Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що 28.04.2017 року уклала шлюб із відповідачем [PERSON], який був зареєстрований у Новоград-Волинському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис № 73. Сімейні відносини з відповідачем тривали декілька місяців, після чого почуття охололи і на даний час сторони разом не проживають. Вже протягом останнього року у шлюбі перебувають формально, ніяких відносин не підтримують і не спілкуються, спільного господарства та побуту не ведуть. У сторін різні погляди на життя та відношення до сімейних обов'язків. Від спільного шлюбу з відповідачем у сторін спільних неповнолітніх дітей немає. Оскільки відповідач не бажає в добровільному порядку розірвати шлюб через орган державної реєстрації, тому позивач змушена звертатись до суду з даним позовом. В позові позивач просила постановити рішення про розірвання їхнього з відповідачем шлюбу, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «Мислінська», а також просила судові витрати покласти на неї. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, а також вказав, що позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. Відповідно до ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи та надані докази, беручи до\~уваги заяви\~сторін,суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, тому шлюб між ними має бути розірваний. Новоград-Волинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 28.04.2017 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 148319 від 28.04.2017 року, актовий запис № 73. (а.с. 4). Від вказаного шлюбу сторони спільних малолітніх дітей не мають. Перебуваючи у шлюбі сторони не змогли створити міцної сімї. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги те, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved