Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому прохає визнати їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Заявлені вимоги мотивує тим, що починаючи з 1997 року вона є наймачем вказаного вище жилого приміщення, де є зареєстрованими [PERSON] та [PERSON], які останні 10 років не проживають у спірному житлі без поважних причин, помешканням не користуються, їх особисті речі у квартирі відсутні, участь в утриманні житла відповідачі не беруть. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи позивач та представник третьої особи до суду не зявились, звернувшись із відповідними клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Заявлені вимоги позивачем підтримані у повному обсязі, проти винесення заочного рішення остання заперечень не має. Належно повідомлені відповідачі в судове засідання не зявились, правом надання заперечень та доказів на їх підтвердження не скористались. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачами. Дослідивши приєднані до справи письмові докази, судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] є зареєстрованими позивач [PERSON], [PERSON], [PERSON], неповнолітня [PERSON] та відповідачі у справі [PERSON], [PERSON] (а.с.10), вказана квартира перебуває у державному житловому фонді. Згідно з інформаційними довідками (а.с.20,21) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності відомості щодо права власності на квартиру [ADDRESS], відсутні. Реєстрація відповідачів у спірному житлі також підтверджується повідомленням Комсомольського міського сектору УДМС України в Полтавській області від 20.02.2015 року (а.с. 22). Відповідно до комісійних актів обстеження складу сімї від 19.06.2014 року, 24.09.2014 року, 10.12.2014 року та 09.02.2015 року, посвідчених КЖЕП №5, відповідачі [PERSON] та [PERSON] у спірному приміщенні не проживають у звязку із виїздом за межи держави (а.с.6-9). Встановивши всі обставини справи та виходячи із досліджених письмових доказів, суд вважає предявлений позов обґрунтованим, з огляду на наступне. Статтею 9 ЖК України\~визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до\~ст.64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно із ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, відповідно по положень ст.72 ЖК України, провадиться в судовому порядку. За змістом ст.ст.10, 60, 61 ЦПК України, правосуддя у цивільних справах здійснюється на засадах змагальності сторін, тому кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з роз'яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України (пункт 10) від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України»,\~у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Таким чином, виходячи з аналізу зазначених правових норм наймач може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, з підстав відсутності понад шість місяців у цьому жилому приміщенні, якщо він був відсутній протягом цього строку поспіль без поважних причин. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS], що підтверджується договором про утримання будинку та прибудинкової території, укладеним між позивачем та КЖЕП № 5 (а.с.11). Як убачається із наданих позивачем [PERSON] квитанцій, остання несе витрати по утриманню житла (а.с.12). Факт тривалого не проживання відповідачів за місцем реєстрації підтверджується актами КЖЕП №5 м.Комсомольська, виходячи із змісту яких відповідачі не проживають у жилому приміщенні у звязку із виїздом за межі держави. Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, проаналізувавши надані письмові докази, дійшов висновку про те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт не проживання відповідачами у спірному жилому приміщенні понад встановлені ст.71 ЖК України строки без поважної причини, з огляду на що предявлений позов підлягає до задоволення повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved