Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки та піклування Новомиргородської районної державної адміністрації Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову позивач зазначила, що відповідач є батьком їх спільної дитини [PERSON], [INFO]. [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно своєї неповнолітньої дочки, не цікавиться життям, її вихованням, не піклується про її духовний та фізичний розвиток, ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, а тому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно своєї неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Позивач у судовому засіданні позов підтримала повністю та просила суд задовольнити його, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Згідно до ст. 74 ч.5 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку; у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи; відповідач письмових клопотань про відкладення розгляду справи і заперечень не надіслав. Представник третьої особи у судовому засіданні підтримала позов та зазначила, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. 22 липня 2006 року сторони зареєстрували шлюб. Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2010 року в справі № 2-472/10 шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією вищевказаного рішення суду. Від спільного подружнього життя сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження, актовий запис № 03 від 16 лютого 2007 року, вчинений Оситнянською сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області, яка перебуває на утриманні позивача. Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2010 року в справі № 2-471/10 з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 12 листопада 2010 року до досягнення нею повноліття, яке наступить 04 лютого 2025 року, що підтверджується копією вищевказаного рішення суду. Судом встановлено, що відповідач ухиляється та не виконує свої батьківські обов'язки відносно своєї неповнолітньої дочки, що говорить про його особисте ставлення до дитини, не цікавиться життям, її вихованням, не піклується про її духовний та фізичний розвиток, з травня 2010 року лише тричі сплатив аліменти. Загальна суму заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.10.2017 року складала 51548,02 грн, що свідчить про відсутність матеріального утримання дитини з боку відповідача. Всі питання щодо виховання доньки вирішуються позивачем самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача, що підтверджується довідкою Южноукраїнської ЗОШ № 1 ім. Захисників Вітчизни № 146, характеристикою з вказаної школи, актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 20.10.2016 року. Згідно ст.150 ч.2 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Пунктом 16 Постанови пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За правилами ст.164 п.2 ч.1 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню і утриманню своєї дитини, не цікавиться її станом здоров'я, життям, участі у вихованні та належному утриманні не приймає, протягом тривалого часу ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, що безпосередньо свідчить про його небажання утримувати дитину. Такі обставини також підтверджуються показаннями неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка у судовому засіданні зазначила, що останній раз бачила батька в м. Одеса влітку 2016 року, їх зустріч тривала приблизно 3 години. Батько на той час проживав у м. Одеса. З батьком останні декілька років спілкувалася 1 раз на рік коли він телефонував своїй мамі (бабі [PERSON]). На її телефон батько ніколи не телефонував. Два роки назад батько привітав її з днем народження в телефонному режимі коли дзвонив її мамі (позивачу). З батьком їй немає про що говорити, оскільки він ніколи не цікавиться її життям, при цьому [PERSON] вказала, що навіть не впізнає його як побачить. Крім того, у судовому засіданні була допитана свідок [PERSON], яка зазначила, що є матір'ю відповідача. Відповідач працює за межами території України, де саме вона сказати не може. Спілкується з сином (відповідачем) вона по телефону рідко, син їй телефонує сам коли може. Також свідок зазначила, що з онучкою [PERSON] вона бачиться 1 раз на рік влітку, коли остання приїжджає до неї на канікули у м. Новомиргород. Оцінивши усі докази по справі в їх сукупності і взаємозв'язку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав стосовно його дитини [PERSON]. Крім того, відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved