Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до Куп`янського міськрайонного суду з позовом до відповідача [PERSON] , який в ході розгляду справи уточнила, 3-тя особа: [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є власником 2/3 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Власником 1/3 частини є чоловік позивача, третя особа по справі [PERSON] . За зазначеною адресою крім позивача та третьої особи, зареєстрована відповідач по справі [PERSON] , яка є донькою позивача та третьої особи.Відповідач фактично не проживає в спірній квартирі з 01 вересня 2018 року, не сплачує комунальні послуги за користування житловим приміщенням, не несе інших витрат по утриманню квартири. На теперішній час відповідачка проживає за адресою: [ADDRESS] . В добровільному порядку відповідач не знімається з реєстраційного обліку, у зв`язку з чим порушує права позивача на користування та розпорядженням своїм майном, тому позивач звернулася до суду з даним позовом та просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 26 вересня 2019 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 26 листопада 2019 року було вирішено питання про проведення заочного розгляду справи. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримує та просить суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача просить винести заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання також не з`явилася. Направлені на її адресу судові повідомлення повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання». У відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця знаходження. Відповідно до ч.10 ст. 130 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідомо, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Третя особа надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти їх задоволення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. З`ясувавши думку позивача,судом встановлені такі факти та відповідні до них правовідносини. Так, позивач є власником 2/3 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договіром дарування частини квартири від 28.03.2011 року посвідченого державним нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі за номером 2-658 та витягом про державну реєстрацію прав виданого Куп`янським бюро технічної інвентаризації за № 29713517 від 19.04.2011 року. Власником 1/3 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 12.05.1993 року виданого згідно розпорядження від 11.05.1993 року за № 36. В квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , що підтверджується довідкою за № 12-13/6236 від 28.08.2019 року виданою Відділом державної реєстрації Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області. Факт не проживання відповідача в квартирі [ADDRESS] також підтверджується комісійним актом не проживання громадянина за місцем його реєстрації від 28.08.2019 року, в якому зазначено, що відповідач [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] , [INFO] , не мешкають в квартирі за місцем реєстрації з вересня 2018 року. (а.с. 10-17). Зазначені цивільно-правові відносини регулюються наступними законодавчими актами. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до вимог ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону та за рішенням суду. Частиною 2 статті 64 ЖК України передбачено, що до членів сім`ї наймача належать дружина, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. За правилами ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов позивача про визнання відповідача таким, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Приходячи до такого висновку судом враховується, що відповідач хоча і знаходяться в родинних відносинах з позивачем, однак тривалий час без поважної причини не проживає в квартирі [ADDRESS] , не сплачує комунальних послуг, не несе інших витрат на утримання будинку, договору найму або оренди між сторонами не укладалося, будучи зареєстрованою в будинку відповідач порушує права та інтереси позивача в користуванні власним житловим приміщенням.

Outcome: approved