Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. У обґрунтування своїх вимог зазначила, що 01.04.2008 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передала відповідачу грошові кошти у розмірі 219 170, 00 грн., що є еквівалентом за встановленим курсом продажу гривні до долару США, та складає - 43 400 доларів США. Відповідно до договору, встановлено одержання від позичальника процентів у розмірі 1000 доларів США, та відповідач була зобов`язана в строк до 01.05.2008 року повернути позивачу грошові кошти у розмірі 44 400 доларів США. Зазначено, що 01.09.2017 строк повернення позики було продовжено до 01.05.2018, про що свідчить розписка від 01.09.2017. При цьому сторонами було змінено умови договору позики, який вже не передбачав сплату процентів позичальником, а передбачав фіксовану суму позики в розмірі 54 500 доларів США. Позивач з метою вжиття заходів досудового врегулювання позову зверталася рекомендованим листом до відповідача з вимогою повернути достроково суму позики до 30.11.2017 року що є еквівалентом 54 500 доларів США. Але будь яких пояснень з підстав неможливості повернути кошти відповідач не надала. Тому позивач була вимушена звернутися до суду з даним позовом, та просить стягнути з відповідача на свою користь, заборгованість за договором позики, що складає 1 540 978,40 грн., та що є еквівалентом 54 500 доларів США - станом на 15.01.2018 року, проценти за користування коштами за період з 02.12.2017 року по 15.01.2018 року в розмірі 5 699, 51 грн., пеню за прострочення повернення коштів за період з 02.12.2017 року по 15.01.2018 року в розмірі 47 495,91 грн., та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., оскільки позивач зазнала нервових переживань, психічного навантаження, їй вкрай потрібні зазначені кошти для власного проживання та придбання речей. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 лютого 2018 року відкрито провадження у цивільній справі, розгляд якої проводиться у порядку загального позовного провадження. Відповідачу був встановлений тридцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року підготовче судове засідання по справі закрито та справу призначено до розгляду. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.02.2019 задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову та накладено арешт на однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Суд, заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до копії розписки, [PERSON] 01.04.2008 року отримала у борг у [PERSON] грошові кошти у розмірі 219170 грн., що є еквівалентом 43400 доларів США, які зобов`язана була повернути 01.05.2008 року з відсотками, що в загалі буде складати 44 500 грн. доларів США. Відповідно до копії розписки від 01.09.2017 року [PERSON] отримала у борг у [PERSON] грошові кошти у розмірі 54500 доларів США, які зобов`язана була повернути 01.05.2018 року. 30.10.2017 представником позивача - [PERSON] , відповідачу, за її адресою була направлена претензія, щодо стягнення заборгованості за договором позики, у якій вона вимагала в строк до 30.11.2017 року достроково повернути позику у розмірі 1 464 730,06 грн.,06 коп., що є еквівалентом 54 500 доларів США. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем), у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач у судовому засіданні підтвердила, що дійсно позичила вказані кошти у позивача. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за договором позики, процентів за користування коштами та пені, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 54 500 дол. США., за період з 02.12.2017 по 15.01.2018 проценти за користування коштами у розмірі 5699,51 грн., пеню у розмірі 47 495,91 грн. Що стосується вимог про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази - фактичні дані, на підставі яких суд може встановити наявність обставин, що обґрунтовують розмір відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. Позивач у своєму позові не навела, з яких саме міркувань вона виходила, визначаючи розмір моральної шкоди, зазначив тільки що перебувала у постійній нервовій та психологічній напрузі, що створювались життєвим дискомфортом та психічним навантаженням. Тому в цій частині суд задовольняє позовні вимоги частково, та стягує з відповідача на користь позивача [PERSON] моральну шкоду у розмірі 2 000 грн. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 8810 грн. Суд,

Outcome: partial