Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 844 від 28 березня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, загальною площею 335,1 кв.м., та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] , та за рахунок коштів, отриманих від реалізації майна, на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на загальну сумі 1 056 116,74 доларів США, що за курсом НБУ на 04.02.2019 становить 29 117 882,03 грн. та стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на її користь судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 17 вересня 2008 року між [PERSON] та Криворізькою філією ЗАТКБ «Приватбанк» (правонаступником якого є Акціонере товариство комерційний банк «Приватбанк») був укладений кредитний договір 1/319-МК на отримання споживчого кредиту урозмірі 150 000 доларів США, зі сплатою відсотків за користуванням кредитом в розмірі 18.0%на рік, з кінцевим терміном повернення 17.09.2018. У забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором 1/319-МК від17.09.2008 між ЗАТ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений Договір Іпотеки №1/319-МК1, що є невід`ємною частиною кредитного договору. У березні 2013 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до Дзержинськогорайонного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору 1/319-МК від 17.09.2008 та була відкрита цивільна справа 210/1504/13-ц. 23 жовтня 2014 року по цивільній справі 210/1504/13-ц Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було винесено рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором 1/319-МК:заборгованість за кредитом у сумі - 1 849 677,90 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі - 2 097 849,69 грн.; пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання в сумі - 381 956, 69 грн.; штраф (фіксована частина) - 301,99 грн.; штраф (процентна складова) - 247 356,07 грн.; витрати по сплаті судового збору - 3 219,00 грн.; а всього 4 577 142, 34 грн., без урахування витрат по сплаті судового збору. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.12.2016, апеляційна скарга [PERSON] була відхилена, а рішення суду першої інстанції залишено без змін. На теперішній час цивільна справа за касаційною скаргою [PERSON] знаходиться нарозгляді в Верховному Суді. У судовому порядку позивач оскаржую рішення суду першої інстанції, так як за цим кредитнимдоговором нею сплачено вже більше ніж 160 000 доларів США, однак невідомо куди банксписував її грошові кошти, виник спір що до розміру заборгованості, який триває по цей час. Після того, як рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня2014 року по цивільній справі 210/1504/13-ц вступило в законну силу, то АТ КБ «Приватбанк» отримав виконавчий лист, який був поданий до Довгинцівського відділу державної виконавчоїслужби міста Кривий Ріг. Державним виконавцем Довгинцівського відділу державноївиконавчої служби 14.02.2017 було відкрите виконавче провадження № ВП 53397854,яке на теперішній час знаходиться на виконанні. У рамках виконавчого провадження з позивача накористь АТ КБ «Приватбанк» стягуються грошові кошти. Однак, 18.07.2020 вона поштою з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції м. Дніпро отримала Постанову головного державного виконавця Загребельської Д.С. від 10.07.2020 про відкриття виконавчого провадження ВП № 62526112 про звернення стягнення на заставне майно - житловий будинок по [ADDRESS] , стягувачем є АТ КБ «Приватбанк». З вказаної Постанови вона також дізналася, що виконавче провадження було відкрите на підставі виконавчого напису № 844, виданого 28.03.2019 приватним нотаріусом Бондар І.М. За вказаним виконавчим провадженням ВП №62526112 також головним державним виконавцем була винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі - 142.00 грн.; постанова про стягнення виконавчого збору в розмірі 2 911 788,20 грн. 22.07.2020 позивач отримала виконавчий напис та лише один документ, на підставі якого була вчинена нотаріальна дія.У нотаріуса вона отримала:1) виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. № 844 від 28.03.2019, згідно до якого:звернуто стягнуто житловий будинок [ADDRESS] , що належить [PERSON] ,зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки № 1/319-МК/1 передано в іпотеку АТ КБ «Приватбанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задоволено вимоги АТ КБ «Приватбанк» у розмірі: заборгованість за тілом кредиту - 142 778,21 доларів США, заборгованість по відсоткам - 460 085,47 доларів США, пеня - 453 253,06 доларів США, що всього складає 1 056 11, 74 доларів США, що за курсом 27,5707040 становить 29 1117 882,03 грн. строк , за який проводиться стягнення ДЕСЯТЬ років ЧОТОРИ місяці 18 днів.2) заява АТ КБ «Приватбанк» на ім`я приватного нотаріуса Бондар І.М. про видачу виконавчого напису за кредитним договором 1/319-МК від 17.09.2008 по заборгованості за тілом кредиту - 142 778,21 доларів США, заборгованість по відсоткам - 460 085,47 доларів США, пеня - 453 253,06 доларів США, що всього складає 1 056 116, 74 доларів США, що за курсом 27,5707040 становить 29 117 882,03 грн. Строк, за який проводиться стягнення ДЕСЯТЬ років ЧОТОРИ місяці 18 днів. Також 06 травня 2014 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відкрите цивільне провадження 211/2844/14-ц за позовом АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на заставне майно. Банк просить в рахунокзаборгованості за кредитним договором 1/319-МК від 17.09.2008 звернути стягнутипредмет іпотеки - будинок [ADDRESS] . Позивачем позовуточнявся неодноразово, справа слухається по цей час, рішення по справі не прийняте. 21 грудня 2019 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відкрите цивільне провадження211/7961/19 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , служба усправах дітей Виконкому Довгинцівської районної в місті ради, щодо визнанняреєстрації недійсною та позбавлення права користування житловим приміщенням. Спірстосується предмету іпотеки будинку [ADDRESS] . З урахуванням викладеного вбачається, що в позивача з АТ КБ «Приватбанк» мається спір якщодо розміру заборгованості, так і щодо звернення стягнення предмета іпотеки, спірстосується одного і того ж предмету спору - кредитного договору та одного і того ж предметуіпотеки.Також вбачається, що за вказаним кредитним договором вже 14.02.2017 відкритевиконавче провадження Довгинцівським відділом виконавчої служби. Тому з виконавчим написом [PERSON] не згодна, виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню знаступних підстав. Ухвалою суду від 29 липня 2020 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Примаков К.О. надав суду заяву, просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, та скасувати його. Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» Крилова О.Л. до суду не з`явилася, надала відзив на позовну заяву, відповідно до якого просила відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк», приватний нотаріус ДМНО Бондар І.М., третя особа - ВПВР УЗВП у Дніпропетровській області ПСМУМЮ м. Дніпро, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, так як позивач не надав суду доказів відсутності заборгованості за кредитним договором. Справу просила розглянути без участі представника АТ КБ «ПриватБанк». Від відповідача - приватного нотаріуса Бондар І.М., надійшло клопотання, у якому вона просить розглядати справу в її відсутність. Третя особа - відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) до суду не з`явився, про час, дату та місце судового засідання була повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності або заяв про відкладення розгляду справи суду не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 17 вересня 2008 року між [PERSON] та Криворізькою філією ЗАТКБ «Приватбанк» (правонаступником якого є Акціонере товариство комерційний банк «Приватбанк») був укладений кредитний договір 1/319-МК на отримання споживчого кредиту урозмірі 150 000 доларів США, зі сплатою відсотків за користуванням кредитом в розмірі 18.0%на рік, з кінцевим терміном повернення 17.09.2018 (а.с. 26-32). У забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором 1/319-МК від17.09.2008 між ЗАТ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений Договір Іпотеки №1/319-МК1, що є невід`ємною частиною кредитного договору. 23 жовтня 2014 року за позовом АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості по цивільній справі № 210/1504/13-ц Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було винесено рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором 1/319-МК від 17.09.2018:заборгованість за кредитом у сумі - 1 849 677,90 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі - 2 097 849,69 грн.; пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання в сумі - 381 956, 69 грн.; штраф (фіксована частина) - 301,99 грн.; штраф (процентна складова) - 247 356,07 грн.; витрати по сплаті судового збору - 3 219,00 грн.; а всього 4 577 142, 34 грн., без урахування витрат по сплаті судового збору (а.с. 37). Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.12.2016 апеляційна скарга [PERSON] була відхилена, а рішення суду першої інстанції залишено без змін.(а.с. 39). 22 липня 2020 року постановою Верховного Суду у цивільній справі № 210/1504/13-ц касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2016 року скасовано, ухвалено нове рішення. Позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за тілом кредиту - 142 778,00 доларів США, заборгованість за процентами - 91 572,51 доларів США, заборгованість за пенею - 11 504,26 доларів США, а всього складає 245 854,77 доларів США. В іншій частині позову відмовлено. 28 березня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис № 844 про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» звернуто стягнення на нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS] , що належить [PERSON] ,зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки № 1/319-МК/1 передано в іпотеку АТ КБ «Приватбанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задоволено вимоги АТ КБ «Приватбанк» у розмірі: заборгованість за тілом кредиту - 142 778,21 доларів США, заборгованість по відсоткам - 460 085,47 доларів США, пеня - 453 253,06 доларів США, що всього складає 1 056 116, 74 доларів США, що за курсом 27,5707040 становить 29 1117 882,03 грн. Строк, за який проводиться стягнення 10 років 4 місяці 18 днів, а саме з 17.09.2008 по 04.02.2019(а.с. 22). Постановами головного державного виконавця відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Загребельської Д.С. від 10.07.2020 відкрито виконавче провадження ВП № 62526112 з виконання виконавчого напису № 844, виданого 28.03.2019 приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Бондар І.М., та накладено арешт на нерухоме майно: житловий будинок та земельна ділянка, місцезнаходження: [ADDRESS] , що належить боржника [PERSON] (а.с. 14, 20). Окрім того, у провадженні судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко С.