Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, в якому просить збільшити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ј частки від всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до повноліття дитини. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 27.10.2001 у відділі реєстрації актів громадянського стану Козятинського районного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом № 154. На даний час нею подана позовна заява про розірвання шлюбу до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області. Від цього шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Згідно рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12.02.2014, на підставі виконавчого листа, відповідач повинен був сплачувати на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ј частки від всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до повноліття дитини. Державна виконавча служба проводить стягнення аліментів у розмірі, який визначений судовим рішенням, і самостійно змінити його не може. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.11.2018 провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, яку сторони отримали в установлений законом строк. Сторони в установлений судом строк не подали заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк суду не надав. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності учасників справи, за наявними в справі матеріалами. У зв'язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.10.2001 у відділі реєстрації актів громадянського стану Козятинського районного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом № 154, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 5) Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6), який проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні, що підтверджується довідкою від 23.07.2018, виданою центорм надання адміністративних послуг (а.с. 9). Згідно рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12.02.2014, на підставі виконавчого листа, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ј частки від всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до повноліття дитини (а.с.7,8). Частиною 2 статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України № 2475-VІІІ від 03.07.2018 року визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Виходячи з цього розмір аліментів на утримання сина [PERSON] має бути не меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. Прийняття Закону «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 01.01.2019 року 2027 грн., з 01.07.2019 року 2118 грн., з 01.12.2019 року 2218 грн. Згідно ч.1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів,інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, враховуючи матеріальне становище сторін, те, що відповідач працездатний, інших дітей та утриманців не має, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити та з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовій збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, як сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved