Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] міської ради про визнання права власності на індивідуальний житловий будинок, посилаючись на те, що вона, є власницею квартири №4, загальною площею 25,60 кв.м, в тому числі житловою площею 13,60 кв.м, що розташована в будинку за адресою: м.Чернівці, вул.Сторожинецька, 12-14, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.07.2009 р., посвідченого нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №1882. Для покращення житлових умов нею була здійснена реконструкція квартири, зокрема було влаштовано: підвал - загальною площею - 34,10 кв.м, в тому числі: І сходова клітина площею 2,10 кв.м, ІІ коридор площею 4,70 кв.м, ІІІ приміщення площею 14,00 кв.м, IV приміщення площею 4,80 кв.м, V приміщення площею - 8,50 кв.м; 1-й поверх загальною площею 76,10 кв.м, у тому числі: 1 коридор площею 13,40 кв.м, 2 санвузол площею 6,20 кв.м, 3 житлова кімната площею - 5,90 кв.м, 4 передпокій площею 26,20 кв.м, 5 кухня площею 14,40 кв.м; мансарда загальною площею 75,60 кв.м, у тому числі: 6 коридор сходова клітина площею 15,30 кв.м, 7 житлова кімната площею 11,20 кв.м., 8 житлова кімната площею 16,60 кв.м, 9 кабінет площею 10,10 кв.м, 10 санвузол площею 7,10 кв.м, 11 житлова кімната площею 15,30 кв.м. Загальна площа житлового будинку 185,80 кв.м, житлова площа 69,10 кв.м. [PERSON] міським бюро технічної інвентаризації, було виготовлено технічний паспорт та проведено його технічну інвентаризацію, права власників інших квартир не порушено. За результатами проведення технічного обстеження обєкта будинка по вул.Сторожинецька, 12-14 в місті Чернівці, встановлено його відповідність вимогам Державних стандартів, будівельних норм і правил, міцності, стійкості та необхідній довговічності та відповідає санітарно-технічним вимогам та правилам експлуатації будинку, придатний для проживання. Також, на підставі рішення 2 сесії [PERSON] міської ради VІ скликання від 25.01.2011 р. №36, між нею та [PERSON] міською радою було укладено договір встановлення земельного сервітуту від 24.02.2011 р. №16, згідно якого їй передано в сервітутне користування земельну ділянку площею 0,0130 га для здійснення та обслуговування прибудови до житлового будинку на 3 роки, а додатковим договором №1/16 від 24.03.2014 р. до договору встановлення земельного сервітуту, термін договору поновлено до 06.03.2019 р. Вважає, що вона як власник квартири [ADDRESS] може на свій\~\~власний розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, реконструкції, проведення добудови, наданій їй для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.\~\~Визнання права власності необхідне їй для належного оформлення права власності на індивідуальний житловий будинок. Просить визнати за нею, - [PERSON], право власності на індивідуальний житловий будинок, за адресою м.Чернівці вул.Сторожинецька, 14 «А», загальною площею 185,80 кв.м, житлова площа 69,10 кв.м. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомила, подавши письмову заяву через канцелярію суду з клопотанням справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] в судове засідання не зявився, від нього до суду поступила письмова заява в якій він не заперечував проти заявлених позовних вимог, просив врахувати всі наявні у справі матеріали та ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства, просив справу розглянути в його відсутність. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири №4 за адресою: м.Чернівці, вул. Сторожинецька, 12-14, яка належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02.07.2009 року, зареєстрованого за № 1882, нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] Квартира №4 за адресою: м.Чернівці, вул. Сторожинецька, 12 складається з однієї житлової кімнати, житловою площею 13,60 кв.м., загальною площею 25,60 кв.м. (а.с.8). У відповідності до [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, право власності на квартиру №4 за адресою: м.Чернівці, вул. Сторожинецька, 12-14, зареєстровано 18.08.2009 року за позивачем [PERSON] (а.с.10). Рішенням 56 сесії [PERSON] міської ради від 26.08.2010р. №1420, позивачу було надано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на реконструкцію власної квартири №4 з прибудовою на земельній ділянці площею 0,0060 га на вул.Сторожинецький, 12-14 (а.с.11-12). З метою покращення умов проживання шляхом реконструкції належного позивачу на праві власності майна, за її замовленням проекно-будівельним кооперативом «Проектувальник» було виготовлено технічний висновок ескізні пропозиції реконструкції квартири №4 в житловому будинку по вул.Сторожинецькій, 12 в м.Чернівці з добудовою (а.с.10-19). Позивачем було отримано заяву погодження власників суміжних приміщень/квартир на здійснення добудови та реконструкції квартири [ADDRESS], зокрема: [PERSON] власниці приміщення №2, [PERSON] власника квартири №5, [PERSON] власника квартири №3 (а.с.20) У відповідності до рішення 2 сесії [PERSON] міської ради VІ скликання від 25.01.2011р. №36 (а.с.21-22), між [PERSON] міською радою та позивачем було укладено договір встановлення земельного сервітуту від 24.02.2011 р. №16, згідно якого їй передано в сервітутне користування земельну ділянку площею 0,0130 га для здійснення та обслуговування прибудови до житлового будинку на 3 роки (а.с.23-27). Додатковим договором №1/16 від 24.03.2014р. до договору встановлення земельного сервітуту, термін договору поновлено до 06.03.2019 р.(а.с.28), що також підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та кадастровим планом земельної ділянки (а.с.29-31). Позивачем [PERSON] на підставі виготовлених ескізних пропозицій, але без дозволу який надає право на виконання будівельних робіт було здійснено реконструкцію квартири №4 житлового будинку №12-14 (літ.Д), на вул.Сторожинецькій в м.Чернівці. Відповідно до технічного паспорту садибного (індивідуального) житлового будинку №12-14 літ.Д, по вул.Сторожинецькій в м.Чернівці, виготовленого [PERSON] міським комунальним бюро технічної інвентаризації станом на 29.08.2016 року житловий будинок складається з наступних приміщень: підвал загальною площею 34,10 кв.м, в тому числі: І сходова клітина площею 2,10 кв.м, ІІ коридор площею 4,70 кв.м, ІІІ приміщення площею 14,00 кв.м, IV приміщення площею 4,80 кв.м, V приміщення площею - 8,50 кв.м; 1-й поверх загальною площею 76,10 кв.м, у тому числі: 1 коридор площею 13,40 кв.м, 2 санвузол площею 6,20 кв.м, 3 житлова кімната площею - 5,90 кв.м, 4 передпокій площею 26,20 кв.м, 5 кухня площею 14,40 кв.м; мансарда загальною площею 75,60 кв.м, у тому числі: 6 коридор сходова клітина площею 15,30 кв.м, 7 житлова кімната площею 11,20 кв.м., 8 житлова кімната площею 16,60 кв.м, 9 кабінет площею 10,10 кв.м, 10 санвузол площею 7,10 кв.м, 11 житлова кімната площею 15,30 кв.м. Загальна площа житлового будинку 185,80 кв.м, житлова площа 69,10 кв.м. (а.с.32-35). Згідно довідки [PERSON] міського комунального бюро технічної інвентаризації №2189 від 02.12.2016 р., в разі узаконення самочинно збудованого житлового будинку літ.Д загальною площею 185,80 кв.м, в тому числі чотири житлові кімнати площею 69,10 кв.м, розташованого на земельній ділянці площею 0,0130га за кадастровим номером 7310136300:12:003:0357 на вул.Сторожинецькій,12-14 в м.Чернівцях, технічно можливо надати поштову адресу: вул.Сторожинецька,14-А в м.Чернівці (а.с.36). В результаті реконструкції житловий будинок по вул.Сторожинецькій,12-14 відповідає встановленим державним стандартам, будівельним нормам та правилам, нормативним актам з пожежної безпеки і санітарному законодавству, відповідає вимогам державних будівельних норм по сейсмічних, конструктивних, планувальних, протипожежних та санітарних рішеннях, проведено технічне обстеження, що підтверджується технічним висновком. Обєкт придатний в якості житла і не має перешкод для узаконення чи прийняття в експлуатацію після виконання пропозицій замовнику. (а.с.37-68). Визнання права власності на самочинне будівництво позивачу потрібно для належного оформлення права власності на майно. Згідно ст. 90 ЗК України, право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок, землекористувачі (стаття 95 ЗК України), особи, які набули права користування чужою земельною ділянкою (суперфіцій) за договором із власником земельної ділянки (стаття 1021 ЗК України) або з інших передбачених законом підстав. Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством. Відповідно до ст. 375 ч. 3 ЦК України, право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до п.15, 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва): «Виходячи зі змісту частини третьої статті 376\~ЦК України, при доведенні визначених нею умов суд може визнати право власності на самочинно збудоване майно також за особою, яка його збудувала, якщо після закінчення будівництва земельну ділянку цій особі було передано у власність або надано у користування, або з власником земельної ділянки, на якій розміщено майно, укладено договір суперфіції (частина перша статті 413 ЦК) відповідно до її цільового призначення. Підставою для проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно відповідно до п.п 10 пункту 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ №703 від 22.06.2011 р. є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 328 ч.2 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, а відповідно до ст. 16 ч.2 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Підставою для проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно відповідно до п. 10 додатку №1 до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту №7/5 від 07.02.2002 р. є рішення судів, третейських судів про визнання права власності на обєкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на обєкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Частиною 5 ст. 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Крім того судом також встановлено, що внаслідок здійснення переобладнання позивачем не були порушені права інших осіб. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним\~\~ є\~\~рішення,\~\~яким\~\~суд,\~\~виконавши\~\~вимоги цивільного судочинства, вирішив справу відповідно до закону. Обгрунтованим є\~\~рішення,\~\~ухвалене\~\~на\~\~основі\~\~повно, всебічно\~\~з'ясованих\~\~обставин,\~\~на\~\~які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,\~\~підтверджених\~\~тими\~\~доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмета спору, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved