Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі вона уклала шлюб 10 жовтня 1998 року, який був зареєстрований виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, за актовим записом № 24. Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилося невдалим, сумісне життя не склалося. На даний час сторони більше ніж 3 роки як припинили шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство, проявляти турботу один до одного, втратили один до одного почуття поваги та любові внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Тому Позивач, на підставі ст.105, 110,112 Сімейного Кодексу України, звертається до суду з даним позовом. Позивач у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить не надавати час на примирення, та задовольнити позов. Обґрунтувала свої вимоги та запевнила суд, що збереження сім`ї суперечить їх спільному бажанню з відповідачем розірвати шлюб. Питання утримання та виховання дітей вирішене. Відповідач у підготовчому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. В порядку ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно до ч. 4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться у порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи та заяву позивача суд приходить до висновку про необхідність у підготовчому засіданні задовольнити позовні вимоги з оглядом на наступні обставини. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 10 жовтня 1998 року виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області 10 жовтня 1998 року за актовим записом № 24, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] видане 10 жовтня 1998 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей дітей: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом №21 : - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 34 : - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 57 : - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 11 : Повнолітня донька, зі слів позивачки, проживає окремо. Спільне життя з відповідачем не склалося, збереження сім`ї неможливе і суперечить інтересам сторін. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, питання проживання дітей вирішене добровільно. Враховуючи спільне бажання сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї є неможливим і буде суперечити інтересам сторін по справі, тому позов необхідно задовольнити. Відповідно до ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України та, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Постільки по справі відбулося визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України, вважає за необхідне позивачу повернути з державного бюджету 50 % сплаченого ним судового збору при поданні позову до суду.

Outcome: approved