Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17 квітня 2004 року вона з відповідачем уклала шлюб. В період шлюбу у неї з відповідачем народився син [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з втратою почуття взаємної поваги та любові, в наслідок чого їхнє спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. Розпочинаючи з червня 2016 року вона з відповідачем проживає окремо, спільного господарства не веде. Просить суд, розірвати шлюб, укладений між нею та Відповідачем, стягнути з Відповідачем понесені нею судові витрати. Позивач надала суду заяву про слухання справи у її відсутність у наданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити. В подальшому на розгляд справи не зявися. Відповідач на розгляд справи не зявися. Надав суду заяву про надання строку для примирення. У наданій заяві зазначив, що не погоджується із зазначеним позивачем в позові, оскільки з позивачем не веде спільного господарства менше шести місяців. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що позивач по справі самостійно покинула відповідача в березні 2017 року. Зазначила, що відповідач по справі заперечує проти розірвання шлюбу. В подальшому на розгляд справи не зявилася, повідомлялася належним чином про час, дату та місце розгляду справи, заяв чи клопотань не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне життя. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання не будуть порушені їх права, а також права дітей. 17 квітня 2004 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 47, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-КИ № 211568. 12 серпня 2004 року у сторін народився спільний син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Спільне життя у сторін не склалося у звязку з втратою почуття взаємної поваги та любові зі сторони позивача, сторони спільного господарства не ведуть. Сімя розпалася, існує формально. Сторонам надався строк для примирення. У наданий строк примирення сторонами не досягнуто. Позивач не бажає зберігати шлюб, оскільки сенсу в його збереженні не вбачає. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Спору з приводу спільного майна подружжя, спільного проживання дитини у сторін немає. На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved