Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому вказує на те, що 02 серпня 2008 року вона та [PERSON] зареєстрували шлюб у Орджонікідзевському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна, про що зроблено відповідний актовий запис № 329. Вона перебуває на обліку у звязку з вагітністю в Комунальній установі охорони здоровя «Пологовий будинок №1», що підтверджується Довідкою № 153 від 14.09.2018. Вона та її чоловік мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки. Сімя фактично розпалася. Відповідач припинив надавати будь-яку допомогу на її утримання під час вагітності, хоча має таку можливість, оскільки він є фізично здоровий та працездатний. Відповідач є військовослужбовцем Збройних Сил України, учасником АТО, що підтверджується посвідченням серії АБ № 347478. Оскільки вона вагітна, це потребує значних додаткових матеріальних витрат на забезпечення належних умов для збереження її здоровя та народження здорової дитини. Відповідач, натомість, матеріальної допомоги на утримання дружини у добровільному порядку не надає, що ставить її у скрутне становище. У звязку з тим, що відповідач добровільно не бажає надавати допомогу на утримання в звязку з вагітністю, вона вимушена звернутися до суду. Посилаючись на вищенаведені обставини, [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання під час вагітності на її користь в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з часу звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 11.01.2019 року на 13 год. 30 хв. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2019 року справу призначено до судового розгляду на 28.02.2019 року на 13 год. 30 хв. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечуючи необхідності утримувати дружину, вважав заявлений позивачкою розмір аліментів занадто великим. Пояснив, що має на утриманні малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка народилась від цивільного шлюбу з іншою жінкою. Крім цього, на його утриманні знаходиться мама [PERSON], яка є пенсіонером та інвалідом. Надав суду відзив на позов, довідку про доходи та копію довідки до акту оглдяу МСЕК № 062182. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 02 серпня 2008 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований у Орджонікідзевському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (актовий запис № 329). Відповідач [PERSON] є військовослужбовцем, має на утриманні малолітню доньку [PERSON], [INFO] 15 січня 2019 року позивачка народила сина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 377444, в якому батьком дитини вказано [PERSON]. Відповідно до медичної документації, а саме проміжної виписки з історії хвороби (форма № 27/о), медична документація направляється до ВКК за місцем проживання для оформлення соціальної допомоги дитини-інваліда. Хірургічна патологія п.2, п.п.2.4 (Q41). Частинами 1, 4 ст. 75 СК України визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право одного з подружжя на утримання, якщо один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до статті 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітної дружини, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує: 1) \~ \~ \~ \~стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) \~ \~ \~ \~стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) \~ \~ \~ \~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) \~ \~ \~ \~наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) \~ \~ \~ \~доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) \~ \~ \~ \~інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної [PERSON] України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної [PERSON] України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На підставі ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної [PERSON] України від 27.02.1997 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази, в їх сукупності, враховуючи стан здоров'я становище малолітньої дитини [PERSON], стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші суттєві умови, передбачені ст.ст. 182 СК України, суд дійшов висновку про те, що з відповідача [PERSON] підлягає до стягнення аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягненню дитиною 3-х років, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial