Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги наступним. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.08.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя подружжя не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, внаслідок чого сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, з жовтня 2017 року не проживають разом, до примирення не прагнуть. В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надійшли письмові заяви сторін про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до змісту яких позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу, а відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. За даних обставин суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню за наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.08.2014 року, про що у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис №1346, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7), від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство з жовтня 2017 року, до примирення не прагнуть. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім?ї суперечить інтересам сторін. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами склалися негативні стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, до примирення не прагнуть, практично їх сім'я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на піставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, згідно з вимогами якої з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved