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 205 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не предявлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Враховуючи наведене,суд вважає, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання непрацездатної матері в розмірі 1/8 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, оскільки, матеріальну допомогу на утримання матері повинна надавати також і дочка [PERSON]. Згідно ч.3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved