Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] звернулася до Кілійського районного суду Одеської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] міська рада «Про встановлення факту належності, визнання права власності в порядку спадкування та визнання права власності на нерухоме майно за правом набувальної давності». Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що 26.03.2015 року померла [PERSON], яка на день смерті проживала в [INFO] (колишній Жовтнева, 123). Вказаний факт проживання за вказаною адресою спадкодавця свідчить запис у будинкової книзі. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається: з житлового будинку в м. Кілія, Кілійського району, вул. Козацька, 123 (колишній Жовтнева, 123). Вона, відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем за законом, після смерті [PERSON], яка померла 24 березня 2015 року. Спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON], яка померла 26 березня 2015 року позивач, як спадкоємець за законом прийняла в порядку ч. 3 ст.1268 ЦК України, тобто фактично, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем. Житловий будинок № 123, по вул. Козацька (Жовтнева) в м. Кілія, Одеської області, належав [PERSON], яка померла 26.03.2015 року, [PERSON], яка померла 20.12.1992 року, [PERSON], яка померла 07.05.1993 року, в рівних частках за кожною на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого [PERSON] районною державною нотаріальною конторою за реєстром № 3437/7, від 19.12.1956 року, про що КПКРР «РБТІ» зроблено запис в реєстровій книзі №8, на стор.98, реєстр №5043 . Таким чином [PERSON], яка померла 26.03.2015 року належало 2/3 частини зазначеного житлового будинку, у тому числі 1/2 за правом власності, а 1/6 в порядку спадкування відповідно до свідоцтва про право на спадщину , а по 1/6 частині будинку належало [PERSON], померлій 20.12.1992 року та [PERSON], померлій 07.05.1993 року. Зазначені свідоцтва про право власності та про право на спадщину, спадкодавцем за життя було втрачено, тому правовстановлюючі документи відсутні. Втрата зазначених свідоцтв, підтверджується оголошенням у засобі масової інформації (інформаційна газета «Дунайская Заря» № 17 (11116) від 04.03.2016 року. 1/3 частина житлового будинку №123 в м. Кілія Кілійського району Одеської області, вул. Козацька, (колишня Жовтнева) належала [PERSON], померлій 20.12.1992 року та [PERSON], померлій 07.05.1993 року, лише на підставі свідоцтва про право на спадщину, однак зазначеною частиною вони за життя, так і не володіли та не користувались, проживали зовсім за різними адресами та не звертались до [PERSON], яка померла 26 березня 2015 року, щодо витребування своїх часток. Тобто цілим житловим будинком № 123 в м. Кілія, Кілійського району Одеської області, вул. Козацька, № 123 (колишня Жовтнева), володіла та користувалась [PERSON], яка померла 26.03.2015 року починаючи з 1956 року до дня смерті 26.03.2015 року. Однак вказане підтвердити позивач не має можливості, тому що відсутні будь-які правовстановлюючі документи. Однак позивач вказує, що [PERSON], [INFO], яка померла у 26.03.2015 року, тривалий час добросовісно відкрито та безперервно володіла нерухомим майном, а саме будинком № 123 вулиця Козацька (колишня Жовтнева №123) в м. Кілія, Одеської області, як своїм власним, а саме десять років до дня своєї смерті, починаючи з 1988 року по 2015 рік, відповідно до запису у будинковій книзі: щодо місця проживання та реєстрації осіб на зазначений будинок. Так, [PERSON] проводилися капітальні поточні ремонти житлового будинку, при житті спадкодавець підтримувала приміщення у належному стані необхідному для проживання, обробляла прилеглу частину земельної ділянки, сплачувала необхідні платежі, що підтверджено відповідними довідками та рахунками про сплату комунальних послуг. Також володіння вказаним нерухомим майном [PERSON], яка померла 26.03.2015 року, як своїм власним, підтверджується Актом депутата [PERSON] міської ради від 22.02.2016 року, довідкою [PERSON] міської ради від 26.02.2016 року за вих. №793 . Відповідно до рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради №106, від 02.12.2015 р., було змінено адресу обєкту нерухомого майна, житлового будинку, розташованого в місті Кілія Одеська область, вулиця Жовтнева № 55-а на адресу вказаного будинку на вулиця Жовтнева, 123, а розпорядженням виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 21/А-2016 від 03.02.2016 року, вулицю Жовтневу було перейменовано на Козацьку. Під час звернення до нотаріальної контори щодо оформлення спадщини, позивачу (спадкоємцю за законом), [PERSON], приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області, [PERSON], було надано розяснення щодо того, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державний реєстрації, проводити нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, тобто [PERSON], яка померла 26 березня 2015 року, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, питання вирішується у судовому порядку. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, після смерті [PERSON], яка померла 26.03.2015 року, не має. Позивач просить встановити факт належності житлового будинку з господарськими спорудами та надвірними будівлями, [PERSON], яка померла 26.03.2015 року, у тому числі 2/3 частини житлового будинку за правом власності та на 1/3 частину за правом набувальної давності, визнати право власності за нею, [PERSON], на весь житловий будинок в м. Кілія Одеської області, вул. Козацька, 123, з надвірними будівлями та спорудами. В судовому засіданні позивач, [PERSON], позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача, [PERSON] міської ради, надав заяву згідно якої всі позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності. Допитана в якості свідка, [PERSON], дочка позивачки, суду пояснила, що [PERSON], була мамою позивачки. Після смерті своїх сестер, [PERSON],мешкала в будинку № 123 по вулиці Козацька. Деякий час вони теж мешкали в цьому будинку, допомагали бабусі, доглядали її, а потім похоронили, коли вона померла. Документів на будинок не залишилося, але вона підтверджує ,що бабуся тривалий час мешкала в цьому будинку, після смерті своїх сестер. Вона не претендує на частку будинку, після смерті