Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до [PERSON], у якому зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13 вересня 2008 року. Під час перебування у шлюбі в них народився син - [PERSON], [INFO]. З травня 2014 року вони припинили шлюбно-сімейні відносини у звязку з відсутністю взаєморозуміння і різних поглядів на сімейне життя. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть. Спір майнового характеру між ними не існує. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем залишивши їй після розірвання шлюбу прізвище «Тимошенко», а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача до повноліття дитини. Позивач до суду не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з клопотанням розглянути справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти розгляду справи у заочному провадженні. Відповідач до суду не зявився по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не зявилися до суду. Враховуючи позицію позивача, яка не заперечувала проти розгляду справи заочно, те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, суд дану справу розглядає у порядку заочного провадження. Судом встановлено, що 13 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецькій області між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 255 (а.с. 4). Під час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сiмейного кодексу України, шлюб припиняється внаслiдок його розiрвання. Вiдповiдно до частини другої статті 112 Сiмейного кодексу України, суд постановляє рiшення про розiрвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б iнтересам одного з них, iнтересам їхнiх дiтей, що має iстотне значення. Таким чином, оцiнивши зiбранi по справi докази, суд вважає, що шлюб мiж сторонами слiд розiрвати, так як сторони створити мiцної сімї за час спiльного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подружнi стосунки припинилися, подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б їхнiм інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави суд вважає, що позивачу необхідно залишити прізвище «Тимошенко», оскільки вона просила про це в своїй заяві. Відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Одним із способів виконання батьками обовязку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду. Згідно зі статтею 182 Сiмейного кодексу України при визначеннi розмiру алiментiв суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника алiментiв, наявність у платника алiментiв інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір алiментiв на дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з вищевикладеним, з урахуванням обставин, викладених в статті 182 Сімейного кодексу України, суд, вважає, що з вiдповiдача на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], підлягають стягненню аліменти в розмiрi 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття. На підставі вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з вiдповiдача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 487.20 грн. На пiдставi ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113, 180, 182 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved