Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів, мотивуючи його тим, що з 15.01.2005 року вони з відповідачем перебували у шлюбі, який на день подання позову розірвано. Вказує, що з відповідачем у них є спільні дві неповнолітні доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], що на даний момент проживають з нею. Зазначає, що рішенням суду від 17.01.2007 року шлюб між подружжям розірвано, а при розлученні [PERSON] зобов'язано сплачувати аліменти на утримання старшої доньки в твердій грошовій сумі 600 (шістсот) грн.00 коп., однак рішення суду він не виконує. Стверджує, що у 2008 році у них народилася друга дитина та відповідач участі у вихованні дітей не бере, матеріальної допомоги, жодних коштів на утримання дітей не надає. Вказує, що відповідач перейшов проживати до свої батьків, які мешкають в [ADDRESS] , місце роботи його позивачці невідоме. Також позивач повідомляє, що ніякої державної допомоги вона не отримує, а діти повністю знаходяться на її утриманні. Позивачка вважає, встановлення аліментів в твердій грошовій сумі найбільш доцільним, зважаючи на мінливий дохід відповідача. Таким чином, просить суд збільшити розмір аліментів на утримання їхньої малолітньої доньки [PERSON] 2005 року народження з раніше встановленої суми 600 (шістсот) гривень до 1500 (однієї тисячі п'ятсот) гривень та стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання їхньої малолітньої доньки [PERSON] 2005 року народження в твердій грошовій сумі щомісячно стягувати в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні 12.08.2016 року позивач [PERSON] подала доповнення до обґрунтування позову, зауваживши, що діти потребують грошових коштів на придбання одягу, підручників, сплату за навчання у музичній школі, а також підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, однак, не вказав конкретний розмір аліментів, які бажає сплачувати добровільно, враховуючи мінливий дохід щомісяця. При цьому, просив у рішенні суду зазначити мінімальний розмір для аліментів, визначений законодавчо. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши забрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, приходить до наступного висновку. Як встановлено з матеріалів справи, 15 січня 2005 року між позивачем [PERSON], [INFO] та відповідачем [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб (актовий запис №14), який рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.01.2007 року у справі №2п-5160/06 розірвано. Водночас, у судовому засіданні відповідач заперечив, що рішення суду у вищевказаній справі стосується його, оскільки провадження здійснювалось відносно іншої особи з прізвищем Мильо. Разом з тим, суд констатує, що рішення суду у справі №2п-5160/06 прийнято у судовому засіданні 17.01.2007 року, у якому особисту участь взяв [PERSON], [INFO], а зі змісту рішення, копій свідоцтва про одруження серії [NUMBER], свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] вбачається, що дані, зазначені у рішенні суду від 17 січня 2007 року ідентичні відомостям, вказаним у наведених свідоцтвах. У судовому засіданні встановлено, що у позивача з відповідачем є спільні діти: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого 20 лютого 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 871, а також донька [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого 08 грудня 2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 1573. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], місце проживання якого зареєстровано з 21.05.2000 року. З резолютивної частини рішення суду від 17.01.2007 року у справі №2п-5160/06 встановлено, що [PERSON] зобов'язано сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 600 (шістсот) грн.00 коп. щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.11.2006 року і до досягнення дитиною повноліття. Водночас, сторони ні добровільно, ні у судовому порядку не визначили розмір аліментів на утримання спільної доньки [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Судом не встановлено незадовільний стан здоров відповідача, перебування на його утриманні інших дітей, непрацездатних членів сім'ї. Водночас, при визначенні у 2007 році судом розміру аліментів, що підлягали до сплати батьком на утримання доньки [PERSON], враховано згоду відповідача. Разом з тим, на час звернення з даним позовом донька сторін у справі [PERSON] навчається у шкільному закладі, у музичній школі, внаслідок чого збільшилися потребу у витратах на її утримання. Відповідач є працездатною особою молодого віку, відтак, спроможний забезпечити своє працевлаштування, відповідно й отримання доходів та сплату аліментів на утримання дітей. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Станом на день розгляду справи у відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 1 вересня прожитковий мінімум на одну особу - дитину віком від 6 до 18 років: з 1 травня становить 1531 гривню, з 1 грудня - 1689 гривень. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України у справі про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Суд також вважає, що у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України 551,20 грн. судового збору На підставі наведеного та

Outcome: approved