Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON], який на час смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS]. При житті батько склав заповіт, посвідчений нотаріусом, яким заповів їй квартиру [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги, крім неї, є також друга дружина батька відповідачка [PERSON] Її старша донька є інвалідом дитинства, з діагнозом: помірно-розумова відсталість, в зв»язку з чим потребує постійного стороннього догляду, вона не могла її залишити саму, а тому пропустила строк звернення до нотаріуса. Просить надати їй додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступного. Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування». Судом встановлено, згідно свідоцтв про народження, про укладення шлюбу, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с.11-14), а відповідач [PERSON] - дружиною [PERSON] (а.с.46). З матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] ( а.с.16,47). Спадкодавець постійно проживав за адресою: [ADDRESS], на території Рівненської сільської ради Покровського району Донецької області ( а.с. 41). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.04.2017 року [PERSON] відмовлено у заведенні спадкової справи для видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON], у зв»язку з тим, що спадкоємцем пропущений шестимісячний строк для подачі заяви про відкриття спадщини. ( а.с. 60). Згідно заповіту від 29.03.1996 року, посвідченому приватним нотаріусом Богатовою І.О., реєстровий номер №1561, [PERSON] заповів дочці [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с.5). Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру та листів приватних нотаріусів Власенко М.І., Богатової І.О. відповідно коло спадкоємців після смерті [PERSON], який помер [INFO], складається з позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] (а.с.40,42,51). Наполягаючи на задоволенні позову, позивачка зазначила, що вона звернулася до нотаріальної контори, але нотаріус відмовив у прийнятті заяви про прийняття спадщини у зв»язку з пропуском строку. В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивачка надала медичний консультативний висновок спеціаліста від 01.12.2008 року про те, що дитині [PERSON], [INFO] (мати якої позивач [PERSON]), встановлений діагноз: помірно-розумова відсталість, в зв»язку з чим потребує постійного стороннього догляду (а.с.19), і вказана обставина заслуговує на увагу при вирішенні даного спору. Відповідно до п. 24 вищезазначеної Постанови вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереробними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно Інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Крім того, як слідує з правового висновку Верховного Суду України, прийнятого Судовою палатою у цивільних справах при розгляді справи №6-85 цс 12 від 26.09.2012 року, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Отже, причина, з яких [PERSON] своєчасно не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а саме наявність у неї на утриманні дитини-інваліда, пов'язана з об'єктивними труднощами для спадкоємця. За таких обставин, суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Окрім того, відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, за винятком якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд вважає, що позов визнаній відповідачем, підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved