Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, посилаючись на те, що 12.08.2016 року між сторонами укладено шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів Голосіївського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві зроблено актовий запис № 721. Позивач [PERSON] є власником 1/7 частини квартири [ADDRESS] , а Відповідач [PERSON] є власником 6/7 частини вказаної квартири. 18.01.2019 року Позивач намагалась потрапити до квартири, але не змогла, оскільки Відповідачем були замінені вхідні замки на вхідних дверях. Про ці обставини було повідомлено в поліцію на телефон 102. 24.01.2019 року Позивач знову намагалась потрапити до квартири, однак знову не змогла, оскільки були змінені вхідні замки. Про ці обставини було повідомлено в поліцію, надано пояснення, зроблено відео фіксацію. Зважаючи на те, що сторони мають у спільній частковій власності квартиру, однак [PERSON] не має можливості потрапити до квартири, а заходи досудового врегулювання не дали результату, остання звернулась до суду із вказаним позовом. [PERSON] звернувся із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про припинення права власності [PERSON] на 1/7 частини квартири [ADDRESS] , визнання за ним права власності на 1/7 частини вказаної квартири, виплати грошової компенсації вартості 1/7 частини вказаної квартири. Зустрічний позов обґрунтований тим, що на момент купівлі квартири сторони були подружжям, однак 25.02.2019 року шлюб між сторонами розірвано. За висновком експерта від 21.05.2017 року № 17/19 вказано про стан квартири та ринкову вартість 1/7 частини квартири. Після припинення сімейних відносин у сторін залишились ключі від спільної квартири. [PERSON] змушений був здійснити заходи щодо охорони майна, яке було в квартирі, оскільки за твердженням [PERSON] , [PERSON] не користувалась вказаною квартирою, тривалий час була зареєстрована за іншою адресою в м . Суми, а за цією адресою зареєстрована нещодавно. Вважає, що оскільки частка [PERSON] є не значною, квартира є неподільною, спільне володіння і користування квартирою є неможливим та створює суперечки між сторонами, припинення права власності на 1/7 частину вказаної квартири не завдасть істотної шкоди [PERSON] , [PERSON] вніс на депозитний рахунок суду грошові кошти як компенсацію за 1/7 частини квартири. У судове засідання позивачка [PERSON] і представник [PERSON] не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, первісний позов просили залишити без розгляду, а зустрічний позов визнали за виключенням судових витрат. У судове засідання [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти залишення первісного позову без розгляду не заперечував, зустрічний позов просив задовольнити з урахуванням визнання позову [PERSON] , від компенсації судових витрат на адвоката відмовився. Ухвалою суду від 10.10.2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням залишено без розгляду на підставі вимог п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Суд, з`ясувавши дійсні обставини та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що зустрічний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.08.2016 року між сторонами укладено шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів Голосіївського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві зроблено актовий запис № 721. Від шлюбу у позивача і відповідача дітей немає. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25.02.2019 року по справі № 755/924/19, яке набрало законної сили 04.04.2019 року, шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 18.09.2018 року [PERSON] та [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS] (загальна площа 38,9 кв.м., житлова площа 17,1 кв.м.) в таких частках: [PERSON] придбав 6/7 частини квартири, а [PERSON] придбала 1/7 частини квартири. Згідно Інформаційної довідки № 138758692 від 23.09.2018 року за [PERSON] наявне право власності на 1/7 частини квартири [ADDRESS] (загальна площа 38,9 кв.м., житлова площа 17,1 кв.м.) Згідно Технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] від 07.02.2019 року на ім`я [PERSON] вказано про загальну площу квартири 38,9 кв.м., житлову площу 17,1 кв.м. Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи № 17/19 від 21.05.2019 року ринкова вартість 1/7 частини квартири [ADDRESS] , становить 91 143,00 грн. Згідно з Квитанцією № 56 від 04.06.2019 року [PERSON] вніс на депозитний рахунок суду кошти в розмірі 91 143,00 грн. в рахунок частки майна [PERSON] . Згідно Довідки № 552 від 17.04.2019 року [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 17.04.2019 року. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За ст. 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ст. 361 Цивільного кодексу України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. За ст. 382 Цивільного кодексу України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. В ст. 365 Цивільного кодексу України вказано, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Враховуючи вищевикладені обставини, суд задовольняє зустрічний позов, оскільки як вбачається з матеріалів справи, спірна квартира є неподільною, частка [PERSON] є не значною і не може бути виділена в натурі, виходячи із площі квартири, спільне володіння та користування квартирою є неможливим, створює суперечки між сторонами, припинення права власності на 1/7 частини квартири не завдає істотної шкоди інтересам [PERSON] .. При цьому суд бере до уваги те, що [PERSON] визнала зустрічний позов за виключенням судових витрат, а [PERSON] вніс на депозитний рахунок суду грошові кошти в розмірі 91 143,00 грн. як компенсацію [PERSON] вартості 1/7 частини квартири. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. За ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Від компенсації судових витрат на правову допомогу адвоката [PERSON] відмовився.

Outcome: approved