Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . 21.09.2017 року між позивачем та відповідачем ФОП [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач зобов`язався підібрати варіанти виготовлення метало пластикових вікон, зняти розміри на об`єкті: квартира по [ADDRESS] , виготовити вікна по замовленню, затвердженому замовником, безкоштовно доставити конструкції в межах міста, встановити нові віконні конструкції. Вартість послуг за вказаним договором склала 10300,00 грн. При підписанні договору 21.09.017 року позивачем було сплачено відповідачу аванс в розмірі 80 % від вартості замовлення в сумі 8000,00 грн., про що свідчить підпис відповідача у договорі. На виконання п.2.1.2 Договору, 21.09.2017 року відповідачем було знято розміри та інші необхідні відомості для виготовлення 2-х віконних конструкцій, що зафіксовано відповідачем особисто на зворотному боці другого листа договору. Строк виконання договору відповідно до розділу 5 становить до 45 робочих днів з дня проведення попередньої оплати, тобто з 21.09.2017 року по 24.11.2017 року. Замовлені позивачем два вікна, було виготовлено неякісно і вироби не відповідали за розміром, у зв`язку з чим відповідач 01.12.2017 року зобов`язався замінити вікна у строк до 09.12.2017 року, а також відшкодувати будівельні витрати з утеплення вікон, про що свідчить власноруч написане та підписане відповідачем зобов`язання на звороті другого листа договору від 21.09.2017 року. 09.12.2017 року відповідач намагався повторно встановити позивачу неякісні вікна без захисної плівки, з різним кольором частин профілю, однак [PERSON] відмовилась приймати товар неналежної якості. [PERSON] пообіцяв повернути позивачу сплачені кошти, однак до теперішнього часу не зробив цього. Відповідач свої зобов`язання не виконав, отже повинен повернути сплачені позивачем кошти в сумі 8000,00 грн. В разі порушення строків виконання умов договору виконавець сплачує замовнику штраф в розмірі 0,2 % від суми договору за кожний робочий день прострочки. Оскільки [PERSON] свої зобов`язання за договором від 21.09.2017 року не виконав, відповідач має сплатити штраф станом на 12.03.2018 року за 72 прострочених робочих днів в розмірі 1483,20 грн. Враховуючи настання зимових холодів, а також неспроможність та небажання відповідача виконувати свою роботу, [PERSON] була вимушена 13.12.2017 року укласти договір купівлі-продажу вікон з іншим приватним підприємцем. Відповідно до даного договору позивачем було придбано 3 віконні конструкції вартістю 16750,00 грн. Таким чином, позивач понесла матеріальні збитки, які виразились у переплаті за 2 вікна коштів в сумі 866,67 грн. Неправомірними діями ФОП [PERSON] позивачу завдано матеріальну шкоду в розмірі 10349,87 грн., що складається з: 8000,00 грн. аванс, сплачений за договором від 21.09.2017 року; 1483,20 грн. штраф, відповідно до п.7.4 Договору станом на 12.03.2018 року за 72 прострочених робочих днів; 866,67 грн. матеріальні збитки, що виразились у переплаті за 2 вікна за Договором від 13.12.2017 року. Крім того, неправомірними діями відповідача позивачу було завдано моральну шкоду. Через неможливість проживати у своїй квартирі через відсутність вікон, позивач зі своє матір`ю була вимушена проживати у сусідів та знайомих. У родині стали дуже напруженими стосунки через неправомірні дії відповідача, неможливість проживати у своєму помешканні, подвійному витраченні грошових коштів, необхідності просити сусідів чи знайомих пустити їх тимчасово пожити. Позивач з чоловіком дуже нервували, морально страждали, через побоювання, що квартиру без вікон можуть забрати сторонні особи зі злочинними намірами, по черзі чергували та охороняли власне майно. Вирішити спір мирним шляхом виявилось неможливим. Відповідач уникає позивача та не бажає повернути їй кошти. А відповідно до інформації податкової інспекції за ФОП [PERSON] взагалі не зареєстровано такого виду діяльності як встановлення, монтаж вікон. Моральну шкоду позивач оцінює в сумі 4000,00 грн. У зв`язку з викладеним, просить розірвати вказаний договір від 21.09.2017 року, стягнути вищезазначені кошти та судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.03.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку позовного провадження без повідомлення учасників справи. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.05.2018 року розгляд вказаної справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників судового розгляду. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просив їх задовольнити. В останнє судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, наполягали на задоволенні позову повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку, надав до суду відзив, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначив, що коштів в сумі 8000,00 грн. він не отримував. 01.12.2017 року позивач відмовилась сплачувати кошти за вікна, посилаючись на наявність подряпин віконних блоків. 09.12.2017 року відповідач знову привіз вікна до об`єкту позивача, на що [PERSON] повторно відмовилась сплатити йому кошти, посилаючись на те, що вікна їй не сподобались. Враховуючи, що відповідач не отримував кошти за договором, він відмовився здійснювати їх установку та забрав вікна. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. В останнє судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 11.07.1995 року, [PERSON] на праві приватної власності належить двокімнатна квартира [ADDRESS] жилою [ADDRESS] площею 61,1 кв.м., що знаходиться: [ADDRESS] . 21.09.2017 року між [PERSON] та відповідачем ФОП [PERSON] було укладено договір про надання послуг. Відповідно до п.1.1. вказаного договору виконавець зобов`язується надати замовнику послуги в порядку та на умовах визначених даним договором. Відповідно до п.2.1. договору виконавець по договору зобов`язаний надати послуги, а саме: підібрати варіанти виготовлення вікон метало пластикових вікон, зняти розміри на об`єкті: квартира по [ADDRESS] , виготовити вікна по замовленню, затвердженому замовником, безкоштовно доставити конструкції в межах міста, встановити нові віконні конструкції. Відповідно до п.3.1. договору вартість послуг складає 10300,00 грн. Замовник попередньо оплачує 80% від вартості по договору, а саме 8000,00 грн. Як встановлено із п.3.2. договору, на виконання вказаного договору відповідач отримав від позивачки 8000,00 грн., що підтверджується підписом ФОП [PERSON] . Відповідно до п.5.1 договору строк виконання договору до 45 робочих днів з дня проведення попередньої оплати замовником. Відповідач неодноразово намагався встановити позивачеві неякісні вікна, однак позивач категорично відмовилась приймати товар через неналежну якість. Згідно п.7.1 договору у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність визначену цим договором та чинним законодавством. Порушення зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до п.7.4 цього договору в разі порушення строків виконання умов договору виконавець сплачує замовнику штраф в розмірі 0,2 % від суми договору за кожен робочий день прострочки. Таким чином, позивачем були виконані умови вказаного договору та своєчасно сплачені кошти на виконання робіт. Відповідач у передбачений договором строк свої зобов`язання не виконав та не повернув кошти сплачені позивачем відповідно до договору. Через невиконання відповідачем договору від 21.09.2017 року, 13.12.2017 року між [PERSON] та ПП [PERSON] укладено договір купівлі-продажу вікон. Відповідно до даного договору позивачем було придбано 3 віконні конструкції вартістю 16750,00 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору, позивач звернулась до Головного Управління Національної поліції в Херсонській області з заявою про шахрайство, однак листом від 26.12.2017 року №36/5828 [PERSON] було роз`яснено, що в даному випадку мають місце цивільно-правові відносини. Відповідно до акту від 12.01.2018 року, складеному Комісією з членів ОСББ «Театральна-12», кухонне приміщення квартири [ADDRESS] , знаходиться без вікон, що за умови низької температури повітря унеможливлює користування приміщенням квартири для проживання, без ризику для здоров`я мешканців квартири. 09.02.2018 року [PERSON] звернулась до ФОП [PERSON] з листом-претензією про повернення грошових коштів у строк до 01.03.2018 року. Вказаний лист відповідач отримав особисто 16.02.2018 року, однак вимога залишилася без задоволення. Відповідно до ч.1 ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Згідно з ч.1 ст.571 ЦК України якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Згідно з ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положеннями ст.615 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Частиною 1 ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, враховуючи той факт, що ФОП [PERSON] порушив зобов`язання, яке було укладено між сторонами, [PERSON] має право розірвати договір в односторонньому порядку та відшкодувати решту грошових коштів, які були сплачені нею ФОП [PERSON] за договором у сумі 8000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до п.7.4 цього договору в разі порушення строків виконання умов договору виконавець сплачує замовнику штраф в розмірі 0,2 % від суми договору за кожен робочий день прострочки. Згідно зі ст.549 ЦК України неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Неустойка може бути у формі: штрафу (обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання), пені (обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання). Сума штрафу складає 1483,20 грн. (10300,00 грн. - сума договору х 0,2 % - ставка штрафної санкції х 72 дні починаючи зі спливу 45 робочих днів з дня підписання договору станом на 12.03.2018 року = 1483,20 грн.). Свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт того, що позивач дійсно вирішила замінити вікна за адресою: [ADDRESS] , але їй були виготовленні та доставлені неякісні вікна, і вироби не відповідали за розміром, позивач була вимушена чекати на нові вікна, у зв`язку з цим, була вимушена проживати у сусідів та знайомих, оскільки в квартирі були відсутні вікна. Свідок [PERSON] підтвердив той факт, що був присутнім під час прийняття замовлення на виготовлення вікон та отримання коштів чоловіком, який прийняв замовлення на їх установку. Аналіз встановлених обставин та норм діючого законодавства, суд дійшов до висновку, що між сторонами дійсно був укладений договір про надання послуг, який в порушення умов договору та діючого законодавства відповідачем не виконаний, у зв`язку із чим, вимоги позивача про розірвання даного договору, а також стягнення з відповідача суми оплати за вказаним договором в розмірі 8000,00 грн., штрафу за порушення умов договору в розмірі 1483,20 грн. та переплати за 2 вікна в розмірі 866,67 грн. підлягають задоволенню. Згідно статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких Фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.» Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом, свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Як зазначила позивач, невиконанням ФОП [PERSON] зобов`язань згідно договору, їй завдано моральної шкоди. Моральна шкода, полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із неможливість проживати у своїй квартирі через відсутність вікон, була вимушена проживати у сусідів та знайомих, несла подвійні витрати грошових коштів, зазнала хвилювань морально, через побоювання, що квартиру без вікон можуть забратися сторонні особи зі злочинними намірами. Відповідно до положень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зважаючи на викладене, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Outcome: partial