Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом, в якому прохала визнати за нею право власності на будинок по [ADDRESS], загальною площею 90,9 кв. м, позначеного в технічному паспорті літерою «А-1» з усіма господарськими спорудами в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO], для подальшої реєстрації в державному реєстрі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько, [PERSON], спадкоємцями після смерті якого є вона разом зі своєю матір'ю - [PERSON]. [INFO] померла її мати, [PERSON]. За час свого життя [PERSON] все своє майно заповіла позивачу, відповідно чого на її ім'я видавалися приватним нотаріусом Микитенко Ю.В. свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, що розташовані на території Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. В той же час, в свідоцтво про право на спадщину до складу спадкового майна не був включений житловий будинок, що відноситься до будинку колгоспного типу, належав померлим батькам та знаходиться в [ADDRESS], так як відсутні правовстановлюючі документи на вищевказане майно. Вона є спадкоємцем за заповітом всього майна померлої [PERSON]. Враховуючи те, що за час життя батьки позивача не зареєстрували право власності на будинок по [ADDRESS], вона не має можливості зареєструвати даний будинок на своє ім'я, відповідно чого приватним нотаріусом надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок, в зв'язку з чим була вимушена звернутися до суду з даним позовом. Після всіх уточнень, позивач прохала суд визнати за нею право власності на 3/5 частини домоволодіння, що складається з житлового будинку А-1 з господарськими будівлями: літня кухня - Б,б, погріб вхідний - б1, погріб вхідний - В, гараж - Г, сарай - Д, сарай - Е, сарай - Є, колодязь питний - № 1, ворота огорожі - № 2, огорожа - № 3, що знаходиться по [ADDRESS], для подальшої реєстрації в державному реєстрі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] звернулись із зустрічним позовом, в якому прохали визнати за ними право власності по 1/5 частині за кожним житлового будинку А-1 з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS], які належать їм фактично, як частки в колгоспному дворі, але на які відсутні правовстановлюючі документи. Свої вимоги обґрунтовували тим, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] разом з батьками, [PERSON] та [PERSON], проживали в [ADDRESS]. Будинок відноситься до типу колгоспного двору і станом на 01 липня 1990 року членами даного двору були: [PERSON] - голова двору, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Будинок належить всім їм в рівних долях, тобто по 1/5 частині кожному. [INFO] їх батько, [PERSON], помер, спадщину після смерті якого прийняла його донька - [PERSON], та дружина - [PERSON] Остання, в свою чергу, заповіла все своє майно доньці, [PERSON] [INFO] померла їх мати, [PERSON]. Частину спадкового майна по заповіту у нотаріуса [PERSON] вже отримала. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явились, надавши заяви про розгляд справи без їх участі, уточнені позовні вимоги підтримують, позовні вимоги відповідачів [PERSON], та [PERSON] визнають. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, надавши заяви про розгляд справи без їх участі, а з участю їх представника. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - адвокат [PERSON] у судовому засіданні зустрічний позов [PERSON] та [PERSON] підтримав та прохав суд його задовольнити, а уточнені позовні вимоги позивача [PERSON] визнав. Представник відповідача - Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без участі представника, проти позову не заперечують. Третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Микитенко Ю.В. у судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку присутніх учасників судового розгляду, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно копій свідоцтва про одруження [NUMBER] від 13.11.1965 року, свідоцтва про народження [NUMBER] від 02.02.1979 року, свідоцтва про одруження [NUMBER] від 10.03.2000 року, свідоцтва про народження [NUMBER] від 11.06.1973 року, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 11.08.2015 року, свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого повторно [NUMBER] від 24.05.2005 року, [PERSON] 13.11.1965 року зареєстрував шлюб з [PERSON] Від спільного шлюбу подружжя має доньок, зокрема, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 24.09.1989 року, [PERSON] 24.09.1989 року зареєструвала шлюб із [PERSON], у зв'язку з чим своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON]. Згідно копії довідки виконавчого комітету Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-20/279 від 06.04.2016 року вбачається, що будинковолодіння в [ADDRESS], згідно погосподарської книги № 9 особовий рахунок [NUMBER] відносилося до типу колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 року були: [PERSON] (голова двору), [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Земельна ділянка станом на 01.07.1990 року площею 0,54 га, на даний час неприватизована. Із повідомлення виконавчого комітету Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-31/553 від 29.08.2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO], згідно даних сільської ради одружилася 10 березня 2000 року. Перереєстрація місця проживання в межах населеного пункту на той час не проводилася, перший запис в погосподарській книзі сільської ради після одруження [PERSON] за адресою місця проживання чоловіка - [PERSON] в [ADDRESS] був зроблений станом на 01.01.2001 року. Відповідно повідомлення Стодольської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 03-06/289 від 29.08.2016 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], з 24.10.1995 року по теперішній час. Згідно копії акта обстеження матеріально-побутових умов проживання від 27.09.2016 року, було проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON],жительки [ADDRESS]. При обстеженні було виявлено, що будинок, в якому зареєстрована та проживає [PERSON] був побудований батьками. Під час проживання [PERSON] проводила ремонт будинку, а саме: в 2004 році замінена система опалення по всьому будинку та вмонтований котел в пічне опалення, восени підведений газ; замінено 7 вікон на металопластикові; на веранді замінені 3 вікна на металопластикові та металічні двері , зроблений санвузол, підбита стеля., проведене утеплення веранди, зроблений поріг з плитки та козирок, пробита артезіанська свердловина, підведена вода в будинок; огорожа в дворі з дерев'яної поміняна на залізобетонну (7 секцій); в літній кухні замінено 2 стіни; в погребі замінені двері і короба; гараж та літній душ новозбудовані;. господарська будівля (саж) збудована на місці старої; огорожа з вулиці зроблена з металічного профілю, від городу - сіткою. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть [NUMBER]від 08.11.2007 року, [PERSON] помер [INFO]. Померлий [PERSON] був зареєстрований та проживав станом на день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS], області разом з: [PERSON] - дружиною, [PERSON] - дочкою, [PERSON] - онукою, [PERSON] - онукою. Інших зареєстрованих станом на [INFO] не значилось, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-20/293 від 12.04.2016 року. 31.03.2011 року [PERSON] здійснила заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON], [INFO], що підтверджується копією відповідного заповіту, посвідченого секретарем Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області та зареєстрованого в реєстрі під № 90. Відповідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від 05.08.2015 року, [PERSON] померла [INFO]. Померла [PERSON] була зареєстрована та проживала з 1937 року по день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS], разом з: [PERSON] - дочкою, [PERSON] - онукою, [PERSON] - онукою. Інших зареєстрованих станом на [INFO] не значилось, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-20/294 від 12.04.2016 року. Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], дане домоволодіння складається з житлового будинку А-1, літньої кухні - Б,б, погреба вхідного - б1, погреба вхідного - В, гаража - Г, сараю - Д, сараю - Е, сараю - Є, колодязя питного - № 1, воріт огорожі - № 2, огорожі - № 3. 06.04.2016 року приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Микитенко Ю.В. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], оскільки документи, що б підтверджували право спадкодавця на вище вказане спадкове майно відсутні. У повідомленні Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області № 339 від 27.07.2016 року та інформаційній довідці зі Спадкового реєстру від 27.07.2016 року значиться, що після померлого [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа №245/2010 заведена на підставі фактичного прийняття. 13 квітня 2010 року видавались свідоцтва про право на спадщину на ім'я [PERSON] та [PERSON]. 13.04.2009 року [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: на ? частину спадкового майна кожній, що складається із земельної ділянки загальною площею 2,990 га, розташованої на території Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно повідомлення приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Микитенко Ю.В. № 931/01-16 від 21.05.2016 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 21.05.2016 року, 12 листопада 2015 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON], внаслідок чого було заведено спадкову справу після померлої [INFO] [PERSON] № 134/2015. 26 січня 2016 року із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON]. 28 січня 2016 року із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON]. Станом на 21.05.2016 року інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися. 04.02.2016 року [PERSON] видавалися свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 1,3616 га, 1,6317 га, 2,5303 га та 3,0858 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копіями відповідних свідоцтв. Як вбачається з ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року № 1540-VI майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. За правилами ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Із вимог ч. 2, 3 ст. 1225 ЦК України вбачається, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У ст. 1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За правилами ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Отже, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON] як членам колгоспного двору належало по 1/5 частині домоволодіння кожному, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Належних і допустимих доказів на підтвердження втрати права власності на майно, яке належало колгоспному двору,будь-кого із вищезазначених осіб до 15 квітня 1991 року, суду не надано. [INFO] помер [PERSON] Спадщину за законом, до складу якої входить, зокрема, право власності на 1/5 частину вищевказаного домоволодіння, прийняли його дружина - [PERSON] та дочка - [PERSON] в рівних частинах, тобто по 1/10 частині кожна, оскільки на час смерті спадкодавця постійно з ним проживали. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] отримали у власність по 3/10 частини вищезазначеного домоволодіння. [INFO] померла [PERSON] Спадщину після її смерті за заповітом, до складу якої входить, зокрема, право власності на 3/10 частини вищезазначеного домоволодіння, прийняла [PERSON], оскільки остання постійно проживала на час смерті зі спадкодавцем. Таким чином, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги позивача та зустрічні позовні вимоги відповідачів повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved