Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів, а саме стягнення з останнього на її користь аліментів на утримання [PERSON], 08.05.2001р.н. та [PERSON], 01.01.2003р.н. в розмірі 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.10.2017р. і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 04.09.2013р. з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON], 08.05.2001р.н. та [PERSON], 01.01.2003р.н. в розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину. На даний час розмір таких аліментів є недостатнім. Її матеріальний стан погіршився, заробітна плата є мінімальною. Відповідач не приймає участі у додаткових витратах на дитину. З часу прийняття рішення про стягнення аліментів обставини суттєво змінились. Рівень споживчих цін зріз, внаслідок чого зросли витрати на утримання дітей. На даний час діти навчаються у 9-му та 11-му класах загальної середньої школи та мають намір вступити до вищих учбових закладів, що також потребує значних матеріальних затрат. Тому, просить збільшити їх розмір до суми 2000 грн. щомісячно на кожну дитину. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення, аналогічні вищенаведеним та просить позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі даних і доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками двох дітей [PERSON], 08.05.2001р.н. та [PERSON], 01.01.2003р.н., в підтвердження чого до матеріалів справи долучено копії свідоцтв про народження (а.с.7, 8). Згідно рішення Личаківського районного суду м. Львова від 12.08.2005р. (а.с.4), з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON], 08.05.2001р.н. та [PERSON], 01.01.2003р.н. в розмірі 300 грн., але не менше за неоподаткований мінімум доходів громадян на одну дитину щомісячно, починаючи з 04.07.2005р. і до досягнення ними повноліття. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 04.09.2013р. (а.с.3) збільшено розмір зазначених аліментів до суми 500 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, згідно ч. 2 цієї статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Верховний Суд України під час розгляду цивільної справи № 6-143цс13 на основі аналізу ст.ст. 181, 192 СК України зазначив, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Суд враховує те, що в матеріалах справи відсутні дані про стабільний заробіток відповідача, однак враховує також і те, що відповідач є працездатним. Тому, позовну вимогу щодо збільшення розміру аліментів суд вважає обґрунтованою, беручи до уваги також тай факт, що на даний час на законодавчому рівні визначено мінімальний розмір аліментів не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якого не було на час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів. Разом з тим, розмір аліментів, обрахований позивачем до стягнення суд вважає завищеним, оскільки обовязок утримувати дитину в рівній мірі покладається на обох батьків, в тому числі на позивача. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом на час розгляду справи, стан здоровя та недостатньо забезпечене матеріальне становище дітей, стан здоровя відповідача, відсутність у нього на утриманні інших осіб, доказів про що не здобуто, а також інші обставини, які мають значення для справи, зокрема, розмір прожиткового мінімуму для дітей від 6 до 18 років, який визначено у ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» та який з 1 січня 2018р. становить 1860 грн. на одну дитину. Враховуючи наведене, у відповідності до вимог ст. ст. 181, 192 СК України, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та змінити розмір стягуваних аліментів, збільшивши його до суми 930 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації, починаючи з 13 жовтня 2017 року (з дати предявлення позову) і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а загалом до суми 1860 грн. щомісячно. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: partial