Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю «Туроператор Ільтур», Товариства з обмеженою відповідальністю «Поїхали з нами», фізичної особи-підприємця [PERSON] спричиненої матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.06.2014 вона уклала договір на туристичне обслуговування № К64/140606-4 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Туроператор Ільтур», сплативши в подальшому повну вартість туристичних послуг в розмірі 33240 грн. Відпочинок повинен був розпочатись 14.06.2014, але через хворобу сина [PERSON], [INFO], вони поїхати не змогли. Третя особа [PERSON], яка повинна була відпочивати разом з позивачем та її сином, полетіла одна і повідомила позивача про неналежну роботу туроператора, в зв'язку з чим вона не була поселена в оплачений готель і день відпочинку було зіпсовано. Позивач мала намір полетіти рейсовим літаком 16.06.2014р., але дізнавшись про обставини з якими зіткнулась третя особа, вирішила не ризикувати та в Туреччину не летіти. В зв'язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 17485 грн., яка складається: з вартості двох авіаквитків та кошти сплачені за відпочинок позивача, за невикористаний день відпочинку третьої особи та перерахунок за два дні за нижчий клас готелю, в якому проживала третя особа та 5000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Поїхали з нами», фізичної особи-підприємця [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та зазначив, що дійсно з позивачем був укладений договір на туристичне обслуговування, який був повністю виконаний особами, яких він представляє, відповідно до його умов. Сплачені позивачем грошові кошти за договором були перераховані туроператору, за вирахуванням агентської винагороди, що підтверджується відповідною квитанцією. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Туроператор Ільтур» в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов задоволенню не підлягає. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] 06.06.2014 уклала з Товариства з обмеженою відповідальністю «Туроператор Ільтур» договір № К64/140606-4 на туристичне обслуговування. Від імені, за рахунок та за дорученням туроператора діяло Товариство з обмеженою відповідальністю «Поїхали з нами» як турагент, від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі субагентського договору діяла фізична особа-підприємець [PERSON] як турсубагент (а.с.6-12). Як зазначала в судовому засіданні представник позивача, відпочинок повинен був розпочатись 14.06.2014, але через хворобу сина [PERSON], [INFO], позивач [PERSON] виїхати не змогла. Третя особа [PERSON], яка повинна була відпочивати разом з позивачем та її сином і відпочинок якої було оплачено позивачем за вищезазначеним договором, полетіла одна і повідомила позивача про неналежну роботу туроператора, в зв'язку з чим вона не була поселена в оплачений готель і день відпочинку було зіпсовано. Позивач мала намір полетіти рейсовим літаком 16.06.2014, але дізнавшись про обставини з якими зіткнулась третя особа, вирішила не ризикувати та в Туреччину не летіти. Як на правову підставу позовних вимог позивач посилається на ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Зазначеною нормою права передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Разом з тим, позивач не скористалась туристичними послугами не з вини відповідачів, оскільки через хворобу дитини вона не змогла розпочати відпочинок і відповідно до п.4.2. укладеного сторонами договору, вартість туристичних послуг в такому випадку туристу не відшкодовується. Посилання представника позивача на те, що позивач мала намір полетіти рейсовим літаком та розпочати відпочинок 16.06.2014, не підтверджені відповідними доказами, а саме замовленням авіаквитків на цей день або безпосередньо авіаквитками. Також слід зазначити, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди містять вимогу про стягнення шкоди за невикористаний день відпочинку третьої особи та перерахунок за два дні за нижчий клас готелю, в якому проживала третя особа. Разом з тим, третя особа з самостійними вимогами до суду не зверталась і тому обраний позивачем спосіб захисту свого права не відповідає вимогам ст.ст. 15, 16 ЦК України. Таким чином, позивачем не доведено обґрунтованості та законності вимог до відповідачів про стягнення у відшкодування матеріальної шкоди 17485 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна із сторін має довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх висновків та заперечень. Доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Оскільки в судовому засіданні не було встановлено порушення відповідачами прав позивача, позивачем не обґрунтовано та не доведено відповідними доказами спричинення моральної шкоди у розмірі, заявленому в позовних вимогах, ця вимога також задоволенню не підлягає. У зв'язку з зазначеним обставинами, суд приходить до висновку про неможливість задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі. На підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed