Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про виселення його з житлового будинку. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на те, що вона є власником житлового будинку в с. Судче по вул. Рівненська, 34 Любешівського району Волинської області. Вказує, що у вказаному житловому будинку продовжує проживати відповідач, її колишній чоловік, який систематично порушує правила співжиття, а саме: постійно зловживає спиртними напоями, нищить належне їй майно, вчиняє насилля відносно неї, створюючи цим неналежні умови для проживання. Зазначила, що неодноразово зверталася до поліції з приводу вчинення насильства [PERSON] відносно неї, за що останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності. Просить виселити [PERSON] із належного їй житлового будинку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, у поданій до суду заяві просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не зявився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши по справі письмові докази, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. В силу ч. 2 ст. 319 ЦК України \~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Судче, вул. Рівненська, 34 Любешівського району Волинської області, належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується довідкою Судченської сільської ради Любешівського району № 2281 від 01.11.2016 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно довідки Судченської сільської ради Любешівського району № 162/1.3 від 29.11.2016 року [PERSON] зареєстрований в [INFO] та на даний час проживає в [INFO]. Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до рішення Любешівського районного суду від 05.05.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Судом встановлено, що [PERSON] не є членом сімї позивача, протиправно проживає в [INFO] в житловому будинку [PERSON], вчиняє відносно неї та малолітніх дітей насильство, що підтверджується постановами Любешівського районного суду від 06.05.2016 року та від 05.10.2016 року, чим створює перешкоди у володінні та користуванні належним [PERSON] майна. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення. Питання про розподіл судових витрат між сторонами слід вирішити відповідно до вимог статті 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved