Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача, [PERSON], на утримання дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов вмотивований тим, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. У випадку неявки відповідача в судове засідання, не заперечувала щодо заочного розгляду справи (а.с.17). Відповідач, повідомлений про час та місце судового засідання (а.с.18), до суду не з`явився. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач у судове засідання не з'явився, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 27 березня 2013 року виконкомом Радянськослобідської сільської ради Чернігівського району, Чернігівської області, встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 09 від 27.03.2013 року. Батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.2). Відповідач своєї участі в матеріальному забезпеченні дитини не довів. У відповідності до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, втановлених ст.184 цього кодексу. Враховуючи наведене, з урахуванням матеріального становища обох сторін, їх стану здоров`я, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved