Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], третя особа - [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, з тих підстав, що сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем, знаходиться повністю на її утриманні, оскільки навчається на четвертому курсі денної форми навчання у Запорізькому металургійному коледжі Запорізької державної інженерної академії та не має змоги працювати. Домовленості щодо добровільної сплати аліментів на утримання сина між сторонами не досягнуто. Відповідач не є інвалідом, має працездатний вік та має можливість надавати допомогу на утримання сина, який на даний час потребує матеріальної допомоги. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Пояснення суду в обґрунтування позовних вимог надала аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Додатково пояснила, що до 2016 року відповідач сплачував аліменти на утримання тоді ще неповнолітнього сина.Потім припинив їх сплачувати, та з цього часу мається заборгованість. Їх з відповідачем син [PERSON] проживає разом із нею, та їй самостійно важко матеріально його утримувати, оскільки навчання потребує значних витрат. Відповідач, який є батьком дитини, жодним чином не допомагає. На даний час їй стало відомо, що відповідач займається будівельними роботами без офіційного працевлаштування та отримує дохід, інших дітей та утриманців він немає, аліменти він нікому більш не сплачує, має задовільний стан здоров»я, а тому, на її думку, він має змогу надавати матеріальну допомогу своєму синові, який продовжує навчання. Просить задовольнити її позов у повному обсязі. Представник позивача - адвокат [PERSON]»єв Г.В., в судовому засіданні позовні також позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з*явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином в установленому законом порядку. Через канцелярію суду надійшла письмова заява, відповідно до змісту якої третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх у повному обсязі, також, просить розглянути справу у його відсутності(а.с.41). Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не зявився і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, відзивів на позовну заяву він не подав. Про дату, час і місце судового засідання відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку шляхом надіслання судових повісток за адресою його останнього відомого зареєстрованого місця проживання, у відповідності до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України. Положеннями п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до наданої суду інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача [PERSON], останнє відоме зареєстроване місце його проживання [INFO] до 20.02.2017 року, на яку і було направлено повістки, оскільки відповідач не повідомив суду іншої адреси. Конверти було повернуто на адресу суду з проставленням у поштовому повідомленні відмітки про невручення за закінченням строку зберігання. Разом з тим, відповідач повідомлявся своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання у відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, якою передбачено, що відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Оголошення про виклик до суду відповідача було опубліковано на офіційному веб-сайті судової влади 01.03.2019 року. Але, незважаючи на всі передбачені законом заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, відповідач до суду повторно не зявився по невідомим причинам, відзиву на позовну заяву не подав, будь-яких заяв та клопотань від нього не надходило. З урахуванням викладеного, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач та її представник не заперечували.. Суд, заслухавши пояснення позивача,дослідивши матеріали справи та оцінивши надані у справі докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖС №094749 встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Його матір*ю є [PERSON](а.с.8). З довідки № 131, виданої 12.09.2018 року Запорізьким металургійним коледжем Запорізької державної інженерної академії, вбачається, що [PERSON] є студентом 4 курсу Запорізького металургійного коледжу Запорізької державної інженерної академії денної форми навчання. Термін навчання 01.09.2015 30.06.2019року(а.с.8). У відповідності зі ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам розяснено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття(незалежно від форми навчання), виникає за обовязковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв»язку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно довідки Центрального об*єднаного управління ПФУ м.Запоріжжя №810/3 від 13.03.2019 року [PERSON] знаходиться на обліку в ПФУ і отримує пенсію за віком з 02.01.2019 року.За період січень-березень 2019 року загальна сума пенсії складає 11757,24грн.. Розмір пенсії у березні 2019 року склав 3961,68грн.(а.с.132).Таким чином, суд приходить до переконання, що в судовому засіданні належним та допустимим доказом підтверджено факт того, що відповідач [PERSON] може надавати матеріальну допомогу своєму синові [PERSON], який продовжує навчання. Згідно довідки ПрАТ «Запоріжкокс» №26/275 від 21.11.2018 року [PERSON] працює на підприємстві та отримує заробітну плату, її дохід за період листопад 2017 року жовтень 2018 року складає 99068,98грн.(а.с.43). Відповідно до вимог статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів у відповідності зі ст. 200 СК України, що підлягають стягненню з відповідача, суд згідно до вимог ст. 182 СК України враховує його матеріальне становище, а також матеріальне становище позивача з повнолітнім сином, стан здоровя відповідача, відсутність у нього інших утриманців, а також враховує підтвердження можливості надавати відповідачем матеріальну допомогу своєму синові, який продовжує навчання,та інші обставини, що мають істотне значенняі вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утриманняповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання,аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з 03.10.2018 року і до закінчення навчання, так як приходить до переконання, що відповідач, з урахуванням його матеріального, сімейного становища та стану здоровя має можливість надавати матеріальну допомогу своєму синові, який продовжує навчання саме у такому розмірі. Суд оцінює надані сторонами докази, у їх сукупності та приходить до переконання, щопозовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки в судовому засіданні встановлено, що син сторін [PERSON] після досягнення повноліття та у звязку з навчанням не працює, а отже потребує матеріальної допомоги, а відповідач [PERSON] має реальну можливість надавати матеріальну допомогу своєму синові, який продовжує навчання. Враховуючи, що право повнолітнього сина на утримання діє протягом його навчання до двадцяти трьох років, але в разі припинення навчання раніше досягнення цього віку право на таке утримання втрачається, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачааліментів на утримання повнолітньогосина до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23-х років. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 768,40грн., оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду.

Outcome: approved