Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Любешівський районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 14 жовтня 1995 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Малоглушанською сільською радою Любешівського району Волинської області за актовим записом №11. В даному шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що протягом останніх років на грунті зловживання відповідачем спиртними напоями, шлюбні відносини між ними поступово погіршувадись, що призвело до фактичного їх припинення. Відповідач перестав поважати її як особистість, не рахувався з її бажаннями та не намагався матеріально підтримувати сім`ю. Тому вважає, що немає сенсу в подальшому підтримувати сімейні відносини. В судове засідання позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] не з`явилися з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов, заява із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від відповідача на адресу суду не надходили. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 1995 року, який зареєстрований Малоглушанською сільською радою Любешівського району Волинської області за актовим записом №11. Від шлюбу сторони мають двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] , які вже є повнолітніми. Згідно положення ч. 2 ст. 36 та ст. 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідно до ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вказане положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилом ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є неможливим. Враховуючи вищезазначене та обґрунтування позову, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану», ч.2 ст.115 СК України рішення після набрання ним законної сили слід надіслати у Любешівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) для внесення відомостей про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відповідної відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно зі ст. 141 ЦПК судові витрати по справі, понесені позивачем, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved