Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Сокальський районний суд із позовом до відповідача ТзОВ «Карбон+» про стягнення заборгованості за договором позики (поворотної фінансової допомоги), свої вимоги мотиву тим, що 20.01.2010р. між нею та ДП «Карбон» ЗАТ «УДК «Добромиль», правонаступником якого є ТзОВ «Карбон+» укладено договір позики, згідно з яким позивач перерахувала на розрахунковий рахунок товариства грошові кошти в розмірі 500000грн. з умовою їх повернення до 31.03.2014р. Проплата проводилася по квитанціях в 2010р. на суму 349607грн., в 2011р. на суму 124720грн. та у 2012р. на суму 16673грн. Зазначає, що по закінченні строку відповідач борг не повернув, чим грубо порушив умови договору позики. Просить суд стягнути з ТзОВ «Карбон+» в її користь 491000грн. заборгованості за договором позики, а також сплачений судовий збір в сумі 3654грн.. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, надала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача ТзОВ «Карбон+» Яворський М.І. в судове засідання 29.12.2014р. не прибув та не повідомив суд про причину неявки. Надав суд заяву в якій вказує, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення, розгляд справи просить проводити без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову представником відповідача, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Дослідженим договором безпроцентної позики (поворотної фінансової допомоги) №211011 від 20.01.2010р., встановлено, що такий укладено між фізичною особою [PERSON] та ДП «Карбон» ЗАТ «Українська промислова компанія «Добромиль», в особі директора Яворського М.І.. Згідно п. 1.2. договору, його предметом є грошові кошти в сумі 500000грн., цільовим призначенням яких згідно п. 1.4. договору є поповнення обігових коштів позичальника для ведення фінансово-господарської діяльності. Відповідно до п. 3.2. договору, остаточною датою повернення позики є 31.03.2014р. Згідно п.4.1. позикодавець зобов'язаний надати позику в розмірі 500000грн. Грошові кошти вносяться позикодавцем готівкою в касу підприємства або у безготівковій формі на розрахунковий рахунок позичальника єдиним платежем, або частинами, що визначається за попередньою домовленістю сторін. Згідно наданих суду квитанцій встановлено, що позивачем [PERSON] в період 2010р.-2012р. перераховано на рахунок відповідача ДП «Карбон» ЗАТ «УДК «Добромиль» 491000грн. поворотної фінансової допомоги згідно договору від 20.01.2010р. Із досліджених установчих документів встановлено, що правонаступником ДП «Карбон» ЗАТ «УДК «Добромиль» є ТзОВ «Карбон+». Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що унормовано ч.1 ст.628 ЦК України. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, як то визначено ч.1ст.638 ЦК України. Отже, цивільне законодавство базується на принципі свободи договору, волевиявлення сторін та їх добровільності при його укладанні, обов'язкового виконання сторонами умов договору та зобов'язань за договором. Відповідно до пп.14.1.257 та п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, поворотна фінансова допомога це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування відсотків або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення. Згідно зазначеного визначення, договором, за яким надається поворотна фінансова допомога є лише договір позики. Істотними умовами договору поворотної фінансової допомоги є чітко визначена сума такої допомоги (сума позики) та чітко визначений строк її повернення. Таким чином, за своєю правовою природою договір про надання поворотної фінансової допомоги №211011 від 20.01.2010р. є договорами позики. Згідно приписів ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, до спірних правовідносин підлягають застосуванню правові норми, що регулюють зобов'язання, які виникли із договору позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У зв'язку із невиконанням відповідачем зобов'язань за договорами та його повного визнання позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути заборгованість за договорами безпроцентної позики (поворотної фінансової допомоги) №211011 від 20.01.2010р. в розмірі внесених сум на його виконання 491000грн. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 3654грн., сплачені позивачем за квитанцією №55 від 04.09.2014р. На підставі викладеного та

Outcome: approved