Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про зміну прізвища неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], з «Пелех» на «Хомич».\~ Посилаючись на те, що між нею та відповідачем по справі було укладено шлюб, який 24.12.2003 р. розірвано. Від даного шлюбу у сторін є дочка [PERSON], [INFO]. З народження дочка проживає разом з позивачем, перебуває на її вихованні та утриманні, оскільки її біологічний батько [PERSON] практично не цікавився життям власної дитини, її потребами, навчанням в освітніх закладах, без будь-яких поважних причин не брав участі у вихованні дочки, не проявляв до неї хоч найменшої батьківської турботи чи піклування. У 2007 році відповідач формально звернувшись в суд з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дочкою [PERSON], після проголошення рішення суду у даній справі, після 22 листопада 2007 року, без будь-яких поважних причин не брав участі в побаченнях з дитиною, в звязку з чим, вже 28 травня 2014 року [PERSON] за ухвалою Тернопільського міськрайонного суду по справі № 607/5568/14-ц було відмовлено в поновленні пропущеного строку для предявлення виконавчого листа щодо встановлених побачень з дитиною до виконання. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 08 листопада 2016 року по справі № 607/20014/14-ц, залишеним без змін рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 20 грудня 2016 року, відповідачу повторно встановлено графік побачень з дочкою [PERSON], однак біологічний батько до цього часу жодного разу так і не виявив бажання побачити власну доньку. Крім цього, слід зазначити, що [PERSON] фактично до кінця липня місяця 2014 року не визнавав дочку [PERSON] своєю рідною дитиною, чим наніс їй тяжкий психологічний удар через вимушену явку її для здавання аналізів при проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, згідно висновку якої біологічне батьківство [PERSON] відносно його дочки [PERSON] практично доведено. Незважаючи на наявність рішення Тернопільського міськрайонного суду від 01 вересня 2004 року по справі № 2-4559/2004, яким [PERSON] було зобовязано щомісячно сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, до 2015 року відповідач не надавав власній дочці жодної матеріальної допомоги. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 квітня 2017 року по справі № 607/1815/16-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 22 червня 2017 року, з відповідача присуджено до стягнення щомісячно 800 гривень аліментів на утримання [PERSON]. Проте, на думку [PERSON]І, вказана сума є занадто великою для задоволення потреб його 14-річної дочки, а тому відповідач в касаційному порядку оскаржує свій батьківський обовязок щодо сплати аліментів. 09 серпня 2016 року позивач зареєструвала шлюб із [PERSON], в якому народився син [PERSON], [INFO]. [PERSON] піклується про обох дітей, надає їм матеріальну допомогу, ніколи не робить різниці між [PERSON] та [PERSON], тому дочка закономірно вважає його своїм батьком. Однак, відмінність прізвища дочки від інших членів нашої сімї, фактична відсутність в дитини з біологічним батьком будь-якого звязку, окрім прізвища [PERSON], спричиняє [PERSON] постійну психологічну травму. На даний час дочка [PERSON] перейшла у 9 клас, а тому бажає отримувати біометричний паспорт та атестат про закінчення школи на прізвище «Хомич». Крім цього, будь-які їх спільні сімейні поїздки з дочкою вимагають від позивача документальних доказів. 08 вересня 2017 року позивачем було надіслано на адресу [PERSON] письмову пропозицію щодо зустрічі 22 вересня 2017 року о 14.00 год. в приміщенні Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції для - дачі (оформлення) заяви про зміну прізвища їх спільної дитини [PERSON],[INFO], з «Пелех» на «Хомич». Крім цього, до вказаної пропозиції позивачем було долучено також письмову заяву дочки [PERSON] про її особисту згоду на зміну прізвища з «Пелех» на «Хомич». Однак, з невідомих позивачу причин, відповідач так і не зявився. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та заперечив проти його задоволення, пояснивши, що прізвище дитини має бути «Пелех», оскільки це не буде відповідати її інтересам. У судовому засіданні представники сторін заперечили проти залучення до участі у справі третіх осіб на стороні позивача. які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору службу у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради та Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції також заперечили проти залучення до участі в справі дитини [PERSON]. Заслухавши стислий виклад позиції представника позивача, заперечення відповідача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ИД № 014119, повторно видане 12.04.2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис № 327, вбачається, що 24.12.2003 р. шлюб між сторонами по справі [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від даного шлюбу у сторін є дочка [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 136367, видане 29.07.2003 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис № 1292. Судом встановлено, що з народження дочка [PERSON], [INFO], проживає та перебуває на вихованні позивача. Як вбачається з довідок Тернопільського навчально-виховного комплексу № 35 Тернопільської міської ради Тернопільської області від 05.11.2007 р. за № 20 та від 23.12.2013 р. за № 69, батько [PERSON] не приходив до навчального закладу. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2004 року по справі № 2-4559/2004, [PERSON] зобовязано щомісячно сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку. У судовому засіданні зясовано, що до 2015 року відповідач не надавав власній дочці жодної матеріальної допомоги та не приділяв належної батьківської уваги та турботи. Також звернувся до суду з позовом про оспорювання батьківства, однак згідно висновку судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, встановлено біологічне батьківство [PERSON] відносно його дочки [PERSON]. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 08 листопада 2016 року по справі № 607/20014/14-ц, залишеним без змін рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 20 грудня 2016 року, відповідачу встановлено графік побачень з дочкою [PERSON]. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 квітня 2017 року по справі № 607/1815/16-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 22 червня 2017 року, з відповідача присуджено до стягнення щомісячно 800 гривень аліментів на утримання [PERSON]. 09 серпня 2016 року позивач зареєструвала шлюб із [PERSON], що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 284377, видане 09.08.2016 р. Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 2092. Від даного шлюбу у позивача та [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-СГ № 527654, видане 11.12.2016 р. Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 4068. 08 вересня 2017 року позивачем було надіслано на адресу [PERSON] письмову пропозицію щодо зустрічі 22 вересня 2017 року о 14.00 год. в приміщенні Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції для - дачі (оформлення) заяви про зміну прізвища їх спільної дитини [PERSON], [INFO], з «Пелех» на «Хомич». Крім цього, до вказаної пропозиції позивачем було долучено також письмову заяву дочки [PERSON] про її особисту згоду на зміну прізвища з «Пелех» на «Хомич». Однак, з невідомих позивачу причин, відповідач так і не зявився. Таким чином відповідач порушив і не визнає право позивача та дитини [PERSON] щодо зміни прізвища на «Хомич». Згідно з статтею 145 Сімейного кодексу України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Як встановлено судом позивач після одруження змінив прізвище на «Хомич», і у звязку із зміною прізвища звернувся до відповідача про зміну прізвища дитини з «Пелех» на «Хомич», однак між сторонами не було досягнуто згоди на зміну прізвища дитини. Частиною 3 статті 148 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. Згідно частини 5 статті 148 Сімейного кодексу України у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. За таких обставин, що дитина [PERSON] проживає та виховується позивачем спільно з її чоловіком [PERSON], у яких є спільна дитина [PERSON], який є братом [PERSON], а відповідач не приділяє належної уваги та турботи дитині [PERSON] для її фізичного, психологічного та гармонійного розвитку. Також враховуючи заяву дитини [PERSON], в якій вона висловила бажання на зміну прізвище з «Пелех» та «Хомич», суд вважає, що в інтересах дитини буде зміна прізвища неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], з «Пелех» на «Хомич». На підставі наведеного,

Outcome: approved