Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, [PERSON], зареєстрований 20 листопада 1999 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ у Полтавській області; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Свої вимоги мотивувала тим, що 20 грудня 1999 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану міста Кременчука Полтавської області. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що за час спільного проживання подружжя втратило одне до одного почуття любові та поваги. Наміру зберегти шлюбні стосунки позивач не має, оскільки це протирічить її інтересам. У звязку із викладеними обставинами [PERSON] і звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 20 березня 2018 року позовну заяву було залишено без руху, та у звязку із усуненням її недоліків позивачем, ухвалою суду від 01 червня 2018 року провадження у справі було відкритою Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, при цьому надала до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі та зазначила, що на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільно-процесуального Кодексу України (в редакції від 15 грудня 2017 року), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та відповідача на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, він не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив. Вивчивши та\~проаналізувавши представлені\~докази по\~справі,\~суд вважає,\~що позовні вимоги законні та обґрунтовані, і підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами у справі, [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Степанова) [PERSON], [INFO], зареєстрований 20 листопада 1999 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ Полтавської області за актовим записом №1164, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №175293, а також відміткою у паспорті позивача КО №108809. Сторони мають дитину сина [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження серії 1-КЕ №041795, виданого повторно Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ Полтавської області. В судовому засіданні встановлено, що подружжя шлюбних відносин не підтримує. Позивач не має наміру щодо збереження шлюбу. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно\~зі статтею 56 Сімейного кодексу України, \~кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить, зокрема позивачу, приймаючи до уваги відсутність заперечень щодо розірвання шлюбу зі стороні відповідача, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає залишити прізвище «Новікова». \~ \~ \~ \~

Outcome: approved