Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаною позовною заявою та зазначила, що вона є сестрою [PERSON] , який помер [INFO] в м.Севастополь у віці 67 років. 27 червня 2020 року представник позивача [PERSON] звернулася до Гуляйпільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) з метою проведення державної реєстрації смерті [PERSON] , проте 28 липня 2020 року отримала відмову, оскільки документи, подані для підтвердження факту смерті, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. 05 серпня 2020 року рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області було встановлено факт смерті [PERSON] , в зв`язку з чим представник позивача отримала свідоцтво про смерть повторно (запис поновлено) [PERSON] серія [NUMBER] від 15 серпня 2020 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на: 1) земельну ділянку, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЕ №266483, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом BKA №158233 від 05 листопада 2007 року, зареєстровано в реєстрі за №2379 в розмірі 1/3 від 4,7169 га, яка розташована на території Костянтинівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010827600004 від 11 березня 2008 року (кадастровий номер земельної ділянки 2324284600:06:015:0050); 2) земельну ділянку, яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованим в реєстрі за №750 від 17 травня 2013 року, в розмірі 1/3 від 4,5764 га, яка розташована на території Костянтинівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 60525123242, відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 17 травня 2013 року індексний номер витягу 3529540, номер запису про право власності 954318 (кадастровий номер земельної ділянки 2324284600:06:015:0060). Позивач є єдиним спадкоємцем померлого, інших спадкоємців з заповітом чи за законом немає. [PERSON] не змогла своєчасно скористатися своїм правом на прийняття спадщини у зв`язку з хворобою. З 01 вересня 2015 року стан здоров`я [PERSON] різко погіршився, що вимагало періодичного обстеження та лікування. Маючи намір прийняти спадщину, 27 серпня 2020 року [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті свого брата [PERSON] до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горової Яни Олександрівни, проте, у прийнятті заяви було відмовлено в зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини. При цьому, було роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом. З огляду на викладене, позивач просить суд постановити рішення, яким визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] терміном у 2 місяці від дня набрання законної сили судовим рішенням. Позивач та її представник адвокат Білова О.А. у підготовче засідання не з`явилися, але представник позивача адвокат Білова О.А. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позов підтримала у повному обсязі, з огляду на те, що відповідач визнає позов, не заперечувала проти винесення рішення у підготовчому засіданні, без фіксації процесу технічними засобами. Представник відповідача у справі також у підготовче засідання не з`явився, але звернувся до суду із заявою, в якій позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини визнав повністю, справу просив розглянути без участі представника сільської ради На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, визнання позову представником відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За змістом ст.ст.12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] у м.Севастополь Автономної Республіки Крим помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (запис поновлено) серії [NUMBER] , повторно виданого 15 серпня 2020 року Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), а також копією рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 05 серпня 2020 року у справі №315/1103/20. Родинні відносини між позивачем [PERSON] та померлим [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Новоселівською с-радою Пологівського району Запорізької області 28 липня 1949 року, копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Новоселівським сіль-ЗАГС 19 червня 1954 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №27, виданого Пологівською с/радою Запорізької області 07 серпня 1976 року, згідно якого після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горової Я.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті її брата [PERSON] , який помер [INFO] . Проте, приватний нотаріус 27 серпня 2020 року відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки після відкриття спадщини пройшло більше 6 місяців та спадкоємець не надав документів, які б підтверджували факт спільного проживання за однією адресою з померлим на момент відкриття спадщини. Також приватний нотаріус зазначила, що вона рекомендує [PERSON] звернутись до суду з питанням визначення останній додаткового строку на прийняття спадщини. Проаналізувавши надані докази і давши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із положень ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до роз`яснень, що містяться в абзаці 6 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №8 від 30 травня 2008 року вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно зі ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України. Позивач [PERSON] пропустила встановлений строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме: у зв`язку із проживанням спадкодавця на час відкриття спадщини на території, яка не була підконтрольна державі Україна, а також у зв`язку з незадовільним станом здоров`я позивача, що підтверджується копіями медичних довідок, долучених до матеріалів справи, тому вона вправі звернутися до суду з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, а також враховуючи, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску позивачем строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини поважними, а позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved