Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, у якій просить визнати за нею право власності на гараж А-1 загальною площею 20,9 м. кв., в тому числі основною площею 20,9 м. кв. розташований за адресою: [ADDRESS]. Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. В 1978 році [PERSON] згідно рішення № 84(8) виконкому Красногорівської міської ради без затвердженого проекту біля будинку, в якому проживає [PERSON] за адресою: [ADDRESS] побудувала гараж, в ряду існуючих на той момент гаражів, у відповідності з будівельними нормами і правилами, але право власності в органах БТІ не зареєструвала. У квітні 2014 [PERSON] звернулась до виконкому Красногорівської міської ради з заявою, у якій просить визнати за нею право власності на гараж А-1 загальною площею 20,9 м. кв., в тому числі основною площею 20,9 м. кв. розташований за адресою: [ADDRESS]. Рішенням виконкому Красногорівської міської ради від 16 квітня 2014 року № 65 [PERSON] було відмовлено в оформленні права власності на самочинно збудований гараж на підставі «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» затверджене Міністерством юстиції України 07 лютого 2002 року № 7/5, у зв'язку з тим, що у [PERSON] відсутні дозвіл на будівельні роботи та правовстановлююча документація. Наведене зумовило позивача звернутись до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не явилася, натомість в порядку ч.2 ст. 158 ЦПК України, надіслав на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в її відсутність, при чому позовні вимоги підтримані. Відповідач до суду свого представника не направив, натомість спрямував на адресу суду письмове клопотання про розгляд цивільної справи за позовною заявою [PERSON] у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові клопотання сторін у справі, вважає що позовна заява [PERSON] про визнання права власності підлягає задоволенню з наступних підстав. Предметом позову є право власності на гараж А-1 загальною площею 20,9 м. кв., в тому числі основною площею 20,9 м. кв. розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст.ст. 316, 328, 376, 392, ЦК України,

Outcome: approved