Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що у 2011-2014 р.р. перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Від спільного проживання вони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку щодо утримання дитини, з донькою не спілкується, грошової допомоги не надає, участі у вихованні не приймає. З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 5000 грн. з можливістю індексації щомісячно та стягувати їх починаючи з квітня 2018 року і до досягнення донькою повноліття шляхом зарахування на картковий рахунок. Ухвалою судді від 01.05.2018 р. відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладене в ньому. Вказала, що в середньому витрачає на утримання дитини 10000 грн. на місяць, в той час, як відповідач не приймає участі в забезпеченні їх спільної доньки, хоча має змогу платити аліменти. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду невідомі. За даних обставин суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Сторони по справі, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.5) Відповідач [PERSON] у добровільному порядку не надає коштів на утримання спільної з позивачем доньки, а тому позивач вимушена була звернутись до суду з даним позовом. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (далі по тексту - Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до роз'яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. Відповідно до вимог ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмірі аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує те, що відповідачем не надано суду доказів перебування на його утриманні інших дітей, батьків чи інших осіб, не надано доказів стану здоров'я, який би перешкоджав відповідачу виконувати свої обов'язки по утриманню дитини. Відповідно до ч.2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до вимог ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до переконання про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON] аліментів в розмірі 5000,00 гривень щомісячно, із наступною індексацією згідно чинного законодавства України до досягнення дитиною повноліття з моменту пред'явлення позову до суду - з 27.04.2018 року. Вимога ж про стягнення аліментів шляхом перерахування коштів на картковий рахунок задоволенню не підлягає, оскільки дане питання відноситься до компетенції державного виконавця під час виконання судового рішення. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704,8 грн. у частині позовних вимог про стягнення аліментів, від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial