Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та [PERSON] 06 серпня 2011 року, у Виконкомі Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 62 та просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП невідомий, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в твердій грошові сумі в розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн.. щомісячно, починаючи з дня звернення з даним позовом до суду до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] та аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в твердій грошові сумі в розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн.. щомісячно, починаючи з дня звернення з даним позовом до суду до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те , що 06 серпня 2011 року, у Виконкомі Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї було те, що з часом між ними зникло взаєморозуміння, з`ясувалося, що вони різні люди, з різними характерами, звичками, смаками та поглядами на життя та виховання дітей. Неодноразові намагання зберегти сім`ю ні до чого не привели, оскільки наявні протиріччя стали непереборними. Діти проживають з нею та повністю знаходяться на її утриманні, вона самотужки виховує своїх дітей та забезпечує їх матеріально. Відповідач не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей. Втім, її заробітку не вистачало та не вистачає на утримання двох неповнолітніх доньок, оскільки діти ростуть та їх потреби збільшуються. Відповідач самоусунувся від виконання своїх обов`язків батька, передбачених Сімейним Кодексом України, перестав вважати за потрібне утримувати своїх дітей, стосунків із доньками не підтримує, не піклується як батько про своїх дітей, не цікавиться станом їх здоров`я, будь-якої матеріальної допомоги на утримання, лікування, навчання та розвиток дітей не надає. При цьому останній має об`єктивну можливість виконувати свої батьківські обов`язки належним чином.Просить стягнути на її користь відповідач аліменти на утримання малолітніх доньок в твердій грошовій сумі в розмірі 4500 грн. щомісячно на кожну , у зв`язку з чим позивачка звернулась до суду з вказаним позовом. Позивачка подала до суду заяву, у якій просить справу розглядати за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилась , про час та місце судового розгляду сповіщений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд, за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 281, 282 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, ознайомившись із заявами позивача , вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України Згідно ст. ст.180,181 Сімейного Кодексу України, якими передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що 06 серпня 2011 року, у Виконкомі Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області укладено шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що зроблено актовий запис № 62, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, доньки перебувають на утриманні позивачки. За несумісністю характерів, різних поглядів на життя подружжя не змогли створити кріпку та здорову родину, що призвело до відчуження, втрати почуття любові та поваги, а в подальшому до припинення шлюбно-сімейних відносин, поновлювати які сторони не мають наміру. Фактично їх родина розпалась, подальше сумісне життя не можливе. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України. у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та зазначення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотнезначення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Метою законодавчого закріплення права одного з батьків, з ким проживає дитина на отримання аліментів у твердій грошовій сумі є перш за все захист інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Враховуючи обставини, передбачені ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, встановлений мінімальний гарантований та мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину (ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України), суд вважає за можливе позовні вимоги щодо стягнення аліментів задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот ) гривен на кожного з дітей щомісячно, починаючи стягування з 23.11.2020 року і до досягнення повноліття. Положеннями ст.150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Зазначене не позбавляє сторони в подальшому при зміні обставин, передбачених ст.192 СК України звернутись до суду про зміну розміру аліментів. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову до суду про стягнення аліментів, то суд на підставі ч. 2 ст. 133, ч. 1,2,6 ст. 141 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача На підставі викладеного,

Outcome: partial