Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло №561 від 20.05.1993 року, співвласниками квартири [ADDRESS] були [PERSON] батько позивача, [PERSON] мати позивача, [PERSON] донька позивача, яким належало по 1/3 частці вказаної квартири. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті, належну йому 1/3 частку вказаної квартири успадкувала його дружина [PERSON] та син померлого - [PERSON] брат позивача. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті спадщину, яка складається з Ѕ частки вищезазначеної квартири прийняв її син [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на 2/3 частки вищевказаної квартири. Позивач вважає, що вона як рідна сестра, має право на спадкування майна після свого брата [PERSON] , як спадкоємця другої черги спадкування. Весь час, поки позивач відновлювала документи, які підтверджували родинні відносини, остання неодноразово зверталась до нотаріусів з проханням прийняти заяву про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , але їй неодноразово відмовляли у зв`язку з відсутністю документу, який би підтверджував факт смерті спадкодавця, а саме свідоцтва про смерть. І лише в травні 2017 року позивач отримала свідоцтво про смерть [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого брата, їй було відмовлено у зв`язку з пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини, який нею був пропущений лише з тих причин, що за життя спадкодавець втратив свої правовстановлюючі документи. У зв`язку з викладеним, позивач просить визначити додатковий строк для подачі [PERSON] заяви про прийняття спадщини, що відкрилась [INFO] , після смерті [PERSON] 18.01.2018 року позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 2/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.10.2017 року відкрито провадження у даній справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.01.2018 року розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого засіданні. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.12.2018 року залишено без розгляду позовні вимоги [PERSON] в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 2/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.12.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засіданні не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановлений законом порядку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що у позивача виникли складнощі у прийнятті спадщини, оскільки вона не мала свідоцтва про смерть брата та свідоцтва про його народження. Доказів того, що у встановлений законом строк позивач бажала прийняти спадщину, звернулась до нотаріуса у м.Херсоні у зазначений строк та зверталась до відповідних установ для отримання свідоцтва про смерть та свідоцтва про народження сторона позивача не має. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку. Зазначили, що спадкодавець [PERSON] помер в м.Серпухово Російської Федерації, похованням його займався він та його співмешканка. Саме вони отримали свідоцтво про смерть [PERSON] . Позивач була присутня на похованні брата. З проханням надати свідоцтво про смерть брата не зверталася, будь-яких дій, направлених на прийняття спадщини не вчиняла. Крім того, відповідач не приховував того, що звертався із заявою про прийняття спадщини після смерті брата та просив у неї документи на підтвердження факту родинних відносин. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановлений законом порядку. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно актового запису про народження №105, зробленого 03.08.1956 року Виконавчим комітетом Васильківської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, [PERSON] народився [INFO] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно актового запису про народження №1380, зробленого 09.06.1960 року Міським РАЦС, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно актового запису про шлюб №207, зробленого 09.02.1982 року райвідділом м.Житомир, між [PERSON] та [PERSON] 09.02.1982 року укладено шлюб. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». З паспорта позивача вбачається, що вона є громадянкою Російської Федерації та має зареєстроване місце проживання у м.Ростов-на-Дону Російської Федерації. Згідно свідоцтва №561 про право власності на житло від 20.05.1993 року, Фонд комунального майна м.Херсона посвідчує, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] . Згідно актового запису про смерть №784, зробленого 06.01.1999 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] помер [INFO] . З матеріалів інвентарної справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.08.1999 року, єдиними спадкоємцями майна [PERSON] , померлого [INFO] є в рівних частинах кожний: його дружина [PERSON] та його син [PERSON] . Спадкове майно складається з 1/3 частини двокімнатної квартири [ADDRESS] . Згідно актового запису про смерть №935, зробленого 18.05.2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] померла [INFO] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.11.2012 року спадкоємцем в заповіті майна [PERSON] , 1936 р.н., яка померла [INFO] є її син [PERSON] Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з 1/2 частини двокімнатної квартири [ADDRESS] . Право власності зареєстровано 10.12.2012 року, згідно витягу про державну реєстрацію прав №36646217 від 10.12.2012 року. Згідно актового запису про смерть №731, зробленого 02.05.2016 року Серпуховським відділом ЗАГС Головного управління ЗАГС Московської області, [PERSON] помер [INFO] . З пояснень представника позивача вбачається, що позивач про смерть брата була обізнана, була присутня на його похованні. Померлий [PERSON] на день смерті був зареєстрований в кв. [ADDRESS] . Інших осіб, зареєстрованих за вказаною адресою на день його смерті не було, що підтверджується довідкою ОСББ «Вільний» №36 від 12.01.2017 року. Відповідно до довідки про укладення шлюбу №259 від 14.06.2017 року встановлено, що в Відділі РАЦС адміністрації Железнодорожного району м.Ростова-на-Дону заходиться запис про укладення шлюбу №302 від 12.10.2004 року між [PERSON] та [PERSON] . Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №91249238 від 05.07.2017 року на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] належить 1/6 частина, [PERSON] 1/3 частина, [PERSON] 1/2 частина квартири [ADDRESS] . Листом приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В. від 05.07.2017 року №354/01-16 (після спливу строку на прийняття спадщини), представнику [PERSON] [PERSON] , на його усне звернення роз`яснено строки прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду з метою визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у разі пропуску цього строку з поважних причин. Долучена стороною позивача копія нотаріально посвідченої довіреності від 22.04.2017 року, якою Черненко І.В. (позивач) уповноважила [PERSON] І.О. на представництво її інтересів у всіх підприємствах, органах, установах, в тому числі для оформлення її спадкових прав, також була оформлена позивачем після спливу строку для прийняття спадщини. Повторне свідоцтво про народження [PERSON] було видано позивачу 11.05.2017 року. Повторне свідоцтво про смерть [PERSON] було видано позивачу 26.05.2017 року. З спадкової справи №470/2016, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , вбачається, що з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звертався [PERSON] . Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 08.11.2018 року встановлено факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , як між троюрідними братами. У відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. В обох випадках спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, і, крім того, юридичні особи та інші учасники цивільних відносин. Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст.1272 ЦК України). Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі №6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач знала про смерть брата [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки була присутня при похованні. Разом з тим, позивач не надала суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин щодо пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини до 01.11.2016 року (до спливу шестимісячного строку), а саме, що у шестимісячний строк для прийняття спадщини вона зверталась до відповідних установ для отримання документів на підтвердження факту родинних відносин із спадкодавцем та на підтвердження факту його смерті. Таким чином, жодних доказів того, що в межах строку, наданого цивільним законом, позивач не вчинила дії, які б свідчили про прийняття нею спадщини за законом, вона не надала, що, виходячи зі змісту ч.1 ст.1272 ЦК України, слід вважати фактичним неприйняттям спадщини за законом у встановлений законодавством строк. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений без поважних причин. Враховуючи викладене, позивачу слід відмовити в задоволенні позову у визначенні додаткового строку на прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі повного задоволення позову - на відповідача, у разі відмови у позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed