Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про виселення та зняття з реєстрації місця проживання. В позові посилалась на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі в даний час живе [PERSON], який її ображає, застосовує до неї силу, погрожує розправою, чинить перешкоди в користуванні нею своїм житлом. Такими діями він порушує правила співжиття, створює неможливі умови проживання для неї та для сусідів. Тому позивач просила суд зняти [PERSON] з реєстрації та виселити з помешкання по [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив. Зазначив, що коли він вселився до квартири [ADDRESS], житло було у вкрай занедбаному стані, руйнувалося. Він здійснив ремонт квартири за власні кошти та власними силами, здійснив побудову господарських споруд. Позивач обіцяла «переписати» квартиру на нього. Зазначає, що це саме позивач вчиняє з ним сварки, провокує його, забрала у нього гроші. Тому в задоволенні позову просив відмовити. Представник третьої особи - Управління реєстрації, зняття з реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 03 серпня 2007 року нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори, є [PERSON] (а.с.4). За цією адресою власник не проживає, житлом користується квартирант - [PERSON], місце проживання якого зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.8, 9). Проживаючи в спірній квартирі, [PERSON] систематично порушує правила співжиття, своєю поведінкою робить неможливим проживання з ним в одній квартирі. Як такі дії відповідача суд розцінює застосування сили до позивача, сварки та конфлікти, що він вчиняє, а також заміну ним замків на вхідних дверях з метою не допустити позивача в приміщення. Факт відсутності у власника доступу до квартири визнаний в судовому засіданні обома сторонами, а тому в силу ч.1 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягає. Порушення відповідачем правил співжиття крім пояснень позивача підтверджується наступними доказами в їх сукупності: письмовими поясненнями громадян [PERSON], [PERSON], [PERSON], які зазначили, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], веде непристойний спосіб життя, вживає спиртні напої. Погрожує власнику житла розправою, ображає її нецензурними словами. Квартировласниці немає доступу до житла (а.с.3); даними розписки [PERSON] від 25.08.2014 року, який зобов'язався з 25.08.2014 року не застосовувати фізичний, психологічний чи моральний вплив стосовно [PERSON] (а.с.10); даними розписки [PERSON], який зобов'язався в подальшому не застосовувати відносно [PERSON] фізичну силу, не ображати іншим чином. Зобов'язується жити мирно та всі спірні питання вирішувати спокійно, не зловживати алкоголем, оскільки визнає, що у стані сп'яніння веде себе агресивно відносно [PERSON] (а.с.11); даними постанови слідчого СВ Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від 04 серпня 2014 року про закриття кримінального провадження, з якої вбачається, що 22 липня 2014 року [PERSON], перебуваючи поряд з будинком [ADDRESS], отримала тілесні ушкодження. З її слів тілесні ушкодження їй спричинив її співмешканець - [PERSON], кинувши їй у спину дерев'яну табуретку. [PERSON] з приводу подій 22 липня 2014 року пояснити нічого не зміг, оскільки був п'яний та нічого не пам'ятає. Але він припускає, що міг спричинити [PERSON] тілесні ушкодження, оскільки вона його провокує на це, дорікаючи, що він мало роботи здійснює вдома та випиває; письмовими поясненнями громадян [PERSON], [PERSON], [PERSON], які позитивно охарактеризували [PERSON], але зазначили, що «коли приходить [PERSON], у них постійно сварки». Згідно ст.157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст.116 ЖК України. Виселення проводиться в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст.116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] систематичним порушенням правил співжиття робить неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, він підлягає виселенню з вказаної квартири без надання іншого жилого приміщення. Тому позовні вимоги про виселення відповідача підлягають до задоволення. Вирішуючи позовні вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку, суд виходить з наступного. Відповідно до п.3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №207, реєстрація / зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. У місті Полтава повноваження щодо реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб, в даний час здійснює Управління реєстрації, зняття з реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради. Але позовні вимоги до вказаного Управління, тобто особи, яка має відповідати за такими позовними вимогами, щодо зняття відповідача з реєстрації позивачем не пред'явлені. Тому в задоволені цієї позовної вимоги необхідно відмовити. В той же час позивачу необхідно роз'яснити, що відповідно до п.26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі в тому числі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що позивач, звернувшись до суду з позовом, який містить дві позовні вимоги немайнового характеру, судовим збором у розмірі 551 грн. 20 коп. оплатила лише одну із них. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позивачу відмовлено в задоволенні позовної вимоги про зняття відповідача з реєстрації, судовий збір, сплачений нею за цією позовною вимогою, відшкодуванню не підлягає. У зв'язку з задоволенням судом позовної вимоги про виселення відповідача, що не була оплачена позивачем судовим збором, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial