Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 12 липня 2014 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 48. [PERSON] вказує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з жовтня 2016 року, спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача, підставою для розірвання шлюбу стала втрата між сторонами по справі почуття любові та взаємної поваги, взаємної довіри, тому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не зявився, надала заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить справу слухати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином відповідно до ст.ст. 74,76 ЦПК України, про причини відсутності не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Тому, ураховуючи вказане, суд вважає за можливе на підставі ст.224 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 липня 2014 року, що вбачається зі свідоцтва про шлюб І-КИ № 288437 (а.с. 4). В сторін по справі народилась дитина: [PERSON], 02 березня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 586564 та (а.с. 5). Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем носить формальний характер. Беручи до уваги відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Статтею 113 СК України передбачено, що особа яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи що позивач просить після розірвання шлюбу залишити її прізвище «Демянчук» така вимога підлягає задоволенню. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи. До витрат повязаних з розглядом справи належать і витрати повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Квитанцією від 21.11.2017 року підтверджується що позивачем здійснено витрати на публікацію оголошення про виклик відповідача в пресі в сумі 300 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати сплачені останнім, а саме: судовий збір в сумі 640 гривень та витрати на публікацію оголошення в пресі в розмірі 300 грн. На підставі ст.ст. 110, 112, 113,115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved