Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 17.03.2001 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. 10.01.2012 року Суворовським районним судом м.Херсона шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу позивач залишила прізвище « [PERSON] ». [INFO] позивач уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 04.08.2008 року виділено [PERSON] із спільної часткової власності у власність житловий будинок літ. «З» з мансардним поверхом загальною площею 132,8 кв.м., в т.ч. жилою 87,2 кв.м., що становить 73/100 частини домоволодіння [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про спадщину за законом від 17.09.2019 року, позивачу належить 27/100 часток вказаного домоволодіння. На сьогоднішній день, окрім позивача, в зазначеному будинку також зареєстровані: [PERSON] (мати позивача); [PERSON] (донька позивача); [PERSON] (донька позивача); [PERSON] (донька позивача); [PERSON] (колишній чоловік позивача - відповідач). Однак, після фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами, а саме у 2011 році, відповідач зібрав всі свої речі та виїхав із вказаного будинку і до теперішнього часу жодного разу не з`являвся. У зв`язку з тим, що у будинку позивача зареєстрований відповідач це чинить йому перешкоду вільно розпоряджатися своєю власність та змушує нести додаткові витрати. У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинок [ADDRESS] - у зв`язку з відсутністю у жилому приміщенні понад встановлений законом строк. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.03.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. В останнє судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації відповідача. Відповідно до ч.1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно актового запису про одруження №122, зробленого 17.03.2001 року Міським відділом реєстрації актів громадського стану, між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб 17.03.2001 року. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] ». Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 10.01.2012 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 17.03.2001 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану м.Херсона, актовий запис №122. Після розірвання шлюбу дружині залишено прізвище [PERSON] ». Згідно актового запису про шлюб №22, зробленого 02.02.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні, між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб 02.02.2013 року. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] ». На підставі рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 04.08.2008 року та свідоцтва про спадщину за законом від 17.09.2019 року, [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS] . Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні №173 від 19.02.2019 року, виданої виконавчим комітетом Суворовської районної у м.Хермоні ради, в домоволодінні [ADDRESS] , окрім позивача, зареєстровані: [PERSON] (мати позивача); [PERSON] (донька позивача); [PERSON] (донька позивача); [PERSON] (донька позивача). [PERSON] (колишній чоловік позивача - відповідач) зареєстрований за даною адресою, але не проживає. Відповідно до довідок від 19.02.2019 року та 19.02.2019 року, [PERSON] не проживає за адресою [ADDRESS] з 2011 року. Свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні підтвердила факт непроживання відповідача без поважних причин понад 1 рік в житловому приміщенні, яке належить позивачу. Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У силу ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи зазначене, суд вважає позов [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з підстав, зазначених в ч.2 ст.405 ЦК України та ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», оскільки встановлено відсутність [PERSON] понад встановлений законом строк у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин.

Outcome: approved