Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку №32-Б по вул. Незалежності (колишня вулиця Дзержинського) в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області. Відповідач [PERSON], колишній чоловік позивача, у вказаному будинку був зареєстрований з 04 січня 1993 року, але на протязі більше 7 років не проживав в ньому, проте знятися з реєстрації з попереднього місця проживання відмовляється. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування її житлом на підставі ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу. В судовому засіданні позивач [PERSON] просила задовольнити позовні вимоги на підставах викладених в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги фактично визнав, додатково пояснив, що він дійсно тривалий час не проживає в житловому будинку №32-Б по вул. Незалежності (Дзержинського) в смт. Михайлівка, але знятися з реєстрації відмовляється, оскільки у них з колишньою дружиною [PERSON] є спір щодо розподілу спільного майна. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач [PERSON] дійсно тривалий час, приблизно 5 або 7 років не проживає з позивачем [PERSON] за адресою: буд. №32-Б по вул. Незалежності (Дзержинського) в смт. Михайлівка. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінившидокази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, [PERSON] є власником житлового будинку № 32-Б по вул.Незалежності в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок. У вказаному будинку був зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO], що підтверджується копією домової книги і відповідною довідкою Михайлівської селищної ради. Згідно акту довідки від 13 вересня 2016 року № 220, виданої\~ депутатом Михайлівської селищної ради, Михайлівського району Запорізької області, громадянці [PERSON], що зареєстрована за адресою: [INFO] в тому, що за вказаною адресою зареєстрований, але не проживає 7 років, її колишній співмешканець [PERSON], що підтверджують свідки: [PERSON] та [PERSON] Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, [PERSON] та [PERSON] 30 травня 1995 року розірвали шлюб, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 60. Згідно свідоцтва про право особистої власності, виданого 16 жовтня 1986 року житловий будинок № 32-Б по вул. Незалежності (колишня вулиця Дзержинського) в смт Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, належить [PERSON] Отже, судомдостовірно встановлено, що [PERSON] дійсно тривалий час, а саме: на протязі більш 7 років, безперервно не проживає у житловому будинку № 32-Б по вул. Незалежності (колишня вулиця Дзержинського) в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області. Стаття 47 Конституції України\~та\~ст. 9 ЖК України\~передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом. Право на повагу до житла гарантує і ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до\~ст.10 ЦПК України\~розгляд і вирішення справ в порядку цивільного судочинства здійснюється на засадах змагальності та свободи сторін у наданні доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ст.317 ЦК України право власності являє собою право на володіння, користування та розпорядження майном, причому, відповідно до Конституції України та ст.387 ЦК України, захист права власності забезпечується державою. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.\~\~ Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.\~\~ Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, оскільки в ході судового розгляду було достовірно встановлено, що в спірному житлі [PERSON] не проживає на протязі більш 7 років, тобто він був відсутній у спірному жилому приміщенні понад рік, причиною не проживання стало те, що шлюб між позивачем [PERSON] та ним було розірвано. Таким чином, відсутні підстави для залишення за [PERSON] права користування житлом позивача, і відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved