Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 09 жовтня 2002 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, що зареєстрований Берестівською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис №15. Від даного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . З моменту укладення шлюбу відносини між сторонами почали поступово погіршуватись, що відобразилось на їхніх стосунках. Підставами для цього стала втрата взаємопорозуміння, почуттів, виникнення обопільної неприязні та розчарування. Відповідач не здатен підтримувати моральну атмосферу в сім`ї та піклуватись про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Такі обставини почали відображатися на міцності їхніх сімейних стосунків, що в свою чергу призвело до фактичного розпаду сім`ї. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила суд шлюб розірвати, зазначивши, що строк на примирення не збереже сім`ю, рішення про розірвання шлюбу є обопільним та остаточним. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згідний на розірвання шлюбу, зазначивши, що строк на примирення не збереже сім`ю, рішення про розірвання шлюбу є обопільним та остаточним. Суд проводить підготовче засідання у справі та відповідно до частини 3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 жовтня 2002 року. Шлюб зареєстровано Берестівською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис №15. Дана обставина стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09 жовтня 2002 року (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5-7). Відповідно до положень статті 51 Конституції України, частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями пункту 3 частини 2 статті 18, статті 51, частини 3 статті 56, частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. В ході розгляду справи судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові та поваги один до одного між сторонами втрачено, фактичні шлюбні відносини між ними припинені більше ніж півроку, примирення між подружжям та збереження сімї не можливо, так як це буде суперечити інтересам та волі обох сторін. За таких обставин, суд дійшов висновку, що сім`я розпалася остаточно і шлюб існує формально. Беручи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім`ю не бажають, суд з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті і майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених частиною 2 статті 110 Сімейного кодексу України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. Відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Тому, на підставі викладеного,

Outcome: approved