Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з червня місяця 1977 року по 30 січня 2006 року позивач проживала спільно однією сім»єю без реєстрації шлюбу в органах ДРАЦС з громадянином [PERSON] [INFO], в с. Гончариха Катеринопільського району, Черкаської області в будинку № 3 по вул.. Набережна. Їхні стосунки зберігалися на паритетних засадах, на почуттях любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Вони були пов»язані спільним побутом, мали взаємні права та обов»язки, вели спільне господарство. За період проживання з [PERSON] за кошти спільного бюджету провели капітальний ремонт будинковолодіння, в якому проживали, придбали меблі побутову техніку. Також в них за час спільного проживання народилося троє спільних дітей в [INFO], [INFO] та [INFO]. Таким чином в їхніх стосунках збереглися всі ознаки сім»ї, визначені Сімейним Кодексом України. 30 січня 2006 року помер співмешканець позивача, [PERSON], актовий запис виконкому Гончариської сільської ради № 2 від 01 лютого 2006 року. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки в розмірі 3,45 га, за межами населеного пункту в межах Гончариської сільської ради, кадастровий номер 7122281500:04:0050059, державний акт серія ЧР № 087583 від 21.04.2004 року. В даний час [PERSON] необхідно встановити факт проживання спільно однією сім»єю без реєстрації шлюбу в органах ДРАЦС з громадянином [PERSON], з метою визнання за собою права на спадщину, що залишилася після його смерті. Інших спадкоємців не має. Син [PERSON], [INFO] помер 31.10.2008 року, актовий запис виконкому Гончариської сільської ради № 15 від 03 листопада 2008 року. Син [PERSON], [INFO] помер 12.03.2011 року, актовий запис виконкому Гончариської сільської ради № 2 від 15 березня 2011 року. Син [PERSON], [INFO] являється інвалідом дитинства ІІ групи і позивачем встановлено його опікунство над ним повічно згідно посвідчення серії ААА № 0083089 від 24.11.1999 року, виданого Катеринопільським управлінням соціального захисту населення та довідки № 14 від 19.01.2015 року виданої Гончариською сільською радою. Наведені доводи підтверджуються копією паспорта [PERSON], свідоцтвами про смерть [PERSON] серія І-СР № 246270 від 21.01.2015 року, [PERSON] серія 1-СР № 101841 від 03.11.2008 року, [PERSON] серія 1-СР № 163019 від 15.03.2011 року, довідкою Гончариської сільської ради Катеринопільського району № 127 від 19.04.2016 року, про те, що [PERSON] фактично проживає в будинку за № 3 по вул.. Набережна в с. Гончариха Катеринопільського району Черкаської області. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили доводи наведені позивачем [PERSON] Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явився але надіслав на адресу суду заяву в якій вказує, що позовні вимоги визнають в повному обсязі та просять розглядати справу без їх участі. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Проаналізувавши зміст ч. 2 ст. 3 СК України з урахуванням розяснень викладених у п. 21. постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, суд приходить до висновку, що [PERSON], та [PERSON], проживали однією сім'єю, оскільки були повязані спільним побутом і мали взаємні права та обовязки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1297 ЦК України вказано, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1299 ЦК України, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. При цьому право власності на успадковане нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Згідно п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004р. № 20/5), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved