Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: [PERSON] державна нотаріальна контора. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 02.05.2008 року помер її батько [PERSON]. 05.10.2010 року померла її мати [PERSON]. Після їх смерті залишилось спадкове майно, а саме: ? частка квартири, що розташована за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, кв. Енєргєтіков[ADDRESS]. За життя [PERSON] та [PERSON] заповіту не залишили. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги. Також спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її син [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини на користь позивачки [PERSON] Позивач [PERSON] має намір прийняти спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON], оскільки на теперішній час є спадкоємцем за законом, фактично володіє, користується спадковим майном та має намір отримати правовстановлюючий документ на нього. В нотаріальному порядку позивач не має можливості це зробити з огляду на те, що квартира, яка є спадковим майном фактично була спільною частковою власністю [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], у рівних частках. Права на вищевказане майно зареєстровані не були. На даний час позивачка вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, у якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON], у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи [PERSON] державної нотаріальної контори заперечень проти позовних вимог не надала. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 02.05.2008 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). 05.10.2010 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Після їх смерті залишилось спадкове майно, а саме: ? частка квартири, що розташована за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, кв. Енєргєтіков[ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с. 9). За життя [PERSON] та [PERSON] заповіту не залишили. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги. Також спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її син [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини на користь позивачки [PERSON], що підтверджується копією заяви до Сьомої Луганської державної нотаріальної контори №33 від 15.03.2011 року (а.с. 8). Факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] та померлими [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки, де, на російській мові, в графі «батько» зазначено «Штин Виктор Геннадиевич», та в графі «мати» зазначено «Погулич Анна Игнатьевна» (а.с. 11), та копією свідоцтва про одруження, яке підтверджує факт зміни позивачкою прізвища з «Штін» на «Зубік» (а.с. 12). Позивач [PERSON] має намір прийняти спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON], оскільки на теперішній час є спадкоємцем за законом, фактично володіє, користується спадковим майном та має намір отримати правовстановлюючий документ на нього. В нотаріальному порядку позивач не має можливості це зробити з огляду на те, що квартира, яка є спадковим майном фактично була спільною частковою власністю [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], у рівних частках. Права на вищевказане майно зареєстровані не були, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 14.02.2007 року (а.с .9) та постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.06.2016 року (а.с.10). На даний час позивачка вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно з ч. ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права та зміна правовідношення є встановленими ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів. \~За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачами в позовній заяві в обґрунтування уточнених позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. Позивач має намір прийняти спадщину, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Відповідач та третя особа проти задоволення позовних вимог не заперечували. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 16, 355, 356, 357, 364, 392, 1220, 1222, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved