Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] та просить поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя а саме житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою Кіровоградська область, Світловодський район, село Подорожнє провулок Будівельний, 5 та визнати за нею право власності на ? вказаного будинку, а також встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 31 жовтня 2005 року виконавчим комітетом Подорожненської сільської ради на житловий будинок який розташований за адресою Кіровоградська область, Світловодський район, село Подорожнє провулок Будівельний, 5, виданого на і мя [PERSON]. Свій позов обґрунтовує тим, що з 19 вересня 1998 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] За час перебування у шлюбі вони з відповідачем побудували житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою Кіровоградська область, Світловодський район, село Подорожнє провулок Будівельний, 5. За усною домовленістю між подружжям будинок був документально оформлений на імя [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. Позивач вважає, що будинок є спільною сумісною власністю подружжя, а тому підлягає поділу у рівних частках. Доповнюючи свій позов позивачка [PERSON] просить також встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 31 жовтня 2005 року виконавчим комітетом Подорожненської сільської ради на житловий будинок який розташований за адресою Кіровоградська область, Світловодський район, село Подорожнє провулок Будівельний, 5, виданого на і мя [PERSON]. Свою вимогу обґрунтовує тим, що у вказаному свідоцтві невірно зазначено прізвище відповідача [PERSON], а саме замість правильного написання через літеру «О» невірно написано через літеру «А». В добровільному порядку відповідач відмовляється виправити помилку у документі та заперечує, що вказане свідоцтво видавалось саме йому. Не погодившись із позовними вимогами позивачки [PERSON] відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом у якому просить визнати за ним право особистої приватної власності на спірний житловий будинок. В обґрунтування своїх вимог зазначає що позивачка [PERSON] зовсім не брала участі у будівництві вказаного будинку, оскільки будинок був збудований до укладення шлюбу. Вказаний будинок будувався за кошти його батьків. Після одруження з [PERSON] (дошлюбне прізвище Ковнір) вони відразу стали проживати у новозбудованому для нього батьками будинку. У судовому засіданні [PERSON] та її представники позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити позов. Крім цього позивачка [PERSON] зазначила, що коли вони з відповідачем одружилися, то сам спірний будинок дійсно був збудований, але у ньому потрібно було завершити внутрішні роботи та добудувати надвірні будівлі. Вказані роботи виконувались за час перебування у шлюбі з відповідачем за спільні кошти. Вважає, що у звязку із цим вона має право на ? частину будинку. Відповідач позов не визнав у повному обсязі та вважає будинок своєю особистою власністю, оскільки він був збудований для нього за кошти його батьків. Коли вони з позивачкою одружилися, то відразу стали проживати у спірному будинку. За час перебування у шлюбі з позивачкою ними за спільні кошти дійсно проводилися поточні ремонти у будинку та будувались деякі господарські будівлі, але вони є незначними і не можуть становити ? частину будинку. Зазначає, що він особисто не подавав будь-яких заяв на оформлення вказаного житлового будинку на своє імя, оскільки не вважав за необхідне. Позивачка, скориставшись його відсутністю, потай від нього, вчинила дії направлені на отримання свідоцтва про право власності на вказаний будинок з тим щоб у майбутньому претендувати на нього, як на спільно нажите майно. Саме тому у свідоцтві невірно зазначено його прізвище. Вважає, що рішення Подорожненської сільської ради № 46 від 10.10.2005 року «Про оформлення права власності на цілий житловий будинок № 5 по пер. Будівельному у селі Подорожнє Світловодського району та свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 31.10.2005 року видано незаконно, без його волевиявлення, а тому не визнає позов у частині встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 31 жовтня 2005 року виконавчим комітетом Подорожненської сільської ради на житловий будинок який розташований за адресою Кіровоградська область, Світловодський район, село Подорожнє провулок Будівельний, 5, виданого на і мя [PERSON]. Заслухавши доводи сторін, зясувавши обставини справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 19.09.1998 року сторони уклали шлюб (Т.1 а.с. 7). Від шлюбу народилися діти [PERSON] 25.07. [INFO] та [PERSON] 29.05 [INFO] (Т.1 а.с.8-9). Встановлено, що під будівництво житлового будинку у 1990 році [PERSON] була виділена земельна ділянка, площею 0,08 га, що підтверджується рішенням Подорожненської сільської ради (Т.1 а.с.31) та архівною довідкою (Т. 1 а.с.32) Матеріалами справи, а саме копіями квитанцій до прибуткового касового ордеру № 8113 від 23.12.1989, № 142 від 16.04.1993 року, № 165 від 22.04.1993 року (Т.1 а.с. 87) підтверджується, що на будівництво спірного будинку відповідачем [PERSON], а також його батьками придбавались будівельні матеріали. За проведення робіт з підключення будинку до електромережі [PERSON] були сплачені кошти, що підтверджується копіями квитанцій до прибуткових касових ордерів № 168 від 10.08.1994 року, № 488 від 12.07.1996 року, № 990 від 23.12.1996 року № 20 від 15.01.1997 року (Т.І. а.с.90) Факт того, що будинок був побудований до укладення шлюбу з позивачкою [PERSON] підтвердили свідки [PERSON]Д, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Роботи по газифікації спірного будинку проводились у 2006-2007 роках, що підтверджується інформацією Світловодського Управління по експлуатації газового господарства, актом приймання газового обладнання, будівельним паспортом внутрішньо будинкового газового обладнання (Т.1а.с.136-139) копією робочого проекту газопостачання (Т.1 а.с.174-175). Відповідно до рішення від 10.10.2005 року № 46 «Про оформлення права власності на цілий житловий будинок № 5 по пер Будівельному в селі Подорожнє Світловодського району» надано дозвіл Світловодському комунальному міжміському бюро технічної інвентаризації оформити право власності з видачею свідоцтва про право власності громадянинові [PERSON] на цілий будинок № 5 по пров. Будівельному в селі Подорожнє Світловодського району та підготувати пакет документів та свідоцтво про право власності. (Т.1 а.с. 71 ) Виконавчим комітетом Подорожненської сільської ради на імя [PERSON] 10.10.2005 року видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно а саме житловий будинок № 5 по провулку Будівельному в селі Подорожнє Світловодського району, Кіровоградської області, зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 12599125 від 31.10.2005 року Приватним підприємством Бюро Технічної інвентаризації «Кассіопея» (а.с.10) Станом на 31.10.2005 року Світловодським комунальним підприємством «Кассіопея» був виготовлений технічний паспорт на житловий будинок № 5 по провулку Будівельному в селі Подорожнє на імя [PERSON] (Т.1 а.с.118), а також цим же підприємством заведена інвентаризаційна справа (Т.1 а.с.229-242). Відповідач [PERSON] у своїх запереченнях пояснив, що він не подавав жодних заяв на виготовлення вказаних технічних документів та вважає їх недійсними, та такими що йому не належать, оскільки вони виготовленні на прізвище «Масуренко» тоді як його прізвище «Мосуренко». У звязку із цим він просить відмовити в частині позовних вимог позивачки щодо визнання факту належності правовстановлюючого документу. Разом з тим відповідач зазначив, що з позовом щодо недійсності вказаних документів він не звертався. Судом досліджений технічний паспорт, виготовлений станом на 28.09.2015 року Світловодським КМБТІ за заявою [PERSON] (Т.1 а.с.104-108) та інвентаризаційна справа № 735, яка була заведена Світловодським КМБТІ за заявою [PERSON] (Т.1 а.с.202-218). Допитаний у якості свідка спеціаліст Світловодського КМБТІ [PERSON], суду повідомила, що саме за заявою [PERSON], який є власником житлового будинку, нею була виконання вказана технічна документація на належний йому житловий будинок. При дослідженні технічного паспорту, який був виготовлений на спірне домоволодіння станом на 31.10.2005 року та технічного паспорту, який був виготовлений станом на 28.09.2015 року судом виявлено, що час забудови житлового будинку та надвірних будівель у даних документах зазначений різний. Як пояснила спеціаліст Світловодського КМБТІ [PERSON] відомості, які вносяться до технічного паспорту щодо часу забудови обєкта нерухомості вона отримує зі слів власника. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя визначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясувати джерело і час його придбання. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для справи і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із спірних правовідносин сторін, доведенню в даному випадку підлягає час забудови житлового будинку та господарських будівель, а саме які із них були побудовані до укладання шлюбу сторонами, а які за час перебування у шлюбі, а також джерело походження коштів, за які здійснювалось будівництво. Дослідивши письмові докази у їх сукупності, а також заслухавши показання свідків суд вважає доведеним, що будівництво спірного житлового будинку здійснювалось починаючи з 1994 року та було в основному завершене, до укладення шлюбу між сторонами. Вказаний факт також не заперечується сторонами. Разом з тим судом встановлено, що будівництво господарських будівель, виконання окремих внутрішніх будівельних робіт, газифікація будинку були проведені за час перебування сторін у шлюбі, а тому суд приходить до висновку про необґрунтованість зустрічних позовних вимог відповідача [PERSON] про визнання за ним права особистої приватної власності на цілий житловий будинок з надвірними будівлями, та вважає, що вони не підлягають задоволенню. Суд також не може погодитись з доводами позивачки [PERSON] стосовно того, що цілий будинок разом з надвірними будівлями є спільною сумісною власністю сторін та підлягає поділу в рівних частках. Відповідно до ч.2 ст.60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності до ч.1 ст. 71 СК України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Як зазначалось для вирішення питання щодо поділу майна, що є спільною власністю подружжя підлягає зясуванню обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, джерело і час його придбання. Для вирішення спору, порушеного позивачкою [PERSON], а саме поділу житлового будинку доведенню підлягає перелік та вартість будівельних робіт, які були виконані за час їх спільного проживання у шлюбі з відповідачем. Зважаючи на відсутність згоди між сторонами щодо обсягу та вартості спільно нажитого майна, а також наявності розбіжностей у технічній документації щодо часу забудови обєктів нерухомості, їх вартості, суд позбавлений можливості за наявними у справі доказами встановити обсяг майна нажитого сторонами у шлюбі, його вартість та відповідно визначити вартість часток у спільному майні. У звязку із цим сторонам було розяснено що для зясування зазначених обставин необхідні спеціальні знання у галузі будівництва, а тому у даному випадку за їх клопотанням судом може бути призначена судова будівельно-технічна експертиза. Проте сторони своїм правом не скористались, клопотань про призначення експертизи не подали. За таких обставини, а саме відсутності належних та допустимих доказів, суд позбавлений можливості ухвалити законне та обґрунтоване рішення про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя у звязку з недоведеністю позовних вимог. Вирішуючи позов [PERSON] у частині встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 31 жовтня 2005 року виконавчим комітетом Подорожненської сільської ради на житловий будинок який розташований за адресою Кіровоградська область, Світловодський район, село Подорожнє провулок Будівельний, 5, виданого на і мя [PERSON] суд виходить з такого. Факти, що мають юридичний характер, - це факти, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Для встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, зазначеним в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові), позивач повинен довести, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Як вбачається із позовних вимог [PERSON] вона просить встановити факт належності правовстановлюючого документу не собі, а відповідачу [PERSON], який заперечує проти її позову у цій частині та зазначає, що документ про право власності на будинок йому не належить, оскільки жодних дій по його отриманню він не вчиняв. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачкою [PERSON] невірно обраний спосіб захисту порушених прав, а тому її позов у цій частині не підлягає задоволенню. Судові витрати суд розподіляє між сторонами відповідно до вимог статті 88 ЦПК України та у звязку з відмовою у задоволенні позову відносить їх за рахунок сторін. Відповідач [PERSON] є інвалідом другої групи, а тому звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір». При поданні позову до суду позивачкою [PERSON] був сплачений судовий збір виходячи з ціни позову 24000 грн. у мінімальному розмірі. Проте, як видно з технічного паспорту, виготовленого станом на 31 жовтня 2005 року, який визнається позивачкою інвентаризаційна вартість будинку становить 142392 грн. (Т.1 а.с.124), а відтак ціна позову повинна складати 71196 грн. Відповідно розмір судового збору згідно вимог п.1.3 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» становить 711 грн. 96 коп. З урахуванням суми судового збору, який сплачений позивачкою при поданні позову з неї на користь держави підлягає стягненню 468 грн. 36 коп. На підставі викладеного та ст.ст. 68, 70, 71 СК України,

Outcome: approved