Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тимирязєва, б. 59. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є власником будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тимирязєва, б. 59, що підтверджується договором дарування, укладеного 05.08.2003 року за № 3953. В 2017 році [PERSON] мала намір приватизувати земельну ділянку, у звязку із чим, вона звернулась із завою до Ізмаїльської міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку. Однак, позивачу було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку у звязку із тим, що житловий будинок не зданий в експлуатацію та право власності на даний будинок не зареєстровано, про що було прийнято рішення № 2649 VІІ від 31.08.2017 року. Також, позивач зверталась до відділу реєстрації прав на нерухоме майно секретаріату виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, про реєстрацію права власності на вищезазначений житловий будинок. Однак, їй також, було відмовлено, оскільки будинок не зданий в експлуатацію. Разом з тим, як зазначено позивачем в позові згідно технічного паспорту на житловий будинок розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тимирязєва, б. 59, зазначений будинок побудований до 02.08.1992 року, а саме в 1991 році, тобто є завершений будівництвом та відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України № 95 від 19.03.2013 року «Про затвердження порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних, будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І-ІІ категорії складності, побудованих без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», зареєстрованого в міністерстві юстиції України 15.04.2013 року за № 612/23144, не підлягає прийняттю в експлуатацію і відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 582/5773 не належить до самочинного будівництва. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою уточненні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради Одеської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, якою заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивач [PERSON] в обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона зверталась до відділу реєстрації прав на нерухоме майно секретаріату виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради з метою реєстрації права власності на житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тимирязєва, б. 59, проте, їй було відмовлено в реєстрації права власності на житловий будинок у звязку з тим, що житловий будинок не зданий в експлуатацію. Але позивачем не надано доказів порушення його прав, свобод чи інтересів з боку Ізмаїльської міської ради. Окрім того, позивач [PERSON] в позовних вимогах просить визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тимирязєва, б. 59, а у правовстановлюючому документі на вказаний житловий будинок, а саме в договорі дарування від 05.08.2003 року зазначається адреса Тимірязєва, 59. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання права власності, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору дарування незакінченого будівництвом будинку від 05.08.2003 року, зареєстрованого за № 3553, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON], [PERSON] належить незакінчений будівництвом будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тимірязєва, б. 59. Рішенням Ізмаїльської міської ради від 31.08.2017 року за № 2649-пі «Про відмову у наданні дозволу гр. [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: м. Ізмаїл, Одеської області, вул. Тимирязєва, 59», відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га, у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: м. Ізмаїл, Одеська область, вул. Тимирязєва, 59, у звязку із не відповідністю місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно правових актів, генеральному плану м. Ізмаїл та іншій містобудівній документації. Позивач [PERSON] зверталась до державного реєстратора прав на нерухоме майно, із завою про проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тимирязєва, б. 59. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 05.12.2017 року за № 38527781, [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тимирязєва, б. 59, оскільки документи подані для проведення державної реєстрації права власності не відповідають вимогам та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, а саме технічний паспорт від 01.02.2016 року подано на житловий будинок, а договір дарування № 3953 від 05.08.2003 року подано на незавершений будівництвом, що унеможливлює встановити обєкт нерухомого майна. Також, згідно поданого договору дарування від 05.08.2003 року зазначено вулиця Тимірязєва, що суперечить Єдиному державному реєстру речових прав на нерухоме майно, правильною назвою є вулиця Тимирязєва. В свою чергу згідно довідки від 22.11.2017 року за № 1594, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», власником житлового будинку, з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тимирязєва, б. 59 є [PERSON] на підставі договору дарування від 05.08.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за № 3953. Зазаначений житловий будинок з надвірними спорудами, побудований у 1991 році є завершений будівництвом та відповідно до Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна», затверджена наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України за № 582/5773 від 10.07.2001 року не належить до самочинного будівництва. Крім того, згідно листа № 12/5-126 від 23.03.1999 року, Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України обєкти, які були закінченні будівництвом до 05 серпня 1992 року прийняттю в експлуатацію не підлягають. Внаслідок чого, обєкт нерухомості, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тимирязєва, 59 є житловим будинком з надвірними спорудами завершеного будівництвом, який не підлягає здачі в експлуатацію. Станом на останню технічну інвентаризацію від 27.06.2003 року обєкти самочинного будівництва не виявлено. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача [PERSON] неможливо, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тимирязєва, б. 59, оскільки у договорі дарування незакінченого будівництвом житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тимирязєва, б. 5, наявна помилка у написанні вулиці на якій розташований будинок та відповідно до довідки комунального підприємства «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» обєкт нерухомості, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тимирязєва, б. 5 є житловим будинком з надвірними спорудами завершеного будівництвом. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved