Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 21 серпня 2013 року між ними розірвано. Від шлюбу позивач з відповідачем мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які постійно проживають разом з позивачем та знаходиться на її утримані. Позивач працює на Шишацькому хлібозаводі та отримує мінімальну заробітну плату. Відповідач в достатній кількості кошти на утримання дітей добровільно не надає. В зв'язку з чим позивач, посилаючись на норми Сімейного Кодексу України звертається до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей їхнього віку на кожну, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Надала суду пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, погодився на стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі, визначеному в позовній заяві. Пояснив, що працює у ТОВ «Агрофірма ім. Довженка», заробітна плата становить близько 1500 гривень в місяць, інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, які перебувають на його утриманні, не має. Стан здоров'я задовільний. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, а тому позов підлягає повному задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, який було розірвано за рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 21 серпня 2013 року, що набрало законної сили (а.с.3). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Гоголівською сільською радою Шишацького району Полтавської області 13 вересня 2010 року (а.с.5) та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Гоголівською сільською радою Шишацького району Полтавської області 06 червня 2008 року (а.с.4) Згідно паспорту позивача [PERSON] серії [NUMBER], виданого 31.03.2008 року Шишацьким РВ УМВСУ в Полтавській області, вона зареєстрована з 16 листопада 2001 року в селі Шафранівка Шишацького району Полтавської області (а.с.2). На даний час сторони тимчасово проживають разом, відповідач не надає в повній мірі у добровільному порядку кошти на утримання неповнолітніх дітей, які потребує матеріальної допомоги. Судом встановлено, що відповідач має постійне місце роботи у ТОВ «Агрофірма ім. Довженка» та джерело доходу (а.с. 12), у нього немає інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, які перебувають на його утриманні. Скарг на стан здоров'я також не встановлено. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст.182 СК України. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та покладає їх на відповідача. Враховуючи те, що позивач при подачі позову до суду була звільнена від сплати судових витрат, судовий збір в цій частині підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved