Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача до [PERSON] сільської ради Марїнського району Донецької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, в обґрунтування позову зазначила, що 16 січня 2015 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, а саме: домоволодіння, розташоване за адресою: вул.Володарського, 40, с.Новомихайлівка, Марїнський район, Донецька область, яке належало спадкодавцеві на підставі рішення Марїнського районного суду Донецької області від 24.11.2008 року; земельна ділянка, розташована на території Марїнської міської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,760 га, що належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №186032 від 15.12.2005 року; земельна ділянка, розташована на території [PERSON] сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,20 га, що належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДН №184791 від 22.08.2002 року. Згідно зі ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачка [PERSON] донька спадкодавця, є єдиним спадкоємцем першої черги. [PERSON] звернулася до Марїнської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, отримала відмов у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивачка зазначає, що документи на домоволодіння та земельні ділянки були викрадені та з даного питання вона зверталася до Марїнського РВ УМВС України в Донецькій області, але звернення було безрезультатним. В звязку з чим, позивачка просить встановити факт належності домоволодіння за адресою: вул.Володарського, 40, с.Новомихайлівка, Марїнський район, Донецька область, та земельних ділянок, розташованих на територіях Марїнської міської ради та [PERSON] сільської ради, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,760 га та 6,20га, [PERSON], померлому 16.01.2015 року, та визнати за нею, [PERSON], право власності на вищевказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.43). Представник позивача [PERSON] до судового засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.35). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Марїнського району Донецької області до суду не зявився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу у відсутність представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.40). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається, що 16.01.2015 року помер [PERSON] (а.с.8), який був батьком позивачки [PERSON] (а.с.9) та який до дня смерті був зареєстрований та проживав один за адресою: Донецька область, Марїнський район, с.Новомихайлівка, вул.Володарського, будинок №40 (а.с.10). Встановлено, що після смерті [PERSON] залишилась спадщина, а саме: - житловий будинок №40 по вул.Володарського в с.Новомихайлівка Марїнського району Донецької області, який належав [PERSON] на підставі рішення Марїнського районного суду Донецької області від 24.11.2008 року та який 04.03.2009 року зареєстрований в РКП «Марїнське БТІ», що підтверджується довідкою РКП «Марїнське БТІ» №06-197 від 30.05.2015 року (а.с.15-18); - земельна ділянка, розташована на території Марїнської міської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,760 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №186032 від 15.12.2005 року (а.с.12) та земельна ділянка, розташована на території [PERSON] сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,20 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДН №184791 від 22.08.2002 року (а.с.11), що підтверджується довідкою наданою Управлінням держземагентства у Марїнському районі Донецької області №1342/01-07 від 24.07.2015 року (а.с.13). З матеріалів справи вбачається, що інформація щодо наявності зареєстрованого державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: Донецька область, Марїнський район, с.Новомихайлівка, вул.Володарського, будинок №40, відсутня (а.с.14). Постановою державного нотаріуса від 17.07.2015 року позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий за адресою: Донецька область, Марїнський район, с.Новомихайлівка, вул.Володарського, будинок №40, та земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території [PERSON] сільської ради та Марїнської міської ради, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.19). Встановлено, що [PERSON], мати позивачки, зверталася до Марїнського РВ ГУМВС України у Донецькій області з заявою щодо вжиття заходів відносно [PERSON], яка не повертає її донці, [PERSON], майно, що належало померлому [PERSON] Однак, згідно відповіді в.о.начальника Марїнського РВ ГУМВС України у Донецькій області [PERSON] дане звернення не містить ознак скоєння кримінального правопорушення, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились і розслідування не проводилось (а.с.23,24) Згідно листа Марїнської державної нотаріальної контори, спадкова справа після смерті [PERSON], померлого 16.01.2015 року, була відкрита 27.05.2015 року за №26/2015 за заявою [PERSON] про прийняття спадщини. Крім [PERSON] ніхто більше не звертався до Марїнської держнотконтори (а.с.44-48). Відповідно до ст.256 ЦПК України судовим порядком можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок №40 по вул.Володарського в с.Новомихайлівка Марїнського району Донецької області та земельні ділянки, що розташовані на територіях Марїнської міської ради та [PERSON] сільської ради, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,760 га та 6,20га, належить померлому [PERSON]. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимоги позивача про встановлення факту належності вищевказаного майна померлому [PERSON]. Вимоги позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно також є обґрунтованими і підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла( спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом чи заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У першу чергу право спадкування за заповітом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки ( ст.. 1261 ЦК України). У відповідності до п. 3.1. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на обєкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на обєкт самочинного будівництва. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.08. № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з частиною 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Оскільки судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України, спадщину прийняла, інші спадкоємці спадщину не прийняли та на неї не претендують, спадкове майно належало спадкодавцеві на законних підставах, то позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та визнати за нею право власності на спадкове майно.

Outcome: approved