Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], оскільки позивач та відповідач проживають окремо та не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина та стягнення із відповідача [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно на утримання їхньої малолітньої дитини, яка народилася у шлюбі, зареєстрованому сторонами 30 липня 2009 року. Позивач в судове засідання не з»явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак повторно до суду не зявився. Представник третьої особи служби у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації у судове засідання не з»явилася, однак в матеріалах справи є її заява про слухання справи у відсутності представника та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Від спільного подружнього життя позивача і відповідача народилася дитина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія І-ИД № 164378 від 30 жовтня 2012 року). Теребовлянським районним судом шлюб між сторонами розірвано у 2015 році. Позивач і відповідач проживають окремо. Із висновку органу опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації про визначення місця проживання [PERSON], [INFO], від 15.03.2017 року №01-378/02-20 вбачається, що 21 грудня 2016 року [PERSON] з донькою [PERSON] за згодою [PERSON] знялися з реєстрації місця проживання [INFO] та [PERSON] зареєструвалася у своїх батьків по вул.Шептицького, 14, м.Хоростків. Малолітня дитина [PERSON], [INFO], на час розгляду справи судом проживає із мамою [PERSON] в м.Хоростків по вул.Шептицького, 14, Гусятинського району, відвідує ясла садок №2 м.Хоросткова (акти обстеження житлово побутових умов проживаннь від 26.01.2017 року №12, 27.01.2017 року №19/2-27, проведених службою у справах дітей Гусятинської райдержадміністрації). Відповідно до вказаного висновку, орган опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації вважає за доцільним визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO], за місцем проживання її мами [PERSON], оскільки дитина залишилася без будь якої реєстрації місця проживання, фактично проживає із матір»ю, зважаючи на вік дитини, захищаючи права та інтереси дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов»язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров»я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Беручи до уваги встановлені у судовому засіданні обставини, належне виконання позивачем [PERSON] своїх батьківських обов»язків щодо малолітньої дитини, вік дитини, її фактичне місце проживання, місце проживання, яке просить встановити мати, буде сприяти її нормальному розвитку та вихованню, суд вважає, що місцем проживання малолітньої дитини слід визначити місце проживання її мами, а саме м.Хоростків вул.Шептицького, 14, Гусятинського району, Тернопільської області. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини, стан його здоров»я задовільний, на його утриманні непрацездатна дружина чи батьки не перебувають. За таких обставин, суд вважає, що позов слід задоволити, присудивши відповідачу [PERSON] сплачувати на користь позивача аліменти у розмірі 1500 грн. на малолітню дитину щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] судові витрати понесені нею, просить стягнути із відповідача.

Outcome: approved