Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Тернопільської міської ради Тернопільської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем майна та прийняла спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, заперечень щодо задоволення позовних вимог не надав. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 11 грудня 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 1938. Після її смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2.21га, в тому числі кормові угіддя площею 0.28га та рілля площею 1.93га, які розташовані на території Малашовецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 700742 від 01 лютого 2003 року, на майновий пай члена СГ кооперативу «Дніпро» в розмірі 2779 або 0.35 відсотків згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ТР -VII № 011385. [PERSON] 16 червня 2017 року склав заповіт, який посвідчено секретарем Малашовецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області та зареєстровано в реєстрі за № 2, згідно якого заповів належне майно, зокрема, земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2.21га, в тому числі кормові угіддя площею 0.28га та рілля площею 1.93га, які розташовані на території Малашовецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 700742 від 01 лютого 2003 року, та майновий пай члена СГ кооперативу «Дніпро» в розмірі 2779 або 0.35 відсотків згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ТР -VII № 011385позивачу. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, довідка Тернопільської міської ради №3 від 07 серпня 2020 року №392/011. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняла спадщину, , інші особи не претендують на спадок, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved