Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, зазначивши, [INFO] помер її чоловік [PERSON], який постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS]. Після його смерті залишилася спадщина яка складається з: житлового будинку з надвірними будівлями, земельної ділянки площею 0,0981 га, яка передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарчих будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], гараж, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], автомобілі марки УАЗ 31514 і RENAULT DUSTER та грошові вклади. Заповіту спадкодавець [PERSON] не залишив. Після смерті чоловіка [PERSON] у встановлений законом строк дружина спадкодавця звернулася із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Куп'янської державної нотаріальної контори Харківської області але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку їй було відмовлено, через відсутність витягу з Державного земельного кадастру відносно вказаної земельної ділянки, та у зв'язку з тим, що спадкодавцем за життя не оформлене належним чином право власності на гараж , в зв'язку з цим позивачка і звернулася до суду. В попереднє судове засідання сторони не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач та його представник - позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, представник відповідача - Територіальна громада міста Куп'янська Харіквської області в особі Куп'янської міської ради Харківської області - заперечень стосовно пред'явлених позовних вимог не має, у вирішенні питань, поставлених у заяві, покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується актовим записом про смерть виданий 29 жовтня 2013 року відділом РАЦС по місту Куп'янську реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції у Харківській області /а.с.13/. На день своєї смерті спадкодавець проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою з місця проживання ( а.с.17). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина: житловий будинок з надвірними будівлями, земельна ділянка площею 0,0981 га, яка передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарчих будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], гараж, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], автомобілі марки УАЗ 31514 і RENAULT DUSTER та грошові вклади. Спадщину після смерті чоловіка [PERSON] прийняла позивач у справі [PERSON], дружина померлого [PERSON], подавши на ім'я приватного нотаріуса Куп'янського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Заповіту спадкодавець [PERSON] не залишив. Постановою від 28 квітня 2014 року № 204/02-31 приватний нотаріус Куп'янського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,0981 га, яка передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарчих будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та гараж, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після померлого [INFO] громадянина [PERSON], пославшись на відсутність витягу з Державного земельного кадастру відносно вказаної земельної ділянки, та у зв'язку з тим, що спадкодавцем за життя не оформлене належним чином право власності на гараж ( а.с.8). Гараж був побудований позивачем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] під час зареєстрованого між ними в м. Бєлгород міським бюро ЗАРЦС 06 листопада 1973 року шлюбу, актовий запис № 1834, за рахунок спільних коштів подружжя. Відповідно до статті 60 Сімейного Кодексу України [PERSON] має право на 12 частину гаражу, оскільки цей гараж є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] . В порядку захисту права власності на 12 частину гаражу за позивачем [PERSON] може бути визнане право власності на 12 частину гаражу відповідно до статті 60 Сімейного Кодексу України. Друга - 12 частка гаражу є спадковим майном після смерті [PERSON] Вартість гаражу станом на 02 квітня 2014 року складає 11470,00 гривень, що підтверджується висновком про вартість майна, який виконаний суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР № 134425 [PERSON] був власником земельної ділянки площею 0,0981 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарчих будівель і споруд. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 224. В акті зазначений кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER]: 18:016:0002. Відповідно до державного акта земельна ділянка складається з двох частин: площею 0,0471 га та площею 0,0510 га. Оскільки спадкодавець [PERSON] мав право власності земельну ділянку на підставі Державного акту, то його права (спадщина) переходять до позивача у порядку спадкування за законом. На підставі викладених вище обставин, встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно [PERSON] для виникнення її майнових прав, а саме права на спадщину, оскільки за життя спадкодавцем за життя не оформлене належним чином право власності на гараж та з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру відносно вказаної земельної ділянки. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до частини 1 статті 126 ЗК України (в редакції, що діяла на час видачі акту 02.10.2003 р.) право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців , який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину. Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно зі статтею 1297 ЦК України спадкоємець , який прийняв спадщину , у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до частини1 пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування „ згідно зі статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальним правилами спадкування (зі збереженням іі цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відпоівдно до статті 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, що пережив відповідно до статті 1261 ЦК України. Позивач [PERSON] є дружиною спадкодавця [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу ( а.с12). Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину ,але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 2 статті 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення поданого [PERSON] позову про встановлення факту, що має юридичне значення, що передбачено ст. 256 ЦПК України, визнання права власності на ? частину гаражу та право особистої приватної власності на земельну ділянку площею 0,0981 га в порядку спадкування за законом першої черги [PERSON], оскільки позивачем були надані докази на підтвердження викладених нею обставин.

Outcome: approved