Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», в якому просила суд достроково розірвати укладені між сторонами договори банківського вкладу та стягнути з відповідача суму депозитного внеску у розмірі - 190 000,00 грн. та заборгованість по виплаті відсотків в сумі - 2884,59 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 02.07.2014 року між [PERSON] (далі - Позивач) та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - Відповідач) було укладено договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» [NUMBER] та договір банківського вкладу «Марафон лояльності Подвійний дохід ЕСП» №817251/2014. Відповідно до ордеру від 02.07.2014 року позивач вніс на депозитний рахунок вклад в сумі - 190 000 грн., на якій повинна здійснюватись щомісячна виплата відсотків - 25% річних з 1 по 6 місяць вкладу та 10 % річних за 7 - 13 місяць дії вкладу. При зверненні до банку за отриманням відсотків за користування коштами, вкладник отримав відмову. Відтак в діях банку наявні порушення вимог ст.ст.09, 1058 ЦК України, що є наслідком прийняття судом рішення про дострокове розірвання договору банківського вкладу згідно ч.1 ст.611 ЦК України. У вересні 2014 року позивач неодноразово звертався до банку із заявою про дострокове розірвання договору банківського вкладу, але отримав відмову. Між тим, з врахуванням вимог ст.ст.526, 1060 ЦК України та п.1.2 Положення банку від 03.12.2003 року, обов»язком банку є повернення коштів вкладу та відсотків за користування коштами позивача. За таких обставини, позивач просив суд позов задовольнити. До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду заяву, в якому просила суд проводити розгляд справи за її відсутності, а заявлені вимоги підтримала тільки в частині стягнення основної суми депозитних коштів в сумі - 190 000 грн. З вказаної заяви вбачається про те, що представник в інтересах позивача зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача лише суму основного боргу в розмірі - 190 000 грн., а відтак слід розглядати вимоги щодо вказаної суми боргу. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином неодноразово, але направив до суду письмові заперечення проти позову, де зазначив про безпідставність позовних вимог щодо розірвання договорів та стягнення коштів, та просив у задоволенні позову відмовити. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення розгляду справи у її відсутність, а відповідач, направивши до судового засідання свої заперечення проти позову, висловив свою думку щодо позовних вимог позивача, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Суд, врахувавши заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.07.2014 року між [PERSON] (далі - Позивач) та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - Відповідач) було укладено договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» [NUMBER] та договір банківського вкладу «Марафон лояльності Подвійний дохід ЕСП» №817251/2014 (а.с.8-9). За умовами п.п.1.1, 1.3, 1.5 та 1.7 вищезгаданого договору банківського вкладу даний договір є строковий та укладений на строк на тринадцять місяців під 25 % річних з першого по шостий місяці дії вкладу, а з сьомого по тринадцятий місяць стандартна ставка за вкладом становить 10 процентів річних. Сума вкладу становить 190 000 грн. Згідно меморіального ордеру № 139296 від 02 липня 2014 року відповідач прийняв на депозит від позивача - 190 000 грн. (а.с.10) За підтверджених представником позивача у заяві до суду, відповідач виплатив позивачеві відсотки на вклад, проте всупереч вимогам Договорів банківського вкладу не виплатив суму банківського вкладу. 02 вересня 2014 року та 11 вересня 2014 року позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про дострокове розірвання Договору банківського вкладу та повернення грошових коштів, внесених на вклад, проте банк вказані вимоги не виконав. Правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем з приводу укладеного договору банківського вкладу є цивільно-правовими за своїм змістом. Частина 2 статті 1060 ЦК України містить імперативну норму про обов'язок банку видати вкладнику за його першою вимогою та не допускає іншого порядку регулювання даних відносин спеціальним законодавством чи договором. Частиною 3 ст. 1060 ЦК України передбачено, що якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. За ч. 1 ст. 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Як передбачено ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Крім того, право позивача на дострокове закриття вкладу передбачено п.1.6 договору банківського вкладу від 02.07.2014 року за №817251/2014 та п.5 Правил відкриття та обслуговування вкладних і поточних рахунків фізичних осіб ПАТ «ВіЕйБі банк». Грошові кошти згідно договору депозиту належать позивачеві на праві приватної власності. Згідно ст. 317 ЦК України змістом права власності є права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до вимог ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи наведене та те, що 02.07.2014 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та позивачем було укладено договір строкового банківського вкладу №817251/2014, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даного договору. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що дії Банку є незаконними та такими, що порушують право вільно розпоряджатися грошовими коштами позивачу, а тому сума внеску по вказаному договору підлягає поверненню позивачу у повному обсязі в розмірі суми вкладу - 190 000,00 грн. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, що передбачено ч.2 ст. 651 ЦК України. При цьому, правові наслідки порушення зобов'язання визначенні в ст. 611 ЦК України, якою передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановленні договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Судом встановлено, що відповідачем не дотримано умови п.1.6 договору банківського вкладу від 02.07.2014 року за №817251/2014 та п.5 Правил відкриття та обслуговування вкладних і поточних рахунків фізичних осіб ПАТ «ВіЕйБі банк», а також вимоги ЦК України щодо дострокового повернення депозитних коштів. Враховуючи викладене, правомірною є вимога позивача щодо дострокового розірвання Договіру банківського вкладу на вимогу «Для виплат» №26207040002840 та Договору банківського вкладу «Марафон лояльності Подвійний дохід ЕСП» № 817251/2014 від 02 липня 2014 року. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов є таким, що підлягає задоволенню. Що стосується стягнення з відповідача на користь держави суми судового збору, то суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України стягнути з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь держави судовий збір за позовні вимоги майнового характеру (стягнення грошових коштів) у сумі - 1900 грн. та за позовні вимоги немайнового характеру (розірвання договору) у сумі - 243,60 грн., а всього - 2143,60 грн..

Outcome: approved