Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просила суд зобов'язати відповідача зняти з реєстраційного обліку місця проживання за адресою: [INFO], [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вона на підставі ордеру від 21.08.2017 р. займає службову квартиру за вказаною адресою. Однак 24.11.2017 р. дізналася про реєстрацію [PERSON] в службовій квартирі, яка з 21.08.2017 р. в помешканні не проживає. Відділом РАЦСу повідомлено про наявність актового запису про смерть № 1300 від 25.11.2014 р. [PERSON], тому оскільки реєстрація [PERSON] чинити їй перешкоду як наймачу в користуванні службовим житлом, просить заявлені вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 23 серпня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Враховуючи викладене та положення ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. До суду надійшла заява голови Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з таких мотивів. Відповідно до статті 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Як встановлено судом, на підставі ордеру на житлове приміщення [ADDRESS], виданого 21 серпня 2017 року на підставі рішення виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 16 серпня 2017 р. № 247, позивач [PERSON] є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] (а.с. 6 - копія ордеру). У вказаній квартирі згідно копії довідки Криворізької об'єднаної міської довідково-інформаційної служби від 24.11.2017 р. зареєстрована [PERSON] (а.с. 7), яка згідно копії акту з місця проживання від 27.07.2018 р. (а.с. 8), підписаного мешканцями квартир [ADDRESS] та засвідченого майстром і начальником дільниці ТОВ «Комбінат благоустрою», з 21 серпня 2017 р. не проживає в [ADDRESS] Згідно до статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (стаття 72 ЖК України). Відповідно до положень статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», від 11 грудня 2003 року, № 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області за вих. №4086/14.10-35 від 10.08.2018 р. на виконання ухвали суду від 07 серпня 2018 р., повідомлено про наявність актового запису про смерть № 1300 від 25.11.2014 р. складеного Відділом на [PERSON], [INFO] (а.с.11). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст.2 ЦПК України). Згідно зі ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи, що наявність реєстрації [PERSON] в житловому приміщенні, що належить на праві користуванні позивачу, чинить останній перешкоди в користуванні службовим приміщенням, а також беручи до уваги наявність актового запису про смерть [PERSON], суд приходить до висновку про доведеність підстав для задоволення позову. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved