Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Миколаївської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю та визнання права власності на спадкове майно, уточнивши свої позовні вимоги 05.12.2017 року та відповідно до ст.ст. 1258,1264 ЦК України просить суд: встановити факт спільного проживання однією сім'єю [PERSON] та померлого [INFO] [PERSON] з 1999 року по 2006 року; визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 6,7 умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у землях КСГП «Миколаївка» с. Миколаївка відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданому Білгород-Дністровською РДА 20.07.1996 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 20.07.1996 року за № 378. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її цивільний чоловік - спадкодавець [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 6,7 умовних кадастрових гектара, що розташована на території Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у землях КСГП «Миколаївка» с. Миколаївка, яке належало померлому відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданому Білгород-Дністровською РДА 20.07.1996 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 20.07.1996 року за № 378. За життя [PERSON] 25.06.2005 року склав заповіт, у якому належне йому право на земельну частку (пай) розміром 6,7 умовних кадастрових гектара, що розташована на території Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у землях КСГП «Миколаївка» с. Миколаївка заповідав [PERSON]. Позивач бажає прийняти спадщину після померлого, звернулась до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку із тим, що за життя спадкодавцем не було отримано правовстановлюючого документу на земельну ділянку, не присвоєно кадастровий номер, тому вона і вимушена звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явилась, в матеріалах справи наявна її заява про розгляд справи у відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити . Представник відповідача у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що дійсно [INFO] помер спадкодавець - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: права на земельну частку (пай) розміром 6,7 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у землях КСГП «Миколаївка» с. Миколаївка. Факт належності [PERSON], який помер [INFO] права на земельну частку (пай) розміром 6,7 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у землях КСГП «Миколаївка» с. Миколаївка підстверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданому Білгород-Дністровською РДА 20.07.1996 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 20.07.1996 року за № 378. /л.с. 8/ За життя спадкодавець [PERSON] склав заповіт від 25.06.2005 року, відповідно до якого належне йому право на земельну частку (пай) розміром 6,7 умовних кадастрових гектара, що розташована на території Миколаївської сільської ради згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], заповідав [PERSON]. /л.с. 11/ Позивач у своєму позові зазначає, що бажає прийняти спадщину після померлого, звернулась до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у зв'язку із тим, що за життя спадкодавцем не було отримано правовстановлюючого документу на земельну ділянку, не присвоєно кадастровий номер. У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач у своєму позові просить суд встановити факт спільного проживання однією сім'єю [PERSON] та померлого [INFO] [PERSON] з 1999 року по 2006 року. В обґрунтування своїх вимог надає до матеріалів справи наступні докази. Так, у відповідності до довідки №310 від 02.10.2017 року, виданої Миколаївською сільською радою, [PERSON] дійсно проживала разом із [PERSON], який помер [INFO] в [ADDRESS] з 1999 року по день його смерті. Мешкали разом і вели спільне господарство. У відповідності до посвідченої секретарем виконавчого комітету Миколаївської сільської ради заяви свідків [PERSON] та [PERSON], вони підтверджують факт сумісного проживання [PERSON] разом із [PERSON] з 1999 року по 2006 року, стверджують, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом, вели спільне господарство, а після смерті [PERSON] [PERSON] провела його поховання. Надані позивачем докази дають суду підстави достовірно вважати встановленим факт проживання однією сім`єю - [PERSON] та померлого [INFO] [PERSON] з 1999 року по 2006 року, а отже позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в цій частині. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що позивач по справі є спадкоємцем до майна померлого за заповітом, яка постійно на момент відкриття спадщини проживала разом із [PERSON], тобто фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON], який помер [INFO], то суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та такими , що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved