overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 13.07.2012 р. у Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сімї, запис акту № 870. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось по причині різних характерів, неможливості знайти спільну мову, мають різні погляди на спільний побут, що викликало постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинили, спільне домашнє господарство не ведуть, у обох виникли інші стосунки, тож примирення та подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, проте від подачі спільної заяви до органів РАЦС ухиляється. Спільних дітей не мають, спор про поділ майна відсутній. Позивач просила позов задовольнити. У судове засідання сторони не зявилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідач їх визнав, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, і у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, ураховуючи наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сімя сторін розпалася остаточно з вини обох із подружжя, по причині різних характерів, поглядів на життя, права і обов»язки подружжя, ведення домашнього господарства, відсутності взаєморозуміння, що викликало постійні суперечки і призвело до фактичного припинення шлюбу. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають окремо, в кожного з них виникли інші стосунки, шлюб існує лише формально. Суд дійшов висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох з подружжя, суперечитиме їх інтересам, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 13.08.2010 р. відділом РАЦС Подільського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту № 533. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO], яку виховує самостійно. Подружнє життя не склалося по причині несумісності характерів, втрати поваги один до одного, відповідач постійно влаштовує сварки, що негативно впливає на виховання дитини. У березні 2012 р. вона з дитиною залишила чоловіка, та перейшла проживати до своєї матері, з того часу сімейні відносини між собою відновити не намагалися, шлюб фактично припинився, на примирення не згодна. Після розлучення дитина проживатиме з нею, спору про поділ майна не існує. Позивач просила позов задовольнити. Сторони у судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідач їх визнав, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, і у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, ураховуючи наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалась остаточно, по причині різних характерів і поглядів на життя, права і обов'язки подружжя. З березня 2012 р. сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, тривалий час шлюб існує лише формально. Спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох із подружжя, суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Сторони дійшли згоди, що після розлучення малолітня донька проживатиме з позивачем. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 14.02.2013 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту № 1986. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], проте сім»я не склалась. Останнім часом відносини між ними стали поступово погіршуватись, виявились діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім»ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення доброзичливої, сприятливої морально-психологічної атмосфери у родині, влаштовував сварки, нерідко у присутності дитини, що негативно впливає на її психологічний стан, спричиняє душевні страждання. Переконалась, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, між ними склалась взаємна неприязнь, втратили один до одного почуття любові та поваги. Після розлучення син проживатиме з нею, відповідач буде приймати участь в його вихованні та утриманні. Позивач просила позов задовольнити. Сторони у судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідач визнав, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, ураховуючи наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалась остаточно, з вини відповідача, по причині різних характерів та поглядів на життя, не усвідомлення ним прав та обов'язків подружжя, що призвело до взаємної неприязні, втрати почуттів любові та поваги, припинення шлюбу. Спільне подальше життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох з подружжя, суперечить інтересам позивача та їх малолітнього сина, що має істотне значення. Сторони дійшли згоди, що після розлучення малолітній син залишається проживати з позивачем, а відповідач братиме участь в його вихованні та утриманні. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні та підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 14.09.2003 р. Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї , запис акту № 2087. Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], проте подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння. Протягом останнього року шлюбні відносини не підтримують, не мають більше наміру зберегти сім»ю, подальше спільне життя як подружжя суперечитиме їхнім інтересам і інтересам їхньої спільної дитини. Після розлучення син проживатиме з нею. Спору про поділ спільного сумісного майна немає. Позивач просила позов задовольнити. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідач їх визнав, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, ураховуючи наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалась остаточно з вини обох із подружжя, по причині різності характерів і поглядів на життя, права і обов»язки подружжя, відсутності взаєморозуміння, що призвело до припинення шлюбу. Протягом року сторони шлюбно-сімейних відносин не підтримують, спільного домашнього господарства не ведуть, шлюб існує формально. Спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох із подружжя, суперечить їхнім інтересам і інтересам їхньої малолітньої дитини, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 15.01.2011 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, запис акту №23. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем спільних дітей не мають, протягом останніх двох років подружні відносини поступово погіршувались через, відсутність порозуміння та поваги, його небажання працевлаштуватися, матеріально утримувати родину, допомагати у веденні домашнього господарства, що завдавало їй та синові від першого шлюбу, [PERSON], [INFO], душевних страждань, призвело до фактичного припинення шлюбу. Вважає примирення та збереження сім»ї неможливим, спроби примирення не призвели до жодних позитивних результатів, відповідач не бажає змінювати свою поведінку та спосіб життя. Позивач просить позов задовольнити. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач з позовом ознайомлений, заперечень не надіслав, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, причини неявки не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки позивач проти такого розгляду справи не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов про розірвання шлюбу підтверджений і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалась остаточно, з вини відповідача, по причині різних характерів та поглядів на життя, права та обов»язки подружжя, відсутності порозуміння та поваги, що призвело до припинення шлюбу. Суд встановив, що спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача та її неповнолітнього сина від першого шлюбу, що має істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 15.08.2008 р. відділом РАЦС Подільського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту № 567. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], проте сім»я не склалась. Останні два роки відносини між ними стали поступово погіршуватись, виявились діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім»ю, постійно виникали сварки, нерідко у присутності дитини, що негативно впливає на її психологічний стан, спричиняло душевні страждання, що призвело до припинення шлюбу. Переконалась, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе внаслідок стійкого розладу стосунків. Майнових спорів між ними немає, після розірвання шлюбу син проживатиме з нею. Позивач просила позов задовольнити. Сторони у судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідач визнав, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, ураховуючи наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалась остаточно, по причині різних характерів та поглядів на життя, права та обов'язків подружжя, що призвело до взаємної неприязні, втрати почуттів любові та поваги, припинення шлюбу. Спільне подальше життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох з подружжя, суперечить інтересам позивача та їх малолітнього сина, що має істотне значення. Сторони дійшли згоди, що після розлучення малолітній син залишається проживати з позивачем. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні та підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 15.12.2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту №1146. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають малолітнього сина, [NUMBER], [INFO], проте спільне сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги, різних характерів та поглядів на життя, що призвело до припинення шлюбу. Після розірвання шлюбу малолітній син залишається проживати з нею, а відповідач постійно братиме участь в його вихованні та утриманні. Вважає, що шлюб існує формально, особисті відносини тривалий час носять негативний характер, навіть відсутнє нормальне спілкування, просить шлюб розірвати. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідач їх визнав, просять ухвалити відповідне рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу і у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення. Відповідно до положень ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалась остаточно, по причині різних характерів та поглядів на життя, права та обов»язки подружжя, відсутності спільних інтересів, взаєморозуміння, що призвело до припинення шлюбу. Сторони досягли згоди, що після розірвання шлюбу малолітній син залишається проживати з позивачем, а відповідач постійно братиме участь в його вихованні та утриманні. Подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох із подружжя, суперечить їх інтересам, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 17.04.2004 р. відділом РАЦС Подільського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту № 211. Обгрунтовує позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають двох малолітніх синів: [PERSON], та [PERSON], [INFO], проте спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини і обов»язки з ведення домашнього господарства. Відповідач виявляв байдужість, не приділяв належної уваги як до дружини, тому з січня 2014 р. вони шлюбні відносини фактично припинили. Вважає примирення з відповідачем і збереження сім»ї неможливим, з лютого 2014 р. зустрічається з іншим чоловіком, тому то суперечитиме її інтересам та їх малолітніх дітей. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, між ними спору про поділ спільного майна немає, досягнуто домовленості, що діти залишаться проживати з нею. Позивач просить позов задовольнити. Представник позивача подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримують з наведених підстав, просять задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач заперечень не надіслав, у судове засідання повторно не з»явився, судові документи та повістки-повідомлення, надіслані за адресою місця проживання, зареєстрованою в установленому законом порядку, повернулись з відміткою пошти за закінченням терміну зберігання. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, у відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сім'я сторін розпалась остаточно, по причині різних характерів і поглядів на життя, права і обов'язки подружжя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, припинення шлюбу. З січня 2014 р. сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають порізно, тривалий час шлюб існує лише формально, позивач зустрічається з іншим чоловіком, тому вважає примирення з відповідачем неможливим. Суд встановив, що спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача, а також їх малолітніх дітей, що має істотне значення. Сторони дійшли згоди, що після розлучення малолітні діти проживатимуть з позивачем. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією17.05.2013 відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, запис акту №562. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, у шлюбі дітей не мають. Протягом останнього часу стосунки між ними значно погіршили по причині різних поглядів на сім»ю, не знаходили порозуміння з питань, що стосуються сімейного бюджету, спільного життя як такого. Спочатку намагалась зберегти сім»ю, переглянути погляди, дійти порозуміння та відновити відносини, що не ждало позитивних результатів, зрозуміла, що розбіжності принципові. Вважає подальше спільне життя та збереження сім»ї неможливим, шлюбні відносини припинили, спільне домашнє господарство не ведуть. Майнового спору між ними немає, але відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах РАЦС. Позивач просила позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, і в порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Суд установив, що сторони перебувають в шлюбі, оформленому реєстрацією 17.05.2013 відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, запис акту №562, спільних дітей не мають. Сім»я сторін розпалась остаточно по причині різних характерів і поглядів на життя, права і обов»язки подружжя, відсутності взаєморозуміння. Подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох з подружжя, суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved