Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому після збільшення позовних вимог просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений 20.08.2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовою Л.Ю., реєстровий №400; витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] на її користь квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 06 квітня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до умов якого остання взяла у [PERSON] в борг грошові кошти у сумі 244 588,00 грн., що складає 9 400,00 доларів США, за курсом Національного банку України, що складає 26 гривень 02 копійок за 1 долар США. В якості забезпечення виконання взятого на себе зобов`язання, 06 квітня 2018 року [PERSON] передала [PERSON] в іпотеку двокімнатну квартиру [ADDRESS] , житловою площею 28,4 кв.м., загальною площею 47,0 кв.м., яка їй належала на праві особистої приватної власності. [INFO] [PERSON] померла. Однак, як стало їй відомо, 20 серпня 2018 року [PERSON] , як представник продавця [PERSON] та [PERSON] , як покупець, уклали договір купівлі продажу квартири [ADDRESS] . В момент вчинення відповідного правочину щодо продажу квартири [ADDRESS] гр. [PERSON] , продавець [PERSON] вже не була власником вказаної квартири. Тому, відповідач [PERSON] , як представник продавця вже померлої [PERSON] за Іпотечним договором, не мав права не лише представляти інтереси покійної, а й розпоряджатися в її інтересах квартирою, яка їй більше не належала. За таких обставин, оспорюваний договір є недійсним в силу вимог закону, оскільки на час вчинення зазначеного правочину, спірна квартира більше не належала [PERSON] , оскільки у зв`язку з її смертю право власності на квартиру за [PERSON] припинилося і зазначена квартира увійшла до спадкової маси. Вона є донькою померлої, а тому оспорюваний правочин зачіпає її права та законні інтереси як спадкоємиці. Представником відповідача [PERSON] було подано відзив на позову, в якому останній просив відмовити у задоволенні позову з тих підстав що договір купівлі-продажу квартири було вчинено в результаті порушення [PERSON] взятих на себе зобов`язань за договором позики від 06.04.2018року, на підставі іпотечного договору, предметом якого була саме квартира [ADDRESS] . Іпотекодержатель [PERSON] на момент продажу квартири, не знав та не міг передбачити, що іпотекодавець помер. Ухвалою судді Московського районного суду м.Харкова від 12.09.2018року було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Розпорядженням №01-08/473 від 07.10.2019 року призначено повторний автоматичний розподіл справ судді Московського районного суду м.Харкова [PERSON] . Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2019року справа розподілена судді Московського районного суду м.Харкова Довготько Т.М. Ухвалою суду від 15.10.2019року справу було прийнято до провадження та призначено в підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 19.06.2020року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позові. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила у його задоволенні відмовити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] були та є добросовісними набувачами, майно відчужене згідно договорів, в спосіб, який сторони мали право на його відчуження, що підтверджується положеннями ст.388 ЦК України, яка в свою чергу не дає право [PERSON] на витребування майна від добросовісного набувача. Відповідач [PERSON] та третя особа ПН ХМНО Клопотова Л.Ю. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановлений законом порядок. В матеріалах справи маються заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, заслухавши представника позивача [PERSON] , представника відповідача [PERSON] - [PERSON] , відповідача [PERSON] та його представника [PERSON] , дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] /Том 1, а.с.12/. 06 квітня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до умов якого остання взяла у [PERSON] в борг грошові кошти у сумі 244 588,00 грн., що складає 9 400,00 доларів США, за курсом Національного банку України, що складає 26 гривень 02 копійок за 1 долар США /Том 1 а.с.4-5/. В якості забезпечення виконання взятого на себе зобов`язання, 06 квітня 2018 року [PERSON] передала [PERSON] в іпотеку двокімнатну квартиру [ADDRESS] , житловою площею 28,4 кв.м., загальною площею 47,0 кв.м., яка їй належала на праві особистої приватної власності /Том 1 а.с.6-8/. [INFO] [PERSON] померла /Том 1 ,а.с.9/. Після її смерті відкрилась спадщина. З копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.08.2018року, вбачається що Одинадцятою Харківською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] було заведено спадкову справу №964/2018 /Том 1 ,а.с.51/. Як вбачається з копії договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовою Л.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за №400, 20 серпня 2018 року [PERSON] , як представник продавця [PERSON] та [PERSON] , як покупець, уклали договір купівлі продажу квартири [ADDRESS] /Том 1, а.с.10-11/. В свою чергу 08.11.2018 [PERSON] за нотаріально-посвідченим договором купівлі-продажу квартири відчужила спірну квартиру на користь [PERSON] . Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами або договором. Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч.1-3, 5 та 6 ст.203 цього кодексу. Згідно з положеннями ч.ч. 1-3, 5 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Отже, встановивши, що укладення договору купівлі-продажу квартири від 20.08.2018 року [PERSON] як представником продавця [PERSON] , відбулось після смерті останньої, тобто після припинення її цивільної дієздатності, цей правочин у відповідності вимог закону є недійсним, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання указаного договору недійсним. Що стосується вимог про витребування майна, то слід зазначити, що вказаний спосіб захисту не може бути застосований до правовідносин, які виникли між сторонами. Відповідно до ч. 1ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. Зважаючи на те, що на час звернення із позовом до суду [PERSON] не є власником спірної квартири, та з її володіння вона не вибувала, то вимоги про витребування квартири з чужого незаконного володіння у [PERSON] на користь [PERSON] задоволенню не підлягають. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст.141 ЦПК України, пропорційно до задоволених вимог. Виходячи з викладеного,

Outcome: partial