Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 20.02.2001 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницької міської ради сторони зареєстрували шлюб, про що видане Свідоцтво про одруження. Від шлюбу у сторін дітей та сумісного майна не має. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки чоловік постійно пиячить, після неодноразового лікування він знову та знову входить у пияцтво, завдає шкоду шляхом постійних сварок на нанесення тілесних ушкоджень позивачу. Відповідач не працює і знаходиться на утриманні позивача. Сторони не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позивач вирішила звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не зявилась, до суду подала заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Відповідач до судового засідання не зявився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 20.02.2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що 20.02.2001 року зроблено відповідний актовий запис №270, згідно свідоцтва про шлюб серії І-АМ №058524, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області 20.02.2001 року (а.с.3). Від шлюбу у сторін дітей не має. З обставин, які позивач виклала в позовній заяві судом встановлено, що спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Відповідач зловживає алкогольними напоями та відмовляється від лікування. Сторони спільного господарства не ведуть та не підтримують подружніх відносин. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує. А тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу відновити позивачу [PERSON] прізвище, яким вона користувалась до реєстрації цього шлюбу «Суханова». Витрати на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн., згідно квитанції прибуткового касового ордера № 07/17, представника за дорученням [PERSON] від 15.02.2017 року (а.с.14), понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача, так як у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved