Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Вона та відповідач по справі мають спільну дитину [PERSON], який народився 25 серпня 2000 року під час перебування сторін у шлюбі між собою. Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 16 вересня 2008 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини від усіх видів його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 серпня 2008 року, до повноліття дитини. На виконання вказаного рішення суду позивач отримала виконавчий лист, на підставі якого було відкрито виконавче провадження. Позивач зазначає, що аліменти їй сплачувалися відповідачем постійно і без заборгованостей до 04 лютого 2011 року, коли [PERSON] звільнився з роботи у м. Запоріжжя, у звязку з чим виконавче провадження було закінчено, а виконавчий лист було направлено за територіальністю до Словянського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області. В той же час, оскільки на своє звернення до Словянського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області позивач отримала відповідь, що жодного виконавчого документу до відділу не надходило, 31 серпня 2018 року вона звернулася до Енергодарського міського суду і отримала дублікат відповідного виконавчого листа, на підставі якого 22 лютого 2018 року державним виконавцем Енергодарського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області повторно було відкрито виконавче провадження зі стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON] Разом з тим, [PERSON] вказує, що відповідач наразі аліменти їй не сплачує, через що станом на 18 квітня 2018 року його заборгованість перед нею зі сплати аліментів становить 88\~384 грн. 52 коп., а розмір неустойки, з урахуванням збільшених позовних вимог, за період з лютого 2015 року по травень 2018 року складає 620\~364 грн. 85 коп. На підставі викладеного позивач просить суд її позовні вимоги задовольнити та стягнути з [PERSON] на її користь неустойку зі сплати аліментів у розмірі 620\~364 грн. 85 коп. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, а справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON], яка діє на підставі ордеру серії ДН № 00044520 від 05 липня 2018 року, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, також в судове засідання не зявилися, проте [PERSON], яка відповідно до приписів ч. 1 ст. 64 ЦПК України має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку вона представляє, її процесуальні права та обовязки, було надано суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій вона просила застосувати до спірних правовідносин позовну давність. Крім того, відповідачем до суду було надано відзив на позов, у якому позовні вимоги [PERSON] він не визнав, оскільки аліменти він сплачував вчасно, а тому у нього не тільки заборгованість зі сплати аліментів відсутня, а навпаки існує переплата. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖС № 058586, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Енергодарської міської ради Запорізької області 14 вересня 2000 року, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. 16 вересня 2008 року Енергодарським міським судом Запорізької області було ухвалено рішення у справі № 2-1362/2008 за позовом [PERSON] до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дитини, що набуло законної сили 27 вересня 2008 року, яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто на утримання [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі ј частини від усіх видів доходу [PERSON], але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 серпня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення суду 17 вересня 2008 року Енергодарським міським судом Запорізької області [PERSON] було видано виконавчий лист, на підставі якого державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження. Разом з тим, 28 березня 2011 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції [PERSON] на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» через реєстрацію та проживання боржника з 09 лютого 2011 року за адресою: Донецька область, м. Словянськ, провул. Локомотивний, буд. 8, було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за цим виконавчим листом, а його оригінал, як слідує з листа Відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області № 27618 від 03 листопада 2015 року, було направлено за територіальністю до Донецької області. В той же час, Відділом держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області листом № 693/04-29 від 12 квітня 2011 року, № 694/04-29 від 12 квітня 2011 року виконавчий лист № 2-1362, виданий Енергодарським міським судом Запорізької області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON], за місцем та підвідомчістю було направлено на адресу відділу державної виконавчої служби Словянського районного управління юстиції. Таким чином, 20 квітня 2011 року на підставі виконавчого листа № 2-1362, виданого 17 вересня 2008 року Енергодарським міським судом Запорізької області, виконавче провадження № 26009553 щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини було відкрито старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Словянського міськрайонного управління юстиції [PERSON] Зазначені обставини щодо надходження вищевказаного виконавчого листа на виконання до Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, а також щодо перебування його на виконанні до 11 вересня 2018 року, коли державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, наведені й у листі Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 14.19-5/5123 від 13 лютого 2019 року, надісланому на запит Словянського міськрайонного суду Донецької області № 316/639/18/1246/2019 від 29 січня 2019 року. За таких обставин суд не приймає до уваги долучений позивачем до свого позову лист начальника Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 8165 від 20 березня 2017 року, з якого слідує, що вищевказаний виконавчий лист № 2-1362 від 17 вересня 2008 року на виконання до цієї установи не надходив, оскільки зазначені у ньому обставини спростовуються вищенаведеними матеріалами справи, та приходить до висновку, що, після закінчення виконавчого провадження за цим виконавчим листом головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції, його, починаючи з 20 квітня 2011 року, продовжували виконувати у Словянському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. У звязку з цим, суд критично сприймає і надані позивачем ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області, постановлену 15 вересня 2017 року у справі № 2-1362/08, що набула законної сили 21 вересня 2017 року, якою [PERSON] було видано дублікат виконавчого листа на виконання рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 16 вересня 2008 року про стягнення аліментів на утримання дитини, а також повідомлення головного державного виконавця Словянського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання № 46581 від 26 грудня 2017 року та постанову державного виконавця Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області від 22 лютого 2018 року, оскільки виконавче провадження, починаючи з 20 квітня 2011 року, тобто ще до постановлення судом ухвали про видачу позивачу дублікату виконавчого листа, а отже й до відкриття виконавчого провадження на підставі дублікату виконавчого листа, і до його закінчення, тобто до 11 вересня 2018 року, перебувало на виконанні саме у Словянському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Крім того, з листа Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 14.19-5/5123 від 13 лютого 2019 року вбачається, що, починаючи з лютого 2012 року [PERSON] аліменти за виконавчим листом № 2-1362 від 17 вересня 2008 року сплачував самостійно, на підтвердження чого надавав державному виконавцю відповідні квитанції про перерахування грошових коштів на користь [PERSON] Відповідно до п.п. 1-3 розділу ХVI «Особливості виконання рішень про стягнення аліментів» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, виконавець розпочинає примусове виконання рішення про стягнення аліментів на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3\~Закону України «Про виконавче провадження», за заявою стягувача про примусове виконання рішення. У заяві про примусове виконання рішення зазначаються, зокрема, відомості щодо способу перерахування стягнутих аліментних сум, а також реквізити рахунку, відкритого у банку або в іншій фінансовій установі, для отримання аліментних сум (за наявності). Якщо у виконавця відсутні відомості, необхідні для перерахування стягнутих аліментних сум, виконавець письмово повідомляє стягувача про необхідність надання стягувачем відомостей про спосіб перерахування стягнутих аліментних сум та реквізитів рахунку, відкритого у банку або в іншій фінансовій установі, для отримання аліментних сум (за наявності). У разі якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження. Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки [PERSON] аліменти на користь позивача на утримання їх дитини [PERSON] сплачував самостійно, то і відомості щодо перерахування ним позивачу грошових коштів вносилися до матеріалів виконавчого провадження саме тим виконавцем, якому відповідачем були надані відповідні документи, та яким виявився виконавець Словянського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області. До того ж, незважаючи на те, що виконавчий лист надійшов на адресу Словянського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області до прийняття вищевказаної Інструкції з організації примусового виконання рішень, на виконанні у цій установі він перебував вже під час її дії, а тому виконавець, у разі відсутності у нього відповідних реквізити рахунку стягувача, повинен був самостійно їх дізнатися у позивача. Отже враховуючи, що виконавець Словянського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області приймав надані відповідачем квитанції зі сплати аліментів та долучав їх до матеріалів виконавчого провадження, суд не вбачає підстав для сумніву, що такі грошові кошти перераховувалися відповідачем дійсно позивачу. У звязку з цим, суд приймає до уваги розрахунок розміру заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № АСВП-26009553, наданий саме Словянським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Донецькій області, з якого вбачається періодичне здійснення відповідачем виплат аліментів позивачу, а не розрахунок заборгованості по аліментам по виконавчому листу № 2-1362/08, наданий Енергодарським МВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області, відповідно до якого відповідач на користь позивача аліменти на утримання дитини не сплачує. Поряд з цим, з розрахунку розміру заборгованості по аліментам, долученого Словянським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Донецькій області до свого листа № 14.19-5/5123 від 13 лютого 2019 року, слідує, що [PERSON] на утримання свого сина [PERSON], в порушення рішення Енергодарського міського суду Запорізької області, ухваленого 16 вересня 2008 року у справі № 2-1362/2008, аліменти сплачував не щомісяця та нерегулярно. Згідно з\~вимогами ч.\~1\~ст.\~196\~СК України\~у разі\~виникнення заборгованості\~з вини\~особи,\~яка зобовязана\~сплачувати аліменти\~за рішенням\~суду або\~за домовленістю\~між батьками,\~одержувач аліментів\~має право\~на стягнення\~неустойки (пені)\~у розмірі\~одного відсотка\~суми несплачених\~аліментів за\~кожен день\~прострочення від\~дня прострочення\~сплати аліментів\~до дня\~їх повного\~погашення або\~до дня\~ухвалення судом\~рішення про\~стягнення пені,\~але не\~більше 100\~відсотків заборгованості. У висновку Верховного Суду, викладеному 25 квітня 2018 року у постанові по справі № 572/1762/15-ц, який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обовязковим для суду при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, зазначено наступне. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: Р = (A1*1%*Q1)+(A2*1%*Q2)+……….(An*1%*Qn), де: Р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Так, з розрахунку розміру заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні АСВП-26009553 вбачається, що протягом 2015 року відповідач сплачував аліменти на утримання дитини у квітні у розмірі 1\~632 грн., у червні у розмірі 1 632 грн., у липні у розмірі 1632 грн., та у листопаді у розмірі 5000 грн.; впродовж 2016 року у березні у розмірі 2\~250 грн., у квітні у розмірі 750 грн., у липні у розмірі 1\~020 грн. та у жовтні у розмірі 2\~000 грн.; протягом 2017 року у травні у розмірі 1\~000 грн., у серпні у розмірі 1\~500 грн. та у вересні у розмірі 500 грн.; в 2018 році у січні у розмірі 500 грн., у березні у розмірі 35\~250 грн., у липні у розмірі 3\~752 грн. та у серпні у розмірі 1\~640 грн. У звязку з цим, враховую вимоги позивача щодо стягнення пені за прострочення сплати аліментів, починаючи саме з лютого 2015 року, розмір пені дорівнює: 1) у 2015 році 1\~447 грн. 61 коп. (226 грн. 92 коп. + 458 грн. 11 коп. + 259 грн. 78 коп. + 502 грн. 80 коп.), а саме: - за лютий 2015 року становить 226 грн. 92 коп. (732 грн. розмір аліментів за лютий 2015 року * 1% * 31 день березня 2015 року), - за серпень 2015 року становить 458 грн. 11 коп. (751 грн. розмір аліментів за серпень 2015 року * 1% * 61 днів, тобто 30 днів вересня 2015 року і 31 день жовтня 2015 року), - за вересень 2015 року становить 259 грн. 78 коп. (838 грн. розмір аліментів за вересень 2015 року * 1% * 31 день жовтня 2015 року) - за грудень 2015 року становить 502 грн. 80 коп. (838 грн. розмір аліментів за грудень 2015 року * 1% * 60 днів, тобто 31 день січня 2016 року і 29 день лютого 2016 року); 2) у 2016 році 3\~970 грн. 81 коп. (243 грн. 02 коп. + 279 грн. 90 коп. + 279 грн. 90 коп. + 1\~765 грн. 19 коп. + 1\~402 грн. 80 коп.), а саме: - за січень 2016 року становить 243 грн. 02 коп. (838 грн. розмір аліментів за січень 2016 року * 1% * 29 днів лютого 2016 року), - за травень 2016 року становить 279 грн. 90 коп. (933 грн. розмір аліментів за травень 2016 року * 1% * 30 днів червня 2016 року), - за серпень 2016 року становить 279 грн. 90 коп. (933 грн. розмір аліментів за серпень 2016 року * 1% * 30 днів серпня 2016 року), - за листопад 2016 року 1\~765 грн. 19 коп. (1169 грн. розмір аліментів за листопад 2016 року * 1% * 151 день, тобто 31 день грудня 2016 року, 31 день січня 2017 року, 28 днів лютого 2017 року, 31 день березня 2017 року і 30 днів квітня 2017 року), - за грудень 2016 року становить 1\~402 грн. 80 коп. (1169 грн. розмір аліментів за грудень 2016 року * 1% * 120 днів, тобто 31 день січня 2017 року, 28 днів лютого 2017 року, 31 день березня 2017 року і 30 днів квітня 2017 року); 3) у 2017 році 3 889 грн. 86 коп. (1\~040 грн. 41 коп. + 713 грн. 09 коп. + 375 грн. 60 коп. + 388 грн. 12 коп. + 910 грн. 12 коп. + 462 грн. 52 коп.), а саме: - за січень 2017 року становить 1\~040 грн. 41 коп. (1169 грн. розмір аліментів за січень 2017 року * 1% * 89 днів, тобто 28 днів лютого 2017 року, 31 день березня 2017 року і 30 днів квітня 2017 року), - за лютий 2017 року становить 713 грн. 09 коп. (1169 грн. розмір аліментів за лютий 2017 року * 1% * 61 день, тобто 31 день березня 2017 року і 30 днів квітня 2017 року), - за березень 2017 року становить 375 грн. 60 коп. (1252 грн. розмір аліментів за березень 2017 року * 1% * 30 днів квітня 2017 року), - за червень 2017 року становить 388 грн. 12 коп. (1252 грн. розмір аліментів за червень 2017 року * 1% * 31 день липня 2017 року), - за жовтень 2017 року становить 910 грн. 12 коп. (1492 грн. розмір аліментів за жовтень 2017 року * 1% * 61 день, тобто 30 днів листопада 2017 року і 31 день грудня 2017 року), - за листопад 2017 року становить 462 грн. 52 коп. (1492 грн. розмір аліментів за листопад 2017 року * 1% * 31 день грудня 2017 року); 4) у 2018 році 1\~545 грн. 18 коп. (1\~035 грн. 78 коп. + 509 грн. 40 коп.), а саме: - за квітень 2018 року становить 1\~035 грн. 78 коп. (1698 грн. розмір аліментів за квітень 2018 року * 1% * 61 день, тобто 31 день травня 2018 року і 30 днів червня 2018 року), - за травень 2018 року становить 509 грн. 40 коп. (1698 грн. розмір аліментів за травень 2018 року * 1% * 30 днів червня 2018 року). Таким чином, загальний розмір пені за період з лютого 2015 року по день ухвалення рішення становить 10\~853 грн. 46 коп. (1\~447 грн. 61 коп. + 3\~970 грн. 81 коп. + 3\~889 грн. 86 коп. + 1\~545 грн. 18 коп.). В той же час, вирішуючи вимоги представника відповідача про застосування до спірних правовідносин позовної давності, суд виходить з приписів ст. 20 СК України, якою не передбачено застосування до вимог, що випливають із сімейних відносин, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 цього Кодексу, позовної давності. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог [PERSON] та стягнення з [PERSON] на її користь пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 10\~853 грн. 46 коп. Крім того, враховуючи звільнення позивача на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору, суд, приймаючи до уваги вимоги ч.ч. 1, 6 ст. 141, п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, а також приписи пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», приходить до висновку, що оскільки розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання майнового позову ціною 620\~364 грн. 85 коп. складав 6\~203 грн. 65 коп., натомість судом задоволено позовні вимоги на суму 10\~853 грн. 46 коп., що становить 1,75%, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 108 грн. 56 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial