Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась у суд з позовом до відповідачів, ПАТ «Укрсоцбанк», в особі Харківської обласної філії, [PERSON], в якому після зменшення своїх позовних вимоги, прийнятих судом, остаточно просить визнати припиненим договір поруки №840/5-27/16/10/7-271 укладений 13.05.2007р. між позивачем та банком, з 10.09.2009р. на підставі ч.4 ст. 559 ЦК України. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що між [PERSON] та банком був укладений договір кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту між нею та банком був укладений договір поруки. За умовами договору кредиту позичальник зобов'язаний протягом 1 робочого дня повернути кредит, сплатити відсотки та штрафні санкції, в разі невиконання або неналежного виконання більш ніж 90 календарних днів обов'язків щодо своєчасної сплати кредиту та процентів. [PERSON] з 10.12.2008р. порушив графік погашення чергових платежів передбачених договором кредиту, тому строк користування кредитом сплив 10.03.2009р. У зв'язку із зміною банком строку виконання основного зобов'язання, передбачений ч.4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк закінчився 10.09.2009р., тоді як банк звернувся до третейського суду із вимогами до неї як поручителя лише 27.10.2009р., тобто після закінчення визначеного у ч.4 ст. 559 ЦК України строку. Відповідач - ПАТ «Укрсоцбанк», у поданих запереченнях проти заявлених вимог заперечував, зазначаючи, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки банк звернувся до третейського суду про стягнення із позивачки як поручителя за кредитним договором заборгованості в строк передбачений ч.4 ст. 559 ЦК України. Також банк просив застосувати строк позовної давності звернення позивача із даним позовом до суду. Співвідповідач - [PERSON], у судове засідання не з'явився, заперечень не надав, повідомлявся судом за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне в задоволені позову відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 31.05.2007 року між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 840/1- 27/16/3/7-132 . Відповідно до п. 1.1. договору кредиту позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання були надані грошові кошти в сумі 31 200,00 доларів США, зі сплатою 12,25 % процентів річних. Кредит був наданий [PERSON] на поточні потреби (п.1.2. договору кредиту). В якості забезпечення належного виконання позичальником своїх обов'язків за договором кредиту, п. 1.3.2. договору кредиту сторони погодили укладання Договору поруки з фізичною особою [PERSON] 31.05.2007 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» , як кредитором та [PERSON], [PERSON], як поручителем був укладений договір поруки № 840/5-27/16/10/7-271. Відповідно до п.1.1. договору поруки поручитель - [PERSON] зобов'язалась перед кредитором відповідати солідарно та у повному обсязі за виконання позичальником умов щодо сплати суми Кредиту, відсотків за користування Кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту № 840/1- 27/16/3/7-132. Пунктом 1.2 Договору поруки поручитель підтвердив, що він ознайомлений з умовами Договору кредиту, ніяких заперечень, а також непорозумінь його положень немає. Відповідно до п.6.2 договору поруки він набирає чинності з дати його укладання та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань. Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно роз'яснень, які містяться п.24 ПП ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. В зв'язку із неналежним виконанням договору кредиту, на адресу [PERSON] було надіслано повідомлення про невиконання основного зобов'язання № 11.42/96-3317 від 05.08.2009 року. Одночасно повідомлення-претезія про невиконання зобов'язань № 11.4.2/96-3304 від 05.08.2009 року було надіслано на адресу реєстрації позивача [PERSON], яке було отримано 15.09.2009 року, про що свідчить копія повідомлення про вручення поштового відправлення № 6105704640488. В повідомленні-претензії було запропоновано [PERSON] в 30-денний строк сплатити заборгованість за кредитом в розмірі 24401.70 доларів США, заборгованість за відсотками в розмірі 2 177.34 доларів США та нараховану пеню в розмірі 2 849.34 гривень. Тобто банк надіславши вимогу до [PERSON] про дострокове погашення кредиту, відсотків та неустойки, фактично змінив строк виконання зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати (постанова ВСУ № 6-190цс14). Банк 27.102009р., тобто у шестимісячний термін, звернувся до постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з вимогами про дострокове розірвання договору кредиту № 840/1-27/16/3/7-132 та солідарного стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за договором кредиту, що передбачено п.6.2 договору кредиту та п. 5.2. договору поруки. 07.04.2010 року постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків у складі третейського судді Ярошовця В.М. позовні вимоги банку задовольнив, достроково розірвав договір кредиту та стягнув заборгованість в сумі 247260,85 гривень. Тому в даному випадку підстави для застосування ч.4 ст. 559 ЦК України - відсутні. Посилання позивача на те, що на момент звернення банку до третейського суду та прийняття третейським судом рішення про стягнення заборгованості за договором кредиту № 840/1-27/16/3/7-132, зобов'язання за договором поруки вже були припинені, судом не приймається, оскільки в даному провадженні суд позбавлений можливості надати оцінку відповідності рішення третейського суду положенням закону. Посилання позивача на правові позиції ВСУ викладені у справах №№6-20цс14, 6-53цс14, 6-106цс14 не стосуються випадків вже стягнутої рішенням суду з поручителя заборгованості за договором кредиту. Враховуючи відмову в задоволені позовних вимог позивача за недоведеністю, підстави для застосування строку позовної давності - відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed