Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 09.02.2017 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб між нею [PERSON] та [PERSON], який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 508. Шлюб зареєстрований 25.04.2015 року. В судове засідання позивач не з'явилася, від представника позивача [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 01.06.2017 року, до суду надійшла заява про розгляд даної справи у відсутності представника та позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та, просить суд, їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі наявних у справі доказів суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги витікають із шлюбно - сімейних правовідносин і на підставі ст. ст. 110 - 112 Сімейного кодексу України підлягають задоволенню. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], одружилися 25.04.2015 р. н., про що в книзі реєстрації актів про одруження 25.04.2015 р. зроблено запис за № 508. Прізвища після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Місце реєстрації: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 25.04.2015 р. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз'ясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.04.2015 р., від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося, сторони не підтримують сімейно - шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім'єю. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі. За ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Одночасно з відповідача [PERSON] у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн. На підставі ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved