Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який 10.07.2015 року уточнила, посилаючись на те, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 10.09.2011 року. На час укладання шлюбу сім'я мешкала у власному житлі за адресою місто Кривий Ріг вулиця 50 років Жовтню, 52-174. Під час перебування у шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Від початку стосунки сторін були пов'язані на любові та взаєморозумінні, але з появою дитини, позивач почала вбачати, що сімейні обов'язки, котрі повинні бути спільними, лягли майже повністю на її плечі. Чоловік не бажав допомагати їй ані в справах побутового характеру, ані у вихованні дитини. Його не хвилювало і не хвилює, що їх дитина, яка часто хворіє, потребує максимум уваги. Кожен похід до лікаря та домашні лікувальні процедури проводяться лише позивачем. Чоловік не звертав уваги на її прохання приділити дитині увагу. Цікавитись дитиною відповідач почав тоді, коли почув про її наміри розірвати шлюб. За весь час зростання дитини, відповідач намагався займатися будь-якими справами цікавими для нього, а не тими, що були б корисними для дитини, чи для дружини. Пізніше, коли вона почала відчужуватись від чоловіка, він намагався скоювати напади сексуального та фізичного характеру, через що вона навіть писала заяву до Інгулецького РВК. Відповідач інколи дуже пізно приходив додому, порушуючи тим самим сон позивача і їх сина, що несло негативні наслідки на психіку і нормальний режим дня дитини. За рішенням Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 30.10.2012року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі ? всіх видів заробітку(доходу), але не менше -30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Після звернення позивача до суду з позовом, відповідач забрав з їх квартири таке майно: праску, пральну машину, килими, м'ясорубку, шафу, диван та крісло. Деякі з цих речей були потрібні для нормального і якісного розвитку дитини та її здоров'я. З серпня місяця 2014 року позивач сплачує кошти за комунальні послуги квартири. Крім того вона сплачує кошти за дитячий садок. Позивач вважає, що після розірвання шлюбу, їх син [PERSON] повинен продовжувати проживати разом з нею. Позивач має наміри щодо поділу майна, придбаного у шлюбі, окремою подачею позовної заяви про поділ майна до суду. Просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 10.09.2011 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 705. Також просить після розірвання шлюбу повернути їй дівоче прізвище «Чайка», та надати це прізвище її синові. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала, та суду пояснила, що вона повністю підтримує свій позов, та просить його задовольнити. Факти, на які посилається відповідач в своїх запереченнях проти позову, не підтверджує, втім погоджується з тим, що шлюб розпався з вини обох сторін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляди справи повідомлений своєчасно, доручив представництво своїх інтересів в суді адвокату [PERSON] Представник відповідача [PERSON] суду пояснила, що проти розірвання шлюбу її довіритель не заперечує, але він не згоден з підставами розірвання шлюбу, викладеними позивачем в уточненій позовні й заяві. Сумісне ведення господарства і проживання з позивачкою відповідач припинив з вини позивача, оскільки причиною розпаду їх сімї стала подружня зрада з боку позивача. За весь час існування їх шлюбу відповідач постійно намагався приділяти увагу, як дружині, так і дитині. Для повного достатку в сім,ї він пішов навіть на додаткову роботу. Створював усі необхідні умови для комфортного проживання і існування родини. Але він не зміг простити дружині зраду. В своєму позові про розірвання шлюбу позивачка зазначає, що відповідач відносно неї дозволяв собі прояви сексуальної агресії, що є неправдою. Позивач сама заподіювала йому тілесні ушкодження. Не заперечують проти зміни прізвища позивача, але категорично заперечують проти зміни прізвища дитини, оскільки для цього немає ніяких підстав. До того ж, при отримані паспорту їх син самостійно зробить такий вибір. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.09.2011 року /а.с.6/. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO] /а.с.7/, аліменти на дитину стягнуто за рішенням суду від 30.10.2012 року /а.с.28/. Майновий спір між сторонами буде вирішуватися окремо. Також встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинено, відповідач, хоч і не згоден з підставами розірвання шлюбу, проти розірвання шлюбу не заперечує. За таких обставин суд вважає, що продовження шлюбних стосунків порушує права сторін, та насамперед, як зясувалося позивача, тому позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.148 СК України у разі зміни прізвища одного з батьків, прізвище дитини може бути змінено за згодою обох батьків, та за згодою дитни… Частиною 5 цієї статті визначено, що в разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обовязків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Як зясовано відповідач заперечує проти зміни прізвища дитини. А позивач, окрім своїх пояснень, ніяких доказів щодо невиконання відповідачем своїх батьківських обовязків, суду не надала. Крім того, позивачем навіть не наведено аргументів, щодо зміни прізвища дитини. Тому вимоги щодо зміни прізвища дитини без дозволу батька, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial