Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду із названою позовною заявою, якою, з урахуванням уточнень, просила суд стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 10000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову. В обґрунтування заявлених вимог позивачем, з урахуванням зміненої позовної заяви, позивачем вказано про те, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, під час якого у сторін народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають із матір`ю - позивачем по справі. З 2017 року позивач самостійно утримує та виховує дітей. Відповідач ухиляється від виконання його батьківських обов`язків, в тому числі у щодо їх утримання Позивачем вказано, що на утримання та виховання дітей, щомісячно вона витрачє більше 25 000 гривень. Так, щомісячно: -на харчування витрачається щонайменше - 8000 гривень: -на комунальні послуги - біля 2000 гривень: -на послуги няні (для молодшого сина, няня допомагає по догляду за дитиною з шестимісячного віку сина) - 3000 гривень; -на необхідний одяг для дітей в середньому - 3000 гривень: -оплата гуртків та репетиторів - 4000 гривень (для молодшого сина оплачено абонемент у спортивний клуб «Тетра» на рік, щомісячно футбол - 200 грн. Для старшого сина - 300 грн. послуги тренера по стрибкам з жердиною та оплата організації та участі у постійних спортивних змаганнях, репетиторство з підготовки до ЗНО - 600 гривень щотижня); -лікування дітей в середньому щомісячно -1000 гривень: -організація дозвілля - 2000 гривень: -кишенькові гроші дітям - 2000 гривень (по 50 грн. старшому сину та по 20 грн. молодшому). Зважаючи на те, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід та реальний свій заробіток приховує та ніде не фіксує, позивач просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. Позивач зазначає про те, що з 2004 року [PERSON] зареєстрований приватним підприємцем. Основний вид його підприємницької діяльності - це виробництво та реалізація одягу. За час нашого спільного життя, а саме у 2014 році Відповідачем було відкрито інтернет - магазин на Інтернет-сайті [INFO] До 2014 року реалізація товару провадилася на території ТЦ «Барабашово». На сьогодні Відповідач продовжує займатися підприємницькою діяльністю з виготовлення та реалізації верхнього одягу. Рекламує та розширює асортимент товару свого магазину. Подав заявку на реєстрацію торгової марки «[INFO]» на своє ім`я. п`ятдесят відсотків грошового обороту за реалізацію товару через інтернет магазин здійснюється на картку Позивач зазначає про те, що з 2004 року [PERSON] зареєстрований приватним підприємцем. Основний вид його підприємницької діяльності - це виробництво та реалізація одягу. За час нашого спільного життя, а саме у 2014 році Відповідачем було відкрито інтернет - магазин на Інтернет-сайті [INFO] До 2014 року реалізація товару провадилася на території ТЦ «Барабашово». На сьогодні Відповідач продовжує займатися підприємницькою діяльністю з виготовлення та реалізації верхнього одягу. Рекламує та розширює асортимент товару свого магазину. Подав заявку на реєстрацію торгової марки «[INFO]» на своє ім`я. п`ятдесят відсотків грошового обороту за реалізацію товару через інтернет магазин здійснюється на картку Приват банку, яка була завжди оформлена на ім`я Відповідача. банку, яка була завжди оформлена на ім`я Відповідача. Свій дохід [PERSON] приховує та намагається уникнути обов`язку щодо утримання та виховання спільних дітей, хоча має таку реальну можливість. Стан здоров`я та матеріальне становище Відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти та утримувати наших дітей на достатньому рівні. У Відповідача немає на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків. 11 травня 2019 року позивачем подано уточнення до позовної заяви, у якому зазначено про те, що [PERSON] (старший син) змінив прізвище у березні 2019 року з « [PERSON] » на « [PERSON] » про що було видано свідоцтво про зміну імені від 21.03.2019 року серія [NUMBER] . Відповідачем подано відзив на позовну заяву, яким просить суд відмовити у задоволенні позову та вказує про необґрунтованість вказаних позивачем витрат на їх дітей. Зокрема представником відповідача звернуто увагу суду на те, що частина квитанцій, наданих позивачем на підтвердження витрат на харчування дітей, має однакові дати та приблизно однаковий час, проте отримані у різних місцях, у зв`язку із чим вказує на їх недостовірність. Також представником відповідача вказано на необґрунтованість сум витрат на комунальні послуги, на одяг для дітей, витрат на няню, гуртки, ліки, організацію дозвілля та кишенькових грошей. Зазначено також щодо твердження позивача про необхідність дієтичного харчування старшого сину спростовується поясненнями позивача та наданими квитанціями про придбання таких продуктів як напій «Кока Кола», чіпси, напій «Пепсі», пиво, готові страви в супермаркетах, а також постійно відвідували заклад швидкого харчування « [INFO] » та інші. На твердження позивача про відсутність літніх батьків на утриманні відповідача, останнім надано копію пенсійного посвідчення на ім`я його матері, яким підтверджує наявність непрацездатної матері, котра також потребує уваги та піклування з його боку. Зважаючи на викладені у відзиві пояснення, відповідач вважає доцільним та погоджується із стягненням із нього аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для своїх дітей до набуття ними повноліття. На відзив позивачем подано відповідь, у якій з приводу товарних чеків на продукти харчування з різних місць зазначає про те, що продукти харчування купує не тільки вона, а і їх старший син. Також зазначає про те, що обидвоє дітей активно займаються спортом та ведуть активний спосіб життя, у зв`язку із чим скептичне ставлення відповідача до кількості спожитих ними продуктів харчування позивач вважає недоцільним. Решту витрат позивач у відповіді на відзив визначає як мінімально необхідні для збереження нормального способу життя їх дітей. Щодо утримання відповідачем його літньої матері позивачем вказано про те, що на адвокатський запит Терещенко К.І. була надана відповідь від директора опорного закладу «Чутівська ЗОШ І-ІІІ ступенів Чутівської районної ради Полтавської області», в якій зазначено, що [PERSON] , [INFO] працює на посаді вчителя математики (копія відповіді додається). На адвокатський запит Терещенко К.І. надано відповідь з Регіонального сервісного центру в Харківській області, в якому зазначено, що відповідно до бази даних НАІС ГСЦ МВС України за [PERSON] , [INFO] , зареєстровано право власності на автомобіль MERCEDES - BENZ VITO (2000), [NUMBER] , 19.12.2018 року (копія відповіді додається). На підставі доданих доказів позивач стверджує, що сторона Відповідача повідомила суду недостовірну інформацію про перебування на утриманні [PERSON] непрацездатної матері (яка отримує мізерну пенсію) для того, щоб уникнути обов`язку утримувати двох неповнолітніх дітей. Крім того, позивач стверджує, що за відомостями банку з 01.01.2015 року по 31.12.2018 року приход на усі карткові рахунки Відповідача склав у сукупності 2 650 472, 00 гривень (це загальна сума приходу на карткові рахунки за чотири роки). Виходячи з цієї суми щомісячно Відповідач отримував грошові кошти у розмірі 55 218,00 гривень. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні у повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечував, просив стягнути із відповідача аліменти у мінімальному розмірі, передбаченому законом. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України, в частині 1 визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, судом достовірно встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є спільними дітьми сторін та знаходяться на утриманні матері - [PERSON] Статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч.1 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Кожна особа, згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За рішенням суду, відповідно до ч.4 ст.181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. За ч.1 ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Судом встановлено, що діти сторін ведуть активний спосіб життя, займаються у спортивних секціях, додатково займаються із репетиторами та добре навчаються. Потреби дітей забезпечуються матір`ю. Аналіз положень ст.185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину, суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, які свідчать про необхідність додаткових витрат. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Позивач до суду в підтвердження додаткових витрат на розвиток здібностей дітей надано довідки та договори на надання комплексу спортивно-оздоровчих послуг, медичні довідки, які свідчать про необхідність придбання ліків для лікування та підтримання стану здоров`я обох дітей. Численними квитанціями підтверджено розмір витрат на харчування дітей (а.с.16-34, 47-97, 129-141, 161-175, 226-229 том1. а.с.23-60, 68-95 том 3). Отриманими судом за ухвалами про витребування доказів на клопотання позивача документами, зокрема виписками про рух коштів на рахунках позивача в АТ КБ «Приватбанк», а також даними з ТОВ «УАПРОМ» підтверджується факт прибуткової підприємницької діяльності відповідача (а.с. 190-192 том1 та а.с. 1-198 том 2). Дані щодо знаходження на утриманні відповідача літньої матері спростовується відповіддю на адвокатський запит про працевлаштування матері відповідача (том 3 а.с.12). Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох дітей у розмірі 8000 грн. щомісячно. Саме такий розмір аліментів має забезпечити права неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , на рівень життя, необхідний для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Тому суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовної вимоги про стягненні аліментів. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене,

Outcome: partial