Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача ПАТ «Міський комерційний банк» про зобов'язання останнього виконати умови договору № 009-0025063-Ф/13-Р про відкриття поточного рахунку з використання платіжної картки та розрахункове обслуговування від 13.12.2013р. та договору банківського рахунку [NUMBER] від 13.12.2013р. шляхом повернення [PERSON] з її поточного рахунку [NUMBER] грошових коштів в сумі 125 400 грн., а з її карткового рахунку [NUMBER] в сумі залишку на ньому, але не менше 3773,10 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 18.04.2014р. між нею та відповідачем укладено договір строкового банківського вкладу № 2630/45/174575 із виплатою відсотків щомісяця. За умовами договору, відповідач прийняв від неї вклад у розмірі 125 400 грн. строком 91 день до 18.07.2014р., після чого зобов'язався повернути його на поточний рахунок, а відсотки, на картковий рахунок. На виконання умов даного договору, позивач вніс обумовлену суму коштів, однак після пред'явлення вимоги про повернення вкладу разом з нарахованими відсотками, що мало місце 07.11.2014р., отримав відмову з мотивів відсутності коштів. Письмова заява від 14.11.2014р. про повернення коштів з поточного та карткового рахунку залишилась проігнорованою. Оскільки в добровільному порядку відповідач відмовляється повернути її кошти в сумі 125 400 грн., які знаходяться на поточному рахунку та в сумі 3773,10 грн., які знаходяться на її картковому рахунку, просить зобов'язати його вчинити ці дії в судовому порядку. В судове засідання позивач не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Скерувала до суду заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Розглянувши позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 18.04.2014р. між позивачем та відповідачем укладено договір строкового банківського вкладу № 2630/45/174575 (а.с.3-6), за умовами якого банк приймає на позивача грошові кошти в сумі 125 400 грн. на строк 91 день із виплатою процентної ставки 25,35 № річних. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Встановлено, що позивач належним чином виконав умови договору та передав відповідачу грошові кошти в розмірі 125 400 грн., що підтверджується копією квитанції № 5137 від 18.04.2014р. (а.с.7). Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до вимог ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За правилами ч. 2 цієї статті, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Додатковою угодою № 1 від 18.07.2014р. (а.с.8), п. 1.3 статті № 1 Частини № 2 договору було змінено, та відповідно до нової редакції цього положення договору, в день закінчення строку дії договору, вклад повертається вкладнику шляхом перерахування суми вкладу на поточний депозитний рахунок вкладника [NUMBER], відкритий відділенням «Львівська обласна Дирекція». Відповідно до нової редакції п. 1.1 статті № 1 Частини № 2 цього договору, яка також закріплена цією додатковою угодою, повернення вкладу та нарахованих відсотків вкладнику здійснюється банком шляхом безготівкового перерахування на власний рахунок вкладника, що зазначений в. п. 1.3 статті № 1 частини № 2 цього договору. Під час розгляду цивільної справи № 6-140цс13, ВСУ сформулював правову позицію від 25.12.2013р., згідно з якою прийшов до висновку, що зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів, зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним. Згідно договору банківського рахунку від 13.13.2013р. (а.с.9), у позивача наявний відкритий поточний рахунок [NUMBER], на який, за умовами договору строкового банківського вкладу мала бути повернута сума вкладу після закінчення строку дії цього договору. Крім того, згідно договору № 009-0025063-Ф/13-Р про відкриття поточного рахунку з використання платіжної картки та розрахункове обслуговування від 13.12.2013р, у позивача в банку відповідача відкрито картковий рахунок [NUMBER] (а.с.10-12) Як вбачається зі змісту письмової заяви позивача, яка адресована відповідачу (а.с.14), кошти за договором банківського вкладу перераховані на поточний рахунок, проте можливості їх отримати у позивача немає. Відповідно до ч. 2 ст. 1066 ЦК України, банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Оскільки в судовому засіданні не здобуто доказів виконання відповідачем свого обов'язку щодо гарантування права позивача безперешкодно розпоряджатись своїми коштами, слід вважати встановленим, що остання внаслідок протиправних дій відповідача цього права позбавлена. Виходячи з встановлених судом обставин, позивач позбавлена можливості розпорядитись своїм вкладом, який перерахований відповідачем на її поточний рахунок. Не маючи повноважень вийти за межі позовних вимог, суд позбавлений захистити таке право у спосіб стягнення з відповідача цих коштів, і тому, задовольняє такий позов виключно у спосіб, який обрано самим позивачем - зобов'язання відповідача виконати умови договору про відкриття поточного рахунку з використання платіжної картки та розрахункове обслуговування та договору банківського рахунку шляхом повернення позивачу суми грошових коштів. При цьому, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 17 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір за ставкою 243,60 грн., яка підлягає сплаті за подання до суду вимоги майнового характеру. На підставі наведеного та

Outcome: approved