Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] тваринництва Національної академії аграрних наук України та Національної академії аграрних наук України про визнання права власності за набувальною давністю. Свої уточнені позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 13 липня 1998 року позивач проживає за адресою: [INFO] разом зі своїми дітьми. Позивач зазначає, що розпорядженням № 12 по [PERSON] тваринництва Національної академії аграрних наук України від 26 червня 1998 року на період навчання в аспірантурі їй виділено місце у гуртожитку за адресою: Харківська область, смт. Кулиничі, вул. 7-ї Гвардійської армії 11 з тимчасовою пропискою у кімнаті № 4. Будівля старого корпусу інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України не використовувалася за призначенням та була реконструйована та переведена у житловий фонд. Позивач вказує, що 23 квітня 2014 року рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради змінено та впорядковано адреси об'єктів нерухомого майна на території, що включена до меж міста Харкова, а саме, замінено адресу с. Кулиничі, вул. Сьомої Гвардійської Армії,11 на адресу м. Харків, вул. Гвардійської Армії, 8. Вказана територія включена до меж міста Харкова у Фрунзенському районі. Позивач зазначає, що 28 квітня 2011 року [PERSON] тваринництва НААН України видано на її ім'я ордер № 10 на право зайняття жилого приміщення загальною площею 50 кв. м., яка складається з 2-х кімнат у ізольованій квартирі розташованій за адресою: [ADDRESS], а підставою для видачі вказаного ордеру стало розпорядження № 12 по [PERSON] тваринництва Національної академії аграрних наук України від 26 червня 1998 року. Позивачка зазначає, що 13 липня 1998 року зареєструвала місце свого проживання по вказаній адресі та по сьогоднішній день проживає там разом зі своїми дітьми: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказує, що протягом 15 років вона добросовісно, відкрито, безперервно володіє та користуєся вказаним майном, оплачує рахунки за комунальні послуги, доглядає за квартирою та утримує її. Постійно проводить в ній поточні та капітальні ремонти. В обгрунтування вимоги посилається на 1 ст. 344 ЦК України та на ч. 3 статті 397 ЦК України. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON], яка діє на підставі довіреності, свої уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обствини, викладені вище. Представник відповідача [PERSON] тваринництва Національної академії аграрних наук України - [PERSON], який діє на підставі довіреності, 29.07.2015 року подав до суду зустрічну позовну заяву про визнання ордеру № 29 від 20.06.2014 року на квартиру № 4, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Сьомої Гвардійської армії № 8 недійсним. В подальшому за заявою представника вказаний зустрічний позов ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.03.2016 року залишено без розгляду. 04.03.2016р. (вх.. №5402) через канцелярію суду представником відповідача [PERSON] тваринництва Національної академії аграрних наук України - [PERSON] подано заяву про розгляд справи за відсутності відповідача, зазначив, що у вирішенні питання щодо позовних вимог покладається на розсуд суду. Співвідповідач - Національна академія аграрних наук України про дату, час і місце слухання справи повідомлений своєчасно і належним чином. Заперечення проти позову не надавались. Судом встановлено що позивачка добросовісно заволоділа майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом п'ятнадцяти років що підтверджено наявними в справі документами: Розпорядженням № 12 по [PERSON] тваринництва Національної академії аграрних наук України від 26 червня 1998 року на період навчання в аспірантурі [PERSON] виділено місце у гуртожитку за адресою: Харківська область, смт. Кулиничі, вул. 7-ї Гвардійської армії 11 з тимчасовою пропискою у кімнаті № 4 (арк. Спр.8 ). Формою А, згідно якої позивачка 13 липня 1998 року зареєструвала місце свого проживання по вказаній адресі та по сьогоднішній день проживає там разом зі своїми дітьми: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (арк спр. 9). Данними з паспорта [PERSON] щодо дати та місця реєстрації місця проживання, згідно з якими позивачка 13 липня 1998 року зареєструвала місце проживання за вказаною в розпорядженні від 26 червня 1998 року адресою. Судом встановлено, що будівля старого корпусу інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України, що обліковується на балансі [PERSON] тваринництва та розташована за старою адресою: Харківська область, смт Кулиничі, вул. 7-ї Гвардійської армії 11 не використовувалася за призначенням та зважаючи на потребу [PERSON] в житловому фонді для забезпечення працівників житлом за згодою власника Національної академії аграрних наук України була реконструйована та переведена у житловий фонд. 23 квітня 2014 року рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради змінено та впорядковано адреси об'єктів нерухомого майна на території, що включена до меж міста Харкова, а саме, замінено адресу с. Кулиничі, вул. Сьомої Гвардійської Армії,11 на адресу м. Харків, вул. Гвардійської Армії, 8. Вказана територія включена до меж міста Харкова у Фрунзенському районі. 28 квітня 2011 року [PERSON] тваринництва НААН України видано на ім'я позивачки ордер № 10 на право зайняття жилого приміщення загальною площею 50 кв. м., яка складається з 2-х кімнат у ізольованій квартирі розташованій за адресою: [ADDRESS]. Підставою для видачі вказаного ордеру стало раніше зазначене розпорядження № 12 від 26.06.1998 р. З 13 липня 1998 року [PERSON] проживає за адресою: [INFO] разом зі своїми дітьми. Протягом 15 років вона добросовісно, відкрито, безперервно володіє та користуєся вказаним майном, оплачує рахунки за комунальні послуги, доглядає за квартирою та утримує її. Постійно проводить в ній поточні та капітальні ремонти. В судовому засіданні допитані свідки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що являється сусідкою позивачки з 2005 року та підтвердила факт постійного проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Зазначила, що на час її вселення [PERSON] вже проживала у зазначеній квартирі і проживає там разом із двома доньками по сьогоднішній день. Пояснила, що достеменно знає про те, що позивачкою систематично вчиняються ремонтні роботи по утриманню приміщення. Зазначила, що позивачка відкрито і добросовісно володіє вказаною квартирою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивачки з 2001 року та підтвердила факт постійного проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Вказала, що вона була свідком того, як позивачка за власні кошти наймала працівників та купували необхідні матеріали для перекриття даху над квартирою та що вона систематично здійснює ремонтні роботи у квартирі № 4. Зазначила, що відповідачі по справі не висували претензій до позивачки щодо права володіння вказаною квартирою. Згідно зч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України. Відповідно до ч.4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, набувається за рішенням суду Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Цивільний Кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року. Отже, положення ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а відтак визнання за рішенням суду права власності на нерухоме майно може мати місце з 1 січня 2001 року. Відповідно до ч. 3 статті 397 Цивільного кодексу України фактичне володіння вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. З 1 січня 2001 року по сьогоднішній день відповідачі не вчиняли жодних дій, які свідчили б про їх бажання повернути зазначене майно та перешкодити позивачці володіти та користуватися ним. Позивачці по справі не висувалися усні або письмові вимоги повернути майно. Вказане свідчить про добросовісність володіння [PERSON] нерухомим майном, а саме квартирою № 4 в будинку 8 по вулиці Сьомої Гвардійської Армії у м. Харкові загальною площею 50,1 кв.м., що складається з: кімнати № 2 площею 2,7 кв.м., кімнати № 3 (кухні) площею 7 кв.м., житлової кімнати № 4,площею 23,8 кв.м., житлової кімнати № 5 площею16,6 кв.м. За таких обставин суд вважає, що уточнені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. На підставі викладеного,

Outcome: approved