Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 28.04.2018 вона зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому [INFO] народився син [PERSON] . Останні роки стосунки з чоловіком розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, через що між ними стали часто виникати сварки. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям. Фактично сім`я припинила своє існування. На теперішній час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Вважаючи примирення та збереження сім`ї неможливим та таким, що суперечить їх інтересам, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач вказала, що вона наполягає на позові, а відповідач що він не заперечує проти розірвання шлюбу. Також сторони у своїх заявах зазначили, що шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені з жовтня 2019 року. Згідно з ухвалою судді від 17.09.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 28 квітня 2018 року сторони зареєстрували шлюб у Покровському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 162, в якому [INFO] народився син [PERSON] , який проживає разом з матір`ю. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з жовтня 2019 року. Вказані обставини встановлені на підставі копій свідоцтв про шлюб, про народження дитини, заяв сторін (а.с.9-10). Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України основною засадою, на якій ґрунтується шлюб, є вільна згода жінки та чоловіка. У шлюбі дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч.1 ст.55 СК України. Згідно з ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною четвертою ст.4 СК України закріплено та ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на повагу до приватного та сімейного життя, що включає в себе захист права на розірвання шлюбу у спосіб та в порядку, передбачені законодавством. Зокрема, згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно за ст.112 СК України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався, примирятися сторони не бажають, позивач наполягає, а відповідач не заперечує проти розірванні шлюбу, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім`ї не відповідало б їх інтересам та суперечило б моральним засадам суспільства, тому їх шлюб підлягає розірванню. Спір майнового характеру сторонами не заявлений, місце проживання дитини та питання її матеріального забезпечення визначено сторонами самостійно. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не висловила своє бажання на відновлення дошлюбного прізвища. Понесені судові витрати зі сплати судового збору позивач просить покласти на себе. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved