Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ сумісного майна після розірвання шлюбу. У липні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Заява мотивована тим, що 10 жовтня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі було зареєстровано шлюб, про що 10 жовтня 2010 року складено актовий запис №494. Спільне життя з Відповідачем не склалося, тому, відповідно до рішення Гагарінського районного суду м. Севастополя від 17.07.2013р. за позовом [PERSON] до [PERSON], шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. За час спільного життя подружжям була придбана двокімнатна квартира у м. Києві за адресою: пр. [PERSON] ([ADDRESS] що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 28.05.2012р. який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за номером 744. За усною домовленістю між подружжям нерухоме майно - двокімнатна квартира за вищевказаною адресою було зареєстровано за [PERSON]. Відповідач після розірвання шлюбу відмовляється в добровільному порядку поділити двокімнатну квартиру, у зв'язку з чим, позивач звернулась до суду з відповідним позовом та просить поділити вказане майно, визнавши за [PERSON] право власності на 1 / 2 квартири у м. Києві за адресою: пр. [PERSON] [ADDRESS]; визнати за до [PERSON] право власності на 1 / 2 квартири у м. Києві за адресою: пр. [PERSON] [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про його час і місце повідомлявся належним чином. Враховуючи, що з 27.03.2014 року пошта, яка направлена УДППЗ «Укрпошта» з материкової частини України, поштою Автономної Республіки Крим не приймається та повертається у зворотному напрямку, за даних обставин, УДППЗ «Укрпошта» не має можливості доставки поштових відправлень до Автономної Республіки Крим та м. Севастополь, однак повідомлення відповідачів про час та місце розгляду справи суд визнає належним, оскільки відповідна інформація була розміщена на офіційному Інтернет-сайті Святошинського районного суду м. Києва (а.с.17,22,26) Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що 10 жовтня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі було зареєстровано шлюб, про що 10 жовтня 2010 року складено актовий запис №494, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.11). Відповідно до рішення Гагарінського районного суду м. Севастополя від 17.07.2013р.,шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.12-13). За час спільного життя подружжям була придбана двокімнатна квартира у м. Києві за адресою: пр. [PERSON] ([ADDRESS] що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 28.05.2012р. який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за номером 744 (а.с.13-15). Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 05.10.2016 року право власності на спірне майно зареєстровано за [PERSON] (а.с.54-55). Відповідно до звіту про оцінку майна №160728-03 від 28.07.2016 р., вартість спірної квартири складає 802191,00 грн. (а.с.22-41). Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, згідно ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України - дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Отже, майно, яке належить подружжю на праві спільної сумісної власності, може бути розподілене між сторонами, в тому числі - під час існування шлюбу, у процесі його розірвання, а також після розірвання шлюбу. Враховуючи, що поділ майна полягає у припиненні режиму спільності й виникненні на його основі режиму роздільності майна, кожен із подружжя після поділу майна стає власником тієї чи іншої речі або сукупності речей і не пов'язує свої дії щодо володіння, користування та розпорядження майном з іншим із подружжя. Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно зі ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову та поділу майна, що було придбано під час спільного проживання сторін, визнавши за [PERSON] право власності на 1 / 2 квартири у м. Києві за адресою: [ADDRESS]; визнати за до [PERSON] право власності на 1 / 2 квартири у м. Києві за адресою: [ADDRESS] . Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача (а.с.1,20а). На підставі викладеного та

Outcome: approved