Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дружини, в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову зазначено, що 20.07.2018 виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 32. Під час шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Крім того, у неї є син від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] . Сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Діти проживають разом із позивачем та перебувають повністю на її утриманні. Відповідач не надає ніякої допомоги утримання дружини. Відповідач працює, має постійний регулярний дохід, достатній для того, щоб надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, однак добровільно такої допомоги не надає. Враховуючи вищезазначене, позивач змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2021 року відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про дату, час та місце розгляду справи. Учасники справи, повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій підтримала позов та просила ухвалити заочне рішення. Розгляд справи просила провести без її участі, на фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягала (а.с. 20). Відповідач [PERSON] належним чином повідомлялася про час та місце судового розгляду, в тому числі шляхом направлення судових повісток, SMS - повідомлення, та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подавав (а.с.24, 25, 26), в зв`язку з чим, на підставі статті 280 ЦПК України, ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 20.12.2021 постановлено ухвалити заочне рішення по справі. В зв`язку з неявкою учасників, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи позицію позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд встановив, що 20 липня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.07.2018, актовий запис № 32 від 20 липня 2018 року (а.с.10). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є: батько [PERSON] , матір [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 141 від 20.11.2015 (а. с. 9). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є сторони у справі - батько [PERSON] , матір [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області, актовий запис № 625 від 07.02.2019 року (а. с. 8). Позивач, згідно відомостей позовної заяви та копії паспорту, зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.3,4). Згідно відомостей відділу центру реєстраційних послуг Слобожаснької селищної ради разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований та проживає син - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Згідно копії паспорту [NUMBER] , виданого Зміївським РВ ГУМВС України в Харківській області від 07.08.2004 та відомостей, наданих відділом центру надання адміністративних послуг Слобожанської селищної ради Зміївського району Харківської області, за вих. №15999/21 від 29.10.2021 відповідач [PERSON] , [INFO] постійно проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.6,16). Вказаними відомостями підтверджуються твердження позивача про окреме проживання сторін у справі та проживання малолітнього сина разом з позивачем. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до частин 1, 2, 4, 6 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Отже, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині. Частиною 1 ст. 80 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем у позові стверджувалося, що з нею проживає дитина, яка не досягла трирічного віку; батько дитини, який проживає окремо, має постійний дохід і може надавати їй матеріальну допомогу до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частки його доходів. Разом з тим, відповідач не надав доказів відсутності можливості надавати допомогу дружині. За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовної заяви та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання у розмірі 1/6 доходу (заробітку) відповідача. Згідно із статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 гривень. В частині стягнення аліментів рішення належить звернути до негайного виконання в межах платежу за один місяць.

Outcome: approved