Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визначити їй додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка належить [PERSON] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] (далі Спадкодавець - 1), після смерті якого залишилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . Ѕ частина вказаної квартири належить Спадкодавцеві-1 на підставі Свідоцтва про право власності від 09.12.2003, виданого Дніпровською районною у м. Києві держадміністрацією, згідно із розпорядженням №60-660 від 09.12.2003. Ще Ѕ частина вказаної кватири належить Спадкодавцеві-1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину № 3-575 від 26.05.2012, виданого Київською державною нотаріальною конторою № 10. 26 грудня 2018 року. Приватний нотаріус Погорєлов Б.С. на підставі заяви позивача щодо оформлення свідоцтва про право на спадщину, а саме вказану квартиру, 26 грудня 2018 року здійснив реєстрацію спадкової справи № 63556041 (20/2018). [INFO] помер брат позивача - [PERSON] (Спадкодавець - 2), після смерті якого залишилась спадщина у вигляді Ѕ квартири, право власності на спадщину щодо якої Спадкодавець-2 не оформив до моменту його смерті. Окремої спадкової справи щодо Спадкодавця-2 не відкривалось. Нотаріальною конторою позивачу було відмовлено в оформленні спадщини, у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини. Встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, а саме: догляд за [PERSON] - мамою позивача, яка потребувала постійної допомоги, у зв`язку зі станом здоров`я і похилим віком, та померла [INFO] ; допомога [PERSON] - дочці позивача, у догляді за дитиною [PERSON] , [INFO] . Позивач є спадкоємицею другої черги у відповідності до ст. 1261 Цивільного кодексу України, інших спадкоємців першої чи другої черги, окрім позивача, немає. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 травня 2019 року у вказаній справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 червня 2019 року у вказаній справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила провести судове засідання без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду письмовий відзив, в якому просив слухати справу за відсутності представника Київської міської ради та прийняти рішення на підставі поданих стороною доказів згідно чинного законодавства. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Згідно із ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Як убачається з матеріалів справи, [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої записані - [PERSON] та [PERSON] 26 жовтня 1986 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , змінивши прізвище на [PERSON] . [PERSON] народився [INFO] та є рідним братом позивача [PERSON] , його батьками записані - [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть брат позивача [PERSON] помер [INFO] . За час свого життя [PERSON] заповіту не склав. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , а мати позивача [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про смерть. Згідно із Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.02.2019 квартира [ADDRESS] , загальною площею 60.60 кв.м., житловою площею 44,70 кв.м., на праві приватної власності належить [PERSON] в наступних частках: Ѕ частина на підставі Свідоцтва про право власності від 09.12.2003, виданого Дніпровською районною у м. Києві держадміністрацією, згідно із розпорядженням №60-660 від 09.12.2003; Ѕ частина на підставі Свідоцтва про право на спадщину № 3-575 від 26.05.2012, виданого Київською державною нотаріальною конторою № 10. За даними Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 54767125 від 16.01.2019, сформованого приватним нотаріусом Погорєловим Б.С., інформація щодо спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] , відсутня. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Статтею 1262 Цивільного кодексу України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Позивач зверталась до нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини, однак їй відмовлено через пропуск строку прийняття спадщини. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз. 6 п.24 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд приймає до уваги доводи позивача про те, що остання здійснювала догляд за своєю матір`ю [PERSON] , яка потребувала постійної допомоги, у зв`язку зі станом здоров`я і похилим віком, та померла [INFO] . Відповідно до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи, тяжкі обставини, які довелося пережити позивачу, протягом останніх двох років, у зв`язку зі смертю батька, рідного брата та матері, за якою позивач здійснювала догляд, суд приходить до висновку про визнання поважними причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Суд вважає обґрунтованим визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , терміном в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved