overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи його тим, що сімейне життя між сторонами не склалося та з лютого 2017 року шлюбні відносини фактично припинені у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. Позивач надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд розглянути справу без її участі. Відповідач надав суду заяву, якою позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, просив суд розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 березня 1999 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, про що складено відповідний актовий запис за № 134. Сімейні відносини фактично припинені, подружні відносини сторони не підтримують, спільне господарство не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони мають різні характери, у них різні погляди на побутові питання, а також різні життєві позиції. Від цього шлюбу у сторін є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Спору щодо місця проживання дитини судом, а також майнового спору судом не встановлено. На примирення сторони не згодні, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сім'ї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи його тим, що сімейне життя між сторонами не склалося у зв'язку з різними характерами, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, сімейні відносини сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивач надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд розглянути справу без її участі. Відповідач надав суду заяву, якою позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, просив суд розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 грудня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку, про що складено відповідний актовий запис за № 683. Сімейні відносини фактично припинені, подружні відносини сторони не підтримують, спільне господарство не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони мають різні характери, у них різні погляди на побутові питання, а також різні життєві позиції. Від цього шлюбу у сторін є неповнолітні діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спору щодо місця проживання дітей, а також майнового спору судом не встановлено. На примирення сторони не згодні, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сім'ї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи його тим, що сторони мають різне уявлення про шлюб та погляди на сімейне життя, сторони спільне господарство не ведуть, з січня 2016 року проживають окремо. Позивач надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд розглянути справу без її участі. Відповідач надав суду заяву, якою позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, просив суд розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 червня 2009 року у Другому Приморському відділу реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 237. Сімейні відносини фактично припинені, подружні відносини сторони не підтримують, спільне господарство не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони мають різні характери, у них різні погляди на побутові питання, а також різні життєві позиції. Від цього шлюбу у сторін є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Спору щодо місця проживання дитини, а також майнового спору судом не встановлено. На примирення сторони не згодні, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сім'ї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи його тим, що сторони мають різні погляди на життя, плани на майбутнє, втратили почуття любові один до одного, проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Позивач надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд розглянути справу без його участі. Відповідач надав суду заяву, якою позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, просив суд розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 квітня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 608. Сімейні відносини фактично припинені, подружні відносини сторони не підтримують, спільне господарство не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони мають різні характери, у них різні погляди на побутові питання, а також різні життєві позиції. Від цього шлюбу у сторін є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Спору щодо місця проживання дитини, а також майнового спору судом не встановлено. На примирення сторони не згодні, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сім'ї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 01.03.2003 відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту №266. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають спільну малолітню доньку, [PERSON], [INFO], проте сімейні відносини погіршилися, виявились різні погляди на життя, взаємні права та обов»язки подружжя, зникло взаєморозуміння. З серпня 2015 року шлюбно-сімейні відносини припинили, спільне домашнє господарство не ведуть. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з нею, майнових спорів між ними немає. Позивач просить шлюб розірвати. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує з наведених підстав, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, причину неявки не повідомив, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних даних і доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.03.2003 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, запис акту №266, мають спільну малолітню доньку, [PERSON] , [INFO]. Проте сім'я сторін розпалась остаточно, по причині різні поглядів на життя, взаємні права та обов»язки подружжя, зникло взаєморозуміння. З серпня 2015 р. сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні та підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 01.07.2000 р. відділом РАГС Подільського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту № 247. Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], проте приблизно з жовтня 2011 р. шлюбні відносини вони припинили, з того часу спільне домашнє господарство не ведуть. Після розлучення дитина проживатиме з нею, спору про поділ майна не існує. Вважає примирення неможливим через відсутність будь-яких спільних відносин і інтересів, збереження шлюбу суперечитиме моральним засадам суспільства. Позивач просила позов задовольнити. Сторони у судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідач їх визнав, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, ураховуючи наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалась остаточно, по причині різних характерів і поглядів на життя, права і обов'язки подружжя. З жовтня 2011 р. сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, тривалий час шлюб існує лише формально. Спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох із подружжя, суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Сторони дійшли згоди, що після розлучення малолітній син проживатиме з позивачкою. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 02.06.2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту №349. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], проте спільне життя не склалось по причині різних характерів та поглядів на сімейні стосунки, виникали непорозуміння та сварки, що призвело до втрати поваги один до одного, взаємної відчуженості. З початку 2014 шлюбні відносини припинили, проживають порізно, спільне домашнє господарство не ведуть, шлюб існує лише формально. Вважає, що збереження сім»ї неможливе, суперечитиме їх інтересам і інтересам малолітнього сина. На даний час матеріальних та інших спорів не мають, син залишається проживати з нею. Позивач просить шлюб розірвати. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідач їх визнав, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, і в порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.06.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції м. Києва, запис акту №349, мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сім»я сторін розпалась остаточно по причині різних характерів та поглядів на права та обов»язки подружжя, відсутності взаєморозуміння, сварок і непорозумінь, що призвело до втрати поваги один до одного, взаємної відчуженості. З початку 2014 сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають порізно, тривалий час шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох подружжя, суперечить їх інтересам та інтересам малолітнього сина, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні та підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 04.09.2013 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту № 752. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають спільну малолітню доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та находиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на шлюб та сім'ю, ведення домашнього господарства, виховання дитини. Постійно виникали суперечки та конфлікти, що призвело до погіршення самопочуття, стресового стану, порушення сну, зниження працездатності. Відповідач не бажає розуміти сутності проблем, що виникають в родині, не здатний піклуватися про побудову відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Відповідач матеріально сім»ю не утримує, не бажає влаштуватись на роботу, весь тягар матеріального забезпечення лежить на її плечах. Відповідач не бажає розуміти сутності проблем, що виникають в неї та сім»ї, не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в родині, піклуватися про побудову відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Вважає подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідач їх визнав, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, ураховуючи наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалася остаточно з вини відповідача, по причині відмінних від позивача поглядів на шлюб та сім'ю, права та обов»язки подружжя ведення домашнього господарства, виховання дитини, ухилення від обов»язку працювати та матеріально забезпечувати родину, з цього приводу між подружжям постійно виникали суперечки та конфлікти, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуттів любові та поваги, і припинення шлюбних відносин. Суд дійшов висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, не відповідає внутрішній волі обох, суперечить їх інтересам, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 06.02.1998 відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Києва, запис акту №73. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають двоє неповнолітніх дітей: доньку, [PERSON], [INFO], та сина, [PERSON], [INFO], проте спільне життя не склалося. Протягом останніх років подружні відносини між ними поступово погіршувалися, виявились діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім»ю, що призвело до припинення шлюбу, та ведення спільного домашнього господарства. Відповідач нехтував сімейними цінностями, ініціював сварки, нерідко у присутності дітей, що негативно впливало на їх психічний стан, спричиняло всім душевних страждань, вів аморальний спосіб життя. Впевнилась, що відповідач не бажає розуміти сутності проблем, які виникають у дітей та в неї, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в родині, піклуватися про побудову відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Матеріальних спорів між ними немає, досягнуто угоди про утримання дітей, які після розлючення залишаться проживати з нею. Позивач просить шлюб розірвати. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідач їх визнав, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, і в порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу в порядку ч.2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд установив, що з 06.02.1998 сторони перебувають у шлюбі, оформленому реєстрацією відділом РАГС Шевченківського району м. Києва, запис акту №73, мають спільних двох неповнолітніх дітей: доньку, [PERSON], [INFO], та сина, [PERSON], [INFO] Сім»я сторін розпалась остаточно з вини відповідача, по причині не усвідомлення ним обов»язку як чоловіка і батька дітей, влаштовані сварки і конфлікти завдавали душевних страждань дружині та дітям, призвели до втрати почуттів взаємної любові та поваги, розуміння один одного, склали між подружжями неприязні відносини, що виключають подальше спільне проживання та збереження шлюбу. Суд вважає встановленим, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох подружжя, суперечить інтересам та інтересам позивача та їх малолітніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні та підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 12.02.2005 р. відділом РАЦС Подільського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту № 222. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають двоє малолітніх доньок, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проте сім»я не склалась. Протягом останніх шести років відносини між ними поступово погіршувались, виявились протилежні погляди на шлюб та сім»ю, що призвело до припинення шлюбу з травня 2009 р.. Переконалась, що подальше спільне проживання та збереження сім»ї неможливе, в січні 2015 р. намагались налагодити відносини, проте в червні цього року зрозуміли, що не вдалося. Спору про поділ спільного сумісного майна не існує, після розірвання шлюбу діти залишаються проживати з нею. Позивач просила позов задовольнити. Сторони у судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідач визнав, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, ураховуючи наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалась остаточно, по причині різних характерів та поглядів на життя, права та обов'язків подружжя, що призвело до припинення шлюбу. Спільне подальше життя сторін та збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох з подружжя, суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Сторони дійшли згоди, що після розлучення діти залишається проживати з позивачем. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні та підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved