Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача та третіх осіб на стороні відповідача про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування позову зазначає, що за життя [PERSON] працювала у сільському господарстві і отримала земельну частку (пай) та отримала сертифікат згідно розпаювання картографії земель за № 262, що включала в себе ріллю та кормові угіддя. На частину належної земельної частки (паю), а саме на 3,29 га ріллі [PERSON] оформила Державний акт. За життя вона склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу [PERSON] 14 червня 2002 року [PERSON] померла. На земельну ділянку площею 3,29 га (рілля) позивач в порядку спадкування оформила Державний акт на право власності на земельну ділянку. Окрім визначеної ділянки під ріллю спадкодавець [PERSON] мала ще і кормові угіддя, але позивач не може оформити спадщину на цю частину земельної частки (паю), так як відсутній правовий документ на право власності на кормові угіддя, з невідомих позивачу причин мати не виготовила державний акт. Позивач [PERSON] у встановлений термін оформив спадщину після смерті [PERSON], але по причині того, що за життя вона не виготовила Державний акт на належну їй земельну частку (пай) в частині кормових угідь, тому позивач не може в нотаріальному порядку оформити спадщину на земельну частку (пай) в частині кормових угідь через відсутність виготовленого та зареєстрованого Державного акту про право власності на кормові угіддя. Тому позивач [PERSON] просить суд поновити йому строк звернення до суду та визнати за ним право на земельну частку (пай) за № 262 сітки розпаювання в частині кормових угідь на території Понорівської сільської ради в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] До початку розгляду справи позивачем [PERSON] було заявлено клопотання про заміну неналежного відповідача, а саме Талалаївської РДА на Понорівську сільську раду, поскільки позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати. Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, у відповідності до ст. 33 ЦПК України не припиняючи розгляду справи, ухвалив замінити первісного відповідача Талалаївську РДА на Понорівську сільську раду, визначивши Талалаївській РДА процесуальний статус третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав і просив задовольнити, поскільки за життя спадкодавець [PERSON] з невідомих причин не оформила всю належну їй земельну частку (пай), що на даний момент перешкоджає позивачу, як спадкоємцю за заповітом, оформити всю спадщину після смерті [PERSON] Представник третьої особи Талалаївської РДА [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] визнала і не заперечувала проти його задоволення. Представник відповідача - Понорівської сільської ради - в судове засідання не зявився, надали до суду заяву, в якій просять суд розглянути справу без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнають і не заперечують проти їх задоволення. Представник третьої особи - відділу Держземагенства в Талалаївському районі в судове засідання не зявився, надали до суду заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи, у вирішення справи покладаються на розсуд суду. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, заслухавши сторони, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Вирішуючи позовну вимогу позивача [PERSON] про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд виходить з наступного. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки. Спадкодавець [PERSON] померла у 2002 році, і тому позивачем пропущено визначений законодавством строк звернення до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ч.5 ст. 267 ЦК України суд, за наявності поважних причин, може поновити строк позовної давності. Поскільки позивач проживав окремо від спадкодавця і йому не було відомо, чи оформила мати за життя всю частину належної їй земельної частки (паю), враховуючи ту обставину, що відповідачем та третіми особами не заявлено про застосування позовної давності у спорі, суд визнає поважною причину пропуску позивачем строку позовної давності та вважає необхідним поновити йому строк звернення до суду. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла 14 червня 2002 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1- ЕЛ № 136026 (а.с.12). Згідно копії заповіту від 02.02.2001 року, посвідченого секретарем Понорівськорї сільської ради, [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.11). Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧН № 034292 [PERSON] передається у приватну власність земельна ділянка площею 3,29 га в межах згідно з планом на території Понорівської сільської ради (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.11.2011 року спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] є [PERSON] Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 3,29 га на території Понорівської сільської ради (а.с.8). Згідно довідки Понорівської сільської ради № 308 від 12.12.2014 року [PERSON] мала земельну частку (пай) - сінокіс і пасовище, що розташовані на території Понорівської сільської ради відповідно до сітки розпаювання № 262 (а.с.14). Згідно довідки відділу Держземагенства у Талалаївському районі вартість земельної частки (паю) в частині кормових угідь, що належали [PERSON] на території Понорівської сільської ради станом на 15.06.2002 року становила 926, 86 грн.. (а.с.30). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Суд приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) ріллю і кормові угідддя, але з невідомих причин за життя оформила право власності лише на 3,29 га ріллі, а решта спадщини залишилась не оформленою, але перейшла в свою чергу до її спадкоємця за заповітом [PERSON], так як входила до складу всієї спадкової маси, а саме відповідно до сітки розпаювання № 262 на території Понорівської сільської ради. Таким чином, поскільки матеріалами справи підтверджено той факт, що спадкодавець [PERSON] встановленому законом порядку за життя набула право на земельну частку (пай) відповідно до сітки розпаювання № 262 на ріллю і кормові угіддя, дане право було нею було оформлене належним чином тільки на 3,29 га, решта залишилась не оформленою, але поскільки успадкуванню позивачем підлягає вся спадщина, то суд приходить до висновку, що до позивача [PERSON] в порядку спадкування за заповітом, в тому числі, і право на земельну частку (пай) в частині кормових угідь відповідно до сітки розпаювання № 262, яка не була оформлена за життя [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні і належним чином обґрунтовані, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved