Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до Сидорівської сільської ради Гусятинського району, який згодом уточнила, та просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 146,2 м2, житловою площею 84,1 м2, що знаходиться в с. Сидорів по вул. Закордонська, 14 Гусятинського району Тернопільської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 03 серпня 2016 року, за життя вона склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON]. Вказала, що вона є єдиним спадкоємцем майна спадкодавця за заповітом, прийняла спадщину, так як подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON]. Проте, при звернені до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав на майно, яке належало спадкодавцю [PERSON], їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне майно, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на імя спадкодавця. А тому, просить суд визнати за нею право власності на спірне нерухоме майно, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Позивач в підготовче судове засідання не зявилася, однак, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в підготовче судове засідання не зявився, попередньо надіславши до суду письмову заяву про слухання справи у відсутності представника відповідача. Позовні вимоги визнають. Відповідно до ст. 200 ч. 4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в підготовчому судовому засіданні в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в с. Сидорів по вул. Закордонська, 14 Гусятинського району Тернопільської області станом на 15.04.1991 року належав до типу «колгоспного» двору, членами якого на той час були: [PERSON], що підтверджується довідкою Сидорівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 132 від 01.03.2018 року. Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Сидорів по вул. Закордонська, 14 Гусятинського району Тернопільської області належав на праві приватної власності [PERSON]. 03 серпня 2016 року померла [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №211111 виданого виконавчим комітетом Сидорівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області 06 серпня 2016 року. 28 липня 2011 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла все своє майно [PERSON] позивачу по справі, що стверджується копією заповіту, посвідченого секретарем виконкому Сидорівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області 28 липня 2011 року та зареєстрованого в реєстрі за № 54, який на день смерті не змінений і не скасований. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і спірний житловий будинок, що знаходиться в с. Сидорів по вул. Закордонська, 14 Гусятинського району Тернопільської області. На день смерті [PERSON] у спірному будинку разом із нею проживали та були зареєстровані: племінниця [PERSON], чоловік племінниці [PERSON], дочка племінниці [PERSON], зять племінниці [PERSON] та онук племінниці [PERSON], що стверджується довідкою Сидорівської сільської ради Гусятинського району № 133 від 01.03.2018 року. 11 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Гусятинського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, що належала [PERSON] на підставі якої заведена спадкова справа за №213/2017. Проте, [PERSON] приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на імя спадкодавця, що підтверджується довідкою інформаційного характеру, виданою приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу [PERSON] 12.09.2017 року за №651/01-16/02-14. Інших заяв про прийняття спадщини чи відмови від прийняття спадщини після смерті [PERSON] до вказаного нотаріуса не надходило. Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON], яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, а тому набула права на спадкування майна покійної за заповітом. Позивач прийняла спадщину, однак не може оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спірне нерухоме майно. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідач позов визнає, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Сидорів по вул. Закордонська, 14, Гусятинського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 03 серпня 2016 року. Крім того, суд вважає за необхідне повернути позивачу зайво сплачений судовий збір у сумі 6\~389,00 грн., оскільки позивачем було зазначено ціну позову 1110420, 00 грн. та у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» був сплачений судовий збір у розмірі 8810,00 грн., однак остаточно уточнивши свою позовну заяву, ціна позову зменшилась до 242\~100,00 грн., судовий збір за яку складає 2421,00 грн., тому зайво сплаченими коштами є 6 389 грн. 00 коп.. На підставі наведеного, ст. ст. 392, 1223, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved