Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила визначити їй додатковий строк протягом двох місяців достатній для подання нею заяви для прийняття спадщини за правом представлення після смерті [PERSON], що належала померлій [INFO] року [PERSON] померлої [INFO] року, мотивуючи тим, що [PERSON] з поважних причин був пропущений строк для прийняття спадщини. Так, [PERSON] працював в ПАТ «Українське Дунайське пароплавство», в період з 05.08.2011 року по 02.01.2012 року він знаходився у закордонному рейсі на теплоході «Дніпропетровськ», а з 03.01.2012 року по 13.03.2012 року, судно, на якому працював [PERSON] було задіяне у виконанні аварійно - рятувальних робіт, у зв'язку з льодовою ситуацією на річці Дунай. В наслідок чого, [PERSON] з поважних причин був пропущений строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник позовні вимоги не визнали та заперечували проти задоволення позову. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що добре знала [PERSON] та родину [PERSON]. [PERSON] вона знала, оскільки допомагала [PERSON] доглядати за дитиною інвалідом. [PERSON] хворіла і [PERSON] забрала її жити до себе. [PERSON] та [PERSON] були племінниками [PERSON] Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що спадкодавець [PERSON] хворіла та за нею доглядала [PERSON] та [PERSON], оскільки [PERSON] потребувала сторонньої допомоги. [PERSON] та [PERSON] не допомагали [PERSON] на похоронах [PERSON] був дише [PERSON], а [PERSON] не було. Про наміри вступити у спадщину [PERSON] та [PERSON] їй не говорили та про це їй не відомо. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що [PERSON] та [PERSON] її сини, а спадкодавець [PERSON] рідна сестра її чоловіка [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла, вона хворіла раком легенів тривалий строк. Вони жили разом, а [PERSON] та [PERSON] відносини з [PERSON] не підтримували. [PERSON] був на похоронах у [PERSON], а [PERSON] був в рейсі. Також, як зазначила свідок сини [PERSON] та [PERSON] не говорили їй проте, що бажають вступити у спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] Вислухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить 1/2 частка житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], на підставі договору дарування частки житлового будинку від 02.09.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4856. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.08.2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла [INFO] року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом із спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 28192406 від 27.09.2011 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], [INFO], відсутня. Відповідно до листа приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, пережившого чоловіка немає, заповіту спадкодавець не складала. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частинами 1, 2 ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] нікого не має. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Спадкоємцем за законом другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК України після смерті [PERSON] являється її рідний брат [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] від 04.05.1992 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану в м. Ізмаїлі, [PERSON] помер [INFO] року. Згідно ч.3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином, оскільки на час відкриття спадщини спадкоємець другої черги [PERSON] помер, спадкоємцями за правом представлення після смерті [PERSON] являються: - племінник [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.09.1981 року, повторно виданого відділом запису актів громадянського стану в м. Ізмаїлі; - племінник [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.08.1959 року, виданим бюро записів актів громадянського стану в м. Ізмаїлі. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] від 10.04.2012 року за № 102/01-16 [PERSON] було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з тим, що ним не подано заяву про прийняття спадщини на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] від 21.06.2012 року за № 143/01-16 [PERSON] було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з тим, що ним не подано заяву про прийняття спадщини на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 01.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області [PERSON] помер [INFO] року. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] згідно ст. 1261 ЦК України являються: дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 08.11.2003 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області , донька [PERSON]. 17.12.2013 року на адресу суду від приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] надійшла копія спадкової справи № 57/2011, відкритої після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, згідно якої вбачається, що 27.09.2011 року, тобто у строк, передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, до приватного нотаріусу Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] звернулась [PERSON], в своїй заяві [PERSON] вказує, що [PERSON] є її двоюрідною бабкою. Аналізуючи ч. 1 ст. 1269 ЦК України та ч. 1 ст. 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, в разі якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, тобто закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем подати заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] працював на судні «Дніпропетровськ», а згідно розпорядження ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» від 10.08.2011 року судно «Дніпропетровськ» було введено до експлуатації з 05.08.2011 року та розпорядженням ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» судно «Дніпропетровськ» було виведено з експлуатації з 01.01.2012 року. В свою чергу, розпорядженням ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» судно «Дніпропетровськ» було введено до експлуатації з 04.01.2012 року по 06.01.2012 року, розпорядженням ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» судно «Дніпропетровськ» було введено на службово - допоміжні роботи з 05.02.2012 року по 12.03.2012 року. Згідно листа ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» від 12.09.2013 року за № ОРП/755, при введені судна в експлуатацію члени екіпажа знаходяться на судні цілодобово, при знаходженні судна на відстої члени екіпажу працюють за графіком чергування (доба через три). Також у вищевказаному листі зазначено, що в період з 02.01.2012 року по 03.01.2012 року, з 07.01.2012 року по 30.01.2012 року судно «Дніпропетровськ» знаходилось у відстої. Згідно табеля обліку робочого часу на судні «Дніпропетровськ», звітній період 01.01.2012 р. -31.01.2012 р., 01.02.2012 р. - 29.02.2012 р., 01.03.2012 р. - 15.03.2012 р., вбачається, що за цей період часу [PERSON] мав вихідні дні, тобто цілодобово не знаходився на судні «Дніпропетровськ» та мав можливість звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Крім цього, аналізуючи п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, вбачається, що спадкоємці мають можливість надіслати заяву про прийняття спадщини поштою, але маючи об'єктивну можливість направити заяву про прийняття спадщини поштою [PERSON] цього не зробив. Судом в ході розгляду справи представнику позивача роз'яснювався обов'язок доказування, у відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, але не зважаючи на це в ході розгляду справи не надано жодних доказів, які б підтверджували ті обставини на які посилаються позивач. Крім того доказів про наявність причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви до нотаріуса у шестимісячний строк позивачами суду також не надано. Таким чином, в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини необхідно відмовити.

Outcome: dismissed