Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом про визнання за нею права власності на нерухоме майно, а саме: ? частку житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 58.5 кв.м, житловою площею 36.1 кв.м, оскільки між нею та відповідачем досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу вказаної частини будинку, однак відповідач ухилилась від нотаріального посвідчення зазначеного договору. Просить визнати за нею право власності на зазначене нерухоме майно. В судове засідання позивач не з»явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з»явилась, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив Відповідач [PERSON] є власником ? частки житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21 липня 2008 року, номер витягу 19608055, виданого Теребовлянським бюро технічної інвентаризації. Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15 листопада 2013 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], остання придбала у [PERSON] ? частку житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 58.5 кв.м, житловою площею 36.1 кв.м за ціною 4761.50 грн. На момент підписання вказаного договору грошові кошти сплачені покупцем продавцю повністю. Згідно із актом приймання-передачі нерухомого майна від 15 листопада 2013 року [PERSON] передала, а [PERSON] прийняла ? частку житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 58.5 кв.м, житловою площею 36.1 кв.м . Відповідач ухилилась від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.11.2013 року, укладеного між нею та позивачем, що підтверджується її заявою. Згідно з ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України у випадку, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частинами 1, 2 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Зі змісту статтей 328, 638, 657 ЦК України випливає, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди з всіх істотних умов договору. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. З огляду на те, що сторони у справі (вони ж сторони у договорі купівлі-продажу) виконали та дотримали усіх цих умов, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання за позивачем [PERSON] права власності на нерухоме майно, а саме: ? частку житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 58.5 кв.м, житловою площею 36.1 кв.м. Судові витрати позивач [PERSON] просить покласти на неї.

Outcome: approved