Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та просить визнати за нею право власності на земельні ділянки загальною площею 4,8219 га (1,2607 га + 1,0601 га + 2,5012 га) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області в порядку спадкування за заповітом, після смерті 08 грудня 2013 року [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті [PERSON] вона звернулася із заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, але відсутність витягу з автоматизованої системи даних Державного земельного кадастру, позбавила її можливості оформити спадщину на своє імя. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просить задовольнити їх. Від відповідача Строківської сільської ради, Переяслав-Хмельницького району, Київської області, до суду надійшла заява про визнання позову та слухання справи у відсутності представника. За правилами ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. [PERSON] при житті володіла земельними ділянками загальною площею 4,8219 га (1,2607 га + 1,0601 га + 2,5012 га) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва що розташовані на території Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, яка була надана їй відповідно до рішення Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області №34 від 30.01.1988 року. Право приватної власності на землю посвідчується державним актом серія ІІІ-КВ №028685 виданим 20 грудня 2003 року на імя [PERSON], (а.с.15). 08 грудня 2013 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ОК №297019(а.с.9). Після смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно в тому числі і на вказані земельні ділянки. Відповідно до заповіту посвідченого секретарем Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області 18 вересня 2013 року, [PERSON] за життя, заповіла позивачу [PERSON] все належне їй майно(а.с.10). Позивач прийняв спадщину, після смерті [PERSON], шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину судом не встановлено. За правилами ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Постановою від 10.11.2015 за №2445/02-31, державний нотаріус Бориспільської районної нотаріальної контори Київської області, відмовив позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4,8219 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Строківської сільської ради, після смерті [PERSON], оскільки відсутній витяг з автоматизованої системи даних Державного земельного кадастру(а.с.17). Відповідно до п.п.9-10 ст.28-1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року №3613-VІ), до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонено законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п. п. в, г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За правилами до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За таких обставин, суд дійшов висновку, що земельні ділянки загальною площею 4,8219 га (1,2607 га + 1,0601 га + 2,5012 га) для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, за життя належали [PERSON] та підлягають спадкуванню позивачем [PERSON], як спадкоємцем за заповітом. На підставі ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1225,1233, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст. 81 Земельного Кодексу України,

Outcome: approved