Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 14.11.2015 уклала шлюб з [PERSON] Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з різним поглядом на сімейне життя та відношення до дитини, її виховання. Подружжя припинили шлюбні стосунки з серпня 2016 р., проживають окремо один від одного, а тому подальше збереження шлюбу є неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, після розірвання шлюбу просить суд залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд вважає можливим розглядати справу у його відсутність. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи у її відсутність, у звязку з неявкою у судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у звязку з наступним. Судом встановлено, що 14.11.2015 між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Твердохліб) А.О. укладений шлюб, який був зареєстрований Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 574, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 161905, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 14.11.2015. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 298989, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 15.12.2015. Відповідно до ст. ст. 110112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до\~ст. 109 Сімейного кодексу України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої\~\~Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Частиною 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. З матеріалів справи судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та збереження їх сімї є неможливим і суперечить інтересам сторін, оскільки фактично шлюбні відносини між подружжям припинені з серпня 2016 р. З метою збереження шлюбу, в інтересах неповнолітньої дитини, судом призначався строк подружжю для їх примирення строком на три місяці, однак після спливу цього строку позивач наполягає на розірванні шлюбу. Приймаючи до уваги\~\~відсутність згоди позивача та відповідача\~\~на примирення, суд\~\~вважає, що причини, що\~\~спонукають\~\~їх наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу\~\~суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу\~\~підлягає\~\~задоволенню. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Суд вважає, що прізвище позивача після розірвання шлюбу необхідно залишити [PERSON], оскільки про це просила позивач. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, задовольнивши позовні вимоги. З урахуванням вимог ст. 214 ЦПК України суд, під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат і вважає за необхідне стягнути з відповідача згідно зі ст. 88 ЦПК України на користь позивача судовий\~\~збір в розмірі 640 грн. 00 коп.\~

Outcome: approved