Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути аліменти на утримання малолітньої дочки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути аліменти на її утримання, у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною 3-х років, вказуючи, що з 28 грудня 2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], однак фактично їхні шлюбні відносини припинились з травня 2013 року, вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. В судове засідання сторони не з'явились, про час і місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, згідно вимог діючого законодавства шляхом направлення судового сповіщення. Відповідач надав суду заяву, згідно якої згоден сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі ? частки всіх видів його заробітку щомісячно, та на утримання дружини у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку щомісячно. Визнаючи наявні матеріали про права і взаємостосунки сторін достатніми, суд знаходить можливим, через ст.158 Цивільного процесуального кодексу України розглянути справу у відсутність сторін. Відповідно до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксація судового розгляду справи технічними засобами не здійснювалася. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 грудня 2012 року. Від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем, спору про місце її проживання між подружжям немає. З травня 2013 року сторони подружні відносини не підтримують, сумісного господарства не ведуть, сумісного бюджету не мають, проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу), яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 статті 84 Сімейного кодексу України також передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Стаття 182 Сімейного кодексу України містить перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед них: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Виходячи з обставин справи, у суду є достатні підстави для задоволення заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дитини до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу). Разом з тим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років, є завищеними та не підтверджені відповідними документами, а тому приходить до висновку про необхідність часткового задоволення даної вимоги та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років. Згідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Згідно ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру відповідно до пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір». На підставі висловленого ст.ст. 84, 180, 182, 183, ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial