Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить визначити додатковий строк в шість місяців для прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її тітки, [PERSON], померлої [INFO], а саме на частку в квартирі [ADDRESS]. Позовні вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 1258, 1265,1272 ЦК України та просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити, надавши їй додатковий строк в шість місяців, який буде достатнім для подачі заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача, Артемівської міської ради, в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, суду надано заяву з проханням розглянути справу без участі представника. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла [INFO], про що свідчить Свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівськ Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності разом з [PERSON] належить квартира [ADDRESS] (арк.с.19). [PERSON], яка народилася [INFO], є донькою [PERSON] та [PERSON] згідно Свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 25.07.1967 року (арк. с. 9). [PERSON] було присвоєно прізвище [PERSON] після реєстрації шлюбу 27.12.1959 року з [PERSON] (арк.с.8). Також з матеріалів справи вбачається, що [PERSON], яка народилася [INFO], є донькою [PERSON] та [PERSON] (арк.с.15). [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], померлої [INFO]. Батьком [PERSON] у Свідоцтві про народження [NUMBER] (арк.с.12) записаний [PERSON]. Згідно Свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є чоловіком та дружиною та їм присвоєно прізвище [PERSON] та [PERSON] відповідно (арк.с.10). Позивач у позовній заяві вказує, що вона проживала в квартирі [ADDRESS] без реєстрації, бо доглядала за своєю тіткою [PERSON] до її смерті та похоронила її. Проте, з довідки ПП «Квартал» від 27.12.2013 року № 2675 вбачається, що за зазначеною адресою [PERSON] проживає без реєстрації з грудня 2013 року. Також позивач вказує, що після смерті [PERSON], вона продовжувала проживати в цій квартирі та доглядати за двоюрідною сестрою - [PERSON], яка померла [INFO]. Але, з лікарського свідоцтва про смерть № 131 від 13.04.2012 року вбачається, що [PERSON] проживала у [ADDRESS]. Позивач вказує, що вона вважала, що спадщину після померлої тітки [PERSON] прийняв її внук, племінник позивача - [PERSON]. На запит суду від 18.02.2014 року з Першої Артемівської державної нотаріальної контори надійшла інформація про те, що 1811.2011 року від [PERSON] надійшла заява про прийняття спадщини на майно після померлої [INFO] [PERSON], інших заяв не надходило і станом на 21.02.2014 року свідоцтво про право на спадщину не видано. Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч.3, 4 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. У відповідності до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК)), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Тітка - жінка по відношенню до дітей брата або сестри, а також до дітей брата або сестри свого чоловіка = сестра батька або матері, або дружина дядька. Позивач не надав суду доказів, що - матір позивача [PERSON] та [PERSON] є брат та сестра, - [PERSON] є чоловіком [PERSON], матері померлої [PERSON] (арк.с.12), та є дядьком [PERSON] Суду також не надано доказів, що позивач зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Таким чином, суд вважає, що позивачем [PERSON] не надано належних та допустимих доказів в обґрунтованість позовних вимог, що вона відповідно до приписів цивільного законодавства України є спадкоємицею за законом майна після померлої [PERSON] Оскільки визнання представником відповідача Артемівською міською радою Донецької області позову суперечить закону, тому суд не приймає визнання відповідачем позову, в силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України. Враховуючи те, що позивач звернулася з позовом для встановлення додаткового строку для подання заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини після смерті її тітки - [PERSON], померлої [INFO], яка складається з частини в квартирі [ADDRESS], а належних доказів родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] суду не надано, суд приходить до висновку про передчасність заявлених позовних вимог. За таких обставин, в задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити. Відповідно до статті 88 ЦПК України у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не стягуються з позивача. З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст. 1269, 1272 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 213-215 ЦПК України, Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд -

Outcome: dismissed