Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 28 квітня 2012 року укладено шлюб, який зареєстрований Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 86, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 183309. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин та різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше спільне життя не можливо. Позивач в судовому засіданні підтримала позов у повному обсязі та просила суд його задовольнити, вказала, що це її остаточне рішення та примирення між сторонами не можливе. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу та вказав, що не бажає, щоб його дитина зростала без батька, у зв'язку з чим вказав, що стосунки між ними в подальшому можливо зміняться. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що 28 квітня 2012 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстрований Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 86 та видано Свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ № 183309. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства не ведуть, фактично сімейні відносини припинилися з квітня 2016 року. У позовній заяві позивач зазначає, що спорів майнового характеру між подружжям немає. Місце проживання дитини між сторонами узгоджене - дитина [PERSON], [INFO], проживатиме з матір'ю. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало непорозуміння між подружжям, яке призвело до втрати взаємних почуттів, в результаті чого подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливим. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд вважає можливим розірвати шлюб між позивачем та відповідачкою, оскільки подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе. Відповідно до\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд покладає на відповідача у відповідності до\~\~ст. 88 ЦПК України. За письмовою заявою, суд зазначає про вибір прізвища позивача, яка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Гаврилович». З урахуванням наведеного,

Outcome: approved