Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20 травня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківській області. Від даного шлюбу у них народилися троє дітей: син - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що спільне життя подружжя не склалося через різні погляди на сімейне життя та виховання дітей. Відповідач байдужий до сімейних відносин, між ними давно втрачено почуття любові. На даний час вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Враховуючи те, що їхній шлюб існує лише формально, вважає, що примирення між ними є неможливим та просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, не повідомивши причин неявки, хоча про день час та місце розгляду справи належно повідомлявся, відзиву на позов не подавав. Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне: Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20 травня 2010 року сторони у справі зареєстрували шлюб 20 травня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області, про що складено відповідний актовий запис №26. Від даного шлюбу подружжя має трьох неповнолітніх дітей: синів - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] , видане 08 листопада 2010 року виконавчим комітетом Микуличанської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] , видане 08 серпня 2019 року виконавчим комітетом Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області) та дочку - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] , видане 24 травня 2013 року виконкомом Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області). Судом встановлено, що спільне життя подружжя не склалося, між сторонами втрачено почуття любові, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. На даний час шлюб існує лише формально, примирення та сумісне життя подружжя є неможливим, а тому подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхніх неповнолітніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Пленум Верховного Суду України у п.10 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року роз`яснив, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. У відповідності до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд приходить до переконання що позов підлягає до задоволення, а тому шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] та зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області 20 травня 2020 року, актовий запис №26 слід розірвати. В силу вимог ч.1 ст.142 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 908 грн. 00 коп. сплаченого судового збору. Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. У відповідності до частин першої - другої ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою-ч.2 ст.137 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано суду договір про надання правової допомоги №93 від 27 жовтня 2021 року, укладений із адвокатом Лейбюком В.П., акт наданих юридичних послуг від 27 жовтня 2021 року, з якого вбачається, що адвокатом Лейбюком В.П. було надано позивачу наступну правничу допомогу: складання позовної заяви(2год.) вартістю 1000 грн. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суду надано квитанцію серії ААІ №363234 від 27 жовтня 2021 року на суму 1000 грн. Із урахуванням наведеного, приймаючи до уваги відсутність заперечень щодо обґрунтованості вказаних витрат з боку відповідача, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 1000 грн. понесених витрат на правничу допомогу. На підставі наведеного,

Outcome: approved