Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому вказала, що вона з відповідачем з квітня 2007 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах, у травні 2015 року ці відносини припинилися. Від фактичних шлюбних відносин вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач. У них також є спільна дока, яка записана на позивача [PERSON], [INFO]. Син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому, враховуючи, що позивачу невідомо чи працює відповідач, працездатний вік його, позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1200 гривень до досягнення сином повноліття. 20 лютого 2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Позивач [PERSON] до суду не зявилася, у наданій заяві просить справу розглянути у її відсутність, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи повідомлеийі належним чином(через оголошення в пресі), про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з квітня 2007 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, у травні 2015 року ці відносини припинилися. Від фактичних шлюбних відносин вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Дитина на даний час виховується матір'ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.10); батько дитини на її утримання матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Приймаючи рішення та задовольняючи вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина суд виходить з положень\~ст. 51 Конституції України, та ст.180 СК України, згідно з якими батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до\~ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обовязки у сімейних відносинах, шлюбі та сімї. Відповідно обовязок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Визначаючи розмір аліментів,\~згідно з вимогами ст. 182 СК України суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів неповнолітньої дочки,\~а також те,\~що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,\~ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Суд роз'яснює,\~що згідно зі ст.\~185 СК України\~той з батьків,\~з кого присуджено стягнення аліментів на дитину,\~а також той з батьків,\~до кого вимога про стягнення аліментів не була подана,\~зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину,\~що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини,\~її хворобою,\~каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово,\~періодично або постійно. Згідно зі\~ ст.\~191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд роз'яснює,\~що згідно зі ст.\~192 СК України\~розмір аліментів,\~визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками,\~може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану,\~погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи те, що відповідач є працездатним, немає інших аліментних обовязків, позивачу невідомо чи працює він, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково та визначити розмір аліментів - 1/4 частку доходу відповідача щомісячно на користь позивача на утримання сина. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги і можливість надання утримання сину з боку матері. В задоволенні інших вимог позивачу слід відмовити за необґрунтованістю. Що стосується вимог позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, слід зазначити наступне. Відповідно до\~ст. 184 СК України\~суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Із врахуванням вимог ст.ст.\~183,\~184 СК України, суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є необґрунтованим, а стягнення аліментів у частці від доходів відповідача буде відповідати інтересам як стягувача, так і боржника, оскільки\~\~розмір аліментів буде змінюватись в залежності від розміру отриманих боржником доходів. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial