Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги вмотивовані тим , що з відповідачем уклали шлюб 19.11.2002 року, який був зареєстрований\~ виконкомом Горінчівської сільської ради, Хустського\~ району за актовим записом №21. Від шлюбу у них народилося двоє дітей-дочка Оксана [INFO] та Владислава [INFO] Причиною розірвання шлюбу є систематичне зловживання відповідачем алкогольних напоїв. Через це відповідач не бере участі\~ у веденні домашнього господарства, не надає належної матеріальної допомоги сім»ї, не займається вихованням дітей. Тривалий час між сторонами тривають неприязні стосунки, внаслідок чого шлюбні відносини припинені, примирення з відповідачем є можливим. Просить шлюб, укладений з відповідачем 19.11.2002 року у виконкомом Горінчівської сільської ради, Хустського\~ району Закарпатській області за актовим записом №21- розірвати. В судовому\~ засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити,\~\~ наполягає на розірванні шлюбу. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, просить суд\~ не розривати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. З оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони уклали шлюб 19.11.2002 року, який був зареєстрований\~ виконкомом Горінчівської сільської ради, Хустського\~ району у Закарпатській області за актовим записом №21. Від шлюбу у них народилося двоє дітей-дочка Оксана [INFO] та Владислава [INFO] Причиною розірвання шлюбу є систематичне зловживання відповідачем алкогольних напоїв. Через це відповідач не бере участі\~ у веденні домашнього господарства, не надає належної матеріальної допомоги сім»ї, не займається вихованням дітей. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Ухвалою Хустського районного суду від 2 квітня 2018 року за клопотанням відповідача , судом сторонам з метою збереження шлюбу надавався строк для примирення, однак наданий судом строк позитивних результатів не дав, сторони не примирилися.\~ Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 року зі змінами та доповненнями «шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається…». Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача , яка наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Також в позові [PERSON] просила суд доньку [PERSON]\~ 18.03.2014 р. залишити на виховання та проживання біля неї. Відповідно достатті 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Статтею 161 СК України передбачено, що спір між матір'ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини, які проживають окремо, та не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з вказаної статті, судом вирішується спір між матір'ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини, а оскільки, як встановлено судом, спору щодо місця проживання малолітньої [PERSON]\~ між сторонами не існувало та не існує на даний час, , суд вважає, що у позивача відсутні правові підстави для звернення до суду з вказаною вимогою, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Outcome: dismissed