Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до АТ «Державний експортно-імпортний банк України» про поновлення на роботі і оплату за вимушений прогул. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 01.12.1997 року вона працювала в АТ «Державно експортно-імпортний банк» (далі по тексту - АТ «Укрексімбанк») на різних посадах, з 01.04.2019 року наказом № 101-к від 29.03.2019 року займала посаду головного економіста аналітичного відділу обслуговування індивідуальних клієнтів Центрального відділення АТ «Укрексімбанк». Таким чином, вона пропрацювала більше 20 років у банку, неодноразово була відзначена за сумлінну працю керівництвом банку, про що свідчать записи у її трудовій книжці. Проте, 05.05.2020 року наказом № 211-к від 05.05.2020 року її було звільнено з займаної посади на підставі п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України. З тексту наказу вбачається, що банком було проведено службове розслідування на виконання розпорядження Голови Правління АТ «Укрексімбанк» від 24.02.2020 року № 24-р, за результатами якого було складено акт, яким ніби-то встановлено її вину в діях, які призвели до видачі з каси відділення коштів клієнтів особам, які не були власниками рахунків і такі її винні дії призвели до втрати довір`я до неї з боку власника або уповноваженого ним органу. Позивач вважає вказаний наказ незаконним, вказуючи на те, що відповідно до наказу до кола її обов`язків віднесено обслуговування індивідуальних клієнтів відділення з питань надання послуг по платіжних картках. З цього вбачається, що вона не відноситься до працівників, які безпосередньо обслуговують грошові цінності. Тобто, за своїми посадовими обов`язками вона не приймає, не зберігає, не транспортує грошові цінності, а основне - не отримує грошові кошти під звіт. Основними функціями головного економіста-аналітика є консультування та обслуговування індивідуальних клієнтів банку. Відтак, оскільки до її посадових обов`язків не входять функції безпосереднього обслуговування грошових цінностей, а тому відсутні підстави вважати, що вона є працівником, який безпосередньо зайнятий обслуговуванням грошових та товарних цінностей. Крім того, позивач вказала на те, що внаслідок тривалого психологічного тиску з боку працівників банку у неї суттєво погіршився стан здоров`я, внаслідок чого з 04.05.2020 року по 09.05.2020 року вона перебувала на лікарняному. Проте , шляхом маніпуляцій 05.05.2020 року її викликали на роботу ніби-то для бесіди та вручено наказ про звільнення. Відтак, вона була звільнена під час тимчасової непрацездатності. Отже, під час її звільнення не було дотримано порядок її звільнення з роботи, що є підставою для визнання наказу про звільнення незаконним та її поновлення на роботі. Посилаючись на викладені обставини, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить задовольнити її вимоги, скасувати наказ про її звільнення та поновити її на роботі, а також стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 93 448,74 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1775,29 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 13 000,00 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 23.06.2020 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 14.07.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 13.08.2020 року до суду надійшов відзив представника відповідача Беседіна В.І. на позовну заяву. У даному відзиві представник відповідача вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, вказуючи на те, що звільнення позивача відбулось з дотримання норм чинного законодавства на підставі акту за результатами службового розслідування від 15.04.2020 року, проведеного на виконання службового розпорядження Голови Правління АТ «Укрексімбанк» від 24.02.2020 року № 24-р, пояснень [PERSON] від 27.04.2020 року, згоди виборного органу Первинної профспілкової організації АТ «Укрексімбанк» (протокол № 11-20 від 04.05.2020 року). Представник відповідача звертає увагу на те, що між сторонами 01.02.2000 року було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність працівників банку, в п.1 якого зазначено, що позивач обіймає посаду, яка безпосередньо пов`язана із збереженням, обробкою, перерахуванням, перевезенням, прийманням, видачею валютних та інших цінностей. Дія договору поширюється на весь період роботи працівника з дорученими йому валютними та іншими цінностями банку. Крім того, відповідно до посадової інструкції головного економіста-аналітика відділу обслуговування індивідуальних клієнтів Центрального відділення АТ «Укрексімбанк» у м.Києві, затвердженої керуючим Центрального відділення АТ «Укрексімбанк» у м.Києві 01.04.2019 року, на позивача було покладено ряд обов`язків, які полягали, зокрема, в здійсненні переказних операцій у національній валюті та в іноземних валютах, контролі за проведення розрахунків для здійснення переказних операцій, закритті карткових рахунків клієнтів, а тому є цілком правомірним висновок про те, що позивач, обіймаючи зазначену посаду, відносилась до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, а тому вона є особою, яка входить до кола осіб, яких може бути звільнено на підставі норм, встановлених п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України. Представник відповідача вказав і на те, що позивачем допущено порушення вимог чинного законодавства України під час здійснення нею своїх посадових обов`язків. Так, позивачу, як відповідальному виконавцю було надано право підпису на первинних документах. Позивач, здійснюючи функції відповідального виконавця, без підпису якого відповідно до нормативних документів банку неможлива видача коштів з каси відділення, підписувала первинні видаткові документи на видачу коштів з каси відділення без згоди і присутності клієнтів та без обов`язкової процедури ідентифікації та уточнення інформації про клієнтів, що встановлено за результатами службового розслідування. Також, позивач при здійсненні операцій із закриття карткових рахунків та зняття залишків коштів з цих рахунків з порушенням вимог чинного законодавства України і нормативних документів банку та без згоди клієнтів на проведення таких операцій, виконувала такі операції. У своїх письмових поясненнях позивач визнала встановлені порушення. Таким чином, враховуючи більш ніж двадцятирічний досвід роботи позивача в банку на посадах, пов`язаних із обслуговуванням грошових цінностей, доскональне знання своїх посадових обов`язків, вимог чинного законодавства України, нормативних документів банку, про що свідчить професійне зростання позивача, відображене у трудовій книжці, позивач умисно вчинила дії, які дали підстави для втрати до неї довір`я. Крім того, Профспілковий комітет Первинної профспілкової організації АТ «Укрексімбанк» у м.Києві за результатами розгляду звернення адміністрації банку стосовно розірвання трудового договору з позивачем надав згоду на звільнення позивача на підставі п.2 ст.41 КЗпП України. Також, банк звернувся до Київської місцевої прокуратури № 1 з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення, за якою 03.03.2020 року внесені дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України. Заперечуючи проти позову, представник відповідача зауважив на те, що 04.05.2020 року та 05.05.2020 року протягом робочих днів позивач перебувала у приміщенні банку, про що свідчить система фіксування входу/виходу з приміщення банку [PERSON] . Крім того, 04.05.2020 року позивач особисто була присутня на засіданні профспілкової організації, а 05.05.2020 року була ознайомлена з наказом про звільнення. Однак, ані 04.05.2020 року, ані 05.05.2020 року позивач не надавала банку лист непрацездатності. Крім того, з урахуванням правових позицій Верховного Суду, представник відповідача вважає, що таке перебування не є підставою для поновлення на роботі. Посилаючись на викладені обставини, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 22.09.2020 року до суду надійшов відзив представника відповідача Малік Т.І. на позовну заяву (доповнення). В даному відзиві представник відповідача вказує на те, що на запит банку надійшов лист Фонду соціального страхування України Управління виконавчої дирекції фонду у м.Києві № 5255-6 від 03.09.2020 року, в якому зазначено, що лист непрацездатності АДШ № 319078, виданий Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Деснянського району м.Києва на ім`я [PERSON] з 04.05.2020 року по 12.05.2020 року (9 днів) необґрунтовано на весь період. З урахуванням наведеного, представник відповідача вважає, що наявні правові підстави для відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 13.11.2020 року витребувано у Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Деснянського району м.Києва копію журналу видачі листків непрацездатності за період з 04.05.2020 року по 12.05.2020 року щодо видачі листка непрацездатності [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ; витребувано від Управління виконавчої дирекції фонду у м.Києві Фонду соціального страхування України наступну інформацію: які встановлені порушення при видачі листка непрацездатності серії АДШ №319078, виданий [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ; ким вчинено порушення при видачі листка непрацездатності серії АДШ №319078 на ім`я [PERSON] ; кому фактично виданий листок непрацездатності серії АДШ №319078 та на яких підставах; чи внесено до листка непрацездатності серії АДШ №319078 неправдиві відомості? Якщо так, то ким і які саме? Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 10.06.2021 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення, в тому числі і про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який було уточнено, в розмірі 440 341,79 грн. станом на 03.08.2021 року. Представник відповідача Манчуленко Я.В. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: dismissed