Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Великоновосілківського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] Великоновосілківським відділом ЗАГС Донецької області, актовий запис № 70. Позовні вимоги обґрунтовані наступним 04 вересня 1993 року органом реєстрації актів цивільного стану зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від цього шлюбу сторони у справі мають двох дітей: повнолітню доньку - [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сумісне життя між позивачкою та відповідачем не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Сумісне господарство не ведеться, тому позивачка просить суд розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій, просить суд розглянути справу без її участі та позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, був неодноразово належним чином повідомлений про день розгляду справи, але не надав до суду причини своєї не явки. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Задовольняючи позовну заяву [PERSON], суд виходить з того, що відповідно до ст.51 КУ та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя [PERSON] скористалася цим правом та звернулася до суду з відповідною позовною заявою. Заходи щодо примирення сторін по справі, викладені в ст.111 СК України, судом вживались оскільки позивач наполягала на задоволенні позову, а відповідач позовні вимоги не визнавав та просив суд надати строк для примирення. Після закінчення строку наданного судом для примирення сторін, сторони не погодилися на примирення. Відповідно до вимог ст.112 СК України і роз'ясненням п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, чи інтересам їх дітей. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя позивачки та відповідача, збереження їх сім'ї є неможливе та суперечить їх інтересам. Заява відповідає дійсній волі дружини, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно зі ст.51 КУ України, ст.ст.24, 104, 105, 110, 112, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,

Outcome: approved