Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюб з відповідачем вони зареєстрували 08.08.2008р., від шлюбу мають\~\~дитину [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, що викликало постійні сварки, свідком яких нерідко була дитини, позивач просила розірвати шлюб. Крім того позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліментів на утримання спільної дитини щомісячно у розмірі 1000 грн. до досягнення нею повноліття. В обґрунтування чого послалася на те, що відповідач протягом останніх місяців не надає кошти на утримання дитини, тому позивач просить стягнути з нього аліменти, оскільки її заробітна сплата становить 650 гривень на місяць. У судове засідання позивач, належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи, не зявилась; надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, подавши при цьому заяву, якою не заперечував проти задоволення позову в частині розірвання шлюбу та не заперечував проти часткового задоволення позову про стягнення аліментів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що\~\~позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва серія 1-ВЛ № 095946 від 08.08.2008 року, сторони одружилися 08.08.2008р. (а.с.5), від шлюбу мають\~ дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7). З доводів позивачки, викладених у позовній заяві, випливає, що спільне життя у них з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні відносини. Шлюбні відносини між сторонами припинені, вони тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе. Зважаючи на викладене, а також враховуючи положення ст.. 24 СК України, згідно яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сімї виключається, тому шлюб між ними має бути розірваний. Вказані обставини встановлені на підставі змісту позову, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження дитини. Судом встановлено, що після припинення фактичних шлюбних відносин між сторонами їх дитина [PERSON] залишився проживати з матір'ю. Відповідно до ст..121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Судом встановлено, що 22 березня 2011р. народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] до [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 230017, виданим Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 173 (а.с. 7). Як вбачається з копію довідки про доходи, [PERSON] працює у Приватному підприємстві «Парфюм» на посаді налагоджувальника устаткування у виробництві харчової продукції та отримує заробітну плату, яка з червня по листопад 2016 року загалом склала 12998,14 грн. (а.с.20). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком, коли аліменти стягуються у твердій грошовій сумі.\~ \~ Враховуючи потреби дитини, матеріальний стан позивачки, соціально-економічні умови сьогодення, а також дані про особу відповідача, який, працевлаштований, в змозі надавати відповідну допомогу його дитині, суд вважає за необхідне в інтересах дитини стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст..192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд роз'яснює позивачу, що вона має право в подальшому звернутися до суду з позовом про збільшення аліментів на утримання дитини, а відповідач має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Таким чином, що стосується доводів позивача про те, що вона вимушена щомісячно здійснювати регулярні платежі на дитячий садок, секції, які відвідує дитина та купувати медикаменти, то вона не позбавлена права у подальшому звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових вимог на утримання дитини, у разі виникнення такої необхідності. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст..88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial