Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом та зазначила, що з [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 02 грудня 2017 року. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . З самого початку спільне життя з відповідачем складалося, проте, поступово між ними почали виникати непорозуміння в сімейних відносинах через несумісність характерів, почалися сварки і скандали. З відповідачем позивач не проживає з грудня 2019 року, між ними припинені всі відносини як чоловіка та дружини, спільне господарство не ведеться, відсутній спільний бюджет. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхнього сина, який стає свідком їхніх неприязних стосунків. Зважаючи на викладене, [PERSON] просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] , судові витрати стягнути з відповідача. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Про місце, дату і час розгляду справи сторони були повідомлені належним чином, однак, у дане судове засідання вони не з`явилися. У той же час, позивач [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без її участі та без застосування засобів технічної фіксації, на позовних вимогах наполягає і просить їх задовольнити, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] », не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] також у судове засідання не з`явився, за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві, підтвердженою його паспортними даними та відповіддю органу місцевого самоврядування на запит суду, викликався в судове засідання на 07 вересня 2020 року судовою повісткою, яка повернулась на адресу суду без вручення адресату з позначкою листоноші «адресат відмовився». У зв`язку з зазначеним суд відповідно до вимог частини 11 статті 128 ЦПК України здійснив виклик відповідача у судові засідання на 07 вересня 2020 року та 28 вересня 2020 року через оголошення на офіційному веб-сайті суду. Відповідач [PERSON] після оприлюднення оголошення про його виклик у судові засідання до суду двічі не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, із заявами про відкладення розгляду справи з певних причин або про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, відзив на позов не подав. Тому суд розглядає справу за відсутності відповідача за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, ненадання відзиву проти позову та будь-яких інших заяв та клопотань відповідачем, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні судом встановлено, що сторони з 02 грудня 2017 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, що підтверджується копією виданого 02 грудня 2017 року свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Сторони є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 серпня 2018 року. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, ненадання відповідачем заперечень проти позову, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи і заяви позивача вбачається, що між сторонами склалися напружені стосунки, вони шлюбні відносини не підтримують і не мають бажання дійти примирення, оскільки позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач не заявив суду про свою позицію у справі. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Із позовної заяви та заяви позивача вбачається, що сторони не виявили бажання зберегти сім`ю, тому суд приходить до висновку про недоцільність надання сторонам часу для примирення. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом з`ясовано, що волевиявлення позивача, яка наполягає на задоволенні позову, є її свідомим вибором, зробленим без будь-якого зовнішнього впливу чи примусу. Відповідач же свою позицію у справі не виявив бажання висловити. За таких обставин суд вважає, що сім`я розпалася остаточно і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам кожного з них. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн., який позивач сплатила при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved