Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу з відповідачем та стягнення з нього на її користь аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня подання позову і до досягнення старшим з дітей повноліття, зазначивши у позові, що 28 червня 1998 року вони з відповідачем зареєструвала шлюб у Зміївській сільській раді Бериславського району Херсонської області, про що було зроблено актовий запис № 7. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та перебувають на її повному вихованні та утриманні. Сімейні відносини з відповідачем припинені з лютого 2019 року через несумісність характерів та різні погляди на життя, хоча і проживають в одному будинку, спільне господарство не ведуть. Відповідач постійно зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки та скандали, а також застосовує фізичну силу до неї у присутності дітей, за що притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Ухвалою від 10.09.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі. 04.12.2019 року до початку підготовчого судового засідання позивач подала заяву про надання строку на примирення, ухвалою від 04.12.2019 року постановлено надати [PERSON] та [PERSON] строк для примирення терміном у 2 місяці, розгляд справи призначено на 04.02.2020 року. Ухвалою від 04.02.2020 року провадження у справі відновлено, слухання справи відкладено на 26.02.2020 року у зв`язку із неявкою сторін. 25.02.2020 року позивач [PERSON] подала до суду заяву про підтримання позову, в якій зазначила, що примирення з відповідачем не відбулося, оскільки останній продовжує зловживати спиртним і не змінив свого ставлення до сім`ї на краще. На розірванні шлюбу та задоволенні позову про стягнення аліментів наполягає, просила справу розглянути без неї, при вирішенні питання про розірвання шлюбу просить залишити їй чинне прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка в матеріалах справи (а.с.22). У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. В зв`язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 28 червня 1998 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Зміївською сільською радою Бериславського району Херсонської області, про що було зроблено актовий запис №7, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 28.06.1998 року (а.с. 9). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06.07.2007 року Зміївською сільською радою Бериславського району Херсонської області, актовий запис № 12 (а.с.11), та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 28.11.2013 року виконкомом Підстепненської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області, актовий запис № 15 (а.с.10). Сімейні відносини сторони припинили у лютого 2019 року через несумісність характерів та різні погляди на життя. Сторони проживають в одному будинку, спільне господарство не ведуть. Відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки та скандали із застосуванням фізичної сили у присутності дітей, за що притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується копією постанови Цюрупинського районного суду Херсонської області від 09.07.2019 року № 664/1867/19 (а.с. 12). Діти проживають разом із позивачем, перебувають на її повному утриманні, що підтверджено довідкою, виданою Підстепненською сільською радою Цюрупинського району Херсонської області № 312 від 08.08.2019 року (а.с. 13). Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, що передбачено ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. При цьому судом було надано строк для примирення, який до позитивних наслідків та відновлення сімейних відносин не призвів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, оскільки позивач наполягає на його розірванні, подружні стосунки між сторонами припинені з лютого 2019 року, що свідчить про тривалість формального існування шлюбу. Після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з`ясувати прізвище позивача після розірвання шлюбу. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ч.8 ст.294 ЦПК України, які на підставі ч.9 ст.10 ЦПК України, застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Суд приходить до висновку про необхідність залишити позивачу її чинне прізвище « [PERSON] » на задоволення її клопотання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином, сторони мають рівні права і мають нести однакові обов`язки по відношенню до дітей, тому зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до досягнення старшим із дітей повноліття, щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду - з 07.08.2019 року. Розмір аліментів суд визначає у частці від заробітку ( доходу) відповідача у відповідності до положень ч.5 ст. 183 СК України, згідно з якою розмір аліментів на двох дітей має складати не менше однієї третини від заробітку (доходу) платника аліментів, оскільки доказів щодо доходів відповідача суду не надано. Таким чином, заявлені вимоги підлягають повному задоволенню. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України витрати у справі по сплаті судового збору віднести на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved