Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] , на підставі рішення Комсомольського районного суду від 02.04.1996 року. В належному позивачу будинку зареєстрований, але не проживає колишній зять позивача [PERSON] . Шлюб між відповідачем і донькою позивача розірвано 29.08.2017 року, після чого він виїхав з будинку, проте добровільно знятися з реєстрації не бажає. У зв`язку з наявністю зареєстрованого відповідача в будинку, позивач вимушений сплачувати за комунальні послуги від кількості зареєстрованих осіб, що вводить його в додаткові необґрунтовані фінансові витрати, а також позбавляє можливості оформити субсидію на житлово-комунальні послуги. Добровільно відповідач відмовляється знятися з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , чим порушує право позивача на вільне користування приватною власністю. У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Покласти судові витрати на відповідача. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.10.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.09.2020 року ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Надала згоду на ухвалення заочного рішення. В останнє судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації відповідача. Відповідно до ч.1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №4139407 від 14.07.2004 року, [PERSON] є власником 20/100 частини житлового будинку [ADDRESS] , на підставі рішення Комсомольського районного суду від 02.04.1996 року. В частині житлового будинку, яка належить позивачу, зареєстрований, але не проживає відповідач [PERSON] , що підтверджується окремою будинковою книгою, яка видана позивачу, як власнику 20/100 частин житлового будинку [ADDRESS] . Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 29.08.2017 року розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25.12.1998 року Чистопільською сільською радою Верхньорогачинського району Херсонської області, актовий запис №6. Свідок [PERSON] підтвердив факт непроживання відповідача без поважних причин понад 1 рік в житловому приміщенні, яке належить позивачу. Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У силу ч.1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог\~ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття\~ з\~ реєстрації\~ місця проживання особи здійснюється на підставі судового\~ рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права\~ власності\~ на\~ житлове\~ приміщення\~ або\~ права користування житловим\~ приміщенням,\~ про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи зазначене, суд вважає позов [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з підстав, зазначених в ч.2 ст.405 ЦК України та ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», оскільки встановлено відсутність [PERSON] понад встановлений законом строк у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин. Крім цього у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 768,40 гривень.

Outcome: approved