Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь 572 864,70 грн. заборгованості за договорами позики. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є рідною сестрою [PERSON] Так, у зв'язку з фінансовими труднощами, у [PERSON] щодо виконання ним своїх зобов'язань перед банком, враховуючи наявність родинних зв'язків між нею та [PERSON], на прохання останнього, під його особисті гарантії про наступне повернення коштів на першу вимогу, передавала йому власні кошти. Так, впродовж 2012-2013 року між ними було укладено наступні договори позики, що підтверджуються розписками виданими [PERSON]: договір позики від 27.03.2012р. на суму 4 000 дол. США (що становить 105 360 грн. згідно офіційного курсу НБУ); договір позики від 27.06.2012р. на суму 1255 дол. США (що становить 33 056,7 грн. згідно офіційного курсу НБУ) та 92351 грн., що сумарно виходить 125 307,70 грн.; договір позики від 06.07.2012р. на суму 41 000 грн.; договір позики від 09.08.2012р. на суму 48 000 грн.; договір позики від 18.03.2013р. на суму 13 285 грн.; договір позики від 20.03.2013р. на суму 198 892 грн.; договір позики від 30.04.2013р. на суму 13 220 грн.; договір позики укладений 06.06.2013р. на суму 14 500 грн.; договір позики укладений 04.07.2013р. на суму 13 300 грн. Таким чином, станом на 29.05.2017р. загальна сума боргу складає 572 864,70 грн. У зв'язку з неповерненням [PERSON] отриманих коштів, 29.05.2017р., на адресу за якою прописаний [PERSON] було направлено вимогу про повернення коштів у розмірі 572 864,70 грн. Згідно вказаної вимоги, [PERSON] повідомлено про наявність заборгованості перед [PERSON], а також вказано на обов'язок повернути заявлену суму коштів у семиденний строк з моменту отримання цієї вимоги, а вимогу було отримано 31.05.2017р. Проте, відповідач кошти в визначений строк не повернув, на дану вимогу жодним чином не відреагував, а тому вона змушена звернутись за захистом своїх прав до суду з метою стягнення відповідної заборгованості. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити та справу слухати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча згідно ст.76 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою сторін та з врахуванням поданої позивачем заяви фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов'язується їх повернути позикодавцеві таку ж суму. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Договір позики укладається у письмовій формі і на підтвердження укладання договору позики може бути представлена розписка позичальника. Згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено судом, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] впродовж 2012-2013 року було укладено наступні договори позики, що підтверджуються розписками виданими [PERSON]: 1) договір позики укладений 27 березня 2012 року на суму 4 000 дол. США (що станом на 29.05.2017р. становить 105 360 грн. згідно офіційного курсу НБУ 26,34 грн. за 1 дол. США); 2) договір позики укладений 27 червня 2012 року на суму 1 255 дол. США (що станом на 29.05.2017 року становить 33 056,7 грн. згідно офіційного курсу НБУ 26,34 грн. за 1 дол. США) та 92351 грн., що в сумі складає 125 307,70 грн.; 3) договір позики укладений 06 липня 2012 року на суму 41 000 грн.; 4) договір позики укладений 09 серпня 2012 року на суму 48 000 грн.; 5) договір позики укладений 18 березня 2013 року на суму 13 285 грн.; 6) договір позики укладений 20 березня 2013 року на суму 198 892 грн.; 7) договір позики укладений 30 квітня 2013 року на суму 13 220 грн.; 8) договір позики укладений 06 червня 2013 року на суму 14 500 грн.; 9) договір позики укладений 04 липня 2013 року на суму 13 300 грн. Таким чином, станом на 29.05.2017р. загальна сума боргових зобов'язань за укладеними між [PERSON] та [PERSON] договорами позики (розписками) складає 572 864,70 грн. Із поданих позивачем копій листів вбачається, що остання 29.05.2017р. зверталась з вимогою до відповідача [PERSON] про повернення позиченої суми у розмірі 572 864,70 грн. в семиденний строк. Вказана претензія відповідачем отримана відповідно 31.05.2017р., що стверджується корінцем повідомлення про вручення поштового відправлення. Проте зазначена вимога відповідачем [PERSON] виконана не була, жодних дій по сплаті заборгованості за договорами позики останнім не здійснено. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що позов підставний та підлягає до задоволення, оскільки належних доказів виконання відповідачем свого зобов'язання перед позивачем немає та такі суду надані не були, а отже відповідач, як боржник, повинен сплатити загальну суму позики на користь позивача у розмірі 572 864,70 грн. Згідно з положеннями ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відтак з відповідача в користь позивача слід також стягнути судовий збір у розмірі 5728,65 грн., сплачений останньою при подачі позову, що стверджується квитанцією наявною в матеріалах справи. На підставі ст.ст. 526, 530, 610, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України та

Outcome: approved