Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з останнього аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з [INFO] і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що з 1992р. по 2006р. перебувала з відповідачем у шлюбі, в якому у них народився син [PERSON], [INFO] На даний час дитина навчається у НУ «Львівська політехніка» на платній основі денної форми навчання у зв'язку з чим не має можливості влаштуватись на роботу. Фактично, син перебуває на її утриманні та потребує матеріальної допомоги, яку вона в достатній мірі надати не може. Відповідач є пенсіонером, має стабільну і велику пенсію, отже в змозі надавати матеріальну допомогу сину. У зв'язку з цим, просить стягувати з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з [INFO] і до закінчення ним навчання або до досягнення двадцяти трьох років. В судовому засіданні позивач вимоги заяви підтримала, надала пояснення аналогічні вищенаведеним. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа [PERSON], який є сином сторін, у судове засідання не з'явився, заявою до суду просить справу слухати у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 28.08.2006р. (а.с.8), і від якого у них народився син - [PERSON], [INFO]., що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього (а.с.2). Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання врегульовано Главою 16 Розділу ІІІ Сімейного Кодексу України. У відповідності до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Законом передбачена рівність такого обов'язку. Як вбачається з копії довідки №184 від 03.09.2015р. (а.с.4) НУ «Львівська політехніка», [PERSON] є студентом другого курсу денної форми навчання освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр, закінчує навчання в червні місяці 2018р., навчання платне, стипендії не отримує. Згідно довідки про доходи позивача (а.с.27), сукупний дохід останньої за 2014р. становить 28 043,78 грн. З огляду на відсутність будь-яких пояснень відповідача щодо предмету спору, суд приходить до висновку що останній має можливість надавати матеріальну допомогу сину до закінчення ним навчання. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений станом на час розгляду справи, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, доходи відповідача, відсутність у платника аліментів на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб, а також інші обставини, які мають значення для справи, зокрема те, що доходи матері не можуть забезпечити належні умови для розвитку та навчання сина, останній не має власних доходів. Таким чином, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання сина до закінчення ним навчання або досягнення 23 років слід задовольнити повністю та стягувати такі аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з [INFO] (з часу досягнення повноліття) і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. При цьому, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved