Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є донькою [PERSON] та [PERSON] 23.02.2003 було розірвано шлюб між її батьками, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Після розірвання шлюбу батьків вона залишилася проживати з матір`ю [PERSON] і перебуває на її утриманні, але мати офіційно не працює та має нестабільний заробіток. Зазначає, що на цей час вона є студенткою факультету гуманітарних технологій Черкаського державного технологічного університету, стаціонарно, період навчання з 01..09.2018 по 30.06.2022 роки а тому потребує матеріальної допомоги, оскільки не може влаштуватися через зайнятість на навчанні на роботу та забезпечити себе самостійно. Матеріальну допомогу їй надає лише мати, яка офіційно не працює, а тому не може в повній мірі забезпечити її всі витрати, пов`язані з навчанням, оплату навчання, оскільки її дохід є невеликим та мінливим. Батько, [PERSON] будь-якої допомоги їй не надає, хоча й має таку змогу, так як офіційно працює в Спецтехпромі та отримує заробітну плату. На його утриманні неповнолітніх дітей немає. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, вона змушена звернутися до суду та просить стягувати щомісячно з [PERSON] на свою користь аліменти на своє утримання на період навчання в розмірі ј частини з усіх видів його доходів, починаючи стягнення з дня подачі позову і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Ухвалою суду від 23.09.2019 прийнято та відкрито провадження по справі і призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Проти такого порядку сторони не заперечували. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, до початку надано заяву від 12.02.2020, в якій просила проводити розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Судові витрати покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Надано заяву від 12.02.2020 про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Враховуючи думку позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків: В судовому засіданні встановлено, що [INFO] народилася позивачка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , відповідно до нього її батьками є [PERSON] батько, [PERSON] - мати, які на той час перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між [PERSON] \~та [PERSON] розірвано, про що у Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 131від 25.02.2003 року, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 21.03.2012 року серії [NUMBER] . Після розірвання шлюбу [PERSON] залишилася проживати з матір`ю [PERSON] . Згідно з даними довідки від 26.03.2019 року № 39 [PERSON] є студенткою першого курсу факультету гуманітарних технологій Черкаського державного технологічного університету денної форми навчання. Термін навчання: з 1 вересня 2018 року до 30 червня 2022 року за рахунок коштів фізичних осіб. Відповідачем не були спростовані доводи позивача, зазначені у позовні заяві, про те, що самостійно вона не може матеріально забезпечити своє належне існування та навчання, враховуючи, що позивач, крім навчання, ніде не працює, влаштуватись на роботу не має можливості з-за графіку навчального курсу, доходів не має. При цьому, відповідач повністю визнав позовні вимоги. За таких обставин, на думку суду, між сторонами має місце спір, що випливає із правовідносин щодо обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх сина, дочку, що регулюються\~главою 16 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту для даних правовідносин визначені Сімейним Кодексом України. Згідно з положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.\~78 ЦПК України). Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (ст. 198 СК України). Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як передбачено пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до\~ст.\~200\~СК України\~суд визначає\~розмір аліментів\~на повнолітніх\~дочку,\~сина у\~твердій грошовій\~сумі і\~(або)\~у частці\~від заробітку\~(доходу)\~платника аліментів\~з урахуванням\~обставин,\~зазначених у\~статті\~182\~цього\~Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я та\~матеріальне становище\~платника аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний\~рекомендований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~становить розмір\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~і може\~бути присуджений\~судом у\~разі достатності\~заробітку (доходу)\~платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ст. 182 СК України). Ст. 200 СК України передбачено визначення розміру аліментів двома способами: у частці від доходу платника аліментів та у твердій грошовій формі. Позивач просила стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення нею 23-х років. Разом з тим, суд зауважує, що\~ст. 200 СК України передбачено визначення розміру аліментів двома способами: у частці від доходу платника аліментів та у твердій грошовій формі. Статтею 201 СК України не передбачено можливість застосування до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, положень ч. 2\~ст.182 СК України, яким встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, системний аналіз положень ст.ст.182,\~200,\~201 СК України свідчить, що законом не передбачено визначення розміру аліментів на утримання повнолітньої дочки, сина в частці від доходу з встановленням обмеження щодо їх мінімального розміру в грошовому еквіваленті, оскільки положення ч.\~2\~ст. 182 СК України стосуються лише аліментів на дітей, тобто, фізичних осіб, які не досягли повноліття (ст. 6 СК України). При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Стосовно періоду, протягом якого мають стягуватися аліменти, то відповідно до ч. 1 ст.\~191\~СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а згідно ч. 2\~ст. 199 СК України\~право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, з`ясувавши обставини справи, враховуючи думку позивача та відповідача, суд приходить до висновку, що відповідач має сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог. Отже, слід стягувати з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] аліменти в розмірі по ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05.09. 2019 року і до закінчення дочкою навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23-х років. Відповідно до положень ст. п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Крім того, з відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави в сумі 768 грн. 40\~коп., як передбачено ст. 141 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір». На підставі викладеного та,

Outcome: approved