Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачем, зареєстрований 10.01.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №02 та судові витрати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. Протягом тривалого часу стосунки між сторонами розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично, сім`я припинила своє існування. Наданий час сторони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують. Примирення та збереження шлюбу не можливо, у зв`язку з чим позивач звернулась з позовом про розірвання шлюбу. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує і просить задовольнити. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов визнав. Судом на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 10.01.2007 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №02. У вказаному шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1015 від 26.11.2014 року. Подружнє життя сторін не склалося. Сторони не проживають однією сім`єю та не ведуть спільне господарство. Згідно із ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В свою чергу відповідно до ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема згідно квитанції №1010498147 від 29.09.2020 року позивачем було сплачено 847,80 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved