Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: встановити факт проживання [PERSON] однією сім'єю з нею, без реєстрації шлюбу за період з січня 1996 року по день його смерті, [INFO] року; визнати її спадкоємицею четвертої черги після померлого [INFO] року [PERSON]; визнати за нею право власності в порядку спадкування після померлого [INFO] року [PERSON] на ? частину квартири [ADDRESS], що в м. Києві. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона познайомилась з [PERSON] приблизно на початку 1996 року. З того часу вони почали проживати однією сім'єю, вести спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали одне до одного спільні права та обов'язки подружжя. В період спільного проживання, а саме 19 березня 1998 року за спільні кошти, нею та [PERSON] було придбано спірну квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу був оформлений на неї та [PERSON] в рівних долях по ? кожному. Квартира складається з однієї кімнати (14,4 кв.м.) загальною площею 26,4 кв.м. Після придбання квартири вона та спадкодавець [PERSON] разом переїхали до нового помешкання та проживали в ньому разом, аж до смерті [PERSON] В цей період ними спільно було зроблено ремонт у квартирі. Вона також доглядала та опікувалась [PERSON], оскільки останній тяжко хворів та часто перебував на стаціонарному лікуванні, був інвалідом ІІ-ї групи у зв'язку з чим потребував постійного стороннього догляду. [INFO] року [PERSON] помер. Вона за власний рахунок здійснила його поховання. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на ? частину квартири [ADDRESS]. У встановлений законом строк вона звернулась до 10-ї Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю судового рішення про встановлення факту проживання однією сім'єю. Інших спадкоємців котрі звернулися із заявою про прийняття спадщини немає. Позивач в судове засідання не з'явилася, представник позивача подала до суду заяву, з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Уповноважений представник третьої особи - Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, з проханням розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, представника позивача, представника відповідача та третіх осіб. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 19 березня 1998 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомості, відповідно до умов якого [PERSON] продав, а [PERSON], [PERSON] купили квартиру [ADDRESS]. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, єдиною спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] є його мати - [PERSON] Так, згідно заяви [PERSON] від 02 липня 2012 року, наданої Десятій Київській державній нотаріальній конторі, остання відмовилася від отримання свідоцтва про право на спадщину, відмовилася від прийняття спадщини, де б воно не було та з чого б воно не складалось після смерті [PERSON] Відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу прав на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. В цьому випадку при відкритті спадщини слід довести, що особа проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Так, як вбачається з довідки № 211 від 07 березня 2014 року, [PERSON] проживав з [PERSON] та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 23 квітня 1998 року по день смерті, знятий з реєстрації 14 лютого 2012 року. Вказані обставини також підтверджуються актом, складеним 11 березня 2014 року майстром технічної дільниці ЖРЕО № 409 [PERSON] в присутності сусідів-свідків [PERSON] та [PERSON] та засвідчений начальником ЖРЕО № 409. Згідно вказаного акту, [PERSON] проживав зі своєю цивільної дружиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 1996 року по день смерті [INFO] року. Крім того, згідно заяви [PERSON] від 02 липня 2012 року, остання зазначила, що [PERSON] та її син - [PERSON] проживали однією сім'єю в квартирі [ADDRESS], з 1998 року по [INFO] року (до дня смерті - [PERSON]). Дані відомості також викладені у заяві [PERSON] від 17 червня 2014 року. Також згідно письмових свідчень [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], останні підтвердили факт, що [PERSON] та померлий [INFO] року [PERSON] проживали разом (до дня його смерті) однією сім'єю за адресою [ADDRESS]. [PERSON] та [PERSON] були пов'язані спільним побутом мали взаємні права та обов'язки, вели спільне господарство. Як роз'яснено в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другоїстатті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Аналізуючи вищевикладені обставини, вбачається, що позивач дійсно проживала однією сім'єю з [PERSON] більше п'яти років до відкриття спадщини після смерті [PERSON], тобто з січня 1996 року до [INFO] року, вела з ним спільне господарство, була пов'язана спільним побутом, у зв'язку з чим може вважатися спадкоємицею четвертої черги після смерті [PERSON] Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців (ст. 1297 ЦК України). Частиною першою статті 1298 Цивільного кодексу України визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.п. 4.14 п. 4 Глави 10 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Як вбачається з матеріалів справи, 14 квітня 2014 року позивач звернулася до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] року [PERSON] 14 квітня 2014 року держаним нотаріусом Домашенко В.В. Десятої Київської державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до якої у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] після померлого [INFO] року [PERSON] відмовлено, оскільки в матеріалах спадкової справи відсутнє рішення суду, яке набрало законної сили, щодо встановлення факту проживання спадкоємця зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 12 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом (частина 1 та 2). При здійснення своїх прав особа зобов'язана утриматись від дій, які могли б порушувати права інших осіб. (частина 2 статті 13 Цивільного кодексу України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 Цивільного кодексу України). Таким чином, розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог, суд вважає за можливе встановити факт проживання позивача з померлим [INFO] року [PERSON] з січня 1996 року по [INFO] року, визнати позивача спадкоємицею четвертої черги після смерті [PERSON] та визнати за позивачем право власності на ? частину квартири [ADDRESS] З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до Київської міської ради, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, [PERSON], [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності в порядку спадкування є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved