Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03.08.2020 року присуджено стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Після вказаного рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини відповідач періодично надає ці кошти, проте їх катастрофічно не вистачає. Фактично спільна дитини перебуває на повному утриманні позивача. З часу ухвалення рішення суду витрати на утримання доньки суттєво збільшилися в зв`язку з чим матеріальне становище позивача погіршилося. При цьому відповідач відмовляється добровільно збільшити допомогу на дитину, посилаючись на рішення суду, відсутність роботи та стабільного заробітку. Проте, останнім часом матеріальне становище відповідача покращилось, оскільки зі слів спільних знайомих позивачу відомо, що відповідач працевлаштувався на іншу роботу з більшою заробітною платою, однак відповідач приховує ці обставини. Таким чином, сплачуваних відповідачем аліментів не вистачає на забезпечення гармонійного розвитку дитини, в зв`язку з позивач просить змінити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.08.2021 року,збільшивши їх розмір до 3000,00 грн. у твердій грошовій сумі щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді від 30.06.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заяв, клопотань та заперечень у порядку ст. 182 ЦПК України, сторонами подано до суду не було. Крім того, відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надійшло. Позивач в судовому засіданні позов підтримала із зазначених в ньому підстав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення. Зазначив, що на сьогоднішній день офіційно не працевлаштований, однак неофіційний заробіток є. Аліменти за рішенням суду сплачує, заборгованості зі сплати аліментів не має. Дослідивши матеріали справи, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як встановлено з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.09.2019 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно з судовим наказом Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.08.2020 року по справі №202/3787/20, що набрав законної сили, вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 23.06.2020 року (а.с.7). Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Отже, положення ст.192 Сімейного кодексу України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення. У частині 1 ст.192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Таким чином, підставою для збільшення розміру стягнутих аліментів, є перелік обставин, за яких суд може винести рішення. Як на підставу для збільшення розміру стягнутих аліментів, позивач вказує, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання неповнолітньої дитини значно зросли. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд зазначає,що доводи позивача про необхідність стягувати з відповідача аліменти у збільшеному розмірі є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що у відповідача [PERSON] змінився матеріальний стан, який дозволяє йому сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж це зазначено у рішенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.08.2020 року, а також про те, що змінився її матеріальний чи сімейний стан, стан її здоров`я. Підстав для збільшення розміру аліментів не встановлено. З огляду на викладене, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв`язку їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed