Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 04.01.2010 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивача, потребує постійних витрат. Відповідач офіційно працює, отримує заробітну плату. Позивач працює, однак її зарплати не вистачає на утримання дитини. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх доходів (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав: Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.01.2010 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). На теперішній час дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою № 13 від 18.08.2016 року, виданою ОСББ «Флагман-Вугледар» (а.с.7). Позивач працює в ДП «Шахта ім.. [PERSON]», отримує середню заробітну плату в сумі 1522,39 грн., що підтверджується довідкою підприємства № 7493 від 23.08.2016 року (а.с.9). Відповідач працює в ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1», отримує стабільну заробітну плату, що підтверджується довідкою № 711 від 22.08.2016 року (а.с.8). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходів її матері, батька або у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене та з урахуванням матеріального становища відповідача, оскільки розмір аліментів сторонами не оспорюється, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавством України, починаючи з 26.08.2016 року і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. на користь держави.

Outcome: approved