Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], Угринівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться по [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], який за життя заповів позивачу все належне йому майно. Вона прийняла спадщину, однак при зверненні до нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно видано на трьох членів колгоспного двору, головою якого був [PERSON]. У зв'язку з цим просить суд визнати за нею право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Залучена до участі у справі співвідповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, заяви про розгляд справи за її відсутності, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не подала, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник відповідача Угринівської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, згідно якої позов визнає. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно довідки, виданої Угринівською сільською радою № 1108 від 12.12.2014 року, житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS], належав членам колгоспного двору [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Житловий будинок 1968 року побудови. На вищевказаний житловий будинок виконавчим комітетом Бережанської районної ради народних депутатів Тернопільської області Української РСР 30 серпня 1989 року було видано свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок на підставі рішення виконкому Бережанської районної ради народних депутатів № 45 від 21 лютого 1989 року належить голові колгоспного двору, що складається з 3 членів, головою якого є [PERSON]. Право власності зареєстровано у Бережанському МБТІ за реєстровим №110 згідно реєстрового напису на правовстановлюючому документі. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] на праві власності належить 1/3 частка у спірному житловому будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд. Згідно заповіту, посвідченого 05.02.2007 року секретарем Угринівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області та зареєстрованого у реєстрі за № 3, [PERSON] заповів все своє майно своїй дочці [PERSON]. [PERSON], помер [INFO], про що видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом та прийняла спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час його смерті, що підтверджено довідкою Угринівської сільської ради від 21.10.2009 року. Позивач у встановленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно у зв'язку з тим, що у свідоцтві на право особистої власності на житловий будинок від 30 серпня 1989 року виданого Бережанською районною радою народних депутатів Тернопільської області, належить трьом членам колгоспного двору головою якого є [PERSON], тобто невизначено власників будинку, що вбачається з листа Підгаєцької державної нотаріальної контори від 22.01.2015 року № 5/01-16. Ніхто більше із спадкоємців із заявами про прийняття спадщини не звертався. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Тому з огляду на те, що спадкодавець [PERSON] на час своєї смерті був власником по 1/3 частки спірного житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, його право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування до позивача. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності на 1/3 ідеальну частку житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться по [ADDRESS] успадкований за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. На підставі наведеного,

Outcome: approved