Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, у відповідності до ст. ст. 84, 104, 105, 110, 112, 180, 181, 182, 184, 191, 279 СК України, просить суд: розірвати шлюб між нею та [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований 17.09.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №431; стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 10000 грн., щомісячно на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття доньки, тобто до [INFO] року; стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., до досягнення донькою трирічного віку, починаючи з дня звернення до суду і до [INFO] ; стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.09.2015 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . За період сумісного життя з відповідачем зрозуміла, що у них різні погляди на життя, різні інтереси та запити. Фактичні шлюбні відносини вони припинили у квітні 2018 року, втратили відчуття любові та поваги один до одного, проживають окремо, відповідач проживає з новою жінкою у цивільному шлюбі, подальше продовження спільного життя вважає за неможливе, та стверджує, що збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та доньки. Донька проживає разом із нею та знаходиться на її повному утриманні. У даний час відповідач виїхав до Республіки Чехії на заробітки, отримує по 1000 євро на місяць, а тому вважає, що він спроможний платити аліменти як на дитину, так і на матір у визначеному у позові розмірі . З цих підстав вона і звернулась до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити з підстав викладеними у позові. Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами позивача погодився частково, на розірвання шлюбу згодний, згодний також сплачувати аліменти, але не у визначеному позивачем розмірі, а у мінімальному розмірі, що передбачений чинним законодавством. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача та відповідача, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 17.09.2015 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 17.09.2015 року. /л.с. 7/ Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Позивач у своєму позові зазначає, що між сторонами фактично припинені шлюбно-сімейні відносини з квітня 2018 року, вони проживають окремо один від одного, відповідач проживає з новою жінкою у цивільному шлюбі, спільне господарство не ведеться, примирення між нею та чоловіком вважає неможливим, стверджує, що подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам доньки. Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] в частині розірвання шлюбу. Стосовно вимог про стягнення аліментів на дитину, суд приходить до наступного. Так, судом встановлено, що сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. /л.с. 8/ У відповідності до довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої виконавчим комітетом Володимирівської сільської ради, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . /л.с. 10/ Згідно паспортних даних позивача, місцем реєстрації останньої також є: [ADDRESS] . Таким чином, дитина зареєстрована та проживає разом із матір`ю, позивачем по справі. Позивач у своєму позові зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання їх спільної дитини не надає, в той час як має можливість її надавати, оскільки виїхав на заробітки до Чехії та отримує по 1000 євро на місяць. Задля повного та об`єктивного розгляду справи, 20.07.2018 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено ухвалу, відповідно до якої витребувано Державної прикордонної служби України, що знаходиться за адресою: 01601, м. Київ, вул. Володимирівська, 26, відомості про перетинання Державного кордону України громадянином України [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язано Державну прикордонну службу України, що знаходиться за адресою: 01601, м. Київ, вул. Володимирівська, 26, надати на адресу суду відомості про перетинання Державного кордону України громадянином України [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . На виконання вимог суду, 21.08.2018 року до суду надійшов лист з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної Служби України, з якого вбачається, що 10.04.2018 року [PERSON] перетнув кордон України через пункт пропуску Ужгород. Проте, в попередньому судовому засіданні, що відбулось 14.11.2018 року відповідач пояснив, що дійсно виїжджав за кордон, однак на даний час він працює на території України, та отримує заробітну плату продавця. В якості обґрунтування своїх заперечень відповідач приєднав до матеріалів справи довідку №1 від 14.11.2018 року, видану СПД [PERSON] , згідно якої [PERSON] дійсно працює продавцем-консультантом з окладом 3723 грн. У відповідності до довідки № 2 від 16.11.2018 року, виданої СПД [PERSON] , [PERSON] , який працював продавцем-консультантом з окладом 3723 грн., був звільнений 15.11.2018 року за ст. 36 КЗпП (за угодою сторін). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлено з 01.01.2019 року прожитковий мінімум дітей віком до 6 років - 1626 гривень. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів малолітньої дитини, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, прийнявши до уваги матеріальне становище платника аліментів, вікову категорію дитини, враховуючи також те, що стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, згоду відповідача сплачувати аліменти, однак не у визначеному позивачем розмірі, а у мінімальному розмірі, суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільним буде визначити мінімальний розмір аліментів на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , що буде враховувати не лише інтереси позивача, а не порушить і рівень життєдіяльності та платоспроможності відповідача, та стягнути аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 813 грн. щомісячно, з дня подання позову та до повноліття дитини, а тому позовні вимоги [PERSON] в цій частини підлягають частковому задоволенню, оскільки позивач не надала доказів до суду того, що відповідач може сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі 10 000 грн., чим порушила вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стосовно вимог позивача щодо стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, передумовою стягнення аліментів такої категорії є додержання двох умов: проживання дитини у одного з подружжя та можливість другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, оскільки станом на момент звернення позивача до суду дитині ще не виповнилось три роки, прийнявши до уваги матеріальне становище платника аліментів, суд приходить до висновку про можливість стягнення аліментів з часу виникнення спірних правовідносин, тобто з моменту подачі до суду вказаної позовної заяви, а саме з 16.07.2018 року та до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку, а саме до [INFO] у розмірі 500 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача з відповідача на її користь підлягає стягненню сплачений нею, згідно квитанції № 25 від 16.07.2018 року судовий збір у розмірі 705 грн. /за подачу до суду позову про розірвання шлюбу/. У зв`язку з частковою обґрунтованістю позовних вимог позивача щодо стягнення аліментів, підлягає також стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. за подання позову щодо стягнення аліментів. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. В іншій частині в задоволені позовних вимог позивачу відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial