Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON], який відповідно до свідоцтва про народження є батьком їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що батько дитини не проживає з ними, не бере участі у вихованні дитини, зовсім не підтримує стосунків, не цікавиться навчанням, матеріально не утримує, в зв'язку з чим, позивачка просить позбавити батьківських прав відповідача. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги за викладеними в позові обставинами, просив суд задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився про розгляд справи повідомлений належним чином. До матеріалів справи долучено заяву відповідача, підпис на якій посвідчено в нотаріальному порядку, із змісту якої вбачається, що відповідач позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, просив розгляд справи провести у його відсутність. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про народження батьком [PERSON] значиться [PERSON] (а.с.9). Як вбачається із змісту позовної заяви, яка визнається відповідачем, [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, матеріально дитину не підтримує, життям дитини не цікавиться. Відповідно до висновку виконавчого комітету Шосткинської міської ради Сумської області - орган опіки та піклування дійшов висновку про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої доньки [PERSON], [INFO] у зв'язку з ухиленням батька від виконання батьківських обов'язків (а.с. 6). Як вбачається з акту інспектування № 1751 дитина проживає з матірю, дідусем та бабусею, для дитини створені належні умови проживання, складні життєві обставини не виявлені. (а.с.7-8) Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток [PERSON], [INFO], зокрема: не бере участі у вихованні, не цікавиться навчанням, не забезпечує необхідні умови для життя, матеріально не утримує. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Частиною 4 ст. 174 ЦПК, передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, а також те, що на даний момент дитина проживає разом з позивачкою, яка займається її вихованням, суд вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного та

Outcome: approved