Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я. В обґрунтування\~вимог посилається\~на те,\~що 19.04.2020 року близько 22 год., коли вона перебувала за місцем свого проживання по [ADDRESS] , разом із неповнолітнім онуком [PERSON] , в її двері подзвонила дочка сусідки [PERSON] , яка влаштувала сварку з приводу її відносин з чоловіком та перешкоджала закрити вхідні двері. При намаганні зачинити двері вона вільною рукою виштовхала [PERSON] зі своєї квартири, а в цей же час підбіг до неї чоловік останньої відповідач [PERSON] , який вдарив її рукою в голову, внаслідок чого вона втратила свідомість. Також, відповідач схопив за руку внука, намагався витягнути його з квартири, однак [PERSON] вдалося вирватися. Позивач вказує, що такими діями відповідача їй було завдано тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу лівої навколоочної ділянки, забою м?яких тканин лобно-скроневої ділянки голови, струс головного мозку. З приводу цих ушкоджень вона перебувала на стаціонарному лікуванні в Старосинявській ЦРЛ з 23.04.2020 року по 06.05.2020 року та надалі продовжувала лікування амбулаторно. В зв`язку з неправомірними діями відповідача позивач звернулася із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Старосинявського ВП, відомості про вчинення правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12020240230000036 від 24.04.2020 року. За висновком судово-медичного експерта їй були заподіяні тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості. При проведенні дізнання начальник сектору дізнання Старосинявського ВП дійшов висновку про те, що [PERSON] , діючи в стані уявної оборони, заподіяв їй тілесні ушкодження по необережності та постановою від 19.11.2020 року кримінальне провадження закрив. Позивач вказує, що діями відповідача їй було заподіяно майнову шкоду на суму 4216,91 грн., а саме витрати на придбання ліків для лікування від нанесених діями [PERSON] тілесних ушкоджень. Також позивач вказує, що наслідками неправомірних дій відповідача є заподіяна їй моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з його протиправною поведінкою щодо неї та її внука. Позивач зазначає, що тривалий час вона відчувала значні болі, періодично відчуває їх і до тепер як наслідок перенесеного струсу головного мозку, терпіла незручності від перебування в лікарні, вона зазнала стресу від несподіваного нападу на неї в нічний час у власному житлі, такий напад стався щодо неї літньої жінки з інвалідністю 3 групи. Також, вона хвилюється за свого онука, який дуже злякався від дій відповідача, а відповідач не вибачився та не вжив будь-яких заходів для залагодження відносин між ними. Тому втрати немайнового характеру в грошовому еквіваленті вона оцінила в розмірі 20000 грн., які і просить стягнути з відповідача, як завдану моральну шкоду. Ухвалою судді Старосинявського районного суду від 04 січня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Старосинявського районного суду від 16 березня 2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені в позові, та просила задовольнити вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, обґрунтовуючи заперечення тим, що він не наносив позивачу [PERSON] тілесних ушкоджень, тому не повинен відшкодовувати позивачу жодної шкоди. Також, [PERSON] по обставинах справи суду пояснив, що дійсно 19.04.2020 року близько 22 год., коли він із сім`єю та родичами дружини повертались ввечері додому, то у під`їзді будинку за їх місцем проживання по [ADDRESS] , зустріли чоловіка позивачки, якого остання не впускала у квартиру. Його дружина [PERSON] піднялась по сходах до квартири позивача та постукала у двері, щоб вияснити обставини знаходження чоловіка позивачки [PERSON] в підїзді, так як це було неодноразово, однак позивач [PERSON] сказала, що це не наша справа та почала закривати двері, в ході чого штовхала та вдарила дружину, почувши це він підбіг та розборонив їх, однак удару не наносив, можливо штовхнув, свідомості позивач не втрачала, не заперечує, що він висловлювався нецензурно, після чого підійшов [PERSON] та забрав його і вони вийшли на вулицю. За вказаних обставин, оскільки він не наносив удару [PERSON] , просить відмовити у задоволенні її позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, показання допитаних свідків, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що постановою начальника сектору дізнання Старосинявського ВнП Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області Руслана Бучинського від 19.11.2020 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12020240230000036 закрито у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] та [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та ч. 2 ст. 125 КК України. Як слідує із змісту вказаної постанови, стосовно протиправних дій [PERSON] , враховуючи, що у ході сварки [PERSON] та [PERSON] остання почала виштовхували [PERSON] від дверей квартири, тому [PERSON] зрозумів, що його дружині загрожує небезпека та прибіг на її захист та для припинення загрози наніс один удар рукою в голову [PERSON] , в результаті чого вона отримала тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, тому начальник сектору дізнання прийшов до висновку, що [PERSON] діяв в умовах уявної оборони та в обстановці яка склалась не усвідомлював, однак міг усвідомлювати відсутність реального суспільно небезпечного посягання, однак КК України не передбачено кримінальної відповідальності за необережне легке тілесне ушкодження. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, постанова органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження не звільняє від доказування, в той же час дана постанова не була оскаржена сторонами кримінального провадження в частині встановлених фактичних обставин начальником дізнання, згідно яких [PERSON] заподіяв [PERSON] тілесних ушкоджень з необережності в стані уявної оборони, однак КК України не передбачено кримінальної відповідальності за необережне легке тілесне ушкодження, тобто не встановлено умислу в діях останнього. Із досліджених судом матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12020240230000036, встановлено, що 24.04.2020 року [PERSON] звернулась із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності [PERSON] , який 19.04.2020 у коридорі наніс тілесні ушкодження в голову. Під час допиту, як потерпілої, будучи попередженою про кримінальну відповідальність, [PERSON] вказала, що 19.04.2020 року [PERSON] підбіг до неї та наніс один удар кулаком правої руки у голову. Згідно висновку експерта № 86 від 15.05.2020 року судовомедичної експертизи, проведеної у кримінальному провадженні за №12020240230000036 24.04.2020 року, у [PERSON] , 1961 р.н., виявлено тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу лівої навколоочної ділянки, забою м?яких тканин лобно-скроневої ділянки голови зліва, струсу головного мозку, що відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що призвели до короткочасного розладу здоров`я (не більше 21 доби), та могли утворитись від щонайменше одноразової травмуючої дії тупих твердих предметів. Можливість утворення тілесних ушкоджень при вказаних у постанові про призначення експертизи обставинах (як показала [PERSON] під час допиту потерпілої) не виключається. Згідно із даними медичної картки стаціонарного хворого №878 [PERSON] , 1961 р.н., перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП Старосинявська ЦРЛ (неврологічне відділення) з 23.04.2020 року по 06.05.2020 року з діагнозом травма голови, струс головного мозку. Допитані у судовому засіданні, як свідки [PERSON] та [PERSON] , які є дочкою та зятем позивача, суду повідомили, що 19 квітня 2020 року, коли було свято [PERSON] , до них зателефонував неповнолітній син [PERSON] , який перебував у бабусі, та повідомив, що [PERSON] вдарив [PERSON] , а [PERSON] розборонив, тому вони приїхали до неї. В той час була викликана швидка допомога, у [PERSON] підвищився тиск та боліла голова, однак в той день їй надали допомогу та не госпіталізували. На вулиці був словесний конфлікт між [PERSON] та [PERSON] з приводу даних обставин, так як син був наляканий. Допитані у судовому засіданні свідки зі сторони відповідача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили пояснення відповідача [PERSON] щодо того, що дійсно у вечірній час вони сім`ями повертались із прогулянки до місця проживання по [ADDRESS] , де у під`їзді зустріли на даний час уже покійного [PERSON] , який уже неодноразово ночував у під`їзді, так як до квартири його не впускають. Будучи обуреними знаходженням чоловіка позивачки у під`їзді будинку, [PERSON] постукала у двері квартири [PERSON] , після чого між ними виникла словесна суперечка та остання намагалась закрити двері квартири, штовхала [PERSON] , вдарила її. Свідок [PERSON] вказала, що її чоловік [PERSON] підбіг та розборонив їх, однак удару не наносив, після чого його забрав [PERSON] . Свідок [PERSON] вказала, що зайшла у квартиру, після чого сказала чоловікові вийти, бо там конфлікт, та він розборонив їх, забрав [PERSON] від квартири [PERSON] . В той вечір приїжджала швидка, однак [PERSON] не госпіталізовували, з нею все було нормально. Свідок [PERSON] підтвердив ті ж обставини та вказав, що був свідком словесного конфлікту [PERSON] та [PERSON] , він уже зайшов у свою квартиру, оскільки діти були налякані, а [PERSON] був на порозі у [PERSON] , після цього він вийшов з квартири розборонити та не допустити більшого конфлікту, тому забрав [PERSON] , який вийшов на вулицю, а онук позивачки [PERSON] повернувся у кімнату квартири. Конфлікт відбувався на підвищених тонах, в подальшому у дворі будинку був словесний конфлікт між [PERSON] та зятем позивача [PERSON] , безпосередньо факту заподіяння [PERSON] удару він не бачив. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до\~ст.77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У п.2\~постанови № 6 від 27 березня 1992 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~роз`яснено,\~що розглядаючи\~позови про\~відшкодування шкоди,\~суди повинні\~мати на\~увазі,\~що шкода,\~заподіяна особі\~і майну\~громадянина абозаподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. У спорах про відшкодування шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди, а на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Так, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди доказуванню підлягає факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. За таких обставин, оцінивши дослідженні в судовому зсіданні вищенаведені докази в їх сукупності, а також, виходячи із фактичних обставин подій, встановлених постановою про закриття кримінального провадження про те, що [PERSON] діяв в умовах уявної оборони та заподіяв [PERSON] тілесних ушкоджень з необережності, які були\~не спростовані\~у ході\~розгляду справи\~належними та\~допустимими доказами,\~так як\~всі свідки\~підтвердили наявність\~конфлікту між\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~та те, що [PERSON] їх розбороняв, суд приходить до переконання про доведення вини відповідача у формі необережності, причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями та наслідками, що настали від протиправних діянь, як складових підстав цивільно-правової відповідальності. Таким чином, внаслідок фізичних дій, вчинених [PERSON] стосовно [PERSON] , які мали місце у формі необережності та наслідком яких є отримання останньою легких тілесних ушкоджень, між сторонами виникли правовідносини пов`язані із відшкодуванням шкоди завданої ушкодженням здоров`я, які регулюються ст.23,\~1166,\~1167,\~1195 ЦК України. Згідно ч.1\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 даної статті визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч.1\~ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід) втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Згідно висновку експерта № 86 від 15.05.2020 року судовомедичної експертизи, проведеної у кримінальному провадженні за №12020240230000036 24.04.2020 року, у [PERSON] , 1961 р.н., виявлено тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу лівої навколоочної ділянки, забою м?яких тканин лобно-скроневої ділянки голови зліва, струсу головного мозку. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема медичної картки стаціонарного хворого №878 [PERSON] , 1961 р.н., та довідки Старосинявської ЦРЛ позивач перебувала на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні Старосинявської ЦРЛ з 23.04.2020 по 06.05.2020 року, з приводу лікування струсу головного мозку їй було призначено лікування із застосуванням препаратів: гліятон, фізрозчин, маніт, L-лізин есценат, аскорбінова кислота, актовегін, нейромакс, танакан, кейвер, аскорутин, перегін, троксевезін, церебрум. Враховуючи в сукупності дані медичної картки стаціонарного хворого №878 та чеки на придбання ліків, суд вважає обґрунтованим витрати, пов`язані із лікуванням [PERSON] внаслідок тілесних ушкоджень заподіяних відповідачем [PERSON] в сумі 3583,74 грн., які узгоджуються між собою щодо придбання та зазначення у списку лікарських призначень. Щодо інших доказів витрат на лікування, зокрема чеків про придбання медикаментів, а саме каптопрес, панкреазим, кетанов, маски, а також чеку про оплату без зазначення найменувань придбаних препаратів, то вони судом до уваги не приймаються, оскільки не узгоджуються із призначеннями лікаря для лікування отриманих тілесних ушкоджень внаслідок дій відповідача. При вирішенні позову в частині стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків. В силу вимог ч. 1, п. 2. ч. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України). У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Оцінивши зібрані\~у справі\~докази в\~їх сукупності,\~суд вважає\~доведеним факт\~спричинення позивачу\~моральних страждань у зв`язку з ушкодженням здоров`я, які спричинені внаслідок неправомірних необережних дій відповідача, позивач зазнала фізичного болю та душевних страждань, що змінило звичний спосіб життя та потребувало додаткових зусиль для його відновлення. Отже, враховуючи конкретні обставини правовідносин, виходячи із\~засад розумності\~та справедливості,суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 1500 грн., що буде розумним та справедливим способом відновлення порушеного немайнового права позивача [PERSON] . В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Згідно п. 2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. З врахування наведеного та вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 840,80 грн. судового збору.

Outcome: partial