Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна у вигляді квартири [ADDRESS] , що був укладений між нею як покупцем і відповідачами як продавцями з іншого боку на біржових торгах у м. Жовті Води 23 жовтня 2001 року під реєстровим номером 179035, але цей договір купівлі-продажу згодом не був посвідчений нотаріально. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області було відкрито провадження від 08.06.2021 року, позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачам було надано строк 15 днів з дня отримання ним даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідачам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , відповідно до вимог ЦПК України, за місцем реєстрації та місцем останнього відомого місця проживання, були направлені копії позовної заяви та додатків до неї, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі. Надано строк для подачі заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву за наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. На адресу суду повернулися поштові повідомлення від відповідачів з відміткою «за закінченням зберігання». Таким чином, відповідачам направлені документи відповідно до вимог ЦПК України, заперечень від відповідачів не надійшло, відзив відповідачі не подали. Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачами відзиву, та з урахуванням клопотання позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вивчив письмові пояснення сторін, дослідив матеріали справи і надані в ній докази на обґрунтування і спростування вимог, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно письмового договору купівлі-продажу від 23 жовтня 2001 року, зареєстрованому у Жовтоводському відділі реєстрації товарної біржі «Українська» між [PERSON] , яка в договорі виступала як покупець, та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] як продавцями був укладений договір купівлі-продажу, за яким продавці як співвласники нерухомого майна за цим договором продали, а покупець купила квартиру [ADDRESS] , яка складається з 3-х кімнат житловою площею 37,7 кв. м., загальною площею 65,0 кв. м., яка належить продавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09 січня 1997 року, виданого відділом приватизації державного житла Жовтоводської міської ради згідно з розпорядженням від 18 вересня 1996 року № 85, записаного у реєстрову книгу № 8136, а також свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 жовтня 2001 року посвідченого Морозюк В.О. державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори по спадковій справі № 386/2001 зареєстрованого в реєстрі № 4221. Сторони в договорі свідчать, що продавці [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до підписання цього договору купівлі-продажу отримали від позивачки як покупця визначену сторонами у договорі повну вартість квартири в сумі 1530 грн. При укладанні справжнього договору продавці як співвласники запевняють, що квартира, що відчужується, нікому не продана, не подарована, не заставлена, в суперечці та під забороною не перебуває. Зазначений договір до теперішнього часу нотаріально є не посвідчений. Таким чином, згідно договору купівлі-продажу нерухомості від 23 жовтня 2001 року у вигляді квартири [ADDRESS] , укладеному та зареєстрованому у Жовтоводському відділі реєстрації товарної біржі «Українська», відбулося повне виконання цього договору, продавці передали вказану квартиру позивачці у власність для вільного безперешкодного користування, після укладення договору до вказаного часу правочин у судовому порядку не оспорили, не мають зацікавленості і не бажають брати участь в подальшому оформлені договору. До моменту звернення до суду з справжнім позовом позивач безперешкодно володіла та користувалась вказаною квартирою з допоміжними приміщеннями. Частиною 2 статті 220 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Судом встановлено саме такі обставини, а тому необхідно позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією № 6796325 від 01 червня 2021 р. (а.с.1). У зв`язку з цим з урахуванням постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача, понесені витрати з оплати судового збору, а саме по 302 грн. 66 коп. з кожного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved