Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовною заявою до КП «ЖИЛКОМСЕРВІС», третя особа: Приватний нотаріус ХМНО [PERSON], яку в подальшому уточнила, та просила суд встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після померлої [PERSON] як спадкоємця четвертої черги та визнати за позивачем - [PERSON] право власності 1/2 частку квартири [ADDRESS] (колишня назва проспект 50-річчя ВЛКСМ) в м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка - [PERSON]. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 01.02.2016 року. 12.09.2016 року позивач отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстраційний № 896, видане приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого їй належить на праві власності 1/2 частка квартири № 85, що знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний (колишня назва проспект 50-річчя ВЛКСМ), буд. 59-В. Спадкодавцем за вказаним свідоцтвом є чоловік позивача - [PERSON], який фактично прийняв спадщину, але не оформив її після смерті свого батька [PERSON], померлого 13.01.2007 року. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 17.06.1999 року, квартира також належала прийомній матері чоловіка позивача [PERSON], померлій 23.02.2011 року. Після смерті прийомної матері та до теперішнього часу чоловік позивача не набув право на спадщину за законом, хоча фактично її прийняв, оскільки був зареєстрований та постійно проживав разом з прийомною матірю більше ніж пять років на день її смерті. У встановлений законом порядок та термін позивач звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину в частині 1/2 частки квартири, що належить померлій [PERSON], позивачу було відмовлено в звязку з тим, що нотаріальна дія не може бути вчинена у звязку з не встановленням факту проживання зі спадкодавцем більше ніж 5 років та рекомендовано звернутися до суду. Позивач та її представник в судове засідання не зявились, представник позивача направила до суду заяву з проханням слухати справу у відсутності позивача та її представника, в якій вказала, що позовні вимоги, викладені в уточненій позовній заяві, підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача до суду не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа до суду не зявилася, про розгляд справи повідомлялась належним чином, направила до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від яких не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, у відповідності до статті 224 ЦПК України, за письмовою згодою представника позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, надані позивачем, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради 17.06.1999 року, реєстраційний № 5-99-191852, згідно з розпорядженням № 30 від 17.06.1999 року, зареєстрованому у Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 24.06.1999 року у реєстрову книгу за № П-5-5060[ADDRESS], що знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний (колишня назва проспект 50-річчя ВЛКСМ), буд. 59-В належала [PERSON] (1/6 частка), [PERSON] (1/2 частка), [PERSON] (1/3 частка). 13.01.2007 року помер [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть [PERSON] 1-ВЛ № 103131, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 4 Харківського обласного управління юстиції 13.01.2007 року. 23.02.2011 року померла [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть [PERSON] 1-ВЛ № 301881, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції 25.02.2011 року. 01.02.2016 року помер [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть [PERSON] 1-ВЛ № 529954, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції 03.02.2016 року. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якого ввійшла квартира № 85, що знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний (колишня назва проспект 50-річчя ВЛКСМ), буд. 59-В. Дружиною [PERSON] на момент смерті була позивач - [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу Серії ІІ-ВЛ № 397560, виданого Палацом одруження «Орджонікідзевський» м. Харкова 01.10.1983 року. Крім позивача до спадкоємців першої черги в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 01.02.2016 року, більше ніхто не належить, заповіту померлий не залишив. Після смерті чоловіка позивач звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після свого чоловіка [PERSON], померлого 01.02.2016 року як спадкоємця першої черги в порядку спадкування за законом після свого батька [PERSON], померлого 13.01.2007 року та спадкоємця четвертої черги в порядку спадкування за законом після своєї мачухи - [PERSON], померлої 23.02.2011 року, оскільки [PERSON] фактично прийняв спадщину, але до моменту своєї смерті не оформив своїх спадкових прав на неї. 12.09.2016 року позивач отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 896, видане Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого їй належить на праві власності 1/2 частка квартири № 85, що знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний (колишня назва проспект 50-річчя ВЛКСМ), буд. 59-В. Спадкодавцем за вказаним Свідоцтвом є чоловік позивача [PERSON], якому вказана частка квартири належала таким чином: 1/3 частка квартири належала йому особисто на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради 17.06.1999 року, реєстраційний № 5-99-191852, згідно з розпорядженням № 30 від 17.06.1999 року, зареєстрованому у Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 24.06.1999 року у реєстрову книгу за № П-5-50609, а 1/6 частка квартири належала [PERSON], батькові спадкодавця, який помер 13.01.2007 року, спадкоємцем якого був його син [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, на підставі цього ж Свідоцтва про право власності на житло. Згідно вищезазначеного Свідоцтва про право власності на житло від 17.06.1999 року, 1/2 частка квартири також належала прийомній матері чоловіка позивача [PERSON], що померла 23.02.2011 року. Після смерті прийомної матері та до теперішнього часу чоловік позивача не набув право на спадщину за законом, хоча фактично її прийняв як спадкоємець четвертої черги в порядку спадкування за законом, оскільки був зареєстрований та постійно проживав разом з прийомною матірю протягом більш ніж 5 років на день її смерті. Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] підтверджується довідкою КП «ЖИЛКОМСЕРВІС» від 22.03.2016 року № 5426/2/0705, в якій вказано, що [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO] (колишня назва проспект 50-річчя ВЛКСМ)[ADDRESS] з 11.07.1979 року та знята з реєстраційного обліку 09.03.2011 року. На день смерті з [PERSON] в квартирі був зареєстрований [PERSON] з 16.12.1981 року та знятий з реєстраційного обліку 02.03.2016 року. Відповідно до відповіді на запит суду Третьої Харківської державної нотаріальної контори на від 14.02.2017 року № 275/01-16 після [PERSON], померлої 23.02.2011 року, яка проживала за адресою: [INFO] (колишня назва проспект 50-річчя ВЛКСМ)[ADDRESS], з заявами про прийняття спадщини або відмову про прийняття спадщини до Третьої Харківської державної нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася. Отже, на підставі наданих доказів, оскільки в період з 16.12.1981 року до смерті спадкодавця [PERSON], померлої 23.02.2011 року, з нею спільно проживав її прийомний син, [PERSON], та оскільки він протягом встановленого законом строку не надавав заяви про відмову від прийняття спадщини, суд вважає за необхідне встановити факт прийняття спадщини [PERSON], померлим 01.02.2016 року, після [PERSON], померлої 23.02.2011 року, як спадкоємця четвертої черги в порядку спадкування за законом, до складу якої ввійшла 1/2 частка квартири № 85, що знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний (колишня назва проспект 50-річчя ВЛКСМ), буд. 59-В, що належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 17.06.1999 року. Оскільки судом встановлено факт прийняття спадщини [PERSON], померлим 01.02.2016 року, після [PERSON], померлої 23.02.2011 року, як спадкоємця четвертої черги в порядку спадкування за законом, суд вважає за необхідне встановити також факт прийняття спадщини позивачем [PERSON] як єдиного спадкоємця першої черги в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка - [PERSON], померлого 01.02.2016 року. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо впродовж строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не подав заяву про відмову від спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, пред'явлені позовні вимоги щодо встановлення факту прийняття спадщини [PERSON], померлим 01.02.2016 року, після [PERSON], померлої 23.02.2011 року, як спадкоємця четвертої черги в порядку спадкування за законом та щодо визнання за позивачем - [PERSON], право власності 1/2 частку квартири [ADDRESS] (колишня назва проспект 50 річчя ВЛКСМ) в м. Харкові як спадкоємця першої черги в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - [PERSON], померлого 01.02.2016 року. є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved