Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з даним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07.05.2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 35. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.05.2008 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 35. Сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Сімейне життя у сторін не склалось, через різні характери, відсутність взаєморозуміння, через що між ними виникали безпричинні сварки та конфлікти, що призвело до розпаду сім`ї. На даний час сторони подружніх стосунків не підтримують і їхній шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження неможливе. Позивач [PERSON] надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини неявки, хоча був завчасно та належним чином повідомлений про дату та час судового засідання. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 07.05.2008 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 35, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] виданого повторно 28.09.2011 року. Сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Сімейне життя у сторін не склалось, через різні характери, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, що призвело до розпаду сім`ї. На даний час сторони подружніх стосунків не підтримують і їхній шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження неможливе. Спору відносно того з ким буде проживати дитина та щодо поділу спільно нажитого майна у сторін на даний час немає. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В розумінні ст. 56 СК України ніхто не може бути примушений до збереження шлюбних відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки у позивачки відсутнє бажання проживати надалі однією сім`єю з відповідачем та вона наполягає на розірванні шлюбу про що надала заяву відповідного змісту. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав та в судове засідання не з`явився та не спростував доводів позовної заяви, що свідчить про його небажання зберегти шлюб, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Крім того, зі змісту позову вбачається, що у сторін відсутній спір з приводу розподілу спільного майна подружжя та місця проживання дитини. Ст. 113 СК України визначає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка не виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved