Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, та просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку /доходу/, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що вона є бабусею неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом з нею близько дев'яти років. Мати дитини - [PERSON] померла [INFO]. Батько дитини - відповідач [PERSON] був неодноразово засудженим до позбавлення волі, останній раз - у 2016 році - до обмеження волі з іспитовим терміном на 1 рік, проживає від дитини окремо, вихованням доньки не займається, не піклується про її фізичний та моральний розвиток, спілкується з донькою дуже рідко, що недостатньо для її нормального самоусвідомлення. В лютому 2010 року, коли відповідач перебував в місцях позбавлення волі, в зв'язку з його тривалою відсутністю рішенням виконкому Інгулецької районної у місті ради її було призначено опікуном над малолітньою онукою. Після повернення відповідача, у 2015 році дитину повернули батьку та опіку позивача над нею припинили. Однак відповідач після звільнення на шлях виправлення не став, ніде не працює, до дитини ставиться байдуже, від виконання батьківських обов'язків по її вихованню та утриманню ухиляється, батьківські збори у школі, де навчається дитина, не відвідує, авторитетом для дитини не являється. Дитина мешкати з батьком не бажає, і, як з'ясував психолог школи, де вона навчається, тільки з бабусею вона відчуває себе захищеною, оскільки вона з дідусем повністю дбають про дитину, намагаються максимально забезпечити її потреби, турбуються про неї, вживають заходи для належного харчування дитини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні 06.04.2017 свої позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі, пояснила, що відповідач веде аморальний спосіб життя, ніде не працює, дитина боїться свого батька, не тягнеться до нього, не проситься у гості. Оскільки участі у вихованні дитини відповідач не приймає, не допомагає їм матеріально, рішенням виконкому Інгулецької районної у місті ради від 21.12.2016 року вирішено доцільним позбавити відповідача батьківських прав у відношенні його доньки [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 16.05.2017 проти задоволення позову в цілому не заперечував, погодився на стягнення аліментів, підтвердив, що з дитиною зустрічається дуже рідко, спілкується мало, вважає, що це позивач негативно налаштувала дитину по відношенню до нього, можливо тому донька не проявляє родинних почуттів. Пояснив, що налагодити відносини з позивачем та через неї - з донькою, він не намагався, кошти для відвідування дитиною гуртка східних танців дійсно жодного разу не надавав, оскільки взагалі не знав, що донька відвідує такий гурток. На цей час він мешкає з іншою жінкою, у якої є діти, тому не завжди зручно приводити [PERSON] до цієї сім'ї. Зазначив, що він після звільнення з місць позбавлення волі офіційно не працевлаштувався, а отже постійного заробітку не має, тому не може задовольнити навіть незначні потреби дитини. Не заперечував, що з листопада 2016 року до школи, де навчається донька, він не приходив жодного разу, вихованням дитини займається позивач зі своїм чоловіком, тому у родині позивача, яка є її рідною бабусею дитини, та з якою донька мешкає практично з народження, їй буде краще. При цьому категорично заперечив можливість проживання із донькою [PERSON], пояснивши, що у нього є нова родина і проживання [PERSON] разом з неможливе. Незважаючи на неодноразові виклики в подальшому до суду, своєчасно повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.75,92/ відповідач у наступні судові засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, нових пояснень не надав. Позивач наполягає на розгляді справи за відсутності відповідача, оскільки порушуються права неповнолітньої дитини. За таких обставин суд вирішив можливим продовжити розгляд справи за відсутності відповідача, який свою думку стосовно заявлених позовних вимог висловив. Представники третьої особи - виконкому Інгулецької районної у місті ради, як органу опіки та піклування - [PERSON] та [PERSON] кожна окремо позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. [PERSON] пояснила суду, що в коли бесіді з відповідачем вона з'ясовувала його ставлення до дитини, він спочатку заявляв, що піклується про дівчинку, а після того, як бабуся [PERSON] роз'яснила, скільки потрібно коштів для утримання дитини, він почав кричати, висловлювався нецензурною лайкою в її адресу. Обидва представника зазначили, що в інтересах дитини буде доцільним позбавити відповідача батьківських прав та в наступному передати дитину під опіку позивачу. Допитана в судовому засіданні 06.04.2017 свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідач - її брат, він вживає наркотичні засоби, зловживає алкоголем, неодноразово був судимий, тому дитину з ним залишати неможливо, він не зможе дати їй належне виховання. [PERSON] мешкає з бабусею-позивачем з восьми місяців свого життя, у них добрі стосунки, відповідач участі у її вихованні не приймає. Свідок [PERSON], яка була допитана в судовому засіданні 15.06.2017 року, суду пояснила, що вона є класним керівником неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Дівчинка мешкає з бабусею - [PERSON], для навчання та розвитку у неї є все необхідне, навчається дівчинка середньо, на 4-5 балів, але жвава, активна, має широке коло друзів. Стосовно відповідача зазначила що батька неповнолітньої [PERSON] у школі вона не бачила жодного разу. Допитана судом в присутності психолога [PERSON] неповнолітня [PERSON] розповила, що мешкає з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON], ходить від них у школу, яка знаходиться неподалік, бабуся її водить до гуртка «східні танці». Батька вона бачила востаннє 06 червня 2017 року, взагалі з ним бачиться рідко, нечастіше одного разу на місяць. Відносини з батьком не дуже гарні, вона з ним бачитись та спілкуватися не бажає. Одяг та все необхідне їй купує бабуся. Заслухавши позивача, відповідача, представника третьої особи, свідків, неповнолітню [PERSON], вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] є матір'ю відповідача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього /а.с.63/. Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] /а.с.11/. Мати [PERSON] - [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с.10/. Неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає з позивачем у [ADDRESS] /а.с.26/. Вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 12.03.2016 року відповідач був засуджений до 2-х років шести місяців обмеження волі з випробувальним терміном рік. /а.с. 19-21/. Згідно з рішенням виконкому Інгулецької районної у місті ради від 17.02.2010 за № 42 над малолітньою [PERSON], [INFO], було встановлено опіку та призначено опікуном [PERSON], оскільки дитина залишилася без батьківського піклування (мати - [PERSON] померла, батько - [PERSON] знаходиться в місцях позбавлення волі) /а.с. 29/. Рішенням виконкому № 102 від 15.04.2015 припинено опіку над малолітньою [PERSON] та [PERSON] звільнено від здійснення повноважень опікуна, а дитину передано для подальшого виховання батькові - [PERSON] за його заявою /а.с.30/. Згідно з інформацією слідчого Широківського відділення поліції Криворізького відділу поліції у відношенні [PERSON] ведеться досудове розслідування за вчинення останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 125 КК України /а.с.22-23/. Як вбачається з інформації, наданої адміністрацією Криворізької загальноосвітньої школи № 100, [PERSON] навчається у школі з першого класу, навчальні заняття відвідує систематично, має середній рівень знань, але характеризуються як спокійна, врівноважена, неконфліктна, має постійне коло друзів, доброзичливі відносини у дитячому колективі. Дівчинкою опікується бабуся - [PERSON] та дідусь - [PERSON] Дівчинка не заперечує проти спілкування з батьком, але відмовляється від проживання з ним та висловлює бажання проживати з бабусею. У неї є все необхідне, в тому числі окрема кімната, обладнана необхідними меблями та шкільним приладдям /а.с 12/. В шкільній характеристиці на [PERSON] зазначено, остання мешкає з бабусею - [PERSON], яка добре ставиться до дівчинки, піклується про неї, займається вихованням контролює навчальний процес, підтримує тісний зв'язок зі школою. Батько [PERSON] після відновлення у березні 2015 року батьківських прав жодного разу до школи не з'явився, батьківські збори не відвідував, усі питання щодо навчання дитини у школі вирішує бабуся /а.с. 31/. Згідно наданих суду Актів обстеження умов проживання неповнолітньої [PERSON], складеного спеціалістами Служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради, за адресою: [ADDRESS] санітарний стан житла задовільний, є м'яки та корпусні меблі, побутова техніка, у дитини є окрема кімната, спальне місце, місце для речей, куточок для навчання та відпочинку. Дитина забезпечена всім необхідним /а.с.25, 67 /. Таким чином, поясненнями свідків та письмовими матеріалами справи підтверджується, що [PERSON], [INFO], мешкає з позивачем - [PERSON], яка займається її вихованням та утриманням. Відповідач з донькою бачиться рідко, майже не спілкується, вихованням не займається, навчанням, розвитком та здоров'ям дитини не цікавиться, веде антисоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, та вживає наркотичні речовини, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків у відношення доньки [PERSON], не піклується про неї, матеріально не забезпечує, не створює належних умов для її розвитку, проживає окремо та дитину не відвідує. Рішенням виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради від 21.2.2016 № 382 визнано доцільним позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав у відношенні його доньки [PERSON], [INFO] /а.с. 8/. В рішенні зазначено, що батько дитини - відповідач у справі - проживає окремо від доньки, її вихованням не займається, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, хоч і заперечує проти позбавлення його батьківських прав, але жодних дій для налагоджування стосунків з донькою не приймає /а.с. 8/. Суд критично ставиться до заперечень відповідача стосовно того, що в ситуації, яка склалася, винувата також позивач, яка начебто налаштувала дитину проти нього, оскільки, навіть за таких обставин, він не повинен ухилятися від виконання своїх батьківських обов'язків, адже дитину необхідно виховувати, надавати матеріальну підтримку, сприяти її всебічному, гармонічному розвитку. Аргументи відповідача щодо перешкод зі сторони позивача у спілкуванні з донькою в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли, та спростовуються поясненнями свідків. Судом не встановлено жодних намагань відповідача виховувати свою доньку та матеріально її забезпечувати, піклуватися про її фізичний стан і духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Суд також бере до уваги і те, що у своїх поясненнях в судовому засіданні 16.05.2017 року відповідач заперечував проти позбавлення його батьківських прав стосовно доньки [PERSON] та виховання дитини бабусею - позивачем [PERSON], однак заперечував і можливість спільного проживання з донькою через нову родину. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.15 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін..), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 цієї постанови Пленуму ВСУ роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно приписів ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. На підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Нормами ч.2 ст.166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по її вихованню дитини, її матеріальному утриманню, своєю безвідповідальною поведінкою травмує психічне здоров,я дитини, що перешкоджає її нормальному гармонічному розвитку, а тому є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, а отже позовні вимоги суд вважає обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача про стягнення аліментів, то вони також підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач хоч і не працює, але є працездатною особою, інших утриманців не має, тому зобов'язаний працевлаштуватися та сплачувати аліменти на утримання доньки у запропонованому позивачем розмірі. При цьому суд враховує, що заперечень проти позову та жодних доказів щодо неможливості сплати аліментів відповідач суду не надав, навпаки проти їх стягнення не заперечував. Встановленим в судовому засіданні фактам відповідають правовідносини, які регулюють умови та порядок позбавлення батьківських прав, а також з аліментних обов'язків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. За наведених обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивач не просила суд стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір, понесені нею витрати з відповідача не стягуються. Водночас підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за розгляд судом вимоги про стягнення аліментів.

Outcome: approved