Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася в суд із даним позовом до відповідача [PERSON] в якому вказує, що є власником житлового будинку [ADDRESS] 08.11.2007р. із згоди позивачки в її будинку проведено реєстрацію відповідача по справі. Зазначає, що відповідач ніколи у належному їй будинку не проживав та його місцезнаходження невідоме. Просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування її житловим будинком. Розгляд справи просить проводити у її відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, у позовній заяві просила справу розглядати без її участі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Представник третьої особи Сокальського районного відділу ГУДМСУ у Львівській області в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання 16.11.2015р. повторно не прибув, будучи повідомленим про час розгляду справи шляхом розміщення оголошення в газету «Львівська пошта» №123 (1734) від 31.10.2015р. не повідомив суд про причину неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позивач у позовній заяві не заперечила проти такого порядку вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З дослідженої в судовому засіданні копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого ДКП «Червоноградське МБТІ» 10.11.2004р. встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] Відповідно до акту складеного 17.09.2015р. депутатом міської ради та мешканцями [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] є зареєстрованим в будинку [ADDRESS], однак ніколи там не проживав. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Під час судового розгляду справи не встановлено підстав, передбачених ст. 71 ЖК України щодо збереження за відповідачем жилого приміщення. Також, проаналізувавши всі докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що не проживаючи в будинку [ADDRESS], відповідач чинить позивачу перешкоди у користуванні цим будинком, тому його слід визнати таки, що втратив право на користування будинком. На підставі наведеного та

Outcome: approved