Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про встановлення юридичного факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначала, що з 2004р. по листопад 2012р. вона проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Як дружина вона була зареєстрована та проживала в квартирі, яка належить відповідачу за адресою [ADDRESS]. Спільне проживання, наявність між ними взаємних прав та обов'язків, притаманних подружжю, наявність у них спільного побуту та бюджету обґрунтовувалось письмовими доказами та показаннями свідків. Під час розгляду справи позивач декілька разів збільшувала розмір позовних вимог. У судовому засіданні, що відбулось 19.05.2015р., представник позивача подала заяву про уточнення позовних вимог без зміни ціни позову, у якій вимагала встановити юридичний факт проживання сторін однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2004р. по листопад 2012р.; визнати спільною сумісною власністю подружжя: автомобіль Fiat Doblo Panorama 1,4, рік випуску 2007, вартістю 89602 грн.; телевізор «Самсунг», 2007р.в., вартістю 5000 грн.; плиту газову «IndesitK1G20 (W)R», придбану в 2007р., вартістю 1526 грн.; холодильник «LG-GR-S392 QVС», придбаний в 2007р., вартістю 3155 грн.; пральну машину «Indesit », придбану в 2007р., вартістю 2300 грн.;супутникову телеантену, 2006 р.в., вартістю 1600 грн.; шафу-купе, придбану в 2011 р., вартістю 4000 грн.; двоспальне ліжко, придбане в 2011р.,вартістю 1975 грн.; три пластикових вікна, придбані в 2006,2007,2009р.р., загальною вартістю 7475 грн.; двері вхідні броньовані, придбані в 2007р., вартістю 1580 грн.; грошові кошти сплачені за проведення ремонтних робіт в квартирі [ADDRESS] в розмірі 69664 грн., грошові кошти, сплачені за кредитним договором № 1/1159208 від 04 травня 2012р. в розмірі 7690 грн. 75 коп. Позивач [PERSON] просила виділити їй в натурі зі складу спільного сумісного майна, визнавши за нею право приватної власності на автомобіль Fiat Doblo Panorama 1,4, рік випуску 2007, колір кузова - білий, номер кузова - [NUMBER], об'єм двигуна 1368 см, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 89602 грн., інше майно залишити у власності відповідача [PERSON] При цьому позивачем зазначалось, що побутова техніка, меблі, обладнання та устаткування квартири, в якій був зроблений ремонт, знаходиться у користуванні відповідача [PERSON] і враховуючи зазначене, а також те, що зазначені речі забезпечують відповідний рівень життя та комфорту відповідача, позивач просила залишити їх в його користуванні та власності. Вимогу про визнання за нею права власності на автомобіль, позивач обґрунтувала тим, що відповідач хворіє важкими хронічними захворюваннями, які не дають йому можливості користуватись зазначеним майном, а вона є приватним підприємцем, має посвідчення водія і транспортний засіб їй необхідний для здійснення господарської діяльності. В судовому засіданні, яке відбулось 03.10.2013р., судом було прийнято до розгляду зустрічний позов [PERSON] Відповідно до позовних вимог зустрічного позову, позивач просив встановити факт проживання сторін однією сім'єю без реєстрації шлюбу з січня 2010р. по листопад 2012р. та стягнути з [PERSON] на його користь вартість частини автомобіля Renault Sandero, державний реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 28600 грн., який було придбано у травні 2012р. та судові витрати. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги первісного позову підтримали та просили їх задовольнити, виходячи із підстав викладених у позовній заяві та одночасно заперечували щодо вимог зустрічного позову. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні первісний позов не визнали, зазначаючи, що сторони стали проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу з січня 2010р. і майно, придбане до цього часу є власністю [PERSON], в тому числі і спірний автомобіль Fiat Doblo Panorama. Вимоги зустрічного позову підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач та його представник заперечували проти позовних вимог первісного позову, вказуючи на їх безпідставність та вибірковість позивача у використанні обставин та фактів, які мають значення для справи. Зокрема, представник відповідача наголошував на необ'єктивності інформації, відображеної у вимогах позивача, насамперед відомостей щодо витрачених на ремонт грошових коштів, які підлягають поділу, невідповідність визначення вартості майна на час розгляду справи з огляду на час його придбання та тривалу експлуатацію. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, з'ясувавши обставини справи, вважає за необхідне позовні вимоги первісного позову задовольнити та відмовити у задоволенні вимог зустрічного позову. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Наявність в період з 2004р. до листопада 2012р. між [PERSON] та [PERSON] взаємних прав та обов'язків, притаманних подружжю, ведення ними спільного господарства, наявності в них спільного бюджету підтверджується: листом - замовленням № 1060 від 05.12.2007р. на виготовлення вхідних дверей та встановлення їх за адресою [ADDRESS], з якого вбачається, що замовила їх позивач та на неї оформлено гарантійний талон (т.1 а.с.14,15); гарантійним талоном та карткою на послуги додаткового сервісу на холодильник «LG-GR-S392 QVС», який був придбаний в грудні 2007р. і за отримання якого в належному стані розписалась позивач [PERSON] (т.1 а.с.89,90) ; сервісним сертифікатом від 19.12.2007р. на пральну машину «Indesit», який був підписаний [PERSON] в якості покупця (т.1 а.с. 91), нотаріально посвідченою довіреністю від 26.09.2007р. на право керування та розпорядження автомобілем Fiat Doblo Panorama, оформленою [PERSON] на [PERSON] строком на п»ять років (т.1 а.с. 116); заявою [PERSON] від 12.02.2010р. з проханням зареєструвати його громадянську дружину в [ADDRESS] (т.1 а.с. 51) та показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що в 2001р. вона познайомилась з [PERSON],з яким у її подруги [PERSON] були близькі стосунки, з цього часу вони дружили родинами, часто зустрічались. З 2004р. вони почали жити разом як подружжя в квартирі [PERSON] по [ADDRESS]. В січні 2004 р. свідок та її чоловік допомагали [PERSON] перевозити туди речі. З цього часу вона часто спілкувалась з [PERSON] по стаціонарному телефону, встановленому в квартирі відповідача. За час спільного проживання сторони придбали автомобіль, інше майно - ліжко, телевізор, холодильник, шафу-купе,поміняли вікна на пластикові, купили супутникову антену, зробили ремонт в квартирі. В 2012р. їй стало відомо, що сторони припинили стосунки і свідок намагалась їх помирити, говорила про це з [PERSON] Свідок [PERSON] показала суду, що в 2003р. вона познайомилась з [PERSON], пізніше познайомилась з [PERSON] Вони разом займались бізнесом і вона бачила, що [PERSON] приділяє [PERSON] багато уваги і у них є взаємні почуття симпатії. В 2004р. вони стали проживати як подружжя і свідок відвідувала їх. В період сумісного проживання сторони придбали значну кількість речей - холодильник, телевізор, шафу, поставили нові двері в квартиру, придбали автомобіль «Фіат». В 2010р. в квартирі був зроблений ремонт. Згідно з показами свідків [PERSON], [PERSON] вони разом робили ремонт в квартирі [ADDRESS] в період з серпня по грудень 2010р. Домовлялась з ними [PERSON] Вартість робіт та їх обсяг був визначений у кошторисі, який був складений будівельною фірмою і відповідно до цього ними виконувались певні роботи. Необхідні будівельні матеріали придбавались разом з [PERSON] та [PERSON] Вартість проведених будівельних робіт складала близько 70000 грн., які були сплачені [PERSON] Відповідач не заперечував факту проведення в належній йому квартирі ремонтних робіт саме свідками [PERSON] та [PERSON], але вважав, що ремонт був косметичний і він самостійно розраховувався з виконавцями робіт по мірі їх виконання. Разом з тим, до об'єкту права спільної сумісної власності сторін необхідно віднести кошти, які були одержані позивачем [PERSON] і внесені до сімейного бюджету у вигляді витрат по оплаті проведеного ремонту належної відповідачу [PERSON] квартири. Свідок [PERSON], який допитувався судом за клопотанням [PERSON] в судовому засіданні 13.10.2014р., підтвердив суду, що 5-6 років тому він робив відкоси після заміни вікон на металопластикові у квартирі відповідача. [PERSON] він бачив на дворі біля будинку, разом з [PERSON], стосунки у них були нормальні. Свідок [PERSON], яка є сусідкою [PERSON] показала суду, що вона декілька раз бачила [PERSON] біля дверей квартири [PERSON] В 2010р. вона вже проживала в квартирі [PERSON], оскільки свідок залила їх і [PERSON] з нею спілкувалась з цього приводу. Свідок також повідомила, що [PERSON] міняв вікна в квартирі 6-7 р. тому і 2 р. тому в його квартирі робився ремонт. Суд критично відноситься до показів зазначених свідків, оскільки вони не відповідають обставинам, встановленим судом на підставі пояснень сторін, інших свідків та письмових доказів, які підтверджують час придбання певних речей і проведення ремонтних робіт. Позивачем та її представником надавались суду для огляду фотографії сторін, які були зроблені за період з січня 2004р. по 2012р. та на яких зафіксовано їх сімейне життя. Таким чином, в період з 2004 року до листопад 2012р. у [PERSON] та [PERSON] були наявні взаємні права та обов'язки, які притаманні подружжю, вони проживали разом, вели спільне господарство, в них був спільний бюджет, що підтверджено показами свідків та доказами, наявними в матеріалах справи. Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Необґрунтованим є посилання представника відповідача щодо зацікавленості свідка [PERSON] через те, що вона працює у [PERSON] та є її підлеглою, оскільки доказів перебування зазначеного свідка у трудових відносинах з [PERSON] суду надано не було. Крім того, слід зауважити, що підтвердити факт проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу можуть особи, які є близькими друзями та яким добре відомі обставини сімейного життя. Доводи відповідача та його представника про те, що сторони до січня 2010р. не проживали однією сім'єю не знайшли свого підтвердження у суді та спростовані матеріалами справи, фотографіями сімейного життя [PERSON] та [PERSON], показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом у відповідності до статті 74 СК України встановлено факт проживання сторін однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2004 року до листопада 2012р. Згідно з ч. 2. ст. 74 СК України на майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Враховуючи встановлений факт проживання сторін з 2004р. по листопад 2012р. однією сім»єю, підлягає задоволенню вимога позивача про визнання спільною сумісною власністю сторін наступного майна: автомобіля Fiat Doblo Panorama 1,4, рік випуску 2007, вартістю 89602 грн.; телевізора «Самсунг», 2007р.в., вартістю 5000 грн.; плити газової «IndesitK1G20 (W)R», придбаної в 2007р., вартістю 1526 грн.; холодильника «LG-GR-S392 QVС», придбаного в 2007р., вартістю 3155 грн.; пральної машини «Indesit », придбаної в 2007р., вартістю 2300 грн.;супутникової телеантени, 2006 р.в., вартістю 1600 грн.; шафи-купе, придбаної в 2011 р., вартістю 4000 грн.; двоспального ліжка, придбаного в 2011р.,вартістю 1975 грн.; трьох пластикових вікон, придбаних в 2006,2007,2009р.р., загальною вартістю 7475 грн.; дверей вхідних броньованих, придбаних в 2007р., вартістю 1580 грн.; грошових коштів сплачених за проведення ремонтних робіт в квартирі [ADDRESS] в розмірі 69664 грн., грошових коштів, сплачених за кредитним договором № 1/1159208 від 04 травня 2012р. в розмірі 7690 грн. 75 коп. Загальна вартість майна, придбаного сторонами за час спільного проживання становить 195567 грн. 75 коп. Згідно з ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Отже, кожна із сторін має право на отримання у власність в порядку поділу спільного майна ? його частину, що складає відповідно 97783 грн. 87 коп. З огляду на зазначене та враховуючи, що побутова техніка, обладнання квартири та покращення квартири [PERSON] внаслідок проведеного сторонами ремонту знаходиться в користуванні останнього, суд вважає можливим задовольнити первісний позов та виділити [PERSON] в натурі зі складу спільного сумісного майна, визнавши за нею право приватної власності на автомобіль Fiat Doblo Panorama 1,4, рік випуску 2007, колір кузова - білий, номер кузова - [NUMBER], об'єм двигуна 1368 см, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 89602 грн. та грошові кошти, сплачені за кредитним договором № 1/1159208 від 04 травня 2012р. в розмірі 7690 грн. 75 коп., що загалом складає 97292 грн. 75 коп. В порядку поділу спільного майна виділити [PERSON], визнавши за ним право приватної власності на: телевізор «Самсунг», 2007р.в., плиту газову «IndesitK1G20 (W)R», придбану в 2007р., холодильник «LG-GR-S392 QVС», придбаний в 2007р., пральну машину «Indesit », придбану в 2007р., супутникову телеантену, 2006 р.в., шафу-купе, придбану в 2011 р., двоспальне ліжко, придбане в 2011р.,три пластикових вікна, придбані в 2006,2007,2009р.р.,двері вхідні броньовані, придбані в 2007р., грошові кошти сплачені за проведення ремонтних робіт в квартирі [ADDRESS] в розмірі 69664 грн., що загалом складає 98545 грн. Перевищення вартості виділеного у власність відповідача [PERSON] майна є незначною і становить 761 грн. 13 коп. З огляду на зазначене, суд не вважає за необхідне стягувати з нього на користь [PERSON] відповідної компенсації. Що стосується вимог зустрічного позову [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] вартості частини автомобіля Renault Sandero, державний реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 28600 грн., який було придбано у травні 2012р., слід зазначити наступне. Як встановлено в судовому засіданні, 04 травня 2012р. позивачем [PERSON] та ПАТ «Креді Агріколь Банк» було укладено кредитний договір № 1/1159208 на придбання автомобіля Renault Sandero. Відповідно до п.1.1. договору, банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 38859 грн. 26 коп. на строк до 03.05.2014р. включно. Позивачем [PERSON] стверджувалось, що фактично зазначений автомобіль придбавався її сином, який погашав кредит та користується зазначеним майном. Відповідачем [PERSON] не заперечувалось, що сімейні стосунки з [PERSON] припинились в листопаді 2012р. Отже, за період спільного проживання сторін було здійснено часткове погашення кредиту на загальну суму - 7690 грн. 75 коп. (платежі здійснені 05.06.2012р., 05.07.2012р., 07.08.2012р., 05.09.2012р., відповідно до наданої банком виписки по рахунку). З огляду на встановлені судом обставини, зазначені кошти є спільною власністю сторін і тому підлягають поділу. Разом з тим, сімейні стосунки сторін були припинені під час дії кредитного договору, сплата кредиту проводилась особистими коштами [PERSON] чи іншої особи, зазначене майно було придбано не в інтересах сім'ї і в її користуванні не перебувало, що свідчить про відсутність підстав вважати зазначене майно спільною власністю подружжя і відповідно його поділ. Належних та допустимих доказів на спростування зазначених обставин [PERSON] надано не було. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 811 грн. 34 коп. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved