Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому просила визначити їй додатковий строк (три місяці) для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], померлої 08 травня 2004 року. Заява обґрунтована тим, що 08 травня 2004 року в с. Дмитрівка Приазовського району Запорізької області померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 6,44 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП № 013162, виданого [PERSON] районною державною адміністрацією Запорізької області 01.03.2004 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 43. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом, інших спадкоємців на майно у померлої немає. У зазначені строки позивач не звернулась до нотаріуса з метою оформлення права власності на відкриту спадщину, оскільки вважала, що є єдиною спадкоємницею і фактично вступила в управління спадковим майном. У вересні 2017 року позивач вирішила оформити право власності на спадкове майно і звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Крім того, вона мешкає в іншому населеному пункті і після поховання матері не мала фізичної можливості та коштів для звернення до нотаріуса в смт [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась. Її представник [PERSON] надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] сільська рада Приазовського району Запорізької області, яка повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання уповноваженого представника не направила, в особі сільського голови [PERSON] надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, рішення суду має бути справедливим. Судом встановлено, що 08 травня 2004 року померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 286620 від 10 березня 2004 року. Після смерті спадкодавця, відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 6,44 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП № 013162, виданого [PERSON] районною державною адміністрацією Запорізької області 01.03.2004 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 43. Відповідно до інформації, наданої завідувачем [PERSON] районної державної нотаріальної контори [PERSON] 09.11.2017 року (вих. №1189/01-09(01-16), спадкова справа після померлої 08.05.2004р. [PERSON] [PERSON] державною нотаріальною конторою не заводилась. Письмовим поясненням нотаріуса від 15.09.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, у звязку з тим, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини, який було пропущено заявником. Згідно з довідкою [PERSON] сільської ради від 14.09.2017 року № 136, [PERSON] була зареєстрована та постійно мешкала з 20 травня 1979 року по день смерті 08 травня 2004 року за адресою: с. Дмитрівка Приазовського району Запорізької області, вул. Молодіжна (Щорса), буд. 54. Звісні спадкоємці: дочка [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно з довідкою [PERSON] сільської ради від 14.09.2017 року № 135, [PERSON] фактично прийняла спадщину після померлої 08.05.2004 року своєї матері - [PERSON], спільним проживанням, без реєстрації та веденням спільного господарства, володінням документів на земельну ділянку, а саме Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗП 013162, виданим [PERSON] районним відділом земельних ресурсів Приазовського району Запорізької області 01.03.2004 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії V-HO № 318692 від 03.06.1982 року, батьками позивачки [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Беручи до уваги визнання відповідачем позову, що не суперечить закону і не порушує прав інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Строк у три місяці суд вважає достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved