Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», в якому з урахуванням заяви про зміну підстав позову просила: визнати протиправними дії відповідача, що полягають в нарахуванні плати за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення за відсутністю Актів обстеження водопровідної мережі будинку [ADDRESS] , в нарахуванні завищених обсягів споживання холодної води без відповідного обгрунтування, в нарахуванні боргу за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, який обліковується на особливому рахунку [NUMBER] на ім`я позивача; зобов`язати відповідача провести коригування нарахування за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення за період починаючи з січня 2018 року по особовому рахунку [NUMBER] [PERSON] відповідно до норми споживання холодної води 4.5 куб.м., щомісячно на одну особу, з врахуванням пільги та виключити з картки особового рахунку [NUMBER] відомості про наявність боргу з оплати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення; визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає в ненаданні позивачу інформації про показники засобу комерційного обліку холодної води (загальнобудинковий лічильник), який встановлений в будинку [ADDRESS] , в ненаданні інформації про обсяги споживання холодної води мешканцями та юридичними особами, підприємцями фізичними особами, які проживають та розміщені у вказаному будинку; зобов`язати відповідача надавати позивачу щомісяця додаток до повідомлень рахунків на оплату послуг з інформацією про поточні та попередні показники комерційного вузла обліку (загальнобудинковий лічильник), про обсяги споживання холодної води в цілому по будинку [ADDRESS] , детальний розрахунок розподілу обсягу спожитої холодної води між споживачами вказаного багатоквартирного будинку 50 (мешканцями будинку, юридичними особами та фізичними особами підприємцями, які займають житлові приміщення в будинку). На обгрунтування позову вказала, що зареєстрована в квартирі [ADDRESS] . В квартирі позивача засіб обліку холодної води не встановлений. В 2017 та 2018 роках відповідач нараховував позивачу завищені обсяги споживання холодної води, завищену оплату та нараховував борг. Так за 2017 рік було нараховано за січень - 6,32 куб.м., лютий - 19,21 куб.м., березень - 16.84 куб.м., квітень - 4,5 куб.м., травень - 4.5 куб., червень - 18.88 куб.м., липень - 4.5 куб.м., серпень - 10.72 куб.м., вересень - 9.73 куб.м., жовтень - 9.59 куб.м., листопад - 6.49 куб.м., грудень - 8.99 куб.м.; за 2018 рік було нараховано за січень - 8.66 куб.м., лютий - 5.63 куб.м., березень - 20.00 куб.м., квітень - 4.57 куб.м., травень - 9.44 куб.м., червень - 4.78 куб.м., липень - 20.00 куб.м., серпень - 20.00 куб.м., вересень- 20.00 куб.м., жовтень - 20.00 куб.м., листопад - 20.00 куб.м., грудень - 20.00 куб.м. Не погоджуючись з завищеними нарахуваннями та боргом з оплати послуг позивач неодноразово зверталася до відповідача з заявами про перерахунок боргу. Відповідач нараховує плату за показниками будинкового лічильника за відсутністю Актів обстеження водопровідної мережі. Позивач зверталася до Відповідача з вимогою про надання для ознайомлення Актів обстеження водопровідної мережі (заяви від 22.05.2017, 06.03.2018, однак відповідач цих Актів позивачу не надав, що свідчить про те, що Акти обстеження не складалися або складені з порушеннями законодавства. Таким чином, на думку позивача, відповідач не має права нараховувати плату за показаннями будинкового лічильника за відсутністю Актів обстеження, тобто його дії є протиправними. Відповідач в листах від 20.04.2017 та 28.03.2018 проінформував позивача про наявність загальнобудинкового лічильника холодної води, але позивачу невідомо його технічний стан, чи пройшов він повірку, чи має відповідач необхідні документи (паспорт на будинковий лічильник, свідоцтво про повірку). Якщо лічильник є технічно несправним, або не пройшов повірку, то його показники не мають ніякого значення для нарахування плати за послуги відповідача і в цьому разі він зобов`язаний нараховувати плату за послуги за нормами споживання, тобто 4.5 куб.м. в місяць на одну особу. Крім того, позивач посилалася на те, що в вказаному будинку є нежитлові приміщення, які використовуються для підприємницької діяльності юридичними особами, споживання та продаж води цими підприємцями відображається на показниках загальнобудинкового лічильника та мають відраховуватися із показників будинкового лічильника. Відповідач, не зважаючи на порушення пунктів 11, 20 Правил 630 (нарахування плати за відсутністю Актів обстеження, відсутністю показників будинкового лічильника, замовчування інформації про витрати води підприємцями), безпідставно нараховує позивачу борг за послуги за холодне водопостачання. Зазначає, що відповідач порушує право позивача на інформацію, оскільки не забезпечує доступ споживача до інформації у платіжних документах, оскільки не надає позивачу інформації ні про показники будинкового лічильника, ні обсяги споживання холодної води мешканцями будинку [ADDRESS] . З урахуванням викладеного просила позов задовольнити в повному обсязі. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.01.2018 позовну заяву було залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 14.02.2019 відкрито провадження в справі постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 07.03.2019 було відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову. 26.03.2019 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі через безпідставність та незаконність вимог. На обґрунтування відзиву послався на те, що на всі звернення позивача, що були протягом 2017-2018 років ПрАТ «АК Київводоканал» надавало розгорнуту інформацію, щодо нарахування за надані та спожиті позивачем послуги здійснюються відповідно до порядку встановленого п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2005 № 630 - Правила № 630). Зокрема, що в разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку та споживачами, які не зняли та не передали показання вимірювального засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири. Будинок в якому мешкає позивач обладнаний працюючим та повіреним загальнобудинковим приладом обліку холодної води типу Соsmоs WPD-65 заводський номер [NUMBER] . Враховуючи те, що нормами чинного законодавства Правилами № 630 чітко врегульовано, як розраховуються обсяги спожитих послуг осіб, що не мають візуальних приладів обліку (квартирних лічильників) за обсягами зафіксованими загальнобудинковим лічильником, як і здійснював нарахування ПрАТ «АК «Київводоканал», проведення будь-яких перерахунків позивачу є незаконним та таким, що буде порушувати прямі норми законодавства у сфері питного водопостачання та водовідведення. Також відповідач вважав неправомірними вимоги позивача, які полягають у наданні копій актів зняття показань з загальнобудинкового приладу обліку та ненаданні позивачу інформації щодо показань осіб, що проживають в [ADDRESS] . Пунктом 32 Правил № 630 чітко визначено перелік обов`язків Виконавця послуг, яким є ПрАТ «АК «Київводоканал», серед яких відсутні будь-який покладений на виконавця обов`язок, перш за все, надавати первинні документи, якими фіксуються обсяги зняття показань загальнобудинкового приладу обліку, по друге, надавати іншим фізичним особам відомості, що стосуються індивідуальних показань фізичних осіб мешканців вказаного будинку. Вказав, що позивач, як співвласник будинку [ADDRESS] не позбавлена права на обстеження загальнобудинкових мереж. Зазначив, що акти зняття показань з загальнобудинкового приладу обліку будинку містяться не лише у відповідача, а другий оригінал міститься у балансоутримувача вказаного будинку. 26.03.2019 ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 15.04.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідач не надав суду Актів про здійснення господарської операції, в яких повинні бути вказані відомості про фактичне споживання послуг, про показання загальнобудинкового лічильника, про фактичний обсяг холодної води, який щомісячно споживається будинком [ADDRESS] , тобто не довів суду факту реального здійснення господарської операції з надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення в будинок [ADDRESS] . Крім того, відповідач не надав суду ні технічного паспорта, ні свідоцтва про повірку будинкового лічильника. Позивач щомісячно отримує від відповідача рахунки на оплату послуг, в яких графа про номер лічильника та графа про показники загальнобудинкового лічильника не заповнені, відтак відсутність будь-якої інформації викликає у позивача сумніви в наявності будинкового лічильника та його технічного стану. Розрахунок за лютий 2018 рік, здійснений з порушенням алгоритму нарахування плати за послуги, який встановлений п.11 Правил 630. Так відповідачем зазначено загальний обсяг споживання холодної води в будинку [ADDRESS] на рівні в 405 куб. метрів. При цьому відповідач не вказав, яким чином він визначив цей обсяг (поточних та попередніх показань загальнобудинкового лічильника води), що є суттєвим порушенням вимог чинного законодавства. Від обсягу спожитих послуг в 405 куб.м. відповідач відрахував обсяг 292,37 куб.м послуг мешканців, які мають квартирні лічильники, при цьому відповідач від загального обсягу споживання в цілому по будинку не відрахував витрати води виконавця та витрати води юридичними особами та ФОП, які займають житлові приміщення в буд. [ADDRESS] . Різницю 112,63 куб.м відповідач розподілив між 20 мешканцями багатоквартирного будинку, які не мають квартирного лічильників, при цьому не врахував тих мешканців, які не зняли та не передали показання квартирних лічильників. Крім того, позивач посилається, що в 2018 році у неї збільшилися обсяги спожитої води, оскільки в будинку був розміщений Пункт продажу питної води, який підключений до загальнобудинковим водопровідного мережі, а тому причиною може бути витоки, про відсутність яких відповідач не надав ні актів, ні коментарів. Таким чином відповідач зобов`язаний внести корективи (поправки) в раніше нараховані платежі, тобто по нормі 4.5.куб.м., оскільки не довів наявність загальнобудинковим лічильника та його справність, не довів відсутність витоків із загальнобудинковим водопровідного мережі. Крім того, позивач просить суд зобов`язати відповідача надавати їй на постійній основі інформацію, яка б надавала можливість контролювати та перевіряти правильність нарахування обсягів споживання води на оплату за послуги відповідача. 12.06.2019 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. У судове засіданні позивач не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вимоги позову підтримала. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову та додатково підтримала направлений до суду відзив на позовну заяву. Вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. 26.04.2014 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії», яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема й в частині визначення виконавця послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення. 05.08.2014 р. в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АК «Київводоканал», в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення з використанням внутрішньо будинкових систем). Повідомленням визначено, що фізична особа, що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору. У разі відмови споживачів від отримання послуг, дана відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг. Позивач є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , що не заперечувалося останньою. Відповідно до частини 2 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог статті 67 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з положеннями статті 68 Житлового кодексу України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно статті 162 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог пункту 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 21.07.05 року №630, споживач зобов`язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 14 Правил, показання будинкових засобів обліку знімаються представником виконавця один раз на місяць у присутності постачальника та представника споживачів. Показання квартирних засобів обліку знімаються споживачем щомісяця. Пункт 11 Правил передбачає, що у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил. Згідно п. 18 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Система (щомісячна або авансова) та форма (готівкова або безготівкова) оплати послуг визначається у договорі між споживачем і виконавцем. За наявності витоків із загальнобудинкової мережі споживачі, які не мають квартирних засобів обліку або не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку, оплачують послуги з холодного, гарячого водопостачання та водовідведення за встановленими нормативами (нормами) за місяць, у якому ці витоки виявлено. Представник відповідача вказував на те, що у будинку де мешкає позивач встановлено загальнобудинковий засіб обліку холодної води. В квартирі позивача відсутній квартирний засіб обліку води, що не заперечувалося сторонами, а тому в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає з`ясуванню. Плата за послуги позивачу нараховується відповідно до показників будинкового лічильника за відрахуванням показників спожитої води іншими мешканцями по їх показникам обліку, тобто у відповідності до вимог законодавства. Будинковий лічильник є справний та в належному стані. На підтвердження вказаних доводів представник відповідача надав копії актів, що підтверджують справність приладу обліку та показання зняті з приладу обліку /а.с. 83-85/. З листа від 29.11.2018 № 12883/8/8/02-18, адресованого на адресу позивача вбачається, що на виконання п. 1.4 Правил, під час контрольного зняття показів загальнобудинкового приладу обліку води 19.11.2018 контролером управління по роботі з абонентами Товариства було запрошено гр. [PERSON] та інших мешканців будинку для засвідчення факту відсутності витоків із загальнобудинкових мереж в підвальному приміщенні відповідним актом. Актом від 19.11.2018 встановлено відсутність витоків води у будинку [ADDRESS] . Крім того у Акті зазначено, що мешканці квартири [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] відмовилися від його підпису /а.с. 59-61, 86/. Таким чином доводи позивача про неправильне нарахування їй обсягів споживання води не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Таким чином не підлягають задоволенню вимоги позивача про корегування нарахування за послуги з центрального постачання холодної води та водовідведення за період з січня 2018 року та виключення відомостей про наявність боргу, оскільки згідно положень, передбачених і встановлених п.п. 29, 31 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України № 630 від 21.07.2005 року, споживач має право на зменшення розміру плати, а виконавець зобов`язаний проводити перерахунок розміру плати за надання послуг у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та визначеному договором, а такі обставини в судовому засіданні є не встановлені та не доведені. У відповідях на запити позивача від 28.03.2018 №3251/8/8/02-18, від 20.04.2017 №3895/8/8/02-17 відповідач надавав вичерпну інформацію щодо нарахувань за послуги постачання холодної та гарячої води і водовідведення позивачу, останній було роз`яснено та запропоновано встановити засіб обліку холодного та гарячого водопостачання у квартирі. Крім того, було запрошено на обстеження загальнобудинкових мереж з засобом обліку. Повідомлено, що акти зняття показань з загальнобудинкового приладу обліку будинку [ADDRESS] міститься у балансоутримувача будинку. Сама по собі незгода з роз`ясненнями в листах, отриманих позивачем від відповідача в порядку Закону України «Про звернення громадян», щодо порядку нарахування платежів, чим похивач обґрунтовує позовні вимоги, не є підставою для задоволення вимог про протиправну бездіяльність ПрАТ «АК Київводоканал». Твердження позивача про те, що в 2018 році у неї збільшилися обсяги спожитої води, оскільки в будинку був розміщений Пункт продажу питної води, який підключений до загальнобудинковим водопровідного мережі не підтверджені належними та допустимими доказами. Вимоги, якими позивач просить зобов`язати відповідача надавати інформацію детальний розрахунок розподілу обсягу спожитої холодної води між споживачами багатоквартирного будинку [ADDRESS] не грунтується на приписах Закону та нормативних актах. Рішення суду як найважливіший акт правосуддя має ґрунтуватись на повному з`ясуванні того, чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у справі, якими доказами вони підтверджуються та чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин. У п. 58 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 року «Справа «Серявін та інші проти України»» (Заява N 4909/04) Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії», № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» №49684/99, п. 30, від 27.09.2001). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Відповідно до вимог ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed