Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 06.06.2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1024. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки мають різні погляд на подружні відносини, відповідач не бажає приймати участь у вихованні дітей та забезпечувати сім'ю. Внаслідок цього між подружжям постійно виникають сварки, що призвело до втрати порозуміння, поваги і любові один до одного. З червня місяця 2017 року сторони проживають окремо. Примирення та збереження шлюбу є неможливим. Позивач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). А тому, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в підготовчому засіданні достовірно встановлено, що 06.06.2006 року сторони зареєстрували шлюб, про що 06.06.2006 року складено відповідний актовий запис за № 1024, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 06.06.2006 року. (а.с. 7) Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 08.02.2008 року, та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 16.08.2017 року, які проживають разом із позивачем. (а.с. 8-10) З пояснень сторін вбачається, що спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання останнього. А тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище, яким вона користувалась після реєстрації цього шлюбу - «[PERSON]». Судові витрати залишити за позивачем, як на тому наполягала остання. На підставі викладеного,

Outcome: approved