Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], у якому просить позбавити його батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] та стягнути заборгованість по аліментах у сумі 38 241 грн. Вимоги мотивує тим, що відповідач є громадянином Росії, проживає окремо, не піклується про стан здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток сина, не підтримує жодних стосунків з сином, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, тому просить позбавити його батьківських прав відносно неповнолітнього сина. Крім того, заочним рішенням Чернігівського районного суду від 22 грудня 2008 року з [PERSON] на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі ? частки його доходу щомісячно. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, за підрахунком позивача заборгованість по сплаті аліментів складає 38 241 грн., яку вона просить стягнути з відповідача. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала заяву, у якій просить справі розглянути без її участі, позовні вимоги просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник прокуратури Чернігівського району, представники третіх осіб - Органу опіки та піклування Чернігівської РДА та виконкому Іванівської сільської ради Чернігівського району у судове засідання не з'явились, надали заяви з проханням справу розглянути без участі їх представника. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся шляхом доручення компетентному суду Російської Федерації вручити [PERSON] повістку та позовну заяву з додатками. Ухвалою Дорогомилівського районного суду м. Москви від 13 лютого 2015 року судове доручення Чернігівського районного суду повернуто без виконання з причини неявки [PERSON] у судове засідання. Про судове засідання [PERSON] вважається повідомленим належним чином згідно вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Наявних у справі матеріалів про права та обов'язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з представленої копії свідоцтва про народження відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.25). 25 листопада 2006 року Відділом РАЦСу Чернігівського районного управління юстиції Чернігівської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( а.с. 24). Після розірвання шлюбу [PERSON] змінала прізвище на [PERSON] ( а.с. 23) Згідно довідки виконкому Іванівської сільської ради Чернігівського району, Чернігівської області № 1036 від 08 вересня 2014 року, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], разом з нею проживає її син [PERSON] (а.с.16). З довідки, виданої директором Количівської ЗОШ І-ІІІ ступенів вбачається, що батько [PERSON] [PERSON] не брав і не бере участі у вихованні сина - не спілкується з учителями, не відвідував батьківські збори протягом усього навчання дитини у школі. За висновком органу опіки та піклування - Чернігівської районної державної адміністрації від 08 липня 2015 року вважають за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітного сина [PERSON] За змістом пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вказано, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Суд вважає доведеним, що відповідач [PERSON] не проживаючи з дитиною [PERSON], не здійснюючи батьківське виховання та догляд за ним, не піклуючись про матеріальний стан, свідомо ухиляється від своїх обов'язків по вихованню дитини - [PERSON], а тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню. Крім того позивачка просить стягнути з [PERSON] заборгованість по аліментах у сумі 38 241 грн. Заочним рішенням Чернігівського районного суду від 22 грудня 2008 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини доходу щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 листопада 2006 року до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 05 жовтня 2010 року Московського міського суду зазначене рішення Чернігівського районного суду приведено до виконання на території Російської Федерації.( а.с. 17-19). Позивач не надала жодного доказу на підтвердження наявності заборгованості по аліментах за період з 2007 року по 2013 рік у сумі 38 241 грн., а тому позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню за недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: partial