Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей до відповідача [PERSON] , посилаючись на те, що 07.08.2009 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1376. Від даного шлюбу у сторін народились діти: донька - [PERSON] , [INFO] , та донька - [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою. Вказує, що через поведінку відповідача, який періодично не працює і програє зароблені кошти в ігрових автоматах та ображає її, вони три місяці не підтримують подружніх стосунків та проживають окремо, відсутнє ведення спільного господарства. Вказує, що вона змушена винаймати квартиру. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, зневажає її, що негативно відображається на її здоров`ї, моральній атмосфері в сім`ї. Зазначає, що спільний шлюб існує формально, подальше збереження сім`ї неможливе. Її неодноразові спроби зберегти сім`ю результату не дали, відповідач не переглянув своє ставлення до сім`ї. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. Також, посилається на те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, а тому вона заявляє вимоги про стягнення з нього аліментів. Інших непрацездатних осіб на його утриманні немає. Вказує на те, що оскільки відповідач працює періодично та зваєаючи на мінливий характер його заробітків, вважає за доцільне стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі по 2000 гривень на кожну дитину. На основі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень щомісяця на кожну дитину, а також стягнути з відповідача судові витрати. 30.07.2020 року позивачем було змінено позовні вимоги, а саме просить суд розірвати шлюб між сторонами та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 гривень щомісяця на кожну дитину, а також стягнути з відповідача судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явилась, проте до початку судового засідання від неї надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність, без застосування технічних засобів, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте до початку судового засідання від нього надійшла заява про розгляд даної справи у його відсутність, без застосування технічних засобів, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнає, а також визнає позовні вимоги в частині стягнення аліментів в сумі 1300 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до положень ст.ст.11, 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Судом встановлено, що 07 серпня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1376, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). Від спільного шлюбу у сторін народились діти: донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9) та донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Як вбачається з акту КЖРЕП-14 за №51 від 13.02.2020 року (а.с.6), на даний час позивач по справі та її неповнолітні діти проживають разом без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають окремо. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та заявами сторін. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та неповнолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд враховує також і той факт, що ухвалою суду від 23.04.2020 року було задоволено клопотання відповідача та надано сторонам двохмісячний термін на примирення, після чого сторони не примирились. Стосовно позовних вимог з приводу стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України відповідач - [PERSON] , як батько неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , зобов`язаний утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 ч. 1 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім того, статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня, а на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню, а саме у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 гривень щомісячно на кожну дитину. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дитини, при цьому не порушить права відповідача. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1300 гривень щомісяця, суд також виходить з того, що відповідач на даний час є працездатною особою. При цьому, як встановлено судом та не заперечувалось сторонами під час розгляду справи, у відповідача на утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина, що підтверджується копією рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13.11.2019 року (а.с.25-27). При цьому, суд враховує також і ту обставину, що відповідач по справі спрямував до суду заяву, згідно якої визнає зменшені позивачем позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання дітей, а саме по 1300 гривень щомісячно на кожну дитину в повному об`ємі. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] , як батько неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , зобов`язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1300,00 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 04.03.2020 року до настання повноліття дитини. Також згідно вимог статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір в сумі 840,80 грн. та на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved