Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Банк Форвард», третя особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталія Миколаївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса КМНО Незнайко Н.М. № 716, виданий 23 вересня 2019 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованість в розмірі 36 842,57 грн. На обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на ті обставини, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за відсутності доказів безспірності заборгованості оскільки надані нотаріусу документи не підтверджували безспірність боргу. Відповідач не направляв позивачу жодних вимог про усунення порушень кредитного договору. Також, виконавчий напис вчинено поза межами встановлено законом строку. Позивач в судове засідання не з`явилась. Представник надіслав заяву про слухання справи у його відсутність. А також, в заяві просив визнати виконавчий напис таким, зо не підлягає виконанню також на підставі того, що він був вчинений на підставі кредитного договору який нотаріально не був посвідчений. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Третя особа в судове засідання не з`явилася. Повідомлялася належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Будь яких пояснень щодо позовну не надавала. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 січня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження в підготовче засідання. Також, ухвалою Дніпровського районного суду від 08 січня 2020 року заяву представника позивача [PERSON] - [PERSON] про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого документу - на підставі виконавчого напису № 716, виданого 23.09.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталією Миколаївною про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» боргу у сумі 36 842 грн. 57 к. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 березня 2020 року Клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено. Витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталії Миколаївни копії документів на підставі яких вчинено виконавчий напис № 716, виданого приватним нотаріусом КМНО Незнайко Н.М. від 23 вересня 2019 року щодо стягнення з [PERSON] грошових коштів в сумі 36 842, 57 гривень на користь АТ «Банк Форвард». Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 липня 2020 року у задоволені заяви представника позивача [PERSON] про витребування доказів відмовлено. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. 30 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 60453105 на підставі виконавчого напису № 716 виданого 23 вересня 2019 року за яким стягнуто з боржника [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованість у розмірі 36 842,57 гривень. Жодних інших доказів позивачем суду не представлено, ухвала про витребування у приватного нотаріуса Незнайко Н.М. копії документів на підставі яких було вчинено оскаржуваний виконавчий напис залишилася без виконання у зв`язку з тим, що всі конверти, які направлялися на адресу Незнайко Н.М. повернулися з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». В свою чергу, позивачем або її представником не були надані будь-які інші докази. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 76 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.ч. 1, 2, 4, 8, 9, 10 ст.83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Беручи до уваги те, що предметом розгляду даної справи є виконавчий напис № 716, вчинений приватним нотаріусом КМНО Незнайко Н.М. від 23 вересня 2019 року, щодо звернення стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 36 842 грн. 57 коп., який суду як доказ не поданий, клопотання про його витребування приватним нотаріусом Незнайко Н.М. залишено без задоволення, крім того, будь-яких інших дій позивача або представника для повного розгляду справи, окрім направлення заяв поштовим зв`язком, до суду не надходили, суд позбавлений можливості його безпосередньо дослідити та дати йому оцінку; жодних інших доказів на підтвердження обставин, що зазначені у позовній заяві (документів, що стали підставою для видачі ймовірного виконавчого напису) позивачем також не подано, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, у зв`язку із недоведеністю позовних вимог. Відповідно до ч.9 ст.158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, судові витрати слід покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed