Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що сторони перебували в шлюбі та [INFO] року у них народилась донька - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Шлюб між сторонами був розірваний рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16.11.2016 року. Позивач вказує, що дитина проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає та не приймає участі в утриманні дитини. Позивачка вказує, що наскільки їй відомо, відповідач по справі іншим особам аліменти не виплачує, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має. Вважає, що оскільки відповідач не працює та офіційного доходу не має, то з нього слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На основі викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], на користь позивачки, аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання, не з'явилась, однак спрямувала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутність без застосування технічних засобів. Відповідач в судове засідання, не з'явився, однак надав суду заяву, згідно якої вимоги позову визнає повністю та просить суд розглянути справу у його відсутність. Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що у сторін під час перебування в шлюбі народилась донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], актовий запис №1897 (а.с.5). Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16.11.2016 року шлюб між сторонами був розірваний. Вказане рішення суду набрало законної сили та сторонами по справі не оскаржувалось (а.с.4). Як вбачається з копії довідки ОСББ «Гіпократ - ІІ» від 13.02.2019 року, позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] разом з неповнолітньою донькою [PERSON]. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач - [PERSON], як батько неповнолітньої - [PERSON], зобов'язаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім того, статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню, а саме в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину, при цьому не порушить права відповідача. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів, суд також виходить з того, що відповідач на даний час є працездатною особою, інших утриманців не має. При цьому, в ході розгляду справи відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідач [PERSON], як батько неповнолітньої - [PERSON], зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Також згідно вимог статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved