Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] у якому зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13 червня 2009 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. З серпня 2016 року сімейні стосунки з відповідачем фактично припинені. Причинами припинення спільного життя стали відмова відповідача працювати та матеріально утримувати родину, зловживання ним алкогольними напоями та ведення непристойного способу життя. За таких обставин вважає, що примирення між ними неможливе, збереження їх шлюбу не відповідає її інтересам та інтересам їх дитини. За домовленістю між ними дитина буде мешкати разом з позивачем, спору щодо розподілу спільного майна між ними немає. Розірвати шлюб у добровільному порядку, через органи РАЦС відповідач відмовляється, тому просила їх шлюб з відповідачем розірвати, залишивши їй прізвище [PERSON]. Сторони до суду не зявились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, надали суду заяви з клопотанням розглядати справу без їх участі, позивач наполягала на задоволенні позовних вимог, відповідач позов визнав. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не зявився до суду. Судом встановлено, що 13 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 133 (а.с. 10). Від даного шлюбу в сторін народилась донька [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Згідно зі ст.55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сiмейного кодексу України, шлюб припиняється внаслiдок його розiрвання. Вiдповiдно до частини другої статті 112 Сiмейного кодексу України, суд постановляє рiшення про розiрвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б iнтересам одного з них, iнтересам їх дiтей, що має iстотне значення. Таким чином, оцiнивши зiбранi по справi докази, суд вважає, що шлюб мiж сторонами слiд розiрвати, так як сторони створити мiцної сімї за час спiльного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подружнi стосунки припинилися, подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їх дитини. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави суд вважає, що позивачу необхідно залишити прізвище «Косенчук», оскільки вона просила про це в своїй заяві. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 640 грн. На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved