Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №802. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що в шлюбі за час спільного проживання однією сім'єю з відповідачем народилися діти: сини - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що причиною розпаду їх сім'ї є різні погляди на життя, побут внаслідок чого в сім»ї часто виникали суперечки та конфлікти, які призвели до того, що подружні стосунки між ними було припинено з серпня 2013 року, спільного господарства як подружжя вони не ведуть, проживають окремо. Збереження сім'ї вважає неможливим та таким що суперечить її інтересам. Просить, заявлені нею позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, в наданих суду поясненнях посилалася на обставини аналогічно викладеним в позовній заяві, просила заявлені нею вимоги про розірвання шлюбу задовольнити, на примирення з відповідачем категорично не погодилася. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення, також в категоричній формі не погодився на застосування терміну для примирення; вважав, що сім»ю зберегти неможливо. Суд, заслухавши пояснення відповідно позивача [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши і розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності у межах заявлених вимог, приходить до наступних висновків. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 10.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №802 (а.с.3). За період спільного проживання у шлюбі однією сім'єю народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], бутьками яких є позивач і відповідач, що вбачається з досліджених копій свідоцтв про народження дітей (а.с.4-5). Судом встановлено і даного не заперечувалося сторонами, що останні не підтримують подружніх стосунків з серпня 2013 року, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету; шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги і довіри, а отже вважають, що розпад їх сім'ї відбувся остаточно та поновити її не можливо; категорично заперечуючи про надання їм терміну на примирення і можливості зберегти сім»ю. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 п.9 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, шлюб між ними необхідно розірвати. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя є не можливе і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, а тому шлюб, зареєстрований 10.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №802, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved