Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини до відповідача [PERSON] , посилаючись на те, що вона, [PERSON] , з 2013 року перебувала у фактичних шлюбних стосунках з відповідачем [PERSON] . Під час перебування сторін у фактичних шлюбних стосунках у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , який на даний час зареєстрований та проживає разом з нею. Вказує, що у 2015 році стосунки між сторонами погіршились та вони припинили фактичні шлюбні відносини. Позивачка стверджує, що з моменту припинення сторонами фактичних шлюбних стосунків вона самотужки утримує сина належним чином та піклується про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток, а відповідач не виконує свій батьківський обов`язок з утримання дитини та за останні чотири роки жодного разу не бачив сина. Крім неї, витрати по утриманню дитини також несе її мати. Зазначає, що відповідач є здоровою, працездатною особою, їй відомо, що він працює дяком в церкві, а також працює додатково неофіційно та отримує доходи. Інших дітей чи осіб непрацездатного віку на утриманні відповідача - немає. Звертає увагу суду на те, що згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України» прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 01 грудня 2019 року становить 1779 грн. Крім цього, позивач вказує, що оскільки відповідач працює неофіційно, то з нього слід стягувати аліменти саме в твердій грошовій сумі. На основі викладеного, позивач просить суд стягувати з відповідача [PERSON] , на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Вказала суду, що причиною розірвання фактичних шлюбних відносин між сторонами у 2015 році стали конфлікти між ними і та обставина, що відповідач зловживав алкоголем. На даний час вона проживає з іншим чоловіком, який допомагає їй утримувати сина. На даний час син ходить в дитячий садок , а також на гурток з гімнастики, на що вона витрачає кошти. А також, регулярно витрачає кошти на харчування дитини та придбання одягу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що згідний сплачувати аліменти в розмірі 1200 гривень на місяць. З 2015 року він почав служити в церкві дияконом та отримувати кошти в сумі біля 1000 гривень на місяць. Окрім цього, періодично має неофіційні заробітки. Зазначив, що під час проживання з позивачкою він завжди приносив додому продукти, а після розірвання стосунків придбав позивачці меблі. Крім цього, пояснив суду, що на даний час проживає з іншою жінкою. Також, відповідач підтримав поданий ним відзив на позов, згідно якого зазначає, що на даний час не працевлаштований за фахом, а також просив врахувати, що жодних доказів того, що він належно матеріально забезпечений позивачкою суду не надано. Крім цього, посилаючись на ст.182 СК України, звертає увагу суду на те, що він не відноситься до категорії платників аліментів, який має достатній заробіток чи дохід. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст.11, 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Судом встановлено, що під час перебування у фактичних шлюбних стосунках у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). А також, ця обставина не заперечується сторонами. Так, згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України відповідач - [PERSON] , як батько неповнолітнього [PERSON] , зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення ним повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Окрім того, статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 грудня становить - 2218 гривень, а згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Враховуючи всі вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 1400 гривень щомісячно. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дитини, при цьому не порушить права відповідача. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів частково, в зазначеному розмірі, суд також виходить з того, що відповідач на даний час є здоровою працездатною особою, інших утриманців не має, а також сам відповідач не заперечував в судовому засіданні, що отримує додатково і неофіційний заробіток, що, на думку суду, свідчить про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1400 грн. щомісячно. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що [PERSON] , як батько неповнолітнього [PERSON] , зобов`язаний сплачувати на користь [PERSON] на утримання дитини аліменти в розмірі в розмірі 1400 грн. щомісячно, до досягнення повноліття дитини, починаючи з 29.11.2019 року. Також згідно вимог статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн. у зв`язку з частковим задоволенням позовної вимоги про стягнення аліментів.

Outcome: partial