overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 18 серпня 1984 року у Баранівському райвідділі ЗАГС Житомирської області сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №62. Від шлюбу у сторін є повнолітня дочка - [PERSON] Спільне подружнє життя сторін не склалося, відповідач залишив сім»ю і з серпня 2001 року сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позивач вирішила звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Судові витрати просила залишити за нею. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 18 серпня 1984 року у Баранівському райвідділі ЗАГС Житомирської області сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №62, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 18 серпня 1984 року Баранівським райвідділом ЗАГС Житомирської області (а.с. 4). Від шлюбу у сторін є повнолітня дочка - [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що спільне подружнє життя сторін не склалося, відповідач залишив сім»ю і з серпня 2001 року сторони припинили шлюбні відносини, разом не проживають, не ведуть спільне господарство. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. А тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачу [PERSON] прізвище, яким вона користувалась після реєстрації цього шлюбу - «[PERSON]» Судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 22.01.2013 року у міністерстві закордонних справ Ісламабад, Пакистан сторони зареєстрували шлюб, який також 18.03.2013 року був засвідчений Консульським відділом Посольства України в Ісламській Республіці Пакистан за №572/023. Від спільного шлюбу у сторін дітей не має. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позивач вирішила звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, однак від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення останніх. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у розгляді справи, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 22.01.2013 року у міністерстві закордонних справ Ісламабад, Пакистан сторони зареєстрували шлюб, який також 18.03.2013 року був засвідчений Консульським відділом Посольства України в Ісламській Республіці Пакистан за №572/023. Від спільного шлюбу у сторін дітей не має. З пояснень позивача в судовому засіданні встановлено, що спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. А тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Судові витрати залишити за позивачем, як на тому наполягала остання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 23.03.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що 23.03.2010 року складено відповідний актовий запис за №351. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, тому позивач вирішила звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 23.03.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що 23.03.2010 року складено відповідний актовий запис за №351, згідно свідоцтва про шлюб серії 1-АМ №083226, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 23.03.2010 року (а.с.4). Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії 1-АМ №179774, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 30.09.2010 року (а.с.5). В судовому засіданні встановлено, що спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. А тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 23 лютого 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №288. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони не ведуть спільне господарство, з 2010 року проживають окремо. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позивач вирішила звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечувала проти винесення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 23 лютого 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №288, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ №000044, виданим 23 лютого 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). В судовому засіданні встановлено, що спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони з 2010 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не підтримують подружніх відносин. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Витрати щодо сплати судового збору у розмірі 640,00 грн. за проханням позивача залишити за останнім. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 25.08.1991 року у міському відділі ЗАГС м. Вінниці сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 25.08.1991 року зроблено запис №2195. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позивач вирішила звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 25.08.1991 року у міському відділі ЗАГС м. Вінниці сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 25.08.1991 року зроблено запис №2195, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-АМ №421584, виданого міським відділом ЗАГС м. Вінниці 25.08.1991 року (а.с.19). Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має. В судовому засіданні встановлено, що спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, строк для примирення, наданий судом, останніми не використано. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. А тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачу [PERSON] прізвище, яким вона користувалась після реєстрації цього шлюбу «Лисюк». Судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач обґрунтовує вимоги тим, що з 2011 року відповідач став часто споживати спиртні напої, безпідставно влаштовував скандали. Зараз відповідач проживає з іншою жінкою. Позивачка втратила почуття любові до відповідача, у зв'язку з чим збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, у якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засіданні не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, у якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає. Згідно з частиною 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони 14.05.1994 року зареєстрували законний шлюб, про що Виконавчим комітетом Гвардійської селищної ради Сімферопольського району АР Крим зроблено відповідний актовий запис № 48 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Спірні правовідносини регулюються статтями 104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вирішуючи спір, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Приймаючи до уваги згоду відповідача на розірвання шлюбу і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. З урахуванням викладеного, на підставі статей 104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує наступним. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.07.2013 року. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, спочатку відносини між сторонами складалися як добрі. Сторони старанно виховували спільну доньку, намагалися забезпечити їй найкращі умови для зростання та розвитку, оточити її любов`ю та турботою. Однак, з часом в особистих стосунках сторін почало виникати все більше непорозумінь через відсутність спільних інтересів і поглядів на життя, вони почали все менше розуміти один одного, втратили почуття любові. Фактичні шлюбні відносини припинилися між сторонами в січні 2018 року. Сторони не проживають разом, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та не ведуть спільне господарство. Сім`я сторін продовжує своє існування виключно формально. З огляду на викладене, позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги за викладених у позовній заяві обставин та просила суд про їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі матеріали, судом встановлено наступне. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.07.2013 року, про що у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис №751, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Судом встановлено, що між сторонами склалися негативні стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, до примирення не прагнуть, практично їх сім'я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та суперечить інтересам сторін. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до приписів ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов до переконання про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує наступним. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.03.2016 року. Від шлюбу дітей не мають. Проживають окремо протягом останніх півроку, спільного господарства не ведуть, відповідач не проявляє зацікавленості у вирішенні побутових питань, фінансово не забезпечує сім`ю. В судове засідання позивач не з`явилась, подавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до змісту якої позовні вимоги підтримала та просила суд про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, відповідно до змісту якої останній не має можливості прибути в судове засідання, позовні вимоги визнає та просить шлюб з позивачем розірвати. За даних обставин суд вважав за можливе розглянути справу за відстутності сторін. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню за наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.03.2016 року, про що у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області складено актовий запис №80, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Судом встановлено, що сторони по справі дітей від шлюбу не мають, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім?ї суперечить інтересам подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України), у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Абзацом 6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК постановлено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Судом встановлено, що між сторонами склалися негативні стосунки, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, до примирення не прагнуть, практично їх сім'я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та суперечить інтересам подружжя, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved