Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області з позовом до Глобинського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, Управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, Управління Державної казначейської служби України в Глобинському районі Полтавської області про відшкодування моральної шкоди. Позов мотивує тим, що 20.04.2011 року [PERSON] в її інтересах звернувся до Глобинського районного суду Полтавської області зі скаргою про визнання дій (бездіяльності) Сектору ДСБЕЗ Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області та старшого оперуповноваженого Сектору ДСБЕЗ Глобинського РВ ГУМВС України в Полтавській області капітана міліції Мини А.О. при проведені перевірки щодо зловживання службовим становищем посадовими особами Глобинського УЕГГ неправомірними. 13.06.2012 року Глобинським районним судом Полтавської області за результатом розгляду скарги винесено постанову якою скаргу задоволено частково, а саме: - визнано незаконною бездіяльність Сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області та старшого оперуповноваженого Сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області капітана міліції Мини А.О. при проведенні перевірки щодо зловживання службовим становищем посадовими особами Глобинського управління по експлуатації газового господарства. В іншій частині (в частині визнання незаконними дії Сектору ДСБЕЗ Глобинського РВ ГУМВС України в Полтавській області та старшого оперуповноваженого Сектору капітана міліції Мини А.О.) - відмовлено. Постанова Глобинського районного суду Полтавської області від 13.06.2012 року в частині визнання незаконною бездіяльності Сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області та старшого оперуповноваженого Сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області капітана міліції Мини А.О., за результатами розгляду Апеляційним судом Полтавської області - 13.08.2012р., Кременчуцьким районним судом Полтавської області - 28.01.2013р., Апеляційним судом Полтавської області - 25.02.2013р., набрала законної сили. В результаті ж незаконної бездіяльності Сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області та старшого оперуповноваженого Сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області капітана міліції Мини А.О. заява позивача не знаходила належного вирішення майже 2 (два) роки. Вказана незаконна бездіяльність Сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області та старшого оперуповноваженого Сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області капітана міліції Мини А.О. завдала позивачу моральної шкоди, яка виразилася в постійних душевних стражданнях та переживаннях про те, чи буде її заява належним чином розглянута. Моральну шкоду оцінює в розмірі 10 000грн. Позивач прохала стягнути з Глобинського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області на її користь 10000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди, шляхом зобов'язання Управління Державної казначейської служби України в Глобинському районі Полтавської області списати зазначену суму з відповідного рахунку, на якому обліковуються кошти Глобинського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області. У судовому засіданні представник позивача, [PERSON], що діє на підставі доручення, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на те, що незаконною бездіяльністю Сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області та старшого оперуповноваженого Сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області капітана міліції Мини А.О. при проведені перевірки щодо зловживання службовим становищем посадовими особами Глобинського УЕГГ позивачу було завдано моральної шкоди в розмірі 10 тис. грн.. Також, відмовившись від позовних вимог про зобов'язання Управління Державної казначейської служби України в Глобинському районі Полтавської області списати зазначену суму з відповідного рахунку, на якому обліковуються кошти Глобинського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, позовні вимоги змінив та прохав стягнути з Глобинського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області на користь [PERSON] 10 000грн. 00коп. моральної шкоди. У судовому засіданні представник відповідача, Управління Державної казначейської служби України в Глобинському районі Полтавської області, - Палій С. В., що діє на підставі доручення, позов не визнала в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог заперечила, вказала, що позивач не вказує в чому саме виразилася завдана їй моральна шкода, оскільки така моральна шкода відшкодовується державою позивачем не зазначено чому саме Управління Державної казначейської служби України в Глобинському районі Полтавської області повинно відшкодовувати таку моральну шкоду, тому прохала в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. У судовому засіданні прокурор Семенівського району Полтавської області Яроменок Р. О., проти задоволення позовних вимог заперечив, вказав, що позивач не вказує в чому саме виразилася завдана їй моральна шкода та позивачем не надано підтвердження того, що така моральна шкода взагалі була завдана. У судове засідання представник відповідача, УМВС України в Полтавській області не з'явився, до суду направили заперечення проти позову, в якому прохали справу розглянути без участі представника Управління. В запереченнях посилалися на те, що позивач не вказує в чому саме виразилася завдана їй моральна шкода та не доводить факту спричинення їй такої моральної шкоди, та така моральна шкода повинна бути відшкодована державою шляхом списання коштів Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку. У судове засідання представник відповідача, Глобинського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У судове засідання представник відповідача, Управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення представника відповідача Управління Державної казначейської служби України в Глобинському районі Полтавської області, заслухавши думку прокурора, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх в своїй сукупності, приходить до наступного. Судом по справі встановлено, що 20.04.2011 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Глобинського районного суду Полтавської області із скаргою про визнання дій (бездіяльності) Сектору ДСБЕЗ Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області та старшого оперуповноваженого Сектору ДСБЕЗ Глобинського РВ ГУМВС України в Полтавській області капітана міліції Мини А.О. при проведені перевірки щодо зловживання службовим становищем посадовими особами Глобинського УЕГГ неправомірними. 13.06.2012 року Глобинським районним судом Полтавської області за результатом розгляду скарги винесено постанову якою визнано незаконною бездіяльність Сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області та старшого оперуповноваженого Сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області капітана міліції Мини А.О. при проведенні перевірки щодо зловживання службовим становищем посадовими особами Глобинського управління по експлуатації газового господарства. В результаті незаконної бездіяльності Сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області та старшого оперуповноваженого Сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області капітана міліції Мини А.О. заява позивача належним чином розглянута не була. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положення ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 57 Цивільного процесуального Кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 57 Цивільного процесуального Кодексу України, ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального Кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до ч.1 ст. 23 Цивільного Кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч.2 ст. 23 Цивільного Кодексу України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч.1 ст. 1167 Цивільного Кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 1173 Цивільного Кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до ст. 1174 Цивільного Кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Відповідно до ч.6 ст. 1176 Цивільного Кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Відповідно до ч.1 ст.170 Цивільного Кодексу України, держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В процесі судового розгляду судом встановлено, що позивачем, не надано підтвердження того, що вона, внаслідок незаконної бездіяльності Сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області та старшого оперуповноваженого Сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю Глобинського РВ УМВС України в Полтавській області капітана міліції Мини А.О. зазнала душевних страждань або втрат немайнового характеру. Позивачем не надано доказів (документального підтвердження), які б підтверджували що вказаною незаконною бездіяльністю було принижено її честь, гідність, престиж або ділову репутацію, порушено нормальні життєві зв'язки через неможливість продовження активного громадського життя, порушено стосунки з оточуючими людьми, або завдано інших негативних наслідків, тобто доказів про порушення її законних прав і заподіяну моральну шкоду. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема,повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. З огляду на вищевикладене, враховуючи недоведеність факту спричинення позивачу моральної шкоди, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди в сумі 10 000грн. є необґрунтованими та такими що не підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 15, 16, 23, 1167, 1170, 1173, 1174, 1176 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed