Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня подання заяви до суду, стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 400 грн. щомісячно. В обґрунтування своїх позивних вимог позивач зазначила, що зареєструвала з відповідачем шлюб 23.02.2008 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис за №96. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. У теперішній час сім'я фактично розпалася, оскільки 01.08.2014 року відповідач залишив сім'ю, та з того часу позивач з відповідачем проживають окремо та мають окремий бюджет. Дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, та не надає необхідної матеріальної допомоги. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Також пояснила, що додаткові витрати, які вони просить стягнути з відповідача складаються з: витрат на канцелярські товари в розмірі 150 грн., та витрат на відвідування дитиною занять у художній школі в розмірі 250 грн. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання сина він визнає, що стосується стягнення з нього додаткових витрат зазначив, що визнає частково, та згоден нести їх у рівних частках з позивачем. Окрім того, пояснив, що інших дітей на утриманні немає та має добрий стан здоров'я. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] від 23 лютого 2008 року судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 23 лютого 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 96 (а.с. 6). Згідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 23 липня 2008 року батьками [PERSON], [INFO] є сторони [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс» № 4214 від 11 грудня 2014 року [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Згідно довідки ТОВ «Томаш» № 26 від 26 січня 2014 року [PERSON] працює на посаді вантажника та його сукупний дохід за період з жовтня 2014 року по грудень 2014 року складає 8278 грн. 14 коп. (а.с. 32). Довідкою виданою Комунальним початковим спеціалізованим мистецьким навчальним закладом «Дитяча школа мистецтва №5 ім. І.О. Дунаєвського» №6 від 04 лютого 2015 року підтверджується, що [PERSON] навчається з 01.09.2014 року в «Дитячій школі мистецтва №5 ім. І.О. Дунаєвського» на художньому відділенні у 1 класі, з щомісячною платою за навчання 150 грн., на хореографічному відділенні за спеціальністю «спортивний бальний танець» з щомісячною платою за навчання 100 грн., «гімнастика» з щомісячною платою за навчання 60 грн. Навчальний рік триває до 31.05.2015 року (а.с.26). Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Одним із основних прав дитини є право на утримання. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, Держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як в середині Держави - учасниці, так і за кордоном. У відповідності до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Конституційний обов'язок батьків щодо утримання дітей знайшов своє закріплення і в ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. При визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи та зобов'язаний утримувати дитину разом з позивачкою. Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача. Згідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір на одну дитину не може бути менший ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У відповідності з роз'ясненнями, що містяться в п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що додаткові витрати на утримання дитини передбачають фактично зазнані або передбачувані витрати. Судом встановлено, та підтверджується письмовими доказами і не оспорюється сторонами, що [PERSON], [INFO], навчається у Комунальному початковому спеціалізованому мистецькому навчальному закладі «Дитяча школа мистецтва №5 ім. І.О. Дунаєвського», та загальні витрати на оплату навчання в якому складають 310 грн. щомісячно. Термін навчання дитини складає з 01.09.2014 року по 31.05.2015 року. При визначенні розміру додаткових витрат на дитину, суд виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків, та враховує те, що мати дитини також зобов'язана нести витрати на розвиток здібностей дитини. Таким чином, суд приходить до висновку, що додаткові витрати на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], викликані особливими обставинами, а саме розвитком здібностей дитини, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, мають нести обоє батьків у рівних частках у розмірі 155 грн. щомісяця. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини та додаткових витрат на дитину, суд виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 грудня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття, та додаткові витрати на дитину - у розмірі 155 грн. щомісячно, починаючи з 25 грудня 2014 року та до 31 травня 2015 року. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial