Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

\~ Позивач [PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] , про зміну розміру аліментів, відповідно до ст. 150,180-184 СК України та уточнивши свої позовні вимоги 27.02.2018 року остаточно просить суд: змінити розмір стягуваних аліментів з [PERSON] , 1979 року народження на користь [PERSON] , 1985 року народження, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , 2007 року народження, з 400 грн. в твердій грошовій сумі на 1400 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму, що складає для дитини з 6 років 930 грн., починаючи з дня подання заяви і до досягнення повноліття; стягнути додаткові витрати на [PERSON] у розмірі 8630 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від якого має дитину [PERSON] , [INFO] . 06.08.2008 року шлюб між ними було розірвано. Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 25.07.2008 року\~ стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини доходу, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму. 29.05.2013 року рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області, зменшено розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] з 1/4 частини доходу, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. Оскільки вона одна не в змозі забезпечити належний рівень життя дитини, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, а тому батько, який здоровий та працездатний зможе сплачувати аліменти в розмірі 1400 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягування аліментів). На підставі вищевикладеного вона і звернулась до суду з вищевказаним позовом. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Суд розглядає справу за відсутність учасників провадження. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що дійсно сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 06.08.2008 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . /л.с.8/ Від шлюбу позивач та відповідач мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] . /л.с. 7/ Згідно довідки про склад сім`ї, виданої в/ч [NUMBER] , [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Склад сім`ї донька: [PERSON] , [INFO] . /л.с. 11/ Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 25.07.2008 року\~ стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини доходу, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. /л.с. 9-10/ Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 29.05.2013 року, зменшено розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] з 1/4 частини доходу, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. /л.с. 9-10/ Позивач у своєму позові зазначає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, оскільки дитина росте, витрати на утримання доньки збільшилися, крім того зросли ціни на продукти харчування, одяг, дитина часто хворіє, а позивач несе витрати на придбання ліків. За ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 05.02.2014 року № 143цс13, яка є обов`язковою для всіх судів України за приписами ст.360-7 ЦПК України, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Але Верховний Суд України також вказав на те, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Так, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України\~ при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено з 01.01.2018 року прожитковий мінімум дітей віком з 6 років - 1860 грн. Згідно частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що платник\~ аліментів [PERSON] , 1979 року народження, який є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , сплачує аліменти у розмірі, який станом на сьогоднішній день є нижчим, передбаченого ст.182 СК України мінімального розміру аліментів на одну дитину, що визначений як не менший, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також враховуючи реальне зростання цін на продукти харчування, одяг, ліки тощо, зміну матеріальних потреб дитини у бік їх збільшення, рівень життя у 2018 році\~ суттєво\~ різниться з рівнем життя у 2013 році, а тому за таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог [PERSON] до\~ [PERSON] в частині зміни розміру стягуваних аліментів з [PERSON] , 1979 року народження на користь [PERSON] , 1985 року народження, ІПН [NUMBER] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , 2007 року народження, з 400 грн. в твердій грошовій сумі на 1400 грн. щомісячно. Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат, суд приходить до наступного. Так, в уточненій позовній заяві [PERSON] заявила вимогу про стягнення з [PERSON] на [PERSON] додаткові витрати у розмірі 8630 грн. В якості обґрунтування своїх вимог надала до матеріалів справи товарні чеки на вказану вище суму про придбання одягу. Відповідно до частини першої статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Верховний Суд України роз`яснив, що вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Частина 1 коментованої статті закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. За таких обставин, враховуючи, що придбання одягу не є додатковими витратами на дитину, оскільки це не викликано особливими обставинами у сенсі розуміння ст.185 СК України, а відноситься до звичайних витрат для забезпечення нормальних матеріальних умов життя дитини, що передбачені стягненням аліментів з батька дитини, а тому в даному випадку буде недоцільно стягнути з відповідача суму коштів у розмірі 8630 грн., тож позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. У відповідності до ч.1 п.6 ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує також питання розподілу між сторонами судових витрат. В зв`язку з частковою обґрунтованістю позовних вимог позивача підлягає стягненню також з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць. В іншій частині в задоволені позовних вимог відмовити.

Outcome: partial