Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до відповідача [PERSON] , в якому вказала, що є донькою [PERSON] . На даний час вона досягла повноліття та навчається в Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут» до 30.06.2023 року. Оскільки навчається на денній формі навчання не може працювати та забезпечувати себе, а тому просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1 / 4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно. 02 вересня 2020 року у справі було відкрито провадження та призначено судове засідання на 28 вересня 2020 року. Інші процесуальні дії не вчинялися. Відповідач скористалася своїм правом на подання відзиву, у якому зазначила, що займає посаду секретаря, дохід за період з 04.02.2020 року по 31.07.2020 року склав з податками 72735,92 грн., без податків 53874,49 грн., а 8979,08 грн. середня заробітна плата за 1 місяць. З відповідача [PERSON] стягується на користь [PERSON] сума основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 254974,20 грн., сума 3% річних за період з 05.05.2016 року по 14.01.2019 рік у розмірі 15304,10 грн. та сума судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2702,79 грн. [PERSON] має на утриманні малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим вона на даний час не може надавати матеріальну допомогу по сплаті аліментів на утримання [PERSON] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, вказала, що навчається на бюджетній формі навчання. Оскільки навчається на стаціонарі не може працювати та забезпечувати себе. Зазначила, що батько [PERSON] допомагає їй матеріально, оцінює таку допомогу у 4000,00 грн. на місяць. На даний час вона мешкає у своєї бабусі. Мати тривалий час їй не допомагає, а тому вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку, оскільки відповідач працює та отримує стабільний дохід. Зазначила, що вважає за можливе зниження заявленого розміру до 1 / 8 частини всіх видів заробітку відповідача, проте це право поклала на розсуд суду. Щодо укладення мирової угоди чи іншої домовленості між сторонами з приводу аліментів заперечувала. Зазначила, що вона стипендію не отримує, її отримання залежить від показників навчання. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позицію позивача підтримав, просив стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку, оскільки відповідач зобов`язана утримувати свою дитину відповідно до законодавства України. Він не вважає підставою для неможливості сплати аліментів наявність у відповідача заборгованості. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, зазначила, що позов доньки про стягнення аліментів спровокований тим, що на даний час [PERSON] має невиконані зобов`язання з аліментів на її користь та донька погрожувала їй подачею цього позову з метою неподачі нею [PERSON] виконавчого листа про стягнення аліментів до виконання. Повідомила, що на протязі року її рахунки в банківських установах були заблоковані у зв`язку з наявністю заборгованості перед братом колишнього чоловіка [PERSON] . Вона не могла користуватися грошовими коштами, але все одно допомагала донці. На даний час вона має на утриманні двох неповнолітніх дітей, практично самостійно їх утримує, наявні невиконані грошові зобов`язання перед фізичною особою, які стягуються з неї в примусовому порядку, а тому фізично не може утримувати повнолітню доньку та надавати їй допомогу у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, вказав, що відповідач [PERSON] на даний час не може надавати матеріальну допомогу по сплаті аліментів на навчання [PERSON] , має на утриманні двох неповнолітніх дітей, невиконані зобов`язання, її заробіток незначний, на власне життя з врахуванням стягнень та утримання сім`ї їй залишається близько 2000 гривень, що є меншим від допомоги, яку позивач отримує від батька. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Позивач по справі [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] - відповідача у справі, про що свідчать копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 лютого 2013 року та паспорту № [NUMBER] від 03 травня 2018 року (а.с. 3,6). Як вбачається з довідки №66-04-200/258 від 22.06.2020 року, [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання, освітнього рівня «бакалавр» Навчально-наукового інституту економіки, менеджменту і міжнародного бізнесу Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», термін навчання з 01.09.2019 року до 30.06.2023 року, форма сплати за навчання - держбюджетна (а.с. 7). Відповідно до довідок №421 від 22 червня 2020 року та №02-15344-2019 від 17.09.2019 року, [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] ) (а.с. 8, 9). Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №62533343 від 10 липня 2020 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто заборгованість у сумі 254974,20 грн., 3% річних у сумі 15304,10, а також судові витрати у сумі 2702,79 грн. (а.с. 34). Як вбачається з постанови про арешт коштів боржника від 16.09.2020 року, державним виконавцем Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) накладено арешт на всі розрахункові рахунки боржника [PERSON] (а.с. 57). Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.08.2020 року на заробітну плату відповідача [PERSON] звернуто стягнення у розмірі 20% на погашення зазначеної вище заборгованості (а.с. 58). Свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] від 14.02.2013 року, 04.09.2018 року та 14.02.2013 року підтверджується наявність у відповідача [PERSON] однієї повнолітньої, однієї неповнолітньої та однієї малолітньої дітей (а.с. 35-37). Відповідно до довідки №103 від 03.08.2020 року, [PERSON] працює на ТОВ «Куб-газ» на посаді секретаря, її дохід за період з 04.02.2020 року по 31.07.2020 року склав 72735,92 грн., а з вирахуванням податків - 53874,49 грн. (а.с. 38). Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 14.12.2018 року, разом з [PERSON] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 39). Відповідачем також надані квитанції про сплату комунальних послуг (а.с. 40-44). Інших доказів суду надано не було. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що позивач навчається в університеті, потребує матеріальної допомоги, зокрема, на витрати, пов`язанні з навчанням, харчуванням, витрати на проїзд. Отримує матеріальну допомогу від батька в розмірі орієнтовно 4 000,00грн. на місяць. Документів, що підтверджують відсутність або наявність у позивачки самостійного доходу (оскільки позивач навчається на денній формі держзамовлення та з її слів стипендію не отримує) надано суду не було . При вирішенні питання про можливість стягнення з відповідача аліментів на користь відповідача суд також враховує наступні обставини. Відповідач є матір`ю трьох дітей, з яких одна повнолітня, одна неповнолітня та одна малолітня дитина, останні двоє дітей не мають змоги себе забезпечувати в силу своєї недієздатності, отримує дохід у сумі трохи більше 9000,00 грн. щомісяця, з якого здійснюється стягнення у розмірі 20% для погашення заборгованості в межах виконавчого провадження. Батько позивачки (з її слів) надає їй щомісяця допомогу у розмірі 4000,00грн. на місяць. Позивачка навчається за держбюджетною формою оплати та при певних показниках у навчанні має змогу отримувати стипендію. Тож, задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини може призвести до погіршення стану дітей відповідача [PERSON] , які не досягли повноліття, та матеріального стану самого відповідача у справі. Судом враховано правову позицію, яку викладено в Постанові Верховного Суду України N3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно якої обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися. Оскільки стягнення аліментів можливо за умови поєднання декількох обставин, а саме досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу; з огляду на встановлення всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що відповідач на даний час не має можливості надавати допомогу повнолітній доньці, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за необґрунтованості. Відповідно до ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674-VI та ст. 141 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів. З огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору, а у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed