Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності на майно, виключення його зі складу спадкового майна. Позов обґрунтовувала тим, що 29 серпня 1998 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON]. В шлюбі народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними було розірвано 27.02.2007 року. Незважаючи на це, позивач та [PERSON] продовжували проживати однією сім'єю, постійно проживали в одній квартирі, вели спільне господарство, були поєднанні спільним побутом, веденням домашнього господарства, вихованням спільних дітей. Позивач стверджує, що між ними дійсно існували усталені відносини, притаманні подружжю. [INFO] народився син [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. За час шлюбу та спільного проживання ними було набуто право власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Просила встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] з 27.02.2007 року до [INFO]. Визнати право власності за [PERSON] на 1/2 частину квартири [ADDRESS], загальною площею 90,20 м2, жилою площею 47,30 м2. Виключити 1/2 частину вказаної квартири із спадкового майна. 21.12.2015 року позивачем було уточнено позовні вимоги. Просила встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] з 27.02.2007 року до [INFO]. Визнати право власності за [PERSON] на 1/2 частину квартири [ADDRESS], загальною площею 90,20 м2, жилою площею 47,30 м2. Виключити 1/2 частину вказаної квартири із спадкового майна. Визнати право власності за [PERSON] на 1/2 частину двокімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 79,70 м2, жилою площею 37,80 м2. Виключити вказану квартиру із спадкового майна. Визнати право власності за позивачем на 1/2 частину грошових коштів на картковому рахунку [NUMBER] по платіжній системі MasterCard, відкритому на ім'я [PERSON] у ПАТ «Державний ощадний банк України», що становить 533 791,56 грн. Виключити вказану частину грошових коштів зі спадкового майна. Визнати право власності за позивачем на 1/2 частину грошових коштів на депозитних рахунках [NUMBER] та [NUMBER], відкритому на ім'я [PERSON] у ПАТ «Державний ощадний банк України», у сумі 250000,00 грн. та 250000,00 грн. Виключити вказану частину грошових коштів із спадкового майна. Визнати за позивачем право власності на 1/2 частину грошових коштів на банківському рахунку (вкладі), відкритому [PERSON] у ПАТ «Дельта Банк», що становить 98 189,87 грн., виплату за яким має бути здійснено ПАТ АБ «Укргазбанк». Виключити вказану частину грошових коштів зі спадкового майна. Визнати право власності за позивачем на 1/2 частину транспортного засобу (автомобіля) марки Jeep, модель Grad Cherokee, номер кузова [NUMBER], колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2012, свідоцтво про реєстрацію [NUMBER]. Виключити вказану частину майна зі спадкового майна [PERSON]. У зв'язку із зміною позовних вимог судом було залучено Службу у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, ПАТ «Державний ощадний банк України», ПАТ «Дельта Банк», ПАТ АБ «Укргазбанк», Київську міську державну адміністрацію, Державну іпотечну установу до участі у справі в якості третіх осіб. В судовому засіданні позивач та її представники підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі та їх представники до суду не з'явились. Про час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у їх відсутність до суду не звертались. Представник Київської міської державної адміністрації просила розглянути справу у її відсутність. Представник ПАТ «Державний ощадний банк України» просив розглянути справу у його відсутність. Третя особа ПАТ «Дельта Банк» пояснив суду, що на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 2 жовтня 2015 року №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатору банку» та постанови Правління Національного Банку України від 02 жовтня 2015 року за №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в АТ «Дельта Банк», починаючи з 05 жовтня 2015 року, відкрито ліквідаційну процедуру. АТ «Дельта Банк» перерахував 196 379,73 грн. [PERSON] на рахунок банка-агента АБ «Укргазбанк». Підтвердженням цього є витяг із списку вкладників (т.1 а.с.198-203). Представник Служби у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації просила розглянути спір з максимальним врахуванням інтересів дітей. Представник Державної іпотечної установи просив розглянути спір враховуючи інтереси іпотечної установи. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надходило повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши позивача та її представників, представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 29 серпня 1998 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON]. В шлюбі народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (т.1, а.с.7-8). На підставі свідоцтва Серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва шлюб між ними було розірвано 27.02.2007 року (т.1 а.с.6). Незважаючи на вказане, позивач та [PERSON] продовжували проживати однією сім'єю, постійно мешкали в одній квартирі, вели спільне господарство, були поєднанні спільним побутом, веденням домашнього господарства, вихованням спільних дітей. Позивач стверджує, що між ними дійсно існували усталені відносини, притаманні подружжю. [INFO] у позивача і [PERSON] народився син [PERSON] (т.1, а.с.9). [INFO] [PERSON] помер (т. І а.с.57). Відповідно до роз'яснень, які містяться в пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя», при застосуванні статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах. Судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, що притаманні подружжю та до пункту 6 Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року №5-рп/99, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення, спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. На підтвердження обставин перебування у фактичних шлюбних відносинах судом допитано в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснив суд, що є сусідом по поверху позивача. Вказав, що померлого [PERSON] постійно бачив разом із позивачем. Вони разом гуляли, святкували дні народження. Позивач завжди була в квартирі. Готувала їжу, турбувалася за померлим. Ніяких змін у відносинах між ними свідок не помічав. Це була дружня сім'я. Вони вели спільний побут. [PERSON] представляв позивача як свою дружину. Відповідачі відносились до позивача як до невістки. Свідок [PERSON] пояснив суду, що є сусідом. Знайомий із сім'єю позивача з 2001 року. Вказав, що вони завжди проживали разом. Він постійно зустрічався з ними. Змін у відносинах свідок не помічав. Померлий відносився до позивача як чоловік до дружини. Вони вели спільне господарство, разом відпочивали. Відповідачі відносились до позивача як до невістки. Разом святкували Різдво, Пасху та інші свята. Свідок [PERSON] надав суду пояснення аналогічного змісту інших свідків. Також позивачем додано до матеріалів справи довідку ОСББ «Молодіжне» від 11.05.2015 року про те, що вона та її діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживають за адресою [ADDRESS] (т.І а.с. 50-52). За змістом ст. 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до листа Верховного Суду України від 1 січня 2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення до заяви додаються документи та докази того, що між заявником та іншою особою мали місце фактичні шлюбні стосунки. Аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку, що сторони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права і обов'язки один до одного, вели спільне господарство. Позивачем надано суду фотокартки із зображенням позивача, її померлого чоловіка та дітей, зроблені в різні роки та з приводу різних подій. Позивач ретельно обізнана про життя померлого [PERSON] За змістом частин першої та другої статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Згідно зі статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статтею 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. За приписами частини другої статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 травня 2012 року №648/0/4-12 Верховним Судом України за наслідками розгляду заяв про перегляд судових рішень із мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах прийнято ряд постанов та сформульовано обов'язкові для усіх судів України правові позиції. Згідно з частиною другою статті 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу. Серед іншого у вказаному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернув увагу на наступне. Згідно зі статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 СК України. Суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з 27 лютого 2007 року по [INFO], а за таких обставин на майно, яке було придбано сторонами в цей період поширюється положення глави 8 Сімейного кодексу України. Частиною першою статті 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Статтею 63 вказаного кодексу визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою (частина перша статті 65 кодексу). Згідно з частиною першою статті 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За час шлюбу та спільного проживання було набуто право власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 90,20 м2, жилою площею 47,30 м2, відповідно до свідоцтва [NUMBER] про право власності на квартиру від 23 листопада 2000 року. Дана квартира була набута шляхом отримання пільгового довготермінового кредиту молодим сім'ям на придбання житла. В результаті чого, між [PERSON] та Київською міською державною адміністрацією було укладено Кредитну угоду №57 про довготермінове пільгове кредитування житлового будівництва. Весь час до смерті [PERSON] позивач разом з ним спільно вносили визначені Додатковою угодою суми коштів (т.1, а.с.10-49). Крім того, [PERSON] було придбано двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 79,70 м2, жилою площею 37,80 м2. Вказане майно було набуте у власність на підставі договору купівлі-продажу, укладеним між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) 21.06.2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., зареєстрованим в реєстрі за №8119. З огляду на те, що стороною договору купівлі-продажу був [PERSON] право власності було зареєстроване за ним (т.1, а.с.128-131). Також [PERSON] було відкрито банківські рахунки у ПАТ «Державний ощадний банк України», на яких розміщено кошти, набуті під час спільного проживання: -Картковий рахунок [NUMBER] по платіжній системі MasterCard - 1 067 583, 13 грн. (один мільйон шістсот сім тисяч п'ятсот вісімдесят три грн., 13 коп.); -Депозитний рахунок № [NUMBER] - 500 000,00 грн. (п'ятсот тисяч грн.., 00 коп.); -Депозитний рахунок № [NUMBER] - 500 000,00 грн. (п'ятсот тисяч грн.., 00 коп.); Крім того, [PERSON] було відкрито банківській рахунок в АТ «Дельта Банк», на якому перебуває 196 379,13 грн. (т.1, а.с.116-119). Відповідно до листа Регіонального сервісного центру в м. Києві від 25 березня 2016 року №31/26-3480 згідно автоматизованої системи МВС, станом на 16.03.2016 року власником транспортного засобу марки Jeep, модель Grad Cherokee, номер кузова [NUMBER], колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2012, свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] є [PERSON], [INFO], адреса реєстрації [ADDRESS]. А також причіп марки КМЗ ВП-01Б, 2005 року випуску, шасі № [NUMBER], номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 29.06.2006 року (т.1, а.с.189). Таким чином, враховуючи встановлений факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] у зазначений термін, суд вважає необхідним виключити 1/2 частину кожного нерухомого майна, транспортного засобу та грошових коштів зі складу спадкового майна, визнавши за позивачем право власності на цю частину в порядку спадкування за законом. Частиною першою статті 79 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи витрати на правову допомогу тощо. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного вище та беручи до уваги положення пункту 20 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 травня 2012 року № 648/0/4-12,

Outcome: approved