Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з нього на її користь на виховання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON]у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, цивільний позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON]у судові засідання 09.08.2017 року та 30.08.2017 року не зявився, будучи згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України повідомленим належним чином, причини своєї неявки суду не повідомляв, клопотань про розгляд справи без його участі не надходило. Із ч. 4 ст. 169 ЦПК вбачається, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 березня 2008 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після реєстрації шлюбу своє прізвище [PERSON], змінила на прізвище чоловіка Кірій, актовий запис № 189, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ № 041644 від 29.03.2008 року. Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO],які проживають з позивачем та відповідачем, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-КЕ № 075848 від 27.08.2008 року, серії 1-КЕ № 120579 від 22.07.2010 року, серії І-КЕ № 159643 від 08.08.2012 року та довідкою виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області № 2659 від 13.06.2017 року. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, відповідач, згідно позовної заяви, матеріальну допомогу на утримання дитини в необхідному розмірі не надає. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.ч. 2, 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України зазначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач за даним позовом звільнена від сплати судових витрат, тому згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує їх з відповідача на користь держави в сумі 640 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved