Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, та просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . На час звернення до суду в квартирі зареєстрована вона, її донька [PERSON] та [PERSON] , який є її рідним братом. З 2009 року відповідач в квартирі не проживає, платежі за надані комунальні послуги не сплачує, у зв`язку з чим зазначені витрати несе позивач, що погіршує її матеріальне становище та відповідно порушує її права. Ухвалою від 01 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 05 квітня 2021 року підготовче провадження у справі закрито і справу призначено до розгляду по суті. Відповідач неодноразово викликався до суду, але в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ст.128 ЦПК України порядок його виклику в судове засідання дотримано. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, в судове засідання не з`явився, будь - яких пояснень щодо позовних вимог не надав. Позивач наполягала на розгляді справи за відсутності відповідача та представника третьої особи, не заперечує проти винесення заочного рішення. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та третьої особи, на підставі наявних у справі доказів, та ухвалив про заочний розгляд справи відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити за обставин, викладених в позовній заяві. Зазначила, що відповідач не мешкає за місцем реєстрації вже понад дванадцять років, за нього їй доводиться сплачувати комунальні платежі, тому вважає, його слід зняти з реєстрації на підставі рішення суду. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є сусідкою позивача, її брата [PERSON] вона не бачила більше 20 років, останній раз вона його бачила коли ще були живі його батьки в підлітковому віці, а після того як його забрала мешкати до себе бабуся в інший район, вона його більше не бачила. Заслухавши позивача, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з наданими позивачем доказами, позивачу та відповідачу на підставі свідоцтв про право спадщину за законом від 04.03.2019, виданих Державним нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори, належить 1/12 частка квартири за адресою: [ADDRESS] після смерті батька, та 1/6 частка квартири після смерті матері кожному. Відповідно до договору купівлі-продажу від 19.06.2019 [PERSON] придбав у [PERSON] 1/2 частку вказаної квартири, що підтверджується також витягом з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Як встановлено судом, в тому числі - поясненнями свідка в судовому засіданні - відповідач [PERSON] є братом позивачки. Як вбачається з довідки Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконкому Інгулецької районної у місті ради за адресою: [ADDRESS] мають реєстрацію місця проживання, позивач по справі - [PERSON] , [INFO] , та відповідач - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 07.04.2005 року. Згідно з Актом, складеним ТОВ «Сітісервіс -КР» від 05.01.2021, [PERSON] [INFO] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2009 року по цей час. Таким чином, судом встановлено, що відповідач з 2009 року, тобто понад дванадцять років, без поважних причин відсутній на спірній житловій площі, в належній позивачу та третій особі квартирі не мешкає. При цьому позивач постійно проживає у спірному житловому приміщенні, утримує житло. В зв`язку з реєстрацією відповідача на спірній житловій площі на нього нараховуються комунальні платежі, які змушена сплачувати позивач, а тому, враховуючи, що позивач має на отриманні малолітню дитину, реєстрація відповідача у належному позивачу житлі негативно впливає на матеріальний стан позивача, порушує її права, як власника житла. Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з права власника вимагати усунення перешкод у здійсненні свого права власності, а також, які регулюють порядок користування житлом та втрати цього права членом сім`ї власника житла. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. За приписами ст.2 та ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом, а також передбачено, що громадяни зобов`язані протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до ст.7 зазначеного Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Однак як встановлено судом, відповідач після продажу квартири не знявся з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приписами ч.2 ст.405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд враховує, що квартира, де має реєстрацію місця проживання відповідач, належить позивачу та третій особі на праві приватної власності, позивач несе витрати по утриманню житла, а відповідач з реєстраційного обліку у вказаному житлі не знявся, чим порушує права позивача, тому суд вважає за можливе захистити порушене право позивача шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. На підставі вищезазначеного суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір розподіляється пропорційно задоволеним вимогам, але враховуючи категорію справи, а також те, позивач не просить стягнути з відповідача сплачений ним судовий збір, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Outcome: approved