бабусі, і не заперечує щоб вимоги позивачки були задоволені у повному обсязі. Свідок ,[PERSON], чоловік позивачки, у судовому засіданні дав пояснення аналогічні поясненням свідка [PERSON]. Суд,вислухавши позивача, свідків, вивчивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку,що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину по закону, посвідченого нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори, за реєстровим № 3437/7, від 19.12.1956 року, (надалі мовою оригіналу): « наследниками к имуществу гражданки [PERSON], умершей 15 декабря 1964 года, является в равных долях : 1-я дочь ее [PERSON], проживающая в [INFO] А; 2-я дочь ее [PERSON], проживающая в [INFO]; 3-я дочь [PERSON], проживающая в [INFO]. При этом имелось в виду одна вторая доля от общего домовладения в городе Килия по улице Октябрськой по № пятьдесят пять «А» /а. с. 14/ Шлюб [PERSON] та [PERSON] (до шлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], був зареєстрований , 14.01.1958 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЯР № 298952, виданим м. Кілія Одеської області /а. с. 11/. [PERSON], народилась 01.12.1958 року, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії ІІ-ЯР № 310883, виданим міс. [PERSON] бюро ЗАГС Одеської області , батьками записані [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 93 /а. с. 9/. Шлюб [PERSON] та [PERSON] (до шлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], був укладений , 26.04.1980 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 475916, виданим м. Кілія рай ЗАГС Одеської області, актовий запис № 61 /а. с. 10/. [PERSON], померла 20.12.1992 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІІІ-ЖД № 467986, виданим м. Кілія р/о ЗАГС Одеської області 22.12.1992 року /а. с.15/. [PERSON], померла 07.05.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 428198, виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області /а .с .16/. Батько позивачки, [PERSON], помер 05.08.1998 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 448116, повторно виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, 10.03.2016 року /а. с. 12/. Відповідно довідки наданої КП «Світло», [PERSON], була споживачем та оплачувала рахунки за водовідведення та водопостачання будинку по вул. Козацька, 123 в м. Кілія Одеської області /а. с. 18/. Згідно довідки № 02-7А/638, від 11.08.2015 року, виданої виконавчим комітетом [PERSON] міської ради, в [PERSON] міську раду з заявою про передачу в приватну власність, надання в користування, на викуп та передачу в оренду земельної ділянки площею 687 , 7 кв. м., для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вул. Жовтнева, 123 в м. Кілія Одеської області, власник житлового будинку, [PERSON], не зверталась та відповідне рішення не виносилось, державний акт на право приватної власності на земельну ділянку не видавався. Відповідно до акту депутата [PERSON] міської ради, від 22.02.2016 року, при перевірці заявителя та сусідів, було виявлено наступне: [PERSON], [INFO], яка померла 26.03.2015 року, зі слів сусідів, громадянки [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за місцем проживання в [INFO] (теперішня Козацька, 119) та [PERSON], [INFO], яка зареєстрована проживає за адресою: [INFO] (теперішня Козацька, 121), проживала в житловому будинку в м. Кілія Одеської області, вул. Козацька, 123 (колишня, Жовтнева, 55 а), та володіла відповідними частками, які залишилися після смерті [PERSON], яка померла ,07.05.1993 року, та [PERSON], яка померла 20.12.1992 року, що були власниками часток, відповідно до свідоцтва про право на спадщину по закону,виданим [PERSON] районною державною нотаріальною конторою, від 19.12.1956 року, за реєстровим номером 3432/7, як своїми власними більше десяти років, до дня своєї смерті, а саме до 26.03.2015 року. [PERSON], яка померла, 07.05.1993 року та [PERSON] , яка померла 20.12.1992 року за своє життя, на витребування своїх часток у [PERSON], яка померла 26.03.2015 року, не звертались /а. с. 24/. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 106, від 02.12.2015 року, змінено адресу обєкту нерухомого майна житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами , розташованого по вул. Жовтневій (колишній № 55 а) на наступну адресу: Одеська область, м. Кілія, вул. Жовтнева, 123 /а. с. 27/. Розпорядженням виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 21/А-2016, від 03.02.2016 року, перейменовано вулицю Жовтнева на вулицю Козацька, без зміни поштових номерів /а. с. 27/. За повідомленням приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу Одеської області, за вих. № 139/01-16, від 06.04.2016 року, після смерті [PERSON], яка померла 26.03.2015 року, спадкова справа не заводилась. Відповідно до технічного паспорту, від 11.09.2015 року, на садибний житловий будинок по вул. Жовтнева, 123, в м. Кілія, Одеської області, зазначений будинок складається: літ. «А» - житлового будинку, загальною площею 94, 4 кв. м., житловою площею, 32, 5 кв. м., літ. «Б» - гаражу, літ. «В» - Сараю, літ. «Г» - убиральні, № 1-5, І, - надвірних споруд, розташованих на земельній ділянці площею 714 кв. м., в тому числі під забудовою 177 кв. м. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно \~\~\~\~статті \~\~\~\~41 Конституції України \~\~\~\~кожен \~\~\~\~має \~\~\~\~право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до\~ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.\~\~Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.\~\~Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до\~ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обовязки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно п.5 ч. 2 ст. 234, ст. 256 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Судом встановлено, що позивач,є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], яка померла 26.03.2015 року,\~\~та утримує весь будинок, оскільки інші співвласники будинку померли і весь цей час позивач безперервно, відкрито, продовжує володіти всім зазначеним нерухомим майном. Суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадщину та вважає, що право позивача підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в звязку з чим задовольняє позов повністю.

Outcome: approved