Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому зазначає, що з 2003 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] , від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] Згідно рішення суду від 13.12.2007 р., відповідач має сплачувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 29.08.2007 і до повноліття дитини. Однак, у зв`язку з несплатою аліментів у повному обсязі, за відповідачем рахується заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 44910,56 грн. Відповідно до розрахунку позивача, сума неустойки (пені) у зв`язку з несплатою відповідачем аліментів, становить 14209,76 грн., яку позивач просить стягнути з [PERSON] , а також стягнути з відповідача судовий збір. Сторони в судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час слухання справи повідомлені належними чином, заяв, клопотань від сторін не надходило. Стороною відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, а також додатково надано розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, станом на 02.01.2019 На підставі ч. 5, ч. 8 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи і дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено наступне. Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 02.08.2006, позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] (а. с. 4). Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 13.12.2007 з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29.08.2007 і до повноліття дитини. Відповідно до позовної заяви та доданих до неї документів, зокрема, Довідки-розрахунку, станом на 30.06.2018, виданої державним виконавцем Голопристанського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області по виконавчому листу №2-1528, виданому 13.12.2007, за період з 29.08.2007 р. по 30.06.2018 р., за відповідачем [PERSON] рахувалася заборгованість по сплаті аліментів в загальній сумі 44910,56 грн. (а. с. 6-7). За розрахунками позивача, поданими разом з позовом, за період з 29.08.2007 по 30.06.2018 сума неустойки, яку Відповідач має сплатити на користь стягувача аліментів становить: 14209 (чотирнадцять тисяч двісті дев`ять) грн. 76 коп. (а. с. 9-12). Однак, як вбачається з наданого до суду стороною відповідача Розрахунку ВП №9380716 заборгованості по сплаті аліментів, датованого 02.01.2019, що складений державним виконавцем, заборгованість по сплаті аліментів в період часу з 29.08.2007 по грудень 2018 року становить - 16304,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Пункт 22 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.03.2006 р. говорить, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Враховуючи наведене, заборгованість по аліментам виникла з вини відповідача, а тому позивач, як одержувач аліментів, має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, а тому суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення даного позову. Таким чином, з урахуванням доказів, наданих стороною відповідача, а саме - Розрахунку ВП №9380716 заборгованості по сплаті аліментів, датованим 02.01.2019, що складений державним виконавцем (в якому розрахована заборгованість по сплаті аліментів в період часу з 29.08.2007 по грудень 2018 року та він є більш пізнішим), суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача, а саме: стягненню підлягає неустойка (пеня) у зв`язку з несплатою аліментів в сумі 11460 (одинадцять тисяч чотириста шістдесят) грн. 52 коп. Також, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати, тобто з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Outcome: partial