Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася в суд з даним позовом, в якому просить встановити, що [PERSON] , [INFO] та який [INFO] помер, є батьком [PERSON] , [INFO] . Позов обгрунтовує тим, що з жовтня 2005 року, вона з [PERSON] , проживала в цивільному шлюбі. [INFO] , у них народилася дочка - [PERSON] . Оскільки на час народження дитини вона та [PERSON] , не перебували у зареєстрованому шлюбі, запис про батька у свідоцтві про народження дочки, вчинено з її слів, у відповідності до ст. 135 СК України. [INFO] , [PERSON] , помер. Після його смерті відкрилась спадщина на відповідне майно, позивач звернулась до нотаріуса для оформлення права на спадщину від імені дитини, однак отримала відповідь, що для заведення спадкової справи необхідно встановити факт батьківства у судовому порядку. Вказані вище обставини і стали причиною звернення, [PERSON] , з даним позовом до суду. Дана позовна заява надійшла до суду 13.08.2020 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями була передана на розгляд судді Хмель Р.В.. Ухвалою суду від 18.08.2020 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 23.03.2021 року залучено Джулинську сільську раду Гайсинського району Вінницької області, в якості відповідача. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, проте через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка, [PERSON] , також в судове засідання не з`явилася, проте через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник Джулинської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, також в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтею 125 Сімейного кодексу України. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішення суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно доЦивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений, зокрема, матір`ю дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Так, для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Доказами визнання померлим свого батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих учасників справи, які достовірно підтверджують визнання померлим батьківства за життя. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про встановлення акту батьківства лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа за життя спілкувалась з дитиною, проявляла батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Викладені висновки щодо особливостей доказування факту батьківства особи щодо дитини підтверджуються правовим висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №543/738/16-ц, від 29 серпня 2018 року у справі №641/9147/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі №225/6301/15-ц, від 21 лютого 2020 року у справі №643/9245/18, від 11 листопада 2020 року по справі №127/28284/18, від 15 січня 2021 року по справі №596/1815/19, від 25 січня 2021 року по справі №264/2520/18. Крім того, відповідно до ч. 1 статті 3 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27 лютого 1991 року встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ставківською сільською радою Бершадського району Вінницької області. Згідно, повідомлення начальника Бершадського районного відділу ДРАЦС Л.Кравчук від 11.08.2020 року за вих. №1477-20.2-39 вбачається, що виконкомом Ставківської сільської ради Бершадського району Вінницької області, складено актовий запис про народження №5 від 09.08.2006 року на [PERSON] , [INFO] та згідно якого її батьком вказано [PERSON] , матір`ю - [PERSON] .. Зі змісту позовної заяви, поданої [PERSON] , вбачається, що реєстрація народження [PERSON] , була проведена відповідно до ст. 135 СК України та відомості про батька в актовому записі про її народження вказані за її вказівкою. Проте насправді рідним батьком [PERSON] є [PERSON] , який згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Ставківської сільської ради Бершадського району Вінницької області, [INFO] , помер, не встигнувши належним чином визнати своє батьківство. З довідки №209 від 31.07.2020 року, виданої Ставківською сільською радою Бершадського району Вінницької області, вбачається, що з жовтня 2005 року до 14.07.2020 року, [PERSON] , проживала разом з [PERSON] , 1975 року народження та вела з ним спільне господарство. Як встановлено, з довідки №2017 від 29.07.2020 року, виданої Ставківською сільською радою Бершадського району Вінницької області, [PERSON] , [INFO] знаходилася на утриманні батька - [PERSON] , до його смерті [INFO] , після його смерті знаходиться на утриманні своєї матері - [PERSON] .. Згідно довідки №208 від 31.07.2020 року, виданої Ставківською сільською радою Бершадського району Вінницької області, [PERSON] , являється матір`ю [PERSON] , 1975 року народження. З роз`яснення приватного нотаріуса, Полуденко М.Ф. , від 04.11.2020 року №89/01-16, вбачається, що спадкову справу, після смерті [PERSON] завести не можливо, у зв`язку з тим, що не підтверджено факт родинних відносин між померлим та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки №309 від 02.11.2020 року, виданої виконавчим комітетом, Ставківської сільської ради Бершадського району Вінницької області, [PERSON] , був прописаний та проживав з народження і до смерті, в с.Ставки, Бершадського району Вінницької області. Спадкоємцями за законом на майно померлого є мати - [PERSON] , 1951 року народження, дочка - [PERSON] , 2006 року народження, а також співмешканка - [PERSON] , 1980 року народження. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням інтересів дитини приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved