Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що вона з 10 серпня 2006 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] , який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18 серпня 2014 року було розірвано. [INFO] у них народилась дочка [PERSON] . Дочка проживає разом з нею. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 20 листопада 2017 року з відповідача на утримання дочки стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно її віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач відповідно до рішення суду сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON] , проте нерегулярно і в мінімальному розмірі. Даних коштів недостатньо для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням надавати їй допомогу на утримання дочки в більшому розмірі, проте відповідач не бажає додатково надавати будь-яких коштів на дитину. [PERSON] в липні 2019 року виповнилось 14 років, вона навчається у дев`ятому класі Сокиринецької середньої школи Вінницького району Вінницької області, в зв`язку з цим потребує значних коштів на придбання одягу, взуття, предметів догляду, коштів, пов`язаних з навчанням. Так, 31 січня 2020 року позивач за свої кошти, з метою розвитку здібностей дитини у вивченні іноземних мов, загального розвитку, придбала їй ноутбук ASUS загальною вартістю 20297 грн. За вказаних обставин позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] 1/2 частину вартості вищевказаного ноутбуку, що становить 10\~148 грн 50 коп. В судовому засіданні 22.06.2020 позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Оскільки відповідач в судові засідання не з`являється, просила провести заочний розгляд справи. Також позивач суду пояснила, що відповідач сплачує аліменти на утримання дочки, але не кожен місяць, іншої допомоги відповідач не надає, з дочкою не спілкується. Її дочка полюбляє комп`ютерні технології, вона відмінниця, тому їй придбали ноутбук. Ноутбук потрібен дитині не для ігор, а для навчання. Ноутбук придбавали в кредит, але оскільки вона, позивач, ніде не працює, то кредит оформляли на її теперішнього чоловіка. Просить суд стягнути половину вартості ноутбука з відповідача по справі батька її дочки [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання 22.06.2020 та в попередні судові засідання, призначені на 26.03.2020 та 06.05.2020, не з`явився без поважних причин, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем у запропонований судом строк до суду не подано. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено,\~що позивач по справі [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] з 10 серпня 2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18 серпня 2014 року по справі № 128/3937/14-ц було розірвано, що підтверджується ксерокопією цього рішення (а.с. 9). Після реєстрації шлюбу з гр. [PERSON] позивач змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.04.2015 (а.с. 5). Сторони по справі мають спільну дочку [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.08.2005 (а.с. 6). Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 20 листопада 2017 року по справі № 128/2693/17 з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується ксерокопією цього рішення (а.с. 7-8). Згідно з довідкою № 130, виданою виконкомом Хижинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області 04.02.2020, неповнолітня дочка сторін по справі [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до ксерокопії видаткової накладної № 1174438 від 31.01.2020 [PERSON] було придбано ноутбук ASUS X512FJ-EJ296 15.6FHD/i5-8265U/8/100, ПО MICROSOFT WINDOWS 10 PRO, Rus, 64-bit та послуга ТЦ комплект «VIP» Серійний № на загальну суму 20\~297 (двадцять тисяч двісті дев`яносто сім) грн 00 коп. (а.с. 12). Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суд враховує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. Наявність таких додаткових витрат має довести позивач, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 61-2371св18 та у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17. Відповідно до п. 18\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року\~до передбаченої\~ст. 185 СК України\~участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо) можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати не є додатковим стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Установлено, що теперішнім чоловіком позивача по справі [PERSON] було придбано ноутбук. Як пояснила в судовому засіданні позивач, такий ноутбук було придбано для потреб її дочки [PERSON] , оскільки остання є відмінницею, полюбляє комп`ютерні технології та ноутбук потрібен їй для навчання. Однак в розумінні положень статті 185 СК України це не є крайньою необхідністю чи особливими обставинами. Крім того, позивач не довела належними та допустимими доказами, що придбання ноутбука вартістю 20\~297 грн спрямовано на розвиток здібностей її дитини дочки [PERSON] і не є способом забезпечення дозвілля. Тобто, придбання ноутбука не є додатковими витратами на утримання дитини в розумінні\~ст. 185 СК України, оскільки такі потреби не викликані особливими обставинами та охоплюються аліментами на утримання дитини, тому позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. При вирішенні даного позову судом було застосовано правову позицію Верховного Суду, висловлену ним в постанові від 22.05.2019 № 201/15248/16-ц (61-4862св18). В порядку\~ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову [PERSON] , яка звільнена від сплати судового збору, судовий збір в розмірі 840\~(вісімсот\~сорок)\~грн 80\~коп. слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed