Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 19.10.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції у Харківської області, актовий запис за № 127. Мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що причиною розпаду сім'ї є різниця характерів, відсутність взаєморозуміння. На даний момент не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують і подальше спільне проживання з відповідачем вважає неможливим, збереження шлюбу недоречним. Стосунки, які склалися між нею та відповідачем, перешкоджають їх подальшому спільному проживанню, тому примирення неможливо. Подальша наявність юридичного факту реєстрації шлюбу суперечить її інтересам, тому позивач просить суд розірвати шлюб. Сумісне проживання припинили з початку 2014р. Спору про розподіл майна немає, дитина залишається мешкати з нею. У судове засідання позивач надала заяву про слухання справи за її відсутністю та просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON] ». Відповідач також надав заяву про слухання справи за його відсутністю, проти позову не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 19.10.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції у Харківської області, актовий запис за № 127. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Як встановлено у судовому засіданні причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на життя. Позивач втратила до відповідача почуття поваги та кохання та не має наміру в подальшому проживати з ним однією сім'єю. На сьогоднішній час сторони мешкають окремо з початку 2014р. не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе і тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, але наполягає на тому, щоб їй було залишене її прізвище, тому післяшлюбне прізвище позивача визначити як - -« [PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved