overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог пояснив, [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з домоволодіння [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги за законом на спадщину є позивач по страві, донька померлого [PERSON]. Інших спадкоємців, ні за законом, ні за заповітом не має. Проте, встановлений ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини вона пропустила, в зв'язку з відсутністю грошових коштів. Після звернення в нотаріальну контору 04 грудня 2013 року, в видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки відсутній факт прийняття спадкового майна ( спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини). Просить надати додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] до суду не з'явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач - виконавчий комітет Жовтневої районної у місті Ради м. Кривого Рогу у судове засіданні не з'явились, просили суд розглянути справу у їх відсутність, та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, [INFO] помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з домоволодіння будинку [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] є донькою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Інших спадкоємців ні по заповіту, ні за законом не має. Відповідно до акту, наданий головою квартального комітету Компанієць В.П. від 03.12.2013, [PERSON], проживала за адресою [ADDRESS], разом [PERSON], з травня 2008 року по день його смерті [INFO]. Відповідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 грудня 2013 року, виданої Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з пропуском строку прийняття спадщини. Свої доводи позивач підтвердила письмовими матеріалами справи, саме: постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій, свідоцтвом про народження, свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про смерть, актом за місцем проживання. Згідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На думку суду, строк, для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивачем [PERSON], пропущено з поважних причин. Суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] строком два місяці, так як вони знайшли своє доказове підтвердження в повному обсязі у ході розгляду даної цивільної справи, і вони є законними й обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про змінення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини до відповідача [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] вказала, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 2005 року по 2007 рік. Шлюб розірвано у встановленому законом порядку. Від шлюбу є спільна неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та на утримання якого з відповідача [PERSON] рішенням Жовтневого районного м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 січня 2006 року стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частки зі всіх видів заробітної платні, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину даного віку, щомісячно, на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] до його повноліття. У зв'язку з тим, що відповідач сплачував ? частину заробітку на утримання сина [PERSON], [INFO] на користь першої дружини [PERSON], а в 2014 році відповідач припинив сплату аліментів на першу дитину, так як йому виповнилося 18 років. Позивачка вважає, що вказана сума є дуже маленькою та не забезпечує мінімальні потреби дитини, просить суд змінити розмір аліментів на ? частину з усіх видів доходу. Позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності, про що подала заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що є поштові повідомлення в матеріалах справи. Суд вважає можливим справу розглянути заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про змінення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ні вимоги підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 квітня 2005 року по 10 жовтня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 січня 2006 року [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частки зі всіх видів заробітної платні, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину даного віку, щомісячно, на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] до його повноліття. [INFO] відповідач припинив виплати по аліментам на утримання сина [PERSON], сина від першого шлюбу, в зв'язку з виповненням повноліття. Вказана сума є дуже малою та не забезпечує мінімальні потреби дитини. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів за рішенням суду або домовленістю сторін, може бути зменшено чи збільшено за рішення суду, за заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану. Встановлено, що позивач [PERSON] має постійну роботу на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та отримує заробітну плату, отже суд приходить до висновку про необхідність зміни розміру аліментів з 1/6 частини на 1/4 частину з усіх видів доходу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про зняття арешту з нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що квартира [ADDRESS] \~належить на\~праві приватної\~спільної сумісної\~власності їй\~ [PERSON] \~та її\~сину [PERSON] .\~ [INFO] син\~позивача [PERSON] \~помер. Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] відкрилася спадщина, яка складається з частини трикімнатної квартири [ADDRESS] . У зв`язку\~з тим,\~що згідно\~ст.\~1261,\~1268\~ЦК України\~позивач,\~як єдиний\~спадкоємець першої\~черги,\~прийняла вказану\~спадщину після\~смерті сина\~ [PERSON] \~померлого [INFO] ,\~для отримання\~свідоцтва про\~право на\~вказану спадщину\~в порядку\~ст.\~1297\~ЦК України,\~вона звернулася\~до Третьої\~криворізької державної\~нотаріальної контори\~з відповідною\~заявою,\~проте,\~державний нотаріус\~Третьої криворізької\~державної нотаріальної\~контори Ситник\~Оксана Олександрівна\~повідомила позивачу,\~що оскільки\~в Єдиному\~реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна має місце запис про арешт майна - квартири [ADDRESS] , накладений постановою державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, В7-1385/09 від 27.08.2009 року, реєстраційний номер обтяження 9044185, тому неможливо видати позивачу свідоцтва про право на спадщину. Для врегулювання спору щодо зняття з арешту нерухомого майна, позивач звернулася до відповідача для зняття з арешту майна - квартири [ADDRESS] , але їй було відмовлено у знятті з під арешту майна, зазначивши, що на виконанні в Металургійному відділенні державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області в період з 15.07.2009 року по 17.03.2011 року перебувало на виконанні виконавче провадження ВП № 21652943 з примусового виконання судового наказу №2н-683 від 07.03 2008 року виданий Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Криворіжтепломережа» заборгованості у розмірі 5029,88 грн. Державним виконавием накладено арешт на майно боржника [PERSON] постановою про арешт майна боржника та оголошено заборони на його відчуження В7- 1385/09 від 27.08.2009 року, реєстраційний номер обтяження 9044185. Державним виконавцем 17 березня 2011 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки і в обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що вона є власником земельної ділянки площею 0,0034 га, розташованої в м.Марганець, вул. 50 років Жовтня. Відповідач самовільно зайняла земельну ділянку, встановивши на ній металевий гараж. Просила зобовязати [PERSON] в місячний термін повернути їй самовільно зайняту ділянку. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги просила задовольнити, суду пояснила, що згідно державного акту є власником земельної ділянки, відповідач на її земельній ділянці встановила металевий гараж, вона направляла претензію відповідачці про звільнення земельної ділянки, яку отримала відповідач. Доказів того, що металевий гараж належить відповідачу у неї не має. Відповідач [PERSON] позов не визнала та суду пояснила, що з квітня 2016 року вона проживає в [INFO]. Власником квартири [ADDRESS] є її чоловік. Металевий гараж вона не встановлювала. Їй відомо, що гараж встановив її брат [PERSON] та в ньому знаходиться його автомобіль. Претензію в 2016 році вона отримала, оскільки лист адресовано на її імя. Відношення до встановленого гаражу вона не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного: Земельна ділянка площею 0,0034 га , яка розташована за адресою м.Марганець, вул.50 років Жовтня, належить [PERSON], що підтверджується державним актом на право приватної на земельну ділянку від 29 червня 2010 року. 15 серпня 2016 року комісією з земельних питань для обстеження земельної ділянки Виконавчого комітету Марганецької міської ради встановлено, що земельна ділянка, яка належить [PERSON], самовільно захоплена та на ній встановлено металевий гараж невстановленою особою, про що складено відповідний акт. Відповідно ст. 212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власнику; приведення ділянок у стан, придатний для використання, включаючи знесення будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян, які самовільно зайняли земельні ділянки. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст. 11 ЦПК України). Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач, в супереч вимогам ч. 2 ст. 27 ЦПК України жодних доказів того, що [PERSON] самовільно зайняла земельну ділянку та саме вона встановила на ній металевий гараж, не надала та не просила суд і сприянні в витребуванні таких доказів. Суд вважає, що позивачем не доведені належними та допустимими доказами, відповідно до вимог ст.57-59 ЦПК, позовні вимоги, тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення права користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку відповідача [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власницею спірної квартири [ADDRESS]. Відповідач був зареєстрований в спірному жилому приміщенні в 2007р., разом з тим ніколи не мав наміру користуватись ним. Оскільки наявність реєстрації відповідача, змушує позивача нести додаткові витрати по оплаті квартирної плати, перешкоджає вільному користуванню та розпорядженню належним майном, вона просить усунути порушення прав, шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку в спірній квартирі, позбавивши відповідача права користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Спірна квартира являє собою трикімнатну ізольовану квартиру № [ADDRESS], площею 46 кв. м., в якій зареєстровані, крім власника, відповідач, що підтверджується довідкою за формою 3 (а.с.6). Позивач є власником даного жилого приміщення на підставі договору купівлі-продажу від 17.11.1995 р. (а.с.7). Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що передбачено ст.391 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що 31.07.2008р. відповідач був зареєстрований в спірному жилому приміщенні, але ним ніколи не користувався та не є членом сім'ї власника приміщення. Як зазначила позивач в судовому засіданні, відповідач був зареєстрований в її квартирі за проханням її знайомої, в зв'язку з необхідністю працевлаштуватись в м. Києві і будь-яких домовленостей про користування квартирою між ними не було. Таким чином, в судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження, оскільки відповідач не набув права користування спірним жилим приміщенням, наявна реєстрація відповідача фактично перешкоджає позивачу в реалізації його прав як власника спірного жилого приміщення, які підлягають відновленню шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказала в позовній заяві, що вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачам [PERSON] 23 липня 2011 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] народженого [INFO] який на даний час проживає разом із позивачкою (матір»ю). Спільне життя не склалося, тривалий час сторони проживають окремо, відповідач відмовляється добровільно розривати шлюб, тому позивачка і звернулася до суду з позовною заявою. Позивач просить суд розірвати шлюб через відсутність взаєморозуміння та у зв»язку з зловживанням відповідачем спиртними напоями, постійними сварками, які супроводжуються криками та нецензурною лайкою, не піклуванням відповідача інтересами сім»ї. Позивач надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, де також вказала що на своїх позовних вимогах наполягає. Відповідач також до суду не з»явився, хоча і повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду справи належним чином. Розглянувши матеріали цивільної справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2011 року, тривалий час разом як подружжя не проживають, спору щодо майна не мають. При таких обставинах суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде порушувати права сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 11 березня 2006 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, тривалий час між сторонами були непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання стосунків. З липня 2014 року сторони не проживають разом, окремо ведуть господарство, відносини зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах та поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя є неможливим. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, а тому просить задовольнити її вимоги. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надавши суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу без її участі, проти постановлення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача в заочному порядку, проти чого не заперечувала позивач у своїй заяві. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 11 березня 2006 року, відповідний актовий запис №312 Відділу реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.6). Сторони по справі мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З липня 2014 року сторони не ведуть спільного господарства та припинили фактичні шлюбні відносини, наміру поновлювати шлюбні відносини позивач немає. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім'ї суперечило б інтересам позивача. За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору, а тому з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі ст.ст.110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 01.08.2011 року виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області (свідоцтво про шлюб [NUMBER]), актовий запис № 31, між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу є спільні діти - [PERSON], [INFO] року, та [PERSON], [INFO]. Оскільки сімейне життя з відповідачем не склалось, сторони втратили почуття довіри та взаємної поваги, а збереження сім'ї суперечить її інтересам, позивачка просить суд цей шлюб розірвати та при цьому змінити її прізвище на дошлюбне «[PERSON]». Позивач в судовому засіданні участі не приймала, надала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні участі не приймав, про дату, час та місце розгляду справи був сповіщений у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомив. Заперечень на позов не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 01.08.2011 року між сторонами укладено шлюб, про що виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області зроблено актовий запис за №31(свідоцтво про шлюб [NUMBER]). Від шлюбу є спільні діти - [PERSON], [INFO] року, та [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбні стосунки, сім'я повністю розпалася, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвище або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвище позивача після розірвання шлюбу відновити дошлюбне. Враховуючи, що побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України), суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу.

Outcome: approved