Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] вона знаходиться в юридичному шлюбі з 03 березня 2017 року. Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що під час спільного проживання з відповідачем [PERSON] , між ними систематично виникали конфлікти на ґрунті непорозумінь між ними щодо обов`язків чоловіка та жінки в сім`ї, різного розуміння ними мети шлюбу, фінансових питань сімейного бюджету, виховання дітей. Внаслідок постійних сварок їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. З квітня 2020 року вона припинила з відповідачем шлюбні стосунки. З часу припинення шлюбних відносин вони не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету, не піклуються один про одного. Примирення з відповідачем неможливе, тому позивач просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Позивач та відповідач надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 березня 2017 року. Їх шлюб зареєстровано Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 25 (а.с. 6). Сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про їх народження (а.с. 7-9). Згідно частини першої\~статті 110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень\~статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сім`єю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати за доцільне збереження шлюбу між сторонами. Факт, що відповідач не з`явився до судового засідання для дачі пояснень, суд розцінює як його небажання відновлювати сімейні стосунки та байдужість до збереження шлюбу. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави, за її клопотанням, суд вважає необхідним залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved