Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна»; треті особи: [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування, мотивуючи позовні вимоги тим, що 19.01.2018 року у м.Чернівці по вул.Горіхівській, 56 мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний [PERSON] автомобіль марки \~NISSAN JUKE, номер державної реєстрації № [NUMBER] , що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 19.01.2018 року, відповідно до якого водій автомобіля марки ВМW, номер державної реєстрації № [NUMBER] , країна реєстрації: Болгарія, [PERSON] , керуючи вказаним транспортним засобом, їхав в напрямку вверх по вул. Горіхівській по правій стороні, повертаючи наліво, забув включити поворот і не подивився в дзеркало заднього виду, через що сталося ДТП, свою вину визнав. Відповідальність заподіюваної шкоди згідно полісу обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК 8103064 застраховано у ПрАТ «СК «Євроінс Україна», нею, - [PERSON] 07.03.2018 року була подана заява про виплату страхового відшкодування. Листом ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» від 22.05.3018 року №379, її було повідомлено про відсутність підстав для виплати на її користь страхового відшкодування внаслідок ДТП, що мала місце 19.01.2018 року. Згідно Акту № В-16526/18 про відмову у виплаті страхового відшкодування/страховій виплаті факт страхового випадку не визнаний, а підставою відмови у страховому відшкодуванні зазначено ст.32 п.1, що носить загальний характер і не вказує на конкретну причину, яка би слугувала підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Натомість, зазначено, що водій автомобіля NISSAN JUKE, здійснював обгін на перехресті, що заборонено ПДР, в цей момент, водій забезпеченого ТЗ повертав ліворуч, вніслідок чого відбулось зіткнення. Проте, вказане твердження не відповідає дійсності і жодним чином не відтворює подій ДТП. 19.01.2018 року [PERSON] , о 09.05 год, рухаючись по вул.Горіхівській у м.Чернівці, везла працівника поліції охорони для ремонту охоронної сигналізації, обганяючи ТЗ ВМW, номер державної реєстрації № [NUMBER] зліва, увімкнувши сигнал лівого повороту, потрапила в ДТП через те, що автомобіль ВМW не увімкнувши сигнал лівого повороту, почав, розвертатись посеред дороги, чим спричинив ускладнення руху, спричинив ДТП, розвернувся і поїхав вниз по вул.Горіхівській. Посилання у Акті № В-16526/18 про відмову у виплаті страхового відшкодування/страховій виплаті про те, що на тій ділянці дороги, де вона здійснювала обгін автомобіля ВМW, є перехрестя спростовується листом Чернівецького міського комунального підрядного шляхово-експлуатаційного підприємства № В-118 від 22.08.2019 року; вона здійснювала обгін по головній дорозі, на ділянці, де є поворот наліво на другорядну безіменну дорогу, куди і вирішив повернути водій автомобіля ВМW, щоб розвернутися. Крім того, водій автомобіля ВМW не увімкнув сигнал лівого повороту, через що вона не змогла уникнути аварійної ситуації. Відтак, твердження викладені у листі страхової компанії спростовуються дійсними обставинами справи. Відповіддю ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» підтверджується, що поліс ОСЦПВ АК8103064 є діючим, тобто цивільно-правову відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну під час керування автомобілем ВМW, номер державної реєстрації № [NUMBER] , станом на 19/01/2018 року було застраховано. Витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом автомобіля нею, який було проведено ФОП [PERSON] , становлять в сумі 57680,00 грн., що підтверджується квитанцією №202 від 19.03.2018 року. Посилаючись на норми законодавства, просить позовну заяву задовольнити та стягнути судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.09.2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач ПрАТ «СК\~«Євроінс Україна»\~у встановлений\~судом строк\~подали відзив\~на позовну\~заяву,\~відповідно до\~якого \~позовні вимоги\~не визнали,\~зазначивши,\~що позовні\~вимоги [PERSON] \~не підтверджені\~жодним належним\~доказом та\~грунтуються на\~припущеннях,\~просять відмовити\~в задоволенні\~позовних вимог. Позивач [PERSON] та в її інтересах представники, адвокати Веретенко С.О., Бошелюк Ю.М. в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, від останніх до суду поступили клопотання справу розглянути в їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «СК «Євроінс Україна» в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили. Треті особи: [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом належними і допустимими доказами по справі встановлено, 19.01.2018 року у м.Чернівці по вул.Горіхівській, 56 сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний позивачу [PERSON] автомобіль марки \~NISSAN JUKE, номер державної реєстрації № [NUMBER] , що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 19.01.2018 року, відповідно до якого водій автомобіля марки ВМW, номер державної реєстрації № [NUMBER] , країна реєстрації: Болгарія, [PERSON] , керуючи вказаним транспортним засобом, їхав в напрямку вверх по вул. Горіхівській по правій стороні, повертаючи наліво, забув включити поворот і не подивився в дзеркало заднього виду, через що сталося ДТП, свою вину визнав. Відповідальність заподіюваної шкоди згідно полісу обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК 8103064 застраховано у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» (а.с.12-13). Позивачем [PERSON] 07.03.2018 року була подана заява про виплату страхового відшкодування (а.с.53), проте листом ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» № 379 від 22.05.3018 року, їй було повідомлено про відсутність підстав для виплати на її користь страхового відшкодування внаслідок ДТП, що мала місце 19.01.2018 року (а.с.8-9). Згідно Акту № В-16526/18 про відмову у виплаті страхового відшкодування/страховій виплаті факт страхового випадку не визнаний, а підставою відмови у страховому відшкодуванні зазначено ст.32 п.1, що носить загальний характер і не вказує на конкретну причину, яка би слугувала підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Натомість, зазначено, що водій автомобіля NISSAN JUKE, здійснював обгін на перехресті, що заборонено ПДР, в цей момент, водій забезпеченого ТЗ повертав ліворуч, вніслідок чого відбулось зіткнення (а.с.11, 54). Проте, посилання у Акті № В-16526/18 про відмову у виплаті страхового відшкодування/страховій виплаті на те, що на ділянці дороги, де позивачка здійснювала обгін автомобіля ВМW, є перехрестя спростовується листом Чернівецького міського комунального підрядного шляхово-експлуатаційного підприємства № В-118 від 22.08.2019 року, відповідно до якого на ділянці дороги вулиці Горіхівської (в районі будинку №56) примикає безіменна вулиця, яка йде від вул.Шипинської до вул.Горіхівської, знаки пріоритету не встановлено (а.с.14). Крім того, витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом автомобіля позивачем, який було проведено ФОП [PERSON] , становлять в сумі 57680,00 грн., що підтверджується квитанцією №202 від 19.03.2018 року (а.с.15). У відповідності до акта огляду транспортного засобу №16526 від 24.01.2018 року, дефектної відомості, загальна вартість ремонтних робіт становить 31720,12 грн. (а.с.47-52). Встановлено Правилами дорожнього руху, що перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території. Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху, що наявність на другорядній дорозі покриття безпосередньо перед перехрестям не прирівнює її за значенням до перехрещуваної. Відтак, твердження викладені у листі ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» № 379 від 22.05.3018 року спростовуються дійсними обставинами справи, зокрема: листом Чернівецького міського комунального підрядного шляхово-експлуатаційного підприємства № В-118 від 22.08.2019 року про те, що дорога, на яку здійснював поворот ліворуч автомобіль ВМW, номер державної реєстрації № [NUMBER] має наскрізний проїзд. У відповідності до до п.14.2 Правил дорожнього руху, перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: а) жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним і яким може бути створено перешкоду, не розпочав обгону; б) водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч; в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані; г) після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу. Проте, водій ВМW, номер державної реєстрації № [NUMBER] не виконав вимоги, передбачені п. 9.2. Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом. Встановлено п.14.3 Правил дорожнього руху, що водієві транспортного засобу, якого обганяють, забороняється перешкоджати обгону шляхом підвищення швидкості руху або іншими діями. Крім того, водій ВМW, номер державної реєстрації № ВG [NUMBER] визнав свою вину, надавши особисті письмові пояснення, що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.12-13). Відповіддю ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» підтверджується, що поліс ОСЦПВ АК8103064 є діючим, тобто цивільно-правову відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну під час керування автомобілем ВМW, номер державної реєстрації № [NUMBER] , станом на 19.01.2018 року було застраховано (а.с.40). Згідно ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.\~1 п. 1.6\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або\~правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 269 КУпАП, - потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. Потерпілі це юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. у відповідності до ст. 1 п. 1.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 1187\~ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до ст.ст. 1187, 1188 ч.1 ЦК України,\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст.988 ЦК України\~страховик зобов`язаний, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно зі\~статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи;\~шкода має бути оцінена у порядку та в спосіб, який передбачено законом. Відповідно до пункту 33.3\~статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Згідно\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ст.1187 ч.ч.1, 2\~ ЦК України,\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо-і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Передбачено ст.22 п.22.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до постанови Великої Палати Верховного суду № 755/18006/18 від 04.07.2018 року, Велика Палата Верховного суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). З огляду на викладене вище, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Згідно до ст. 22 ч. 1 ЦК України, - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками в свою чергу є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Передбачено ст. 1192 ЦК України, - що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу, …, з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством... . Згідно \~ \~ \~ \~ст. 22 п. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Встановлено ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством... Відповідно до постанови від 04.07.2018 року Великої Палати Верховного Суду за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц в якій зроблено висновки, щодо правильного застосування норм права при стягненні матеріальної шкоди з особи, яка застрахувала свою відповідальність, що відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Встановлено абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Верховний суд виклав свою позицію в постанові від 13.02.2019 р. по справі №207/2838/15-ц, відповідно до якого, якщо внаслідок ДТП, що сталася з особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, а шкоди заподіяно майну; то згідно з вимогами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальник, або особа, відповідальність якої застрахована, має компенсувати позивачу суму франшизи в повному обсязі. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного суду № 755/18006/18 від 04.07.2018 року, Велика Палата Верховного суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Також, у відповідності до постанови від 06.07.2018 року Верховного Суду за результатами розгляду справи № 924/675/17 в якій зроблено висновки, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Вартість ремонту автомобіля з врахуванням ПДВ виплачуєтсья страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: фактичне здійснення ремонту автомобіля та чи є виконавець робіт по ремонту автомобіля платником ПДВ. Зазначають, що звіт про оцінку транспортного зсобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. Також, у відповідності до постанови від 18.01.2018 року Верховного Суду за результатами розгляду справи № 320/5229/15 в якій зроблено висновки, що страхова компанія, яка в добровільному порядку не виплатила суму страхового відшкодування, посилаючись на те, що подія не є страховим випадком, оскільки докази, якими встановлено вину застрахованого водія відсутні, то особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. На позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні джерелом підвищеної небезпеки шкоди не покладається, він лише повинен доказати факт завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними діями або бездіяльністю, її розмір та наявність причинного зв`язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою. Таким чином, позивач вказані обставини в позовній заяві довів, а відповідач не довів відсутність вини [PERSON] в нанесенні шкоди, в тому з відповідача Приватного акціонерного товариства «СК «Євроінс Україна» слід стягнути на користь позивача [PERSON] , мешканки [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , кошти в розмірі 57680,00 грн. страхового відшкодування. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Визначено ст.2 ч. 1\~ЦК України, що загальними засадами цивільного законодавства є справедлививий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно з відповідача Приватного акціонерного товариства «СК «Євроінс Україна» підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення оплаченого позивачем судового збору, належним чином підтвердженого квитанцією від 31.01.2019 року, в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved