Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, у якому просить визначити, що ідеальні частки подружжя у спільно нажитому майні, автомобілі марки «Fiat Doblo», 2011 року випуску відповідно складають: [PERSON] - 2/3 частини, [PERSON] - 1/3 частина та стягнути із [PERSON] 86 666 грн., як грошову компенсацію вартості спільного майна подружжя. В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказує на те, що із 06 травня 2006 року вона із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано Тернопільським міськрайонним судом 15 вересня 2014 року. У даному шлюбі у них народився син, [PERSON], [INFO]. Також, відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. У вересні 2013 року [PERSON] залишив сім»ю та пішов проживати за іншою адресою. Після припинення сторонами сімейно-шлюбних відносин, діти проживають з позивачем та знаходяться повністю на її утриманні. Під час шлюбу, сторонами у кредит було придбано транспортний засіб марки «Fiat Doblo». Враховуючи вищенаведене, [PERSON] вважає, що її частку у майні, що є об»єктом справа спільної сумісної власності, необхідно збільшити до 2/3 частин. Також, зважаючи на те, що спірний автомобіль відповідач реалізував, вважає за необхідне стягнути з нього грошову компенсацію вартості 2/3 частин спірного автомобіля, що становить 86 666 грн. Позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, з мотивів, викладених у позовній заяві та просять суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, проти їх задоволення заперечили та суду пояснили, що кошти від реалізації спірного автомобіля у розмірі 68 000 гривень 13 червня 2014 року були спрямовані на погашення кредитних зобов»язань. У позові просять відмовити. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що на даний час є власником спірного автомобіля марки «Fiat Doblo», д.н.з. [NUMBER], 2011 року випуску, який 19 червня 2014 року придбав у відповідача. Зазначив, що був очевидцем внесення відповідачем коштів, отриманих від реалізації автомобіля у банк, з метою погашення кредитних зобов»язань. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив. 06 травня 2006 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 06.05.2006 року Відділом РАЦСу Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України), який в подальшому розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15 вересня 2014 року. У даному шлюбі у сторін народився син, [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 24.11.2006 року Віділом РАЦСу Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України). Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 31 липня 2009 року Відділом РАЦСу Тернопільського міського управління юстиції батьками [PERSON], [INFO], є сторони по справі. Як встановлено в судовому засіданні, транспортний засіб марки «Fiat Doblo», кузов [NUMBER], був придбаний сторонами за рахунок кредитних коштів, під час перебування їх у шлюбі, на підставі укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] кредитного договору №910.79079 від 20.07.2011 р. Відповідно до інформації №6391 від 07.11.2014 р. Управління Державтоінспекції УМВС України в Тернопільській області, згідно з автоматизованим обліком зареєстрованих транспортних засобів УДАІ УМВС України в Тернопільській області АІС «Автомобіль», автомобіль «Fiat Doblo», кузов [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], знятий відповідачем з обліку для реалізації 17.06.2014 р. Вищезазначений транспортний засіб зареєстрований 19.06.2014 р. за [PERSON] на підставі довідки-рахунку ВІА №507389, виданої ФОП [PERSON] з якої вбачається, що вартість спірного транспортного засобу на момент його продажу складала 131 300 гривень. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він придбав у відповідача автомобіль марки «Fiat Doblo», 2011 року випуску за 68 000 гривень, та був очевидцем внесення відповідачем 13 червня 2014 року коштів, отриманих від реалізації автомобіля у банк, з метою погашення кредитних зобов»язань. Як вбачається із руху коштів по рахунках [NUMBER], [NUMBER], відкритих [PERSON] на підставі кредитного договору №910.79079 від 20.07.2011 року у ПАТ «Ідея Банк», останній здійснив погашення залишкової кредитної заборгованості 13 червня 2014 року на суму 68 674,10 гривень по тілу кредиту та 1307,30 по відсотках, а всього на суму 70027,40 гривень та повністю виконав кредитні зобов»язання по ньому, що також підтверджується довідкою ПАТ «Ідея банк». Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтями ч.1 ст. 60, 63, ч.1 ст. 69, ч.1 ст.70 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором Згідно ч.ч.1-3 ст.61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до п.24, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження ви використав його на свій розсуд проти волі іншого подружжя і не в інтересах сім»ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Суд вважає, що позов позивача підлягає до часткового задоволення, а тому слід встановити, що ідеальні частки подружжя [PERSON] та [PERSON] у спільно нажитому майні - автомобілі марки Fiat Doblo», 2011 року випуску, кузов [NUMBER] складали одна друга. При цьому, суд відкидає твердження позивача про те, що слід збільшити її частку у вказаному майні до 2/3, оскільки позивач одержує аліменти, які стягуються із відповідача на двох неповнолітніх дітей на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 20 серпня 2014 року, є достатнім для їх забезпечення, а тому суд вважає, що її твердження про відступлення від засад рівності часток подружжя, із урахуванням зазначених обставин не бере до уваги. Крім цього, в порядку поділу зазначеного майна, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію вартості однієї другої частини зазначеного автомобіля в сумі 30 636,30 гривень, виходячи із такого: (131 300 - 70 027,40 = 61272,60 грн. / 2), де 131 300 вартість транспортного засобу на момент його відчуження, згідно довідки-рахунку від 19 червня 2014 року; 70027,40 - сума кредитних зобов»язань, внесена відповідачем банку після реалізації автомобіля). Також, суд відкидає твердження відповідача та пояснення допитаного в якості свідка [PERSON] про те, що він реалізував спірний автомобіль останньому за 68 000 гривень, оскільки такі твердження на думку суду є способом уникнення відповідача від сплати позивачу грошової компенсації за проданий ним автомобіль та спростовуються довідкою рахунком від 19 червня 2014 рок, де зазначена вартість автомобіля на момент його реалізації. Інших письмових доказів, які б підтверджували твердження відповідача про вартість реалізованого ним спірного автомобіля суду не надано. На підставі наведеного,

Outcome: partial