В. перебуває цивільна справа за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа - [PERSON] , про визнання дій щодо реєстрації у предметі іпотеки третіх осіб неправомірними та позбавлення права користування житловим приміщенням. Провадження у справі відкрито 21 грудня 2019 року. АТ КБ «ПриватБанк» просить суд припинити дії, які порушують право сторони договора шляхом визнання дій [PERSON] щодо реєстрації у предметі іпотеки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , малолітніх [PERSON] , [PERSON] , неповнолітньої [PERSON] неправомірними та вчиненими з порушенням умов законодавства; позбавити права користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , неправомірно зареєстрованих осіб, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , малолітніх [PERSON] , [PERSON] , неповнолітню [PERSON] , які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за вказаною вище адресою (а.с. 70-73). Та цивільна справа № 211/244/14-ц за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1/319-МК від 17.09.2008 року. Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (стаття 530 Цивільного кодексу України). Статтею 525 ЦК України заборонено односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону), зокрема Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Також пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. За вказаним Переліком передбачене стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до підпункту 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Згідно із приписами підпунктів 5.1. та 5.2. пункту 5 глави 16 розділу ІІ Порядку виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів. Пунктом 1.37 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що розрахунково-касове обслуговування клієнта банком здійснюється на підставі відповідного договору, укладеного між ними. Тобто порядок, періодичність друкування форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) з особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видання або відсилання клієнту (п. 5.6 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ 04.07.2018 № 75, далі - Положення № 75). Первинний документ банку - це документ, який містить відомості про операцію, складається на бланках форм, затверджених відповідно до законодавства України (на паперових носіях або в електронній формі) (пп. 14 п. 3 Положення № 75). Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку (п.п. 61, 62 Положення № 75). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 4071/14-ц та від 12.04.2018 у справі № 761/32388/13-ц. Судом встановлено, що при зверненні до нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису у якості підтверджуючих документів відповідачем було надано: заяву про вчинення нотаріального напису; довіреність на ім`я [PERSON] ; повний витяг з Єдиного реєстру довіреностей; інформаційні довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів; письмові вимог про усунення порушень за Кредитним договором № 1/319-МК від 17.09.2008 та докази про направлення їх [PERSON] ; договір іпотеки № 1/319-МК/І від 17.09.2008; кредитна угода № 1/319-МК від 17.09.2008; договір про видачу траншу № 1/319-МК/1 від 17.09.2008; інформаційні довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів; інформація з Державного реєстру речових прав; виписку із рахунка [PERSON] станом на 04.02.2019 із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Кредитним договором № 1/319-МК від 17.09.2008 (а.с. 100-129). У виконавчому написі № 844 від 28.03.2019 нотаріусом зазначено, що з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» звернуто стягнення на нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS] , що належить [PERSON] ,зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки № 1/319-МК/1 передано в іпотеку АТ КБ «Приватбанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задоволено вимоги АТ КБ «Приватбанк» у розмірі: заборгованість за тілом кредиту - 142 778,21 доларів США, заборгованість по відсоткам - 460 085,47 доларів США, пеня - 453 253,06 доларів США, що всього складає 1 056 116, 74 доларів США, що за курсом 27,5707040 становить 29 1117 882,03 грн. Строк, за який проводиться стягнення 10 років 4 місяці 18 днів, а саме з 17.09.2008 по 04.02.2019 (а.с. 100). Суд звертає увагу, що додана виписка з рахунку боржника не є первинним документом, а фактично є довідкою про заборгованість боржника, із якої неможливо зрозуміти, коли у відповідача виникло право вимоги. За таких обставин у нотаріуса не було підстав вважати, що заборгованість є безспірною. Крім цього, виконавчий напис викладений повністю на спеціальному бланку, а не на оригіналі документа чи його дублікаті, що встановлює заборгованість, що вказує на порушення нотаріусом пп. 5.1. та 5.2. пункту 5 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Окрім того, суд бере до уваги факт того, що 22 липня 2020 року постановою Верховного Суду у цивільній справі № 210/1504/13-ц рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2016 року скасовано, ухвалено нове рішення. Позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за тілом кредиту - 142 778,00 доларів США, заборгованість за процентами - 91 572,51 доларів США, заборгованість за пенею - 11 504,26 доларів США, а всього складає 245 854,77 доларів США. В іншій частині позову відмовлено. Тобто, виданий приватним нотаріусом Бондар І.М. виконавчий напис № № 844 від 28.03.2019 фактично дублює стягнуту суму заборгованості постановою Верховного Суду від 22.07.2020 в частині тілу кредиту, частково в частині стягнутих відсотків та пені. Але в провадженні Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа № 211/2844/14-ц з приводу стягнення з позивача на користь АТ КБ «ПриватБанк» відсотків за кредитним договором № 1/319-МК/1. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем було сплачено судовій збір у сумі 840,80 грн, тому дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved