Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марїнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 1, в будинку № 13-а по вулиці Мечнікова в місті Курахове Марїнського району Донецької області. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона, після смерті свого чоловіка, [PERSON], є власником квартири [ADDRESS]. На реєстраційному обліку за вказаною адресою перебуває відповідачка [PERSON], донька позивача, яка в жовтні 2015 року виїхала на постійне місце проживання в Росію, Саратовську область, місто Балаково, та з січня 2017 року отримала громадянство Росії, тому залишилась проживати у місті Балаково, витрат на утримання квартири в добровільному порядку не надає, з реєстраційного обліку не знімається (а.с. 3-4). Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала до суду письмову заяву в якій просила розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, свідків просить не викликати, фіксацію судового засідання за допомогою звукозаписувального\~ пристрою просила не здійснювати (а.с. 18). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, з позовними вимогами позивача згодна, надала довідку, яка вказує на те, що вона дійсно працює в Росії, Саратовській області, місті Балаково у АТ «Балаково банк» (а.с. 15-16). Третя особа Курахівська міська рада Марїнського району Донецької області про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, надала до суду заяву в якій просить справу розглядати без участі представника, проти задоволення позову не заперечує (а.с.17). Тому, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши письмові пояснення сторін, дослідивши письмові докази додані до позову, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Так, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.02.1999 року, та свідоцтва про право на спадщину за законом ВТК № 320940 (а.с. 7, 9). Згідно довідки, виданої КП «МСЕЗ» від 29.09.2017 року [PERSON] зареєстрована за адресою квартира [INFO] разом із [PERSON], [INFO] (а.с. 6). В підтвердження того, що за адресою: квартира [ADDRESS] відповідач зареєстрована, але не проживає, складений акт депутатом міської ради [PERSON] 28.09.2017 року. Даний факт підтвердили сусіди: [PERSON], який проживає за адресою квартира [INFO], [PERSON], яка проживає за адресою квартира [INFO] (а.с. 5). З письмової заяви відповідача [PERSON] вбачається, що вона проживає в Російській Федерації, Саратовськії області, місті Балаково (а.с. 15). Виходячи із змісту ст. 405 ЦК України та ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника житла мають право на користування житловим приміщенням на умовах що визначається за угодою з його власником. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Права власника визначені в ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з положень абз. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим\~ приміщенням, відтак позовні вимоги в цій частині позову не можуть бути задоволені з огляду на їх необґрунтованість. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За приписами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 Конвенції\~ на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право предявити в суді таку вимогу на захист права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного права чи інтересу не може бути виправданою. З урахуванням досліджених у справі доказів, суд вважає, доведеним факт відсутності відповідача в спірній квартирі позивача, без наявності поважних причин, понад один рік, тому позовні вимоги щодо визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням узгоджуються із положеннями ст. 6, 13 Конвенції\~ про захист прав людини та основних свобод від 04.11.1950 року, є ґрунтовними та підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial