Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 28.08.2004 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1168. Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства. У них різні погляди на життя. Вказує, що з вини обох сторін сумісне життя і збереження шлюбу стали неможливими. Стверджує, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з 2011 року та просить суд не надавати строк для примирення. За наведених обставин, позивачка вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливими та суперечать її інтересам. На основі викладеного просить суд розірвати шлюб між сторонами. Позивач в судове засідання не зявилась, проте до початку судового засідання від неї надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить не надавати термін на примирення. Крім того, позивач вказує, що з відповідачем не проживає разом з 2000 року та на даний час перебуває у фактичних шлюбних стосунках з іншим чоловіком. Відповідач в судове засідання не зявився, проте до початку судового засідання від нього надійшла заява про розгляд даної справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу, просить не надавати термін на примирення. Крім того, вказує, що з позивачкою разом не проживає сім років. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 28 серпня 2004 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1168, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ №140422 (а.с.5). Від спільного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-МИ №034419 (а.с.6). Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають окремо з 2010 року, у зв'язку з чим просять не надавати їм термін на примирення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та заявами сторін. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та неповнолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній.

Outcome: approved