Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів. У своєму позові позивач посилалась на те, що вона має доньку [PERSON], [INFO]. Донька має повнолітню доньку - [PERSON], [INFO], та неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Батьком дітей є [PERSON], який [INFO] помер. Її донька з липня 2013 року нібито поїхала в м. Москва на лікування, і більше не повернулась. З цього часу вона та її чоловік займають вихованням онуків. Її донька до 2017 року тільки телефонувала, а починаючи з травня 2017 року зв'язок зовсім припинився. Вона звернулась до Кам?янського ВП ГУНП із заявою про розшук доньки [PERSON], та було встановлено, що [PERSON] з 22.03.2017 по 19.04.2017 р. була працевлаштована в ТОВ «Три ведмеді» в м. Бердичеві. Відповідачка [PERSON] самоусунулась від виховання дітей. Тому просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]; призначити її опікуном над малолітньою дитиною - [PERSON], [INFO]; стягувати аліменти з [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просилась на обставини зазначені в позові. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, причини не явки до суду не повідомила. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Михайлова Жанна Миколаївна в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вислухавши позивача, третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, вивчивши матеріали цивільної справи, письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, батьками дитини - [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 359 (а.с.14), батько дитини [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 70 (а.с.15). Також, відповідно до довідки про склад сім?ї від 09.01.2018 р., дитина [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] разом з бабусею та дідусем [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] з 22.03.2017 по 19.04.2017 р. була працевлаштована в ТОВ «Три ведмеді» в м. Бердичеві, що підтверджується висновком Кам?янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 21.07.2017 року (а.с.18) Відповідно до характеристики КЗ «Середня загальноосвітня школа № 5» на дитину [PERSON] вихованням дитини займаються дідусь та бабуся (а.с.19). Згідно статті 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до висновку Адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради від 19 червня 2018 року № 9-06/78, вбачається, що з липня 2013 року [PERSON], залишила дітей на своїх батьків та виїхала до Російської Федерації на лікування, увесь час життям дітей не цікавилась. Таким чином, адміністрація Заводського району Кам'янської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], відносно дитини - [PERSON] та вважати доцільним призначити [PERSON] опікуном онука [PERSON]. Згідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом . Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Також, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Як роз'яснив Пленуму Верховного Суду України в п.16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як роз'яснено ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про позбавлення відповідача [PERSON], відносно дитини - [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів підлягають задоволенню, та найшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки відповідач ухиляється від виконання обов'язку по вихованню своєї дитини. Ст. 167 СК України передбачено, що якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Згідно до ст. 55, 58 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ст. ст. 60, 63 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Згідно до ст. 249 СК України, опікун, піклувальник зобов'язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування. Позивач [PERSON] є бабусею [PERSON] та на даний час є пенсіонером за віком, але працює, має всі необхідні умови для виховання свого онука, задовільний стан здоров?я. Таким чином суд, оцінивши всі доказі прийшов до висновку, що вимоги позивача [PERSON] щодо встановлення опіки над її малолітнім онуком [PERSON] підлягають задоволенню. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 740,80 грн. з відповідачки, що документально підтверджено.

Outcome: approved