Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Олексіївської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] В позовній заяві позивач вказала, що 13 лютого 2005 року помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 1.51 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Олексіївської сільської ради Кодимського району Одеської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на землю ІІІ-ОД №007704, виданим Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Вона є єдиним спадкоємцем спадщини померлого батька за законом, спадщину прийняла, звернувшись до нотаріуса у поновлений судом строк із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, зокрема державного акту на землю, який втрачено. В судове засідання позивач не прибула, надавши до суду заяву про розгляд справи без неї. В поданій заяві свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Олексіївської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не прибув, але надав до суду заяву про розгляд справи без нього. Проти позову не заперечував. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим суд вважає можливим розглянути вказану цивільну справу без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 13 лютого 2005 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №007646, виданим Олексіївською сільською радою Кодимського району Одеської області 14 лютого 2005 року. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). До складу спадкового майна померлого [PERSON] ввійшла земельна ділянка №3/53, загальною площею 1.51 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Олексіївської сільської ради Кодимського району Одеської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на землю ІІІ-ОД №007704, виданим 20 лютого 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] заповіту не складав, а тому на час відкриття спадщини його спадкоємцем за законом першої черги була його донька [PERSON] позивач у справі. Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлим [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії І-ЖД №097973, виданим повторно виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області від 16 серпня 2007 року, в якому її батьком вказано [PERSON]. Дошлюбне прізвище позивача «Остапенко», що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-ЖД №015563, виданим Олексіївською сільською радою Кодимського району Одеської області 20 квітня 1995 року. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який не вчинив жодних з цих дій, вважається таким, що спадщину не прийняв. Позивач [PERSON] спадщину прийняла, оскільки у поновлений рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 08 серпня 2017 року (справа №503/1362/17) строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується листом державного нотаріуса [PERSON] №1240/02-14 від 01 вересня 2017 року. Отже, за змістом ч.1 ст.1269 ЦК України позивач [PERSON] вважається такою, що у передбаченому законом порядку прийняла належну померлому батьку спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Матеріали справи містять належні докази звернення позивача [PERSON] до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину померлого за законом у вигляді земельної ділянки, однак нотаріус відмовила у видачі позивачеві цього свідоцтва через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, зокрема державного акту на право власності на земельну ділянку, який втрачено позивачем, оголошення про що було розміщено в газеті «Вісті Кодимщини» від 22 липня 2017 року №29 (відмова нотаріуса №1240/02-14 від 01 вересня 2017 року). Відсутність оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу відповідно до п.2 Глави 7, п.1 Глави 13 розділу І та п/п.4.12 п.4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право спадкоємця на судовий захист свого порушеного права на спадщину у разі втрати правовстановлюючого документу на спадкове майно підтверджується і ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року, прийнятою у цивільній справі №6-17336св15, в якій зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право власності. Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, тому обраний нею спосіб захисту цього порушеного права відповідає положенням ст.16 ЦК України, у звязку з чим її позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.1 ст.1269 та ч.ч.1,3 ст.1270 ЦК України вона є такою, що у передбаченому законом порядку прийняла спадщину померлого батька [PERSON], що у відповідності з п.«г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України є підставою набуття нею права власності на спірну земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: approved