Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обгронтування позову зазначила, що згідно виконавчого листа Тарутинського районного суду Одеської області від 15.04.2015 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 500,00 гривень щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 26.01.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач просить в судовому порядку збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 гривень щомісячно, оскільки 500,00 гривень, які були за рішенням суду стягнуто з відповідача у 2015 році, в порівнянні з ринковими цінами на сьогоднішній день є замалою грошовою сумою, позаяк дитина росте і потребує більших витрат. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявились, просять розглянути справу за їх відсутності про що надали відповідні заяви. Позов підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, налав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. З позовом згоден в повному обсязі.\~ У звязку з цим, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що згідно виконавчого листа Тарутинського районного суду Одеської області виданого 15.04.2015 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 500,00 гривень щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 26.01.2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 16). Згідно зі статтями 180 та 182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батька, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами 2 та 3 статті 51 Конституції України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду, за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення, або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про присудження аліментів, в силу ст. 182 СК України, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судом враховується той факт, що даних про працевлаштування та загальний дохід відповідача не представлено. Суд враховує, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Вирішуючи спір, суд враховує обставини, які змінилися після встановлення розміру аліментів рішенням судом та вимогу закону про мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, який має забезпечуватись насамперед батьками, рівного обов'язку батька та матері по утриманню дитини, зважаючи на зміну розміру прожиткового мінімуму в сторону збільшення, присудженню підлягають аліменти у твердій грошовій сумі, рівній 1013,50 грн. щомісячно, починаючи з 01.01.2019 р. по 30.06.2019 р; 1059 грн., починаючи з 01.07.2019 р. по 30.11.2019 р.; 1109 грн., починаючи з 01.12.2019 р. і до повноліття дитини. У звязку із зазначеним, суд погоджується з доводами позивача та вважає доцільним змінити розмір аліментів до 1500 гривень, а тому суд дійшов висновку про збільшення розміру, ніж передбачено у встановленому законом мінімальному розмірі. Відповідно\~ ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved