Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Кодимського районного суду з позовом до Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її баби [PERSON] В позові вказала, що 30 серпня 1996 року померла її баба [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Загнітківське» в с.Загнітків Кодимського району Одеської області, розміром 2.29 умовних кадастрових гектарів, яка посвідчена сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД №0235760, виданим 28 серпня 1996 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Вона є єдиним спадкоємцем спадщини померлої за законом, однак через відсутністю документів, які б підтверджували родинний звязок з померлою, своєчасно не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, пропустивши встановлений для цього строк. В судове засідання позивач не зявилась, надавши до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу без неї. Представник Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не зявився, надавши заяву про розгляд справи без нього. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим суд вважає можливим розглянути вказану цивільну справу без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши позовну заяву позивача, а також письмові докази, що є в справі, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів сторін та третіх осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити у повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що 30 серпня 2996 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №111296, виданого 01 вересня 1996 року Загнітківською сільською радою Кодимського району Одеської області. Актовий запис про смерть №63 від 30 серпня 1996 року. Місце відкриття спадщини с.Загнітків Кодимського району Одеської області. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Загнітківське» в с.Загнітків Кодимського району Одеської області, розміром 2.29 умовних кадастрових гектарів, яка посвідчена сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД №0235760, виданим 28 серпня 1996 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] заповіту не складала, отже [PERSON] як внучка померлої, відповідно до ст.1265 ЦК України є спадкоємцем за законом пятої черги. Факт родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON] як між онуком та бабою встановлено рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 28 квітня 2016 року (№503/644/16-ц). Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 та стаття 1270 ЦК України). [PERSON] померла 30 серпня 1996 року, отже шестимісячний строк для прийняття спадщини, встановлений ст.1270 ЦК України, закінчився 30 березня 1997 року. Саме з цього часу право позивача вважається порушеним, оскільки вона внаслідок пропуску шестимісячного строку звернення до нотаріуса фактично була позбавлена права прийняти спадщину у встановленому законом порядку. Статтею 1272 ЦК України передбачені наслідки пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема ч.1 вказаної статті передбачає, що спадкоємець, який протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що її не прийняв. Проте, частина 3 зазначеної статті передбачає можливість встановлення судом додаткового строку, достатнього для подання такою особою заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] через відсутність документів, які б підтверджували родинний звязок з померлою та необхідність доведення цього юридичного факту лише в судовому порядку, своєчасно не звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, пропустивши встановлений для цього шестимісячний строк. Вказані обставини суд визнає поважними і вважає необхідним визначити позивачеві додатковий строк у заявлений нею термін, достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її баби [PERSON] При цьому, визначена у ч.2 ст.1272 ЦК України можливість позасудового захисту порушеного права позивача шляхом звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини відсутні, оскільки спадщину померлого ніхто не прийняв, а тому відсутня особа, яка могла б надати позивачеві такий дозвіл (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року). На підставі викладеного,

Outcome: approved