overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому зазначила, що згідно розпорядження голови Пологівської районної державної адміністрації №321 від 21.09.2017 року «Про встановлення опіки над [PERSON], [INFO], дитиною позбавленою батьківського піклування», вона є опікуном цієї дитини. Розпорядженням голови Пологівської районної державної адміністрації №274 від 15.08.2017 року дитині надано статус позбавленої батьківського піклування. З 21.09.2017 року дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Пологівської міської ради від 22.01.2018 року та актом вибуття дитини у сім'ю від 21.09.2017 року. Відповідач [PERSON] народила дитину [INFO] року та покинула її у КЗ «Обласний перинатальний центр» Запорізької обласної ради, що підтверджується актом закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я від 10.07.2017 року. Дитина народжена не в шлюбі, і відомості про батька дитини відсутні. З часу залишення дитини матір взагалі не цікавилася її долею, вона байдуже ставиться до благополуччя та розвитку дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не піклується про її розвиток. Матеріальної підтримки на утримання дитини відповідач також не надає. Реєстрацію народження дитини у органі РАЦС було проведено на підставі розпорядження Голови Пологівської РДА №252 від 08.08.2017 року, що підтверджується цим розпорядженням та свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Враховуючи те, що відповідач не забрала дитину з пологового будинку і більш ніж шість місяців не цікавиться життям дитини, що підтверджується актом про невідвідування дитини, покинутої в пологовому будинку або в лікувальному закладі, батьками та родичами від 13.07.2017 року та від 01.08.2018 року, позивач просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав щодо дитини [PERSON], [INFO] та стягнути з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, заробітку відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON], підтримавши позов та виклавши мотиви його пред'явлення, просила поданий позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. В судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області як органу опіки та піклування [PERSON], позов підтримала, проти задоволення позову та заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно до суду не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи відповідно до вимог ст.128 ЦПК України була належним чином повідомлена, заперечень проти позову до суду не подала, тому суд відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому зазначила, що між нею та відповідачем укладений шлюб 15.02.2005 року у Львівському палаці урочистих подій. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає із позивачем і знаходиться на повному утриманні позивача. На підставі рішення Залізнично районного суду м. Львова шлюб між позивачем та відповідачем розірваний в Залізничному відділі РАЦСу Львівського МУЮ 27 червня 2008 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не нада. Відповідач немає утриманців та інших дітей, має можливість надавати допомогу на утримання своєї дитини. Просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання [PERSON] , 1000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17 липня 2018 року у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів відкрито спрощене позовне провадження та роз`яснено сторонам положення ст.178, 193 ЦПК України, їх права та процесуальні обов`язки. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Ухвалу про відкриття провадження відповідач отримав 13.09.2018 року, при цьому, станом на 25.04.2019 року відповідачем відзиву на позовну заяву не подано. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] , 15.02.2005 року зареєстрували шлюб у Львівському палаці урочистих подій, про що складено актовий запис № 175. Судом встановлено, що у шлюбі у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.2), батьками якої є [PERSON] та [PERSON] Судом встановлено, що на даний час [PERSON] проживає із позивачем, що стверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї та прописки №8196, відповідач участі в утриманні дитини не бере. У відповідності до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов`язку. Відповідно до вимог ч.3 ст. 181, ч.4 ст. 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина., мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи потреби дитини, те, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, зобов`язаний забезпечувати свого сина, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Аліменти слід стягнути з 14.06.2018 року, що у відповідності до вимог ч.1 ст. 191 СК України, є днем пред`явлення позову до суду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 704,80 грн., судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому просила: визнати за нею право власності на 18/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: м.Харків, вул.. Ньютона,103 в м.Харкові. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на підставі рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 26.06.1984р. за нею залишились не зареєстрованими у встановленому законом порядку 18/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м.Харків, вул.. Ньютона, 103. \~В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також подав до суду заяву з проханням слухати справу без його пристуності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 41/75 частина будинку № 103 по вул.. Ньютона в м.Харкові належить [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 05.12.1984р. (р. № 1-1423). 41/150 частин спірного будинку належить [PERSON] ( у шлюбі [PERSON]) згідно рішення народного суду Комінтернівського району від 24.01.1974р. та рішення суду Комінтернівського району від 26.06.1984р.. Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 26.06.1984р. були перерозподілені ідеальні частки в будинку № 103 по вул.. Ньютона в м.Харкові. Згідно вказаного рішення 18/100 частин вказаного будинку залишили відкритою за [PERSON] ( до шлюбу [PERSON]). Крім того, суду було надано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 10.02.2015р. згідно з яким, земельна ділянка, розташована за адресою: м.Харків, вул.. Ньютона, 103 знаходиться у спілній сумісній власності [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 391 та ст. 392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник майна може пред*явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила про розірвання шлюбу з [PERSON], що його було зареєстровано Виконавчим комітетом Келебердянської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області 15 вересня 2012 року за актовим записом № 4. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила про його задоволення. Проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, зазначені позивачем обставини не спростував, доказів на заперечення позову суду не надав. Суд ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. Судом встановлено, що 15 вересня 2012 року Виконавчим комітетом Келебердянської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом № 4 (а.с. 4). З березня 2015 року вони припинили подружні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила про розірвання шлюбу з [PERSON], що його було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Комсомольського міськвиконкому Полтавської області 15 березня 1997 року за актовим записом № 100. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не зявилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила про його задоволення. Після розірвання шлюбу її прізвище просила залишити [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов [PERSON] визнав повністю. Судом встановлено, що 15 березня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Комсомольського міськвиконкому Полтавської області було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом № 100 (а.с. 4). Як вбачається зі змісту позовної заяви сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть (а.с. 2). Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила про розірвання шлюбу з [PERSON], що його було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області 10 серпня 2002 року за актовим записом № 177. Від цього шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матірю. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, її представник надіслала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали повністю та просили про його задоволення. Проти розгляду справи у заочному порядку не заперечували. Після розірвання шлюбу позивач просила у вищевказаній заяві залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, зазначені позивачем обставини не спростував, доказів на заперечення позову суду не надав. Суд ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. Судом встановлено, що 10 серпня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом № 177 (а.с. 4). Від цього шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 4), яка проживає разом із матірю (зворотній бік а.с. 4). Зі змісту позовної заяви вбачається, що із серпня 2014 року вони припинили подружні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть (а.с. 1). Миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила про розірвання шлюбу із [PERSON], що його було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області 28 травня 2014 року за актовим записом № 149. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не зявилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила про його задоволення. Після розірвання шлюбу її прізвище просила залишити [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов [PERSON] визнав повністю. Судом встановлено, що 28 травня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом № 149 (а.с. 3). Як вбачається зі змісту позовної заяви, з липня 2014 року сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть (а.с. 2). Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила про розірвання шлюбу із [PERSON], що його було зареєстровано Відділом запису актів громадянського стану адміністрації Уватського району Тюменської області 16 листопада 2001 року за актовим записом № 46. В судове засідання позивач не зявилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила про його задоволення. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов [PERSON] визнав повністю. Судом встановлено, що 16 листопада 2001 року Відділом запису актів громадянського стану адміністрації Уватського району Тюменської області було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом № 46 (а.с. 4). Як вбачається зі змісту позовної заяви, з квітня 2016 року сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть (а.с. 2). Відповідач [PERSON] відмовляється від розірвання шлюбу в добровільному порядку в органах РАЦС. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей сторони по справі не мають. Миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила про розірвання шлюбу із [PERSON], що його було зареєстровано Відділом запису актів громадянського стану виконкому Комсомольської міської ради народних депутатів Полтавської області 21 вересня 1991 року за актовим записом № 334. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не зявилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила про його задоволення. Після розірвання шлюбу її прізвище просила залишити [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов [PERSON] визнав повністю. Судом встановлено, що 21 вересня 1991 року Відділом запису актів громадянського стану виконкому Комсомольської міської ради народних депутатів Полтавської області було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом № 334 (а.с. 5). Як вбачається зі змісту позовної заяви, з 20 січня 2016 року сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть (а.с. 2). Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила про розірвання шлюбу із [PERSON], що його було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області 23 жовтня 2001 року за актовим записом № 332. Від цього шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не зявилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила про його задоволення. Після розірвання шлюбу її прізвище просила залишити [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов [PERSON] визнав повністю. Судом встановлено, що 23 жовтня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом № 332 (а.с. 3). Як вбачається зі змісту позовної заяви, з травня 2016 року сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть (а.с. 2). Від цього шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила про розірвання шлюбу із [PERSON], що його було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області 07 серпня 2004 року за актовим записом № 194. Від цього шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не зявилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила про його задоволення. Після розірвання шлюбу її прізвище просила залишити [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов [PERSON] визнав повністю. Судом встановлено, що 07 серпня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом № 194 (а.с. 7). Як вбачається зі змісту позовної заяви, з 2007 року сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть (а.с. 2). Від цього шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила про розірвання шлюбу із [PERSON], що його було зареєстровано Сердитенською селищною радою м. Шахтерськ Донецької області 25 квітня 1992 року за актовим записом № 4. Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не зявилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила про його задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився. Будучи допитаним, в порядку ст.ст. 415, 418 ЦПК України, відповідач позов [PERSON] визнав повністю та прохав про розгляд справи у його відсутність. Судом встановлено, що 25 квітня 1992 року Сердитенською селищною радою м. Шахтерськ Донецької області було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом № 4 (а.с. 4). Як вбачається зі змісту позовної заяви, з березня 2016 року сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть (а.с. 2). Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5), який проживає разом із матірю. Миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та

Outcome: approved