Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 04 жовтня 2008 року вона ([PERSON]В.) зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено актовий запис №491. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Спочатку сімейне життя складалося добре, проте, протягом останнього часу шлюбні відносини між ними поступово погіршились. Позивач зрозуміла, що вони з чоловіком зовсім різні люди за складом характеру, до розвязування життєвих ситуацій мають різний підхід. Відповідач проживає окремо, що призвело до того, що їхня сімя розпалася, а шлюб існує тільки формально. Тому на підставі вищенаведеного [PERSON] звертається до суду та просить суд шлюб зареєстрований між нею та [PERSON] - розірвати. Позивач - [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про шлюб Серії 1-ФМ №048913 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 04 жовтня 2008 року, між [PERSON] та [PERSON], зареєстровано шлюб - 04 жовтня 2008 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №491 (а.с.5). У сторін по справі народився син - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія Свідоцтва про народження Серії 1-ФМ №144687 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 17 вересня 2009 року (а.с.9). Відповідно до вимог статті 24 Сімейного кодексу України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Правилами статтей 104 та 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга ст.112 Сімейного кодексу України). Відповідно до статті 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. -2- Відповідно до частини 3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено та знайдено підставність задоволення позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки позивачем доведено, а відповідачем визнано, що шлюб між подружжям існує формально, примирення та збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне їх життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їх дитини. На підставі статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За клопотанням позивача [PERSON], після розірвання шлюбу, відновити їй дошлюбне прізвище - «Коваленко». Дитину - [PERSON], [INFO], залишити проживати з матір'ю [PERSON]. Згідно статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON].

Outcome: approved