overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача,але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилалася на викладені в ньому обставини. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, пояснив, що дитина його, але оскільки має нестабільну роботу, допомагає грошима за можливості. Крім того, зазначив, що не впевнений, що сплачені ним аліменти будуть витрачені на утримання дитини, а не потреби дружини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне. Сторони уклали шлюб 29.07.2008 року./а.с.2/. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 19.06.2013 року шлюб між сторонами було розірвано. /а.с.2/ Під час шлюбу у сторін [INFO] донька, [PERSON], яка на теперішній час проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні./а.с.3/. Відповідач [PERSON], батько дитини, проживає окремо, доказів щодо наявності інших дітей до суду не подав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошової сумі. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як було встановлено в судовому засіданні та не оскаржується сторонами, відповідач не сплачує аліменти на іншу дитину або непрацездатних осіб, які перебувають на його утриманні. Оскільки відповідач, як батько дитини, не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, суд задовольняє позов і стягує з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, а також матеріальне становище відповідача. Також, суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 640,00 грн. на користь держави, оскільки позивач звільнена від сплати цих витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач,[PERSON], звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитини. В судове засідання позивач, [PERSON], не зявилася, але звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, але звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що позов визнає. В судовому засіданні встановлено наступне. Сторони уклали шлюб 10.08.2007 року./а.с.2/. Під час шлюбу у сторін 15.04.2008 року народилася донька, [PERSON], яка на теперішній час проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні./а.с.3/. Відповідач, який є батьком дитини, доказів щодо наявності інших дітей чи осіб, що знаходяться на його утриманні до суду не подав. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 181 ч. 3 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошової сумі. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як було встановлено в судовому засіданні та не оскаржується сторонами, відповідач не сплачує аліменти на іншу дитину або непрацездатних осіб, які перебувають на його утриманні. Оскільки відповідач, як батько дитини, не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, суд задовольняє позов і стягує з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік, стан здоровя та матеріальне становище дитини, а також матеріальне становище відповідача. Також, суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 640,00 грн. на користь держави, оскільки позивач звільнена від сплати цих витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить: визнати [PERSON], [INFO], особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою: вул. Злагоди (Леніна), буд. 62, м. Люботин Харківської області, 62433. В обґрунтування позову позивач вказувала, що їй на праві власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: м. Люботин, вул. Злагоди (колишня Леніна), 62, в котрому зареєстрований відповідач, [PERSON], який в свою чергу з жовтня 2013 року не проживає у вказаному будинку. В звязку із тим, що відповідач зареєстрований в житловому будинку та не мешкає в ньому, позивач, [PERSON]., не може розпоряджатися своєю власністю в повному обсязі, тому позивач була змушена звернутися з позовом до суду. В судове засідання позивач, [PERSON], не зявилася, але подала до суду заяву про підтримання позовних вимог і про розгляд справи за її відсутності, в разі неявки відповідача в судове засідання позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач не сповістив, тому суд виходить з того, що його неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про перенесення розгляду справи відповідач до суду не подавав. Суд, зі згоди позивач, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні. Судом встановлене наступне. Позивач, [PERSON], є власником житлового будинку, що розташований за адресою: м. Люботин, вул. Злагоди (колишня Леніна), 62, на підставі свідоцтва про право на спадщину серія ВКЕ № 809613 від 24 січня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори. Відповідно до довідки № 03-10/6952 від 26 жовтня 2016 року, виданою виконавчим комітетом Люботинсьої міської ради Харківської області вбачається, що до складу сімї громадянки [PERSON], що зареєстрована за адресою [INFO], входить її син [PERSON] Проте, як зазначено в акті, виданим комісією квартального комітету № 67 від 07 листопада 2016 року з громадянкою [PERSON] не мешкає її син - [PERSON], який входить до складу її сімї. Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Члени сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач, [PERSON], як член сімї власника мав право на проживання в житловому будинку, що належить його матері, але він втратив це право, оскільки не проживає в ньому без поважних на то причин більше одного року, а тому суд вважає, що він втратив право користування житловою площею у вказаному житлову будинку. З урахуванням наведеного суд задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить: визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням в належному позивачу житловому будинку [ADDRESS], в зв'язку з не проживанням в ньому понад встановленого законом часу без поважних причин. В обґрунтування позову позивач вказувала, що їй на праві власності належить 3/4 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], в котрому зареєстрований відповідач, [PERSON], який в свою чергу з 1997 року не проживає у вказаному будинку. В зв'язку із тим, що відповідач зареєстрований в житловому будинку та не мешкає в ньому, позивач, [PERSON], не може розпоряджатися своєю власністю в повному обсязі, а також вона не може оформити субсидію та сплачує комунальні послуги за її брата, тому позивач була змушена звернутися з позовом до суду. В судове засідання позивач, [PERSON], не з'явилася, але подала до суду заяву про підтримання позовних вимог і про розгляд справи за її відсутності, в разі неявки відповідача в судове засідання позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач не сповістив, тому суд виходить з того, що його неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про перенесення розгляду справи відповідач до суду не подавав. Суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні. Судом встановлене наступне. Позивач, [PERSON], є власником 3/4 частин житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування серія ВВТ № 036779 від 24 грудня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу. Відповідно до довідки № 03-10/8301 від 07 грудня 2016 року, виданою виконавчим комітетом Люботинсьої міської ради Харківської області вбачається, що до складу сім'ї громадянки [PERSON], що зареєстрована за адресою [ADDRESS] входить її брат - [PERSON]. Проте, як зазначено в акті, виданим комісією квартального комітету № 31 від 04 грудня 2016 року з громадянкою [PERSON] не мешкає з 1997 року її брат - [PERSON], який входить до складу її сім'ї. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Члени сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач, [PERSON], як член сім'ї власника мав право на проживання в житловому будинку, що належить його сестрі, але він втратив це право, оскільки не проживає в ньому без поважних на то причин більше одного року, а тому суд вважає, що він втратив право користування житловою площею у вказаному житлову будинку. З урахуванням наведеного суд задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], через її не проживання понад один рік без поважних причин. В обґрунтування позову [PERSON] вказувала, що їй на праві власності належить житловий будинок по [ADDRESS] в якому з березня 2010 року зареєстрована відповідач, яка від тоді фактично в будинку не проживала. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, але подала до суду заяву про підтримання позовних вимог і про розгляд справи за її відсутності. Справу просила розглянути в заочному порядку у разі неявки відповідачки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідачка не сповістила, тому суд виходить з того, що її неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про відкладення розгляду справи відповідач до суду не подавала. Суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом ХРНО Гонтаренко С.Л. 19 серпня 2005 року, та зареєстрованим в Люботинському БТІ 05 вересня 2005 року за реєстр. № 11763516. Як вбачається з будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] відповідач [PERSON] зареєстрована в спірному будинку з 03 березня 2010 року. Той факт, що відповідач з березня 2010 року в спірному житловому будинку не проживає без поважних причин підтверджується актом комісії квартального комітету від 06 квітня 2016 року, а також письмовими поясненнями сусідів, які мешкають поряд з позивачем, [PERSON] і [PERSON] Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Члени сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач [PERSON] мала право на проживання в спірному житловому будинку, але вона втратила це право, оскільки не проживає в ньому без поважних на то причин більше року, а тому суд вважає її такою, що втратила право користування житловою площею в спірному житловому будинку.. З урахуванням наведеного суд задовольняє позов та визнає відповідача такою, що втратила право користування спірним будинком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 15.05.2017 року зареєстрований у реєстрі за № 2129, бланк № НМО 125286, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., зазначивши, що у 2011 році вона отримала в АТ КБ «Приватбанк» кредитну картку, на якій кредитний ліміт постійно збільшувався. Використавши картковий рахунок за його призначенням, в певний час вона допустила прострочення платежів, станом на 2017 рік ця сума становила 3594,66 грн. Листом Довгинцівського ВДВС вона дізналася про наявність виконавчого напису, за яким з неї стягнуто борг в сумі 48604,16 грн. З вчиненим написом вона не згодна, оскільки нотаріус при його вчиненні не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. За спірним виконавчим написом з неї стягнуто борг за яким з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років: за період з 05.07.2006 р. по 31.05.2017 р. Крім того, з неї стягнуто штраф та пеня одночасно, що є порушенням ст.. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Враховуючи викладене, вважає, що наявні підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та просить задовольнити заявлені вимоги. В судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином в порядку, встановленому ст. 128 ЦПК України. Представник позивача адвоката [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності його та позивача, на задоволенні вимог наполягає з підстав, викладених в позові. Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності та відзивом на позов. В обґрунтування відзиву зазначено, що для вчинення виконавчого напису представником АТ КБ «Приватбанк» було надано заяву про вчинення виконавчого напису, оригінал та копію договору про надання банківських послуг, оригінал було повернуто банку, виписку з рахунку боржника про заборгованість, яка була завірена печаткою банку; копію письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором та підтвердження надіслання вимоги про усунення порушень кредитного договору. Даний перелік є вичерпний тв. інших документів для вчинення виконавчого напису не передбачено. На підставі вказаних документів та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить: розірвати шлюб між нею [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 04 листопада 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис №151. Вказувала, що вони втратили почуття один до одного, що між ними відсутнє порозуміння щодо виконання обовязків подружжя, в результаті чого їхня сімя розпалася. Також вона зазначила, що сімя розпалася остаточно, шлюбні стосунки не можуть бути поновлені, час для примирення їй не потрібний, так як збереження сімї буде суперечити її інтересам. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказувала, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але подав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 04 листопада 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ВЛ №050436, виданим 04 листопада 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис про шлюб № 151. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], 04 серпня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-ВЛ №078132, виданим 27 березня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції у Харківській області та копією свідоцтва про народження серія І-ВЛ №134803, виданим 12 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції, відповідно. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились з лютого 2015 року та носять формальний характер, спільне життя між сторонами не склалося. Сторони спільне господарство не ведуть. Примирятися вони не бажають і наголошують на розірванні шлюбу. Намір сторін розірвати шлюб є остаточним та не суперечить їх інтересам. При таких обставинах суд вважає, що шлюб розпався остаточно і підлягає розірванню, що відповідає інтересам сторін. Тому суд задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить: розірвати шлюб між нею [PERSON], [INFO], та відповідачем [PERSON] Іоаннісом, [INFO], зареєстрований 25 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новоселицького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис про шлюб №71. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них виявилися різні погляди на життя та взаємовідносини в сімї з цих причин стали погіршуватися. Все це призвело до взаємного відчуження та небажання підтримувати шлюбно-сімейні відносини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказувала, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач не сповістив, тому суд виходить з того, що його неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про перенесення розгляду справи відповідач до суду не подавав. Суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 25 серпня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-МИ № 060930, виданим 25 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новоселицького районного управління юстиції Чернівецької області, але на даний час шлюбно-сімейні відносини вони не підтримують. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились з 2015 року та носять формальний характер через відсутність бажання перебувати у шлюбі. Сторони спільне господарство не ведуть. Спільне життя подружжя і збереження шлюбу [PERSON] та [PERSON] суттєво суперечить інтересам позивача, що має для неї істотне значення, а отже робить неможливим їхнє подальше спільне проживання і збереження сімї. За таких обставин суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, тому задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить: розірвати шлюб між нею [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 27 жовтня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис про шлюб №159. Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них виявилися різні погляди на життя та виконання обов'язків подружжя. Також вона додала, що збереження шлюбу є неможливим, так як це буде суперечити її інтересам. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказувала, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але подав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 27 жовтня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданим 27 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції у Харківській області, актовий запис про шлюб №159. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданим 22 грудня 2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились з вересня 2012 року та носять формальний характер, спільне життя між сторонами не склалося. Сторони спільне господарство не ведуть. Примирятися вони не бажають і наголошують на розірванні шлюбу. Намір сторін розірвати шлюб є остаточним та не суперечить їх інтересам. При таких обставинах суд вважає, що шлюб розпався остаточно і підлягає розірванню, що відповідає інтересам сторін. Тому суд задовольняє позов.

Outcome: approved