Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Київської районної у місті Донецьку ради про визнання права власності на квартиру. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що вона є дружиною [PERSON], який помер [INFO] і після смерті якого вона є спадкоємцем. На час смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із кооперативної квартири [ADDRESS]. Вказана квартира була отримана спадкодавцем на підставі ордеру від 3579 від 20листопада 1974 року. Згідно із Довідкою житлово-будівельного кооперативу «Шахтар» [PERSON] повністю сплатил пайовий внесок за квартиру у розмірі 7635 рублів. Позивачка зазначає, що є спадкоємцем першої черги після смерті свого чоловіка і нею була подана заява про прийняття спадщини до Шостої донецької нотаріальної контори. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину позивачка не має права, оскільки право установчий документ на квартиру відсутній. Просила суд визнати за нею право власності на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON] (а.с.2-4). В подальшому позивачка надала суду заяву про уточнення нею позовних вимог, згідно якої вона просила суд визнати за нею право власності на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] загальною площею 62,50 кв.м., житловою площею 38,10 кв.м. в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON] (а.с.32). В судовому засіданні позивачка підтримала свою позовну заяву та уточнення до неї та надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності (а.с.23,31), тому суд з'ясувавши думку позивачки, вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника відповідача на підставі доказів які маються в матеріалах справи. Суд заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає що позов [PERSON] до Київської районної у місті Донецьку ради про визнання права власності в порядку спадкування підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] перебувала з спадкодавцем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 17 січня 1971 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 17 січня 1971 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дебальцевського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.9). Від шлюбу вони мали сина [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого 14 грудня 1999 році відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку (а.с.14). Як вбачається з матеріалів справи чоловік позивачки [PERSON] був членом ЖСК «Шахтар» та на підставі ордеру №3579 (а.с.10) отримав в цьому кооперативі квартиру [ADDRESS], за яку ним 1988 році був сплачений пайовий внесок в розмірі 7635 рублів (а.с.11). З жовтня 1974 року позивачка разом з чоловіком стали проживати в даній квартирі, що підтверджується довідкою №25 від 11 жовтня 2013 року (а.с.12). Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] житлова площа складає 38,10 кв.м. (а.с.33-34). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 07 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку (а.с.8). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та нарадженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Спадкоємицею після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] (а.с.9). Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивачка [PERSON] була зареєстрована в цій квартирі на час смерті спадкодавця і протягом шести місяців після його смерті, що підтверджується довідкою ЖСК «Шахтар» (а.с.12). Таким чином, позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але не оформила своє право на спадщину у нотаріальній конторі. Відповідно до пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Як було встановлено в судовому засіданні і це підтверджується матеріалами справи вказана квартира була отримана спадкодавцем на підставі ордеру №3579 від 13 листопада 1974 року (а.с.10). Згідно із довідкою ЖСК «Шахтар» [PERSON] повністю сплатив пайовий внесок за квартиру, однак правовстановлючий документ на квартиру отриманий не був. Згідно із пунктом 23 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Згідно Розділу 2, Глави 10 п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №2965, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правоустанавлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 20/5, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності. Позивачка не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки після смерті спадкодавця неможливо отримати свідоцтво про право власності на квартиру і витяг з Реєстру прав власності. За даними нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулись лише позивачка і вона є спадкоємцем першої черги. Виходячи із встановлених фактів, наданих позивачкою доказів, суд приходить до висновку про те, що у спадкоємця немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі у відповідності до вимог статті 34 Закону України «Про нотаріат», а тому право власності на спадкове майно квартиру [ADDRESS], загальною площею 62,50 кв.м., житловою площею 38,10 кв.м. необхідно визнати за позивачкою в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved