Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Оваднівської сільської об`єднаної територіальної громади Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] померла її прабаба [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на усе належне їй майно, в тому житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . В даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] , однак у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку. За результатом її звернення до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області із заявою про прийняття спадщини, у видачі їй свідоцтва про право на спадщину з цих підстав було відмовлено. У зв`язку з цим просить суд визнати за нею, як спадкоємицею за заповітом, право власності на вказаний вище будинок. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності. Представник відповідача Овадніської сільської об`єднаної територіальної громади Володимир-Волинського району Волинської області в судове засідання не з`явився, від Оваднівської сільської ради до суду надійшла заява (відзив), згідно якої позов визнано повністю, заступник сільського голови просив розгляд справи проводити у його відсутності. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступних висновків. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Судом встановлені наступні обставини справи. Згідно наявної у справі копії витягу з погосподарської книги за період 2006-2010 років Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , належав [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що також підтверджено копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] . На день її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого серед іншого також входив житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , та земельна частка (пай), які розташовані на території Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області для ведення особистого селянського господарства. Від імені [PERSON] 23 липня 2003 року за № 27 посвідчено заповіт у виконавчому комітеті Красноставської сільської ради на [PERSON] . Копіями паспортів громадянина України серії [NUMBER] та № [NUMBER] , а також копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , стверджується той факт, що позивач у зв`язку із заміжжям змінила своє прізвище із [PERSON] на [PERSON]. Довідкою Овадніської сільської ради № 17 від 23 січня 2019 року стверджується, що [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] посвідчений 23 длипня 2003 року, не змінений та не відмінений. З дня смерті [PERSON] спадщину прийняла її правнучка [PERSON] , яка доглядала прабабусю до дня смерті, здійснила поховання. Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підставі ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно повідомлення Володимир-Волинської державної нотаріальної контори № 1663/01-16 від 19 серпня 2019 року, спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. У відповідності до рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19 травня 2015 року за [PERSON] визнано право вдасності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті прабабусі [PERSON] Повідомленням Володимир-Волинської державної нотаріальної контори № 1578/01-16 від 09 серпня 2019 року стверджується, що позивач зверталась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на будинок за заповітом після померлої [PERSON] , однак їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на неї та рекомендовано звернутися до суду. Частиною 1 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця [PERSON] не залишилося оригіналу правовстановлюючого документа на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328, 346, 1216-1218, 1223, 1225, 1233-1234, 1261-1265, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved