Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розподіл майна. В своїй заяві посилалася на те, що вона з 01.08.1998 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.07.2015 року шлюб зареєстрований 01.08.1998 року Палацом шлюбів м. Кременчука виконавчого комітету міської ради народних депутатів, актовий запис № 597, розірвано. Від шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. В період шлюбу у вересня 1999 року за спільні кошти на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20.09.1999 року набуто нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], вартість якої становила 7 100 грн. Дана квартира, являється об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто її, [PERSON], власністю та власністю колишнього чоловіка - [PERSON]. На сьогоднішній день вони не домовились про порядок поділу нерухомого майна. Просила суд визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула в своєму клопотанні прохала суд розглядати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала посилаючись на підстави та обставини викладені в позовній заяві та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлявся у відповідності до положень ст. 74 ЦПК України - за адресою місця проживання чи місця перебування фізичної особи, зареєстрованої у встановленому законом порядку. Згідно ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] з 01.08.1998 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. 01.07.2015 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області шлюб, зареєстрований 01.08.1998 року Палацом шлюбів м. Кременчука виконавчого комітету міської ради народних депутатів, актовий запис № 597, між сторонами розірвано. Від шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. В період шлюбу у вересні 1999 року за спільні кошти на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20.09.1999 року набуто нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], вартість якої становила 7 100 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 70 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Outcome: approved