Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Куп'янського міськрайонного суду до відповідача, [PERSON], треті особи: Карлівський районний сектор РУ ДМС України в Полтавській області, Управління Державної міграційної служба України в Полтавській області про захист прав дитини, надання дозволу на реєстрацію дитини з матір'ю без згоди батька посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі з 20.06.2009 року, мають спільну дитину доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач з донькою та відповідач були зареєстровані за різними адресами. Позивач була змушена знатися з реєстраційного обліку за проханням власниці житла. З 13 січня 2015 року позивач та її донька ніде не зареєстровані, тому [PERSON] бажає зареєструватися разом зі своєю дитиною по [ADDRESS] за місце проживання її батьків. У зв'язку з тим, що відповідач не дає згоду на реєстрацію дитини разом з матір'ю, що порушує права як дитини так і позивачки, яка позбавлена можливості зареєструвати доньку за місцем проживання батьків позивачки, остання звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилася, позивач надала суду письмову заяву, а її представник - телефонограму, згідно яких просить суд розглянути справу у їх відсутність, підтримують позовні вимоги які просять суд задовольнити, у разі неявки відповідача просять винести заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Представники третіх осіб, також в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши думку позивача та його представника, третіх осіб судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Так, судом встановлено, що з 20.06.2009 року сторони знаходяться у шлюбі, мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Сторони були зареєстровані за різними адресами - позивач разом з донькою були зареєстровані за адресою: [ADDRESS], відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Відповідно до талону зняття з реєстрації місця проживання в Україні 13.01.2015 року позивач та її донька зняті з реєстрації за адресою [ADDRESS] для подальшої реєстрації в с. Варварівка Карлівського району Полтавської області. На теперішній час сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утримання без реєстрації. Позивач має бажання зареєструватися разом з донькою по [ADDRESS] за місцем проживання її батьків. Згідно листа Карлівського районного сектору РУДМС України від 13.02.2015 року за № 28/122 вбачається, що позивачці на її особисте звернення про реєстрацію її місця проживання разом з неповнолітньою дитиною, було повідомлено про надання необхідного переліку документів, а саме: письмова згода другого з батьків, довідка територіального підрозділу або адресно - довідкового підрозділу територіального органу ДМС України за місцем його проживання про те, що динина не зареєстрована разом з ним, що подає особа для реєстрації місця проживання дитини разом з неповнолітньою дитиною, так як при проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків надається письмова згода другого з батьків, оскільки позивач не надала письмову згоду батька на реєстрації неповнолітньої дитини разом з матір'ю. Позивач зверталася з листом до відповідача про надання ним письмової згоди на реєстрацію дитини доньки - [PERSON] разом з нею за адресою [ADDRESS], але ніякої відповіді не отримала. (а.с. 9) Відповідно до ч.1 ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Статтями ст. 3,6 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини: держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Згідно ст. ст.7, 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення прав, які встановленні Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Для реєстрації особа подає: письмову заяву, паспортний документ (свідоцтво про народження дитини), квитанцію про сплату державного мита та ін. Діти віком від 15 до 18 років подають заяву особисто. Від імені дітей, які не досягли 15 років така заява подається обома батьками. Відповідно до положень ч. 1, 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Згідно ст. 154 СК України батьки мають право на самозахист своєї дитини, повнолітніх дочки та сина. Батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Батьки мають право звернутися за захистом прав та інтересів дітей і тоді, коли відповідно до закону вони самі мають право звернутися за таким захистом. Згідно п. 2.3. розділу 2 Наказу МВС України від 22.11.2012 року № 1077 «Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вносяться до заяви одного з них. Особа, яка досягла 14-річного віку, подає заяву про реєстрацію місця проживання особисто. При проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. Відомості про реєстрацію дитини, яка не досягла 14 років, вносяться до картки реєстрації того з батьків, з ким реєструється місце проживання дитини, та до адресної картки. До адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України надсилаються відомості про реєстрацію місця проживання того з батьків, з ким реєструється місце проживання дитини, у графу 14 цих відомостей вноситься інформація про дитину (прізвище, ім'я, по батькові, стать, дата і місце народження). Суд вважає, що, ненадання відповідачем згоди на реєстрацію місця проживання дитини порушує передбачене законом право дитини та позивача на реєстрацію місця проживання. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, насамперед як спосіб захисту прав дитини, оскільки в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що відповідачем порушені конституційні права дитини.

Outcome: approved