Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років, посилаючись на те, що вона з 2014 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, а з 20.06.2015 у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні, оскільки сімейні стосунки з відповідачем не складаються, вони з дитиною два останніх місяці мешкають окремо. Вона не працює, доглядає малолітню дитину, крім соціальної допомоги по народженню дитини у розмірі 860,00 грн. інших доходів не має, тому потребує матеріальної допомоги. Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням допомогти, але він відмовляється надавати їй допомогу в добровільному порядку, хоч працює, отримує щомісяця заробітну плату, інших осіб на утриманні не має, тому може сплачувати аліменти на її утримання, до того часу, поки вона непрацездатна. Відповідач проти позову заперечує, не погоджується на стягнення з нього аліментів на утримання дружини, зазначив, що з нього стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі ? частки заробітку, тому його невелика заробітна плата не дозволяє йому сплачувати ще ? частку на дружину. Просив врахувати, що позивач крім допомоги по народженню дитини отримує ще пенсію по інвалідності, тому він погоджується тільки на 1/16 частку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що вона залишилася сама у скрутному матеріальному становищі, ніякої підтримки не має, а відповідач працює, тому може надавати їй допомогу до 3-х років дитини, позовні вимоги просить задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що позивач не працює, оскільки здійснює догляд за маленькою дитиною, є інвалідом другої групи, має фінансові труднощі, а відповідач згідно чинного законодавства має на період, поки непрацездатна дружина не працює, надавати їй матеріальну допомогу. Просив позов задовольнити. Заслухавши сторони, представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі /а.с.7/, мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.8/, який проживає з позивачем /а.с.9/ та знаходиться на її утриманні. Встановлено також, що позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, отримує одноразову допомогу по народженню 1-єї дитини у розмірі 860,00 грн., отримує також пенсію по інвалідності, що сторонами не оспорювалось, інших доходів позивач не має, коштів у неї не вистачає, вона потребує матеріальної допомоги. Згідно з приписами ч.4 ст. 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, \~материнства та стягнення аліментів», \~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, \~непрацездатних чоловіка, \~дружини, батьків, повнолітніх дочки, \~сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд приймає до уваги, що відповідач працює, отримує щомісяця заробітну плату, інших утриманців, крім малолітнього сина, не має. Посилання відповідача на те, що він вже сплачує аліменти на дитину, суд не вважає доказом неможливості сплати ним аліментів на утримання непрацездатної матері малолітньої дитини, оскільки він є працездатним, інших неповнолітніх дітей не має. Втім, визначаючи розмір аліментів, суд виходить із засад розумності та справедливості, враховує також, що позивач, яка хоч і не працює, але отримує допомогу по народженню дитини у розмірі 860,00 грн., отримує також пенсію по інвалідності, рішенням суду на її імя стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки доходів відповідача, тому з врахуванням аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частки, її дохід не буде меншим від прожиткового мінімуму, розмір якого визначено Законом України «Про державний бюджет на 2017 рік». Тому суд вважає, що стягнення аліментів на утримання позивача саме у розмірі 1/6 частки доходу відповідача буде справедливим та обґрунтованим. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Встановленим у справі обставинам відповідають правовідносини, передбачені ч.2 ст.84 СК України, відповідно до якої дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Отже, суд приходить до висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання матері дитини в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітної плати (доходу), тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України у разі звільнення позивача, на користь якого ухвалено рішення, від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial