Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з нього на її користь на виховання малолітньої дочки, [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина, [PERSON] до досягнення ним повноліття та на час його навчання в розмірі 50 % всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду і до досягнення повноліття дочки [PERSON] до 26.08.2028 року та до закінчення навчання сина [PERSON] до 30.06.2020 року. Позивач [PERSON]у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, цивільний позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON]у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 жовтня 1998 року у відділі державної реєстрації актів громадянського стану виконкому Полтавської міської ради було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після реєстрації шлюбу своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-КЕ № 036395 від 07.10.1998 року. Згідно копій свідоцтва про народження, виданого повторно серії І-КЕ № 227670 від 28.07.2015 року та свідоцтва про народження серії 1-КЕ № 120661 від 03.09.2010 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області № 1832 від 15.08.2016 року [PERSON] та [PERSON] проживають [INFO] разом з позивачем та відповідачем. Як вбачається з копії довідки про доходи відповідача, він працює майстром дільниці БМФ «УКРГАЗПРОМБУД» БМУ-2. Загальна сума доходу за період з 01 березня 2016 року по 31 серпня 2016 року складає 92\~304,43 грн. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, відповідач, згідно позовної заяви, матеріальну допомогу на утримання дітей в необхідному розмірі не надає. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України зазначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно абз. 4 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою. Враховуючи, що доказів на підтвердження, що неповнолітній [PERSON] продовжує навчання, стягнення на повнолітню дитину, що продовжує навчання здійснюється за новою позовною заявою, а також розмір заробітної плати відповідача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Із абз. 2 п. 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Враховуючи, що позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору за даним позовом, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору у сумі 275,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial