Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі розмірі 2500 грн. на кожну дитину щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вони з відповідачем проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу в с.Швейків, Монастириського району Тернопільської області. За час спільного проживання у них народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони спільно не проживають, позивач виховує та забезпечує дітей сама. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку між сторонами не досягнуто, при цьому відповідач добровільно аліменти не сплачує, у зв`язку з чим позивач змушена звертатись до суду. Враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, просить ухвалити рішення яким стягувати з нього аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі розмірі 2500 грн. на кожну дитину щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.ст. 280,281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі доказів, що є в матеріалах справи та ухвалити заочне рішення, про що суд постановив відповідну ухвалу, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступного. Судом встановлено, що за час спільного проживання сторін у них народилось двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 21.08.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Монастириського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №02), та дочка [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 11.09.2018 року Монастириським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №38). Позивач зазначає, що діти на даний час проживають з нею та перебувають на її утриманні. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку між сторонами не досягнуто, при цьому відповідач добровільно аліменти не сплачує. Так, згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №603 від 15.10.2020 року, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: с.Горигляди Монастириського району, Тернопільської області, та до складу її сім`ї/зареєстрованих входять, зокрема, син - [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Стаття 200 Сімейного кодексу України визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В силу вимог ст. 182 СК суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до частини третьої ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що способу виконання обов`язку щодо утримання дітей позивач та відповідач не визначили, батько в добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає. Діти на даний час проживають із позивачем та перебувають на її утриманні. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з розумності та достатності розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивача на утримання дітей, встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, та інші обставини визначені ст.182 СК України. Таким чином, оцінюючи перевірені в судовому засіданні докази, виходячи із позовних вимог позивача, рівності обов`язку батьків щодо утримання дітей, матеріального становища відповідача, його стану здоров`я та стану здоров`я дітей, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягувати із відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд враховує те, що позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ст. 141 ЦПК України його слід стягнути з відповідача. Таким чином, із відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved