Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, посилаючись на те, що вона з відповідачем [PERSON] перебуває в зареєстрованому 06.10.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції шлюбі. Вказує, що у шлюбі \~за час спільного проживання однією сімєю народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач проживає окремо. Зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання не надає. Відповідач працює та може утримувати дитину та її, а тому, просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь \~аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі \~1/3 частки з усіх видів заробітку, яка не може бути меншою, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, оскільки вона є непрацездатною та потребує матеріальної допомоги, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, в наданих суду поясненнях посилалася на обставини аналогічно викладеним в позовній заяві, просила заявлені нею вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги, зокрема незаперечував проти стягнення аліментів на утримання дитини та заперечував проти позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку та пояснив, що сплачувати кошти на утримання дружини не має змоги. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому 06.10.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції шлюбі, за актовим записом № 1746 (а.с.5), проте відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [INFO] «А» в с.Мосорівка Заставнівського району Чернівецької області (а.с.8). Від спільного проживання у шлюбі однією сімєю у сторін, народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Довідкою КЖРЕП №5 №1612 від 17.10.2016 року, підтверджується, що [PERSON], [INFO] з позивачем зареєстрована та проживає за адресою: [INFO] (а.с.7). У відповідності до довідки №3336 про заробітну плату та інші доходи позивач [PERSON] працювала на посаді вихователя ДНЗ №39, за період з 01.06.2016 року по 30.11.2016 року загальна сума доходу складає 10175,00 грн. (а.с.22), відповідно до довідки №39 від 20.10.2016 року перебує у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку (а.с.11). Згідно довідки про доходи ТОВ «Асканія-Прод» (м.Чернівці провулок Миколаївський, 14 «А») відповідач працює експедитором, його загальний дохід за період з жовтня 2015 року по вересень 2016 року становить 18194,41 грн. (а.с.24). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частина 1 ст. 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 84 ч.2, 4\~СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що неповнолітня дитина перебуває на матеріальному утриманні позивача, яка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку (а.с.11); відповідач на даний час офіційно працює експедитором ТОВ «Асканія-Прод», його загальний дохід за період з жовтня 2015 року по вересень 2016 року становить 18194,41 грн. (а.с.24); стан здоровя відповідача (а.с.23); те, що на утриманні у відповідача крім неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] інших неповнолітніх дітей не має; як і не являється опікуном непрацездатних чи недієздатних осіб; відповідач не заперечував проти матеріального утримання своєї доньки; але заперечував проти утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, проте суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу і на неповнолітню дитину і на дружину. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надала суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст.213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмета спору, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved