Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], Старобільського РВ УДМС України у Луганській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком та зняття з реєстрації,. В обґрунтування свого позову посилається на те, що їй на праві приватної власності належить домоволодіння №8 по вул. Залізничній м.Старобільська. у цьому домоволодінні проживав та зареєстрований її колишній чоловік відповідач [PERSON] З початку літа 2014р. відповідач [PERSON] виїхав з вказаного домоволодіння та почав проживати в іншому місці, але не знявся з реєстраційного обліку. Реєстрація відповідача [PERSON] перешкоджає їй у здійсненні її права власності та перешкоджає позивачці в оформленні субсидії. У звязку з чим просила суд винести рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: Луганська область, м. Старобільськ, вулиця Залізнична, 8 та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, у відділення поштового звязку за отриманням судових повісток не зявився, у звязку з чим суд на підставі ч.8 ст.76 ЦПК України вважає відповідача повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Представник відповідача [PERSON] районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Луганській області у судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, до початку судового засідання надав письмові заперечення проти позову, у яких посилався на те, що жодних відносин та зобовязань між ними та позивачем немає та просили відмовити у задоволенні позову. У судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити. 18 грудня 2015 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Заочним рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 17.07.2015р. (а.с.5) шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 07.08.2007р., розірвано. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.8) житловий будинок за адресою Луганська область, Старобільський район, м. Старобільськ, вулиця Залізнична, 8, належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22.03.2007р. Згідно довідки виконкому Старобільської міської ради (а.с.9) [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], але не проживає з літа 2014р. Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Луганській області (а.с.12) [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. Згідно ч.1 ст.156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні із власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сімї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України. Відповідно до другого речення частини 2 ст.64 ЖК України членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно абз.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 16.01.2012р., у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином у судовому засіданні з досліджених матеріалів справи було достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає за адресою реєстрації більше одного року та втратив право користування житлом, і своєю реєстрацією перешкоджає здійсненню власником позивачкою [PERSON] її права власності на будинок, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] понесені нею судові витрати у розмірі 487 гривень 20 копійок.

Outcome: approved