Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням будинком № 12 по вул. Польова в с. Плотича Тернопільського району Тернопільської області. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вказаний будинок належить їй на праві приватної власності. Відповідач по справі не проживає в будинку протягом декількох років, її речі та майно відсутні, вона не бере участі в утриманні будинку та не вносить плату за комунальні послуги. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задоволити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 12.07.2001 року, виданого виконавчим комітетом Плотицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області на підставі рішення виконкому сільської ради № 29 від 25.04.2001 року, 1\\3 частина житлового будинку № 12 по вул. Польового в с. Плотича Тернопільського району Тернопільської області належить [PERSON]. Відповідно до реєстраційного посвідчення № 56, виданого 10.10.2001 року Тернопільським районним бюро технічної інвентаризації, 1\\3 частина будинку № 12 по вул. Польвого в с. Плотича Тернопільського району Тернопільської області належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим Тернопільською районною державною нотаріальною конторою 29.08.2001 року, реєстраційний № 3483. У відповідності до реєстраційного посвідчення № 56, виданого 18.05.2004 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, 1\\3 частина будинку № 12 по вул. Польвого в с. Плотича Тернопільського району Тернопільської області належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Тернопільською районною державною нотаріальною конторою 23.04.2004 року, реєстраційний № 1-603. Згідно свідоцтва про одруження І-ИД № 079425, виданого 12.06.2003 року Плотицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, після одруження [PERSON] змінила своє прізвище на прізвище чоловіка Білик. Як вбачається з довідки № 560, виданої 26.08.2015 року Плотицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, в будинку № 12 по вул. Польова в с. Плотича Тернопільського району Тернопільської області, крім власника [PERSON], зареєстровані: дочка - [PERSON], [INFO] та сестра [PERSON], [INFO] Відповідно акту комісії № 1 від 26.08.2015 року, затвердженого головою Плотицької сільської ради, [PERSON] за місцем реєстрації по вул. Польова, 12 в с. Плотича Тернопільського району Тернопільської області не проживає. Факт не проживання відповідача [PERSON] у будинковолодінні [PERSON] підтвердила допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] сусідка позивача, яка пояснила, що відповідач [PERSON] не проживає [INFO] понад 27 років. У відповідності до вимог частини 2 статті 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням будинком № 12 по вул. Польова в с.Плотича Тернопільського району Тернопільської області. Крім того, в силу вимог статті 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved