Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що вона є наймачем житлового приміщення, наданого їй та розташованого за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, просп. Центральний, б. 74, секц. 2-а, кім. 16, 17. У вищезазначених кімнатах разом з нею зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] її сини. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в зазначених кімнатах не проживають з 2014 року і відсутні без поважних причин. Відповідачі переїхали проживати до Російської Федерації. За комунальні послуги відповідачі не сплачують, чим порушують права позивача і змушують її нести додаткові витрати. Відповідачі не виконали свої зобовязання щодо зняття з реєстраційного обліку. Наявність реєстрації відповідачів у кімнатах порушує права та інтереси позивача, як наймача кімнат, оскільки створює перешкоди у здійсненні нею права користування вказаними кімнатами. Оскільки відповідачі відсутні за місцем реєстрації більше ніж шість місяців, позивач вважає їх такими, що втратили право користування вказаними кімнатами. Позивач звернулася з позовною заявою до суду і просить визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, просп. Центральний, б. 74, секц. 2-а, кім. 16, 17. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, до початку розгляду справи до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про день, час і місце судового засідання справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористалися. 19.10.2018 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Частиною 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В силу положень ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сімї не звільняє їх від виконання обовязків за договором найму жилого приміщення. Згідно положень ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення виконкому №1442 від 10.09.2002 року [PERSON] надані у гуртожитку кімнати, розташовані за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, просп. Центральний, б. 74, секц. 2-а, кім. 16, 17, з правом зайняття з сімєю із 3 осіб, що підтверджується копією ордеру на житлову площу у гуртожитку, виданого виконкомом міської ради м. Сєвєродонецьк від 12.09.2002 року №60 серії п. Відповідно до довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 13.06.2018 року №27130, виданої відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради Луганської області, за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, просп. Центральний, б. 74, секц. 2-а, кім. 16, 17, станом на 13.06.2018 року зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно з актом про встановлення факту проживання /не проживання/ від 14.06.2018 року №817, затвердженого директором комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» [PERSON], за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, просп. Центральний