Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований 09.07.2010 Кам`янською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 03. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 09 липня 2010 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Протягом декількох років після народження доньки сімейне життя з відповідачем не складалося, зникло взаєморозуміння та повага. Вже більше чотирьох років подружжя не проживає разом, спільне господарство не ведеться. На теперішній час фактичні шлюбні відносини припинилися. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому строк на примирення просить не надавати. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 21.11.2019 було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 05.12.2019 було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду на 24.12.2019. 24 грудня 2019 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці, судове засідання відкладено до 10.01.2020. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що з 09 липня 2010 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 09 липня 2010 року, Кам`янською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 03. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05.10.2011 Донцівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, батьком дитини є відповідач - [PERSON] . Як вбачається з довідки, виданої 30 жовтня 2019 року виконавчим комітетом Донцівської сільської ради Новопсковського району Луганської області за вих № 926, [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved