Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просила визнати за нею право власності за заповітом на будинок № 10 по вул. Набережна в с. Гоголі Віньковецького району Хмельницької області, що складається із житлового будинку з верандою під літерою «А-1» загальною площею 81,2 кв.м., літньої кухні під літерою «Б» загальною площею 69,6 кв.м., сараю під літерою «В» загальною площею 45,2 кв.м., вбиральні під літерою «Г» загальною площею 1,0 кв.м., бані під літерою «Д» загальною площею 12,0 кв.м., гаража під літерою «Ж» загальною площею 20,0 кв.м., після смерті батька [PERSON], померлого 19.05.2003 року. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що 19.05.2003 року помер її батько - [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 18. При житті батько заповів їй все належне йому майно, що підтверджується заповітом від 07.04.2003 року, посвідченого секретарем Женишковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області [PERSON] Після смерті батька відкрилася спадщина за заповітом на будинок № 10 по вул. Набережна в с. Гоголі Віньковецького району Хмельницької області, який належав на праві особистої власності покійному батькові на підставі свідоцтва виданого виконкомом Віньковецької районної ради народних депутатів за № 8 від 18.08.1988, та записаного в реєстрові книзі за № 1-115 від 30.08.1990. На час смерті батька, позивач була зареєстрована та проживала за вищевказаною адресою, де мешкає і по теперішній час. 02.10.2015 року позивач звернулась із заявою до Віньковецької державної нотаріальної контори по питанню отримання свідоцтва на спадкове майно, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок № 10 по вул. Набережна в с. Гоголі Віньковецького району Хмельницької області, який належав померлому батьку [PERSON],у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищезазначене майно. А тому в позасудовому порядку реалізувати своє право вона не може. Ухвалою суду від 30 грудня 2015 року до участі в справі як співвідповідача залучено [PERSON], дружину померлого [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позові, та просила задовольнити. Пояснила, що вона постійно мешкає у спадковому будинку. Крім неї, в ньому мешкає також її мати [PERSON], яка перебувала з батьком у шлюбі. За життя батько склав на неї заповіт, та кілька років тому у нотаріальні конторі вона отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай). Восени 2015 року у позивача виникла необхідність переоформити домоволодіння, але через відсутність свідоцтва на будинок, яке втрачене за невідомих обставин, нотаріус їй відмовив. Крім того, [PERSON] пояснила, що будинок споруджували її батьки, будучи у шлюбі, але мати на спадщину не претендує. Представник відповідача - Женишковецької сільської ради, у судове засідання, будучи належним чином повідомленим, не зявився. Сільський голова [PERSON] надав до суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнає і просить справу розглянути за його відсутності. Співвідповідач [PERSON] у судове засідання, будучи належним чином повідомленою про дату та час слухання справи, також не зявилася. Подала до суду письмову заяву, у якій просила справу слухати без неї, та вказала, що позов визнає. Суд, заслухавши позивача, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що 01.11.1946 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували свій шлюб у Гоголівські сільські раді Віньковецького району, та 10.03.1963 року у них народилась дочка [PERSON] (після шлюбу [PERSON]) [PERSON], тобто позивач. 19 травня 2003 року [PERSON] помер у с. Гоголі Віньковецького району, після чого на належне йому майно відкрилась спадщина. Відповідно до змісту заповіту від 07.04.2003 року, посвідченого секретарем Женишковецької сільської ради, спадкоємцем всього належного [PERSON] майна, є його дочка [PERSON]. 12.12.2006 року позивач отримала у Віньковецькі державні нотаріальні конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину належного спадкодавцю [PERSON] майна, а саме право на земельну частку (пай) у землі, що знаходиться у власності КСП «Колос» с. Гоголі Віньковецького району розміром 1,91 га та право на пайовий фонд майна КСП «Колос» у розмірі 2356 грн. Наведені обставини підтверджуються письмовими матеріалами справи, та зокрема: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-БВ № 202192; паспортом позивача, ксерокопією заповіту від 07.04.2003 року, згідно якого [PERSON] все своє майно заповів дочці [PERSON]; копією актового запису про шлюб № 6, складений виконавчим комітетом Женишковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області 05.02.1946 року, згідно якого [PERSON] уклав шлюб із [PERSON]; матеріалами спадкової справи № 452-2003, наданою нотаріальною конторою на запит суду. Відповідно до ст. ст. 524, 529 ЦК України (1963 року), який діяв на момент виникнення даних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до ст. 549 цього Кодексу , спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно довідки Женишковецької сільської ради № 819 від 28.10.2015 року, спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживав в [INFO], і до складу його сім`ї, крім позивача, також входила його дружина [PERSON], [INFO], яка проживає за вказаною адресою і на теперішній час. Отже, з огляду на викладене, після смерті [PERSON] спадщину прийняли позивач, як спадкоємець за заповітом, та відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) [PERSON], як спадкоємець за законом. Згідно копії свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 30.08.1990 року, та довідки КП «БТІ» Віньковецької районної ради від 18.08.2015 року № 1-456 на домоволодіння в с. Гоголі по вул. Набережна, 10, Віньковецького району видавалось свідоцтво про право власності на імя [PERSON]. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] на час видачі свідоцтва про право власності на спірне домоволодіння, перебували у зареєстрованому шлюбі, відповідно до статті 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України вони були співвласниками цього домоволодіння в рівних долях по 1/2, а після смерті [PERSON] на 1/2 частину спадкового домоволодіння відкрилася спадщина, та оскільки [PERSON] склав заповіт на свою дочку [PERSON], то вона успадкувала 1/2 частину житлового будинку, на яку відкрилась спадщина, а інша 1/2 частина житлового будинку перебуває у власності дружини померлого [PERSON], яка є співвласником житлового будинку на праві спільної сумісної власності подружжя. 02.10.2015 року державним нотаріусом Віньковецької державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння, що знаходиться за адресою: с. Гоголі вул. Набережна буд. № 10 Віньковецького району Хмельницької області, яке належало померлому [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на вищезазначене майно. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Як встановлено судом, померлий [PERSON], будучи співвласником 1/2 домоволодіння, заповів це майно позивачу, але через втрату правовстановлюючого документа на домоволодіння, вона позбавлена права на отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину в цілому, чим порушуються її особисті та майнові права, і його вирішення можливе лише в судовому порядку. Визнання права власності за [PERSON] на 1/2 частину спадкового житлового будинку з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб, у звязку з чим підлягає задоволенню.

Outcome: partial