Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей з матір'ю та стягнення аліментів. Ухвалою суду від 21 березня 2016 року за заявою позивача позов в частині визначення місця проживання дітей залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить шлюб розірвати, миритися не бажає, вважає подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими. Також пояснила суду, що після розірвання шлюбу діти залишиться проживати з нею та на її утриманні. Тому просила позовні вимоги задовольнити, шлюб розірвати, залишити їй прізвище [PERSON], та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу). Відповідач в судовому засіданні проти позову про розірвання шлюбу заперечував, пояснюючи, що бажає зберегти сім'ю. Але оскільки наданий судом термін на примирення позитивного результату не дав, дружина на розірванні шлюбу наполягає, зазначив, що йому іншого не залишається як позов визнати. Позовну вимогу про стягнення аліментів визнає в повному обсязі, згоден та має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу). Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 24 серпня 2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. На час розгляду справи судом позивач на розірванні шлюбу наполягає, повідомляє, що бажання миритися не має. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі та суперечили б інтересам обох з подружжя. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить суд залишити їй прізвище [PERSON]. Тому, шлюб необхідно розірвати та залишити позивачу прізвище [PERSON]. В даний час діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідно до ст.ст.141, 155, 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Щодо розміру коштів, що надаються відповідачем позивачу на утримання дітей, між сторонами виник спір. На час розгляду справи відповідач повідомив, що згоден та має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу). Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) на утримання двох дітей. При винесенні рішення та визначенні розміру аліментів судом враховано обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме стан здоров'я дітей та платника аліментів, матеріальний стан сторін по справі, відсутність на утриманні у відповідача інших осіб. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 03 лютого 2016 року - дня звернення позивача до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 551 грн. 20 коп. на відшкодування понесених нею судових витрат. Також з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved