Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 гривень, щомісячно і до досягнення нею повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 21 липня 2014 року, шлюб між нею ([PERSON]М.) та [PERSON]Є - розірвано. Під час шлюбу у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою доньку, жодних коштів на її утримання не надає, чим ставить її у важке матеріальне становище, так як на сьогоднішній день її коштів недостатньо для потреб та розвитку дитини, які із віком збільшуються. Тому на підставі вищенаведеного звертається до суду та просить суд стягнути з [PERSON]Є на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення донькою повноліття починаючи з дня звернення до суду. Позивач - [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутносі. Одночасно зменшила позовні вимоги та просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач - [PERSON]. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зменшені позовні вимоги визнає і проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 15 січня 2009 року у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON], що стверджується копією Свідоцтва про народження серії 1-ФМ №124703 виданого виконкомом Ракошинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області 23 січня 2009 року (а.с.5). 21 липня 2014 року по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, Мукачівським міськрайонним судом ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги [PERSON]Є задоволено та вирішено: Розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 27 листопада 2008 року виконкомом Ракошинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис №35. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС прізвище відповідача [PERSON] - залишити без змін. Дитину - [PERSON], [INFO], залишити на вихованні матері [PERSON]М. (а.с.4). Батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав. -2- Цей обовязок закріплений в Конституції України, а також в Сімейному кодексі України, оскільки одним із найголовніших та найважливіших обовязків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства також передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх змінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно дол законів України. Відповідно до частини 2 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а на підставі частини 3 статті 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно частини 1 статті 184 Сімейного кодексу України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з статтею 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Аліменти на дитину відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Відповідно частини 1 пункиту 1 статті 367 Цивільно - процесуального кодексу України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Судом встановлено та знайдено підставність задоволення зменшених позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, яка у свою чергу є виважена, розумна, справедлива і об'єктивна, оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано та визнано, що дитина у будь-якому випадку повинні бути захищені та отримувати належне утримання від батьків, яке гарантоване як частиною 2 статті 51 Конституції України,як Сімейним кодексом України, так і частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, це зокрема, виявляється в забезпеченні малолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Тому, обов'язок відповідача [PERSON] - як батька, утримувати та надавати дитині матеріальну допомогу Згідно частини 4 статті 174 Цивільно - процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved