overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її рідний батько - [PERSON]. Після смерті останнього, вона - [PERSON] є спадкоємцем першої черги, яка прийняла спадщину. Також спадкоємцем першої черги є [PERSON], який не претендує на вищевказане спадкове майно. До складу спадщини входить житловий будинок [ADDRESS]. Оформити спадкові права вона не може через відсутність правовстановлюючого документа. Просить суд визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно. В судове засідання позивачка [PERSON], не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити і справу розглянути у її відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON], не з'явився, проте надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю і просить суд розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON]. Після смерті останнього, [PERSON] є спадкоємцем першої черги, яка прийняла спадщину. Також спадкоємцем першої черги є [PERSON], який не претендує на вищевказане спадкове майно. До складу спадщини входить житловий будинок [ADDRESS]. Оформити спадкові права позивачка не може через відсутність правовстановлюючого документа. Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами (а.с.5-26). При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного, ст. ст. ст.ст. 524-527, 534, 535, 542, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] року померла її бабуся - [PERSON]. Після смерті останньої, вона - [PERSON] є спадкоємцем першої черги, яка прийняла спадщину. Інших спадкоємців не має. До складу спадщини входить 1/2 частка нерухомого майна колгоспного двору, що розташоване в [ADDRESS]. Інша 1/2 частина даного нерухомого майна колгоспного двору належить їй на праві спільної сумісної власності, оскільки станом на 1991 рік вона була членом даного колгоспного двору. Оформити спадкові права вона не може через відсутність правовстановлюючого документа. Просить суд визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити і справу розглянути у її відсутності. В судове засідання представник відповідача Черепковецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області не з'явився, проте сільрада рада надала суду листа, в якому позовні вимоги визнає повністю і просить суд розглянути справу без участі їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що [INFO] року померла баба позивачки - [PERSON]. Після смерті останньої, [PERSON] є спадкоємцем першої черги, яка прийняла спадщину. Інших спадкоємців не має. До складу спадщини входить 1/2 частка нерухомого майна колгоспного двору, що розташоване в [ADDRESS]. Інша 1/2 частина даного нерухомого майна колгоспного двору належить позивачці на праві спільної сумісної власності, оскільки станом на 1991 рік вона була членом даного колгоспного двору. Оформити спадкові права позивачка не може через відсутність правовстановлюючого документа. Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами (а.с.5-25). При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного, ст. ст. ст.ст. 524-527, 534, 535, 542, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Їхній син є студентом 1 курсу Новокаховського вищого професійного училища. Строк навчання до 08 лютого 2022 року. Відповідач виплачував аліменти до повноліття сина, однак син продовжує навчання, а це вимагає додаткових коштів, добровільно матеріальної допомоги відповідач не надає, аліменти за іншими виконавчими листами не платить. Вона не в змозі самостійно утримувати дитину, у зв`язку з тим, що їй необхідні додаткові кошти на проїзд, проживання, одяг, харчування, підручники тощо, внаслідок чого була змушена звернутися до суду. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання до 08 лютого 2022 р. В судове засідання позивачка та третя особа не з`явилися, надавши заяву в якій позивач на позовних вимогах наполягає, третя особа - не заперечує, просили справу розглянути за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, відзив на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] являється спільною дитиною сторін, про що свідчить свідоцтво про його народження (а.с.6). На теперішній час син навчається в Новокаховському вищому професійному училищі на 1 курсі денної форми навчання. Термін навчання 2 роки, закінчення навчання 08.02.2022 р., що підтверджується довідкою з місця навчання (а.с.8). Виходячи з наведеного, суд знаходить обґрунтованим позов і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, що передбачено ст.199 СК України. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, суд вважає, що оскільки дитина продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач надає, розмір аліментів між сторонами погоджений, навчання дитини завершується - 08.02.2022 р., тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Їхня донька є студенткою 1 курсу Херсонського державного університету, бакалаврського рівня. Строк навчання до 30 червня 2024 року. Відповідач виплачував аліменти до повноліття доньки, обіцяв і надалі допомогати, але свої обіцянки не виконує, матеріальної допомоги добровільно не надає, аліменти за іншими виконавчими листами не платить. Вона не в змозі самостійно утримувати дитину, оскільки має захворювання опорно-рухового апарату, а дитині що необхідні додаткові кошти на проїзд, проживання, одяг, харчування, підручники тощо, внаслідок чого була змушена звернутися до суду. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання до 30 червня 2024 р. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просила розгляд справи проводити без її участі, у зв`язку з тим, що вона є інвалідом II групи (а.с.16). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував, згоден платити аліменти до завершення дочкою навчання, щомісячно. Просив розгляд справи проводити за його відсутністю (а.с.17). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] являється спільною дитиною сторін, про що свідчить свідоцтво про її народження (а.с.3). На теперішній час дитина навчається в Херсонському державному університеті на 1 курсі денної форми навчання, бюджетної форми фінансування. Стипендію не отримує. Термін навчання 3 р. 10 міс., закінчення навчання 30.06.2024 р., що підтверджується довідкою з місця навчання (а.с.6). Виходячи з наведеного, а також приймаючи те, що відповідач проти сплати аліментів не заперечує, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, що передбачено ст.199 СК України. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, суд вважає, що оскільки дитина продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач взмозі надати, навчання дитини завершується - 30.06.2024 р., тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Їхня донька є студенткою 2 курсу Київського університету ім. Б.Грінченка, навчається на факультеті права та міжнародних відносин з 21.09.2020 р. по 30.06.2024 року. Відповідач виплачував аліменти до повноліття доньки, обіцяв і надалі допомогати, але свої обіцянки не виконує, матеріальної допомоги добровільно не надає, аліменти за іншими виконавчими листами не платить. Вона не в змозі самостійно утримувати дитину, у зв`язку з тим, що їй необхідні додаткові кошти на проїзд, проживання, одяг, харчування, підручники тощо, внаслідок чого була змушена звернутися до суду. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання до 30 червня 2024 р. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, проте зазначила, що з моменту звернення до суду відповідач аліменти сплачує, а тому просила задовольнити вимоги щодо виплати аліментів з 01 листопада 2021 р. по 30.06.2024 р., справу просить розглянути за її відстутністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував, згоден платити аліменти щомісячно. Просив розгляд справи проводити за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позивача, оцінивши докази у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] являється спільною дитиною сторін. За рішенням Каховського міськрайонного суду від 27.07.2007 р. з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання доньки (а.с.6). На теперішній час донька навчається в Київському університеті ім. Бориса Грінченка, навчається на факультеті права та міжнародних відносин на 2 курсі денної форми навчання. Термін навчання 4 роки, закінчення навчання 30.06.2024 р., що підтверджується довідкою з місця навчання (а.с.7). Виходячи з наведеного, а також приймаючи те, що відповідач сплачує аліменти добровільно, проти сплати аліментів на навчання не заперечує, суд знаходить обґрунтованим позов і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, що передбачено ст.199 СК України. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, суд вважає, що оскільки дитина продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач надає, навчання дитини завершується - 30.06.2024 р., тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є її батьком. На підставі судового наказу Каховського міськрайонного суду від 03.10.2018 р. з [PERSON] стягувались аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. Відповідач сплачував аліменти в примусовому порядку до повноліття дитини. З 01 вересня 2020 р. позивачка навчається на 1 курсі денного відділення Національного університету харчових технологій, тому потребує матеріальної допомоги. Строк закінчення навчання до 30 червня 2024 року. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно до закінчення навчання, але не більш як до досягнення нею 23 років. В судове засідання сторони не з`явилися, позивачка надала до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, а відповідач надав заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує, справу просили розглянути за їхньою відсутністю. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] являється дочкою відповідача, в свідоцтві про народження якої відповідач вказаний батьком (а.с.6). На теперішній час донька навчається в Національному університеті харчових технологій на 1 курсі денної форми навчання. Термін навчання 4 роки, закінчення навчання 30.06.2024 р., що підтверджується довідкою з місця навчання (а.с.19). Виходячи з наведеного, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, що передбачено ст.199 СК України. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, суд вважає, що оскільки дитина продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач може надати, оскільки позов визнав, навчання дитини завершується - 30.06.2024 р., тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що являється власником квартири [ADDRESS] в якій, крім неї, зареєстрований її внук - відповідач у справі. Останній проявляє агресивну поведінку щодо неї, провокує сварки та скандали, неодноразово застосовував фізичне насильство, систематично порушує правила співжиття і робить неможливим для неї проживання з ним в одній квартирі, перешкоджає їй здійснювати право користування та розпорядження квартирою. Крім цього вказала, що відповідач притягався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім'ї. Вжиті заходи впливу щодо відповідача не дали жодного позитивного результату, той і надалі продовжує вчиняти щодо неї фізичне насильство та створює неможливе з ним спільне проживання, а тому просить суд постановити рішення про виселення відповідача з належного їй житла без надання іншого житлового приміщення , та зобов'язати ВПР та МР при Дрогобицькому МВ ГУ МВСУ у Львівській області зняти відповідача з реєстрації за вказаною вище адресою. В судове засідання позивачка не з'явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності у зв'язку з поганим станом здоров'я. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин, хоча повістка йому була направлена своєчасно на останню відому судові адресу, а тому,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, просила суд розірвати шлюб з відповідачем з тих підстав, що сімейні відносини між сторонами не склалися, спільне господарство подружжям не ведеться, збереження сім'ї неможливе. Відповідач в судове засідання не з'явився неодноразово, про дату, час та місце судового засідання сповіщався належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Позивач надала заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку за її відсутності. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Справу розглянуто за правилами ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 листопада 2005 року у Першому відділу реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м.Одеси, про що складено відповідний актовий запис № 1065. Сімейні відносини фактично припинені, подружні відносини сторони не підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного, а також єдність цілей й мети створення та існування спільної сім'ї. Сторони є різними за характером людьми, у них різні погляди на побутові питання, а також різні життєві позиції. Від цього шлюбу у сторін є дитина - [PERSON], [INFO]. Наявності спору між сторонами щодо місця проживання дитини та майнового спору судом не встановлено. На примирення сторона не згідна, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сім'ї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечитиме інтересам чоловіка та дружини. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, просила суд розірвати шлюб з відповідачем з тих підстав, що у сторін різні погляди на сімейне життя та життєві цінності, сім'я фактично розпалася, шлюб існує лише формально, тому його збереження є недоцільним. Відповідач в судове засідання не з'явився неодноразово та повторно, про дату, час та місце судового засідання сповіщався належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Позивач надала заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку за її відсутності. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Справу розглянуто за правилами ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 жовтня 2010 року у Третьому Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 386. Сімейні відносини фактично припинені, подружні відносини сторони не підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного, а також єдність цілей й мети створення та існування спільної сім'ї. Сторони є різними за характером людьми, у них різні погляди на побутові питання, а також різні життєві позиції. Від цього шлюбу у сторін дітей немає. Наявності між сторонами майнового спору судом не встановлено. На примирення сторона не згідна, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сім'ї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечитиме інтересам чоловіка та дружини. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що 10.10.2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Спільне життя не склалося через сварки та непорозуміння. З січня 2010 року шлюбні стосунки припинені. Від шлюбу дітей не мають, але розірвати шлюб через органи РАЦСу чоловік відмовляється. Тому прохає суд розірвати шлюб укладений з відповідачем. Позивач надала суду заяву з проханням розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги прохає задовольнити, після розірвання шлюбу прохає залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач також надав суду заяву з проханням розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнає і не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі 10 жовтня 2009 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 255 (а.с. 8). Причиною розірвання шлюбу є сварки та непорозуміння. З січня 2010 року шлюбні стосунки між сторонами припинені і сторони не бажають їх відновлення. Від шлюбу дітей не мають, але розірвати шлюб через органи РАЦСу відповідач ухилявся. Наведене свідчить, що між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Ці правовідносини регулюються ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України. Встановлено, що подружжя спільно не проживає і примирятися не бажає. Подальше збереження сім'ї суперечило б інтересам сторін. За таких обставин, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved