Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зазначивши, що вона є власником будинку [ADDRESS] . У даному будинку зареєстроване місце проживання [PERSON] . Зазначає, що відповідач з 2015р. не проживає у вказаному будинку. Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить постановити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку [ADDRESS] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, її представник у позовній заяві просить розглянути справу без його участі та без участі позивачки. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та ухвалити заочне рішення по справі. В судовому засіданні судом встановлено, що позивачка є власником будинку [ADDRESS] . У даному будинку зареєстроване місце проживання [PERSON] . Із акта підтвердження №80 від 05.12.2019р. у складі депутата Великокучурівської сільської ради Харенюк А.М., в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , останні підтвердили, що [PERSON] , [INFO] дійсно зареєстрований в житловому будинку, який знаходиться в [ADDRESS] , але фактично за даною адресою не проживає з 2015р, місце його проживання невідоме. Оскільки відповідач залишається зареєстрованим в будинку позивача, позивач не може в повній мірі розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч.1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.\~\~\~\~\~\~Відповідно до\~ст.391 ЦК України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном. Відповідно до ст.72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. (Ст.383 ч.1 ЦК України,\~ст.150 Житлового кодексу Української РСР). Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Відповідно до ч.1\~ст.156 Житлового кодексу Української РСР\~члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються житловим приміщенням на рівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку належить дружина, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника будинку може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають з власником будинку і ведуть з ним спільне господарство. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 39 постанови від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснив, що відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про визнання особи відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування зазначеним жилим приміщенням, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved