Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 930,00 грн. щомісячно, на період її навчання у Запорізькому національному університеті. Крім того, просить суд стягнути на її користь додаткові витрати у розмірі 1/2 частини витрат, понесених нею у зв`язку з оплатою вартості навчання у навчальному закладі. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що, вона є повнолітньою донькою відповідача, яка навчається у Запорізькому національному університеті, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Оскільки відповідач є працездатним, він має можливість сплачувати аліменти на її користь до досягнення нею 23-х років, а також сплатити додаткові витрати, які вона понесла у зв`язку з оплатою вартості навчання у навчальному закладі. В судове засідання позивачка не з`явилась, надала суду письмову заяву, у якій зазначила, що підтримує позов у повному обсязі, та, просить суд здійснити розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, у якій просив суд здійснити розгляд справи за його відсутності. Водночас, надав суду відзив на позов, у якому зазначив, що позов не визнає у повному обсязі, оскільки не має можливості надавати матеріальну допомогу позивачці через те, що, не працює, і, має на утриманні: дружину; сина [PERSON] ; доньку [PERSON] , а також сина дружини, [PERSON] . Крім того, оскільки чинним СК України участь батьків у додаткових витратах на повнолітню дитину не передбачена, вказані вимоги позивача вважає безпідставними. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом в ході розгляду справи, згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданого відділом РАГС м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої позивачки. Згідно довідки №1132 від 04.09.2018р., наданої Запорізьким національним університетом, позивач [PERSON] навчається на 2-му курсі денного відділення зазначеного навчального закладу. Згідно договору №701/Д про надання освітніх послуг, укладеного між Запорізьким національним університетом та [PERSON] , термін навчання позивача у вказаному навчальному закладі з 2017р. по 2021р. Згідно свідоцтва про народження, виданого Заводським відділом РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, відповідач є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження, виданого Заводським відділом державної РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, відповідач є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно письмових пояснень позивачки [PERSON] , остання свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що є повнолітньою донькою відповідача, яка продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Вказані обставини, встановлені судом, свідчать про те, що, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються наступними нормами права. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст.201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Питання участі батьків у додаткових витратах на дитину регулюється ст.185 СК України. Оскільки, згідно ст.201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дітьми застосовуються норми, до переліку яких не входить норма ст.185 СК України, суд приходить до висновку про те, що, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на повнолітню дитину є безпідставними, та такими, що задоволенню не підлягають. Водночас, вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, суд дійшов наступного висновку. Згідно роз`яснень, наданих у п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Як встановлено судом, повнолітня позивачка, вік якої є меншим 23-х років, на час розгляду справи продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач є батьком повнолітньої позивачки, та, відповідно до ст.199 СК України, несе обов`язок надавати матеріальну допомогу доньці. згідно ст.7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 липня - 1936 гривень. Враховуючи вищевикладене, та, приймаючи до уваги те, що, на утриманні відповідача знаходяться неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, а саме про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача у розмірі 600,00 грн. щомісячно на період навчання останньої у Запорізькому національному університеті. При цьому, суд відхиляє доводи відповідача про те, що, відповідач не працює, у зв`язку з чим не має можливості надавати матеріальної допомоги позивачу, оскільки, працевлаштування батьків не може впливати та звільняти їх від обов`язку утримувати дитину. Крім того, суд відхиляє також доводи відповідача про те, що, на його утриманні знаходиться дитина його дружини - [PERSON] , оскільки, згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, і, предметом їх основної турботи та основним обов`язком є забезпечення інтересів своєї дитини. Встановивши, таким чином, обставини, зазначені у ст.ст. 182, 199 СК України, суд дійшов висновку про те, що, позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є обґрунтованими, та такими, що підлягають частковому задоволенню. Водночас, приймаючи до уваги те, що, позивача звільнено від сплати судового збору, а відповідач позов не визнав, суд дійшов висновку про стягнення судового збору з відповідача на користь держави у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial