Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора, Київської області, про визнання права власності на жилий будинок в порядку спадкування, посилаючись на те, що вона, [PERSON], є спадкоємицею за заповітом жилого будинку [ADDRESS] своєї матері [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області 30 квітня 2013 року. Її право на спадкування за заповітом підтверджується заповітом, посвідченим 15 квітня 1986 року секретарем виконкому Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, зареєстрованим в реєстрі за № 11, та дублікат якого виданий 15 грудня 2009 року секретарем виконкому Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області за реєстровим номером 72. У відповідності до змісту наведеного заповіту спірний жилий будинок було заповідано в рівних долях їй, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Після смерті матері [INFO] вона фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, чим прийняла спадщину. Інші спадкоємці у встановленому законодавством порядку спадщину не прийняли. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на даний час є особами, які померли. Звернувшись до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контор Київської області із заявлю від 03 липня 2013 року № 756 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою Київської області була заведена спадкова справа № 327/2013 до майна померлої матері. Розглянувши її заяву, державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області Панікар В.М. 03 липня 2013 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1253/02-31. Підставою для відмови їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було те, що вона не надала правовстановлюючий документ на спірний будинок. Позивач [PERSON] зазначала, що вона прийняла спадщину, фактично вступивши в володіння і управління спірним будинком. Згідно з довідкою Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 23 липня 2013 року № 491 за її матір»ю обліковується земельна ділянка площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах [ADDRESS]. За даними Будинкової книги жилого будинку [ADDRESS] спірний будинок має загальну площу 47,1 кв.м., житлову-27,7 кв.м.. Перешкодою, яка не дозволяє реалізувати її спадкові права на вказане будинковолодіння в передбаченому законодавством нотаріальному порядку, є неможливість отримання свідоцтва про право власності на будинковолодіння і реєстрації його у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внаслідок чого нотаріус не зможе їй видати свідоцтво про право на спадщину на спірний будинок. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] її матері [PERSON] право власності на жилий будинок [ADDRESS] загальною площею 47,1 кв.м.. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, Забірська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, про визнання права власності на жилий будинок в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] померла його баба [PERSON], яка до дня смерті проживала і була зареєстрована в [ADDRESS], що підтверджується будинковою книгою. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, яке складається, в тому числі, з жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. На випадок своєї смерті його баба [PERSON] зробила заповіт, посвідчений секретарем Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 15 квітня 1986 року з реєстровим № 11. Спадкоємиця за заповітом [PERSON] (його мати) 24 лютого 1990 року зареєструвала шлюб з [PERSON]. та змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Забірською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області від 07 серпня 2007 року. Після смерті баби [PERSON] спадщину прийняла в установлений законом на час виникнення правовідносин строк його мати [PERSON], він, [PERSON], і [PERSON]. Інші спадкоємці за заповітом спадщину не прийняли, тому вважаються такими, що втратили право на спадкове майно. На час смерті баби [PERSON] він був неповнолітній (йому було 12 років). Згідно закону його законним представником була його мати на той час [PERSON], яка виконувала в його інтересах всі дії, надані їй, законному представнику. Його мати і він прийняли спадщину в установлений законом строк шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, відповідно до вимог ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на той час. А саме, вони з матір»ю [PERSON] були зареєстровані і постійно проживали разом з спадкодавцем [PERSON] і продовжували проживати у спадковому будинку після її смерті, що підтверджується їхньою постійною реєстрацією в даному будинку. Так як його мати прийняла спадщину в установлений законом строк за себе і за нього, як його законний представник, то вона стала фактично власником 2/6 частин, або це 1/3 частина (1/6+1/6) спадкового жилого будинку. Це із розрахунку, що баба заповідала свій жилий будинок шістьом особам в рівних частках, то частка кожного спадкоємця складала по 1/6 частині. Таким чином, його мати фактично прийняла спадщину, але юридично її не оформила. В зв»язку з тим, що законом не передбачено строку оформлення спадщини, то право на спадкування не втрачається. [INFO] його мати [PERSON] померла. Після її смерті він є спадкоємцем першої черги за законом відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України в редакції 2004 року. Спадщину після смерті матері він прийняв в установлений законом шестимісячний строк (ст. 1270 ЦК України) шляхом постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, як передбачено ст. 1268 ЦК України. Даний факт підтверджується його постійною реєстрацією в спадковому жилому будинку, яким він користується і фактично ним володіє. Він проводить ремонти в будинку, підтримує його в належному стані. Так, в одній з кімнат площею 20 кв.м. він повністю зробив ремонт: рівняв стіни та поклеїв нові шпалери, міняв повністю підлогу, електропроводку, замінив міжкімнатні двері. Він успадкував предмети домашньої обстановки та вжитку, які залишились від баби і матері, але на даний час в кімнату, в якій він зробив ремонт та проживає, він і завіз нові меблі. Крім нього і його матері, доки вона була живою, ніхто із спадкоємців, зазначених у заповіті, не користувався жилим будинком та не цікавився ним, щоб підтримувати його в належному стані. Таким чином, він прийняв спадщину після смерті матері, але юридично не оформив. Якщо ж [PERSON] доведе своє право на спадщину, то її частка згідно заповіту складає 1/6 частину. Спадкоємці за заповітом [PERSON] помер [INFO], а [PERSON] померла [INFO]. Хто є їх спадкоємці, йому невідомо. Ці особи і відповідачка [PERSON] спадщину за заповітом після смерті [PERSON] в установлений законом строк та в установленому законом порядку відповідно до вимог ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року не прийняли, тому вважаються такими, що не прийняли спадщину і втратили право на неї. Їхні частки у праві на жилий будинок, які складали по 1/6 частині кожного, переходять до інших спадкоємців за заповітом, які прийняли спадщину. в рівних частках. Частиною 2 ст. 554 ЦК України в редакції 1963 року передбачено, що якщо спадкодавець заповідав все своє майно призначеним ним спадкоємцям, то частка спадщини, яка належала відпавшому спадкоємцю, переходить до інших спадкоємців по заповіту і ділиться між ними в рівних частках. Таких спадкоємців. які не прийняли спадщину, є три, а спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON], є також троє. Таким чином, частки кожного спадкоємця, який прийняв спадщину, будуть наступні: 3/6 частин (1/6 кожного) спадкоємців, які відпали, переходять до трьох спадкоємців, які прийняли спадщину, в рівних частках по 1/6 частині кожному (1/6:3=1/18+1/18+1/18=3/18, або 1/6). Його частка, частка його матері [PERSON] і позивачки [PERSON] будуть складати (після смерті [PERSON])-1/3 частину кожного. Після смерті його матері [PERSON] її 1/3 частка, яку вона прийняла, але юридично не оформила, переходить до нього-спадкоємця першої черги за законом, який прийняв спадщину. Таким чином, його частка у спадковому жилому будинку буде складати 2/3 частин (1/3 частина після смерті баби [PERSON] +1/3 частина після смерті матері [PERSON].). Частка позивачки по основному позову [PERSON] (якщо вона прийняла спадщину) буде складати 1/3 частину. Для оформлення спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] він звернувся до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області. Державний нотаріус розглянула його документи і відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] та за законом після смерті [PERSON] на даний спадковий будинок, про що видала відповідні постанови від 29 листопада 2013 року, мотивуючи тим, що на даний жилий будинок відсутній правовстановлюючий документ, що засвідчує право власності на спадковий жилий будинок. Враховуючи викладене, позивач за зустрічним позовом [PERSON] просив визнати за ним право власності на 2/3 частин жилого будинку загальною площею 47,1 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м., підсобною 19,4 кв.м., та 2/3 частин господарських будівель і споруд: сараю під літ. «Б», навісу літ. «В», погрібника літ. «Г», під «Г» погріб, прибудови літ. «Д», вбиральні літ. «Е», огорожі 1-2, що знаходиться в [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON] і [PERSON]. В послідуючому позивач за зустрічним позовом [PERSON] подав суду зустрічну позовну заяву в порядку вимог ст. 31 ЦПК України, в якій з посиланням на вимоги ст. ст. 524, 548, 549, 554 ЦК України, ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1223, 1261, 1268 ЦК України, просив визнати за ним право власності на 2/3 частин жилого будинку загальною площею 47,0 кв.м., житловою площею 30,0 кв.м., площа літніх приміщень 8,1 кв.м., та 2/3 частин господарських будівель та споруд: сараю під літ. «Д», погрібника літ. «Г», погреба під літ. «Г», вбиральні літ. «Ж», огорожі № 3-6, І-свердловини, що знаходяться в [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] і [PERSON]; стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3500 грн. та за виготовлення технічного паспорту на будинок в сумі 1802 грн. 40 коп.. В послідуючому позивач [PERSON] подала суду заяву про уточнення позовних вимог, посилаючись на те, що [PERSON] в період з 1974 року по 1998 роки фактично не проживала за адресою своєї реєстрації, а саме в [ADDRESS]. Після смерті своєї матері в листопаді 1986 року [PERSON] мала право на 1/6 частину спадкового майна-будинку, який знаходиться в [ADDRESS], оскільки є спадкоємцем за заповітом, але не реалізувала своє право, оскільки фактично не вступила в управління або володіння спадковим майном та не подала до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно з чинним на той час законодавством Української РСР визнається такою, що не прийняла частину спадщини, належну їй за заповітом. Спадкоємці за заповітом [PERSON] помер [INFO], а [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до акту, складеного депутатом Забірської сільської ради Татаренком М.Д. в присутності свідків жителів с. Забір»я: «[PERSON] чотири роки (1982-1986) була онкохворою. Увесь цей час її лікуванням займалась [PERSON]. У листопаді 1986 року [PERSON] померла. [PERSON] проживала на жилій площі своєї баби разом з своєю тіткою [PERSON] та її сім»єю до 1988 року, так як вона переїхала до м. Києва. Отже, [PERSON] після смерті своєї матері проживала в [ADDRESS] до 1988 року та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Таким чином, враховуючи вищенаведене та

Outcome: partial