Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Троїцького районного суду Луганської області із позовом до [PERSON] , в якому просила стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі ј частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на її утримання в розмірі ј частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 17 лютого 2015 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, від якого у них народились діти: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Троїцького районного суду Луганської області шлюб між ними було розірвано. На даний час вона разом з дітьми проживає окремо, діти знаходяться на її повному утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає у зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач надала письмову заяву, згідно якої просила справу розглядати без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач надав суду письмову заяву, згідно якої просив справу розглядати без його участі. Позовні вимоги визнає частково, а саме повністю визнає позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дітей. Вказує, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки має непостійний заробіток. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч.3 ст.211, ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 06.02.2018 розірвано (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.08.2015, виданого Виконавчим комітетом Розпасіївської сільської ради Троїцького району Луганської області, відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.09.2016, виданого Виконавчим комітетом Розпасіївської сільської ради Троїцького району Луганської області, відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Згідно довідки № 300 від 18.06.2019, виданої виконавчим комітетом Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області, позивач разом з дітьми зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно довідок № 148, № 149 від 25.07.2019, відповідач [PERSON] працює у СФГ «Марс» та отримує заробітну плату. Позивач не працює, здійснює догляд за дітьми, які знаходиться на її повному утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку не надає, у зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова) за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як вбачається зі змісту ст.182 СК України та п.17 Постанови при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. За таких обставин, оскільки відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , які проживають разом з позивачем [PERSON] , так як останній добровільно не надає кошти на утримання дітей, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей з [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Статтею 84 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з положеннями ст. 81 Сімейного кодексу України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також обставини, що мають істотне значення. Суд враховує, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який на момент подання позовної заяви до суду не досяг трирічного віку, та вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання матері є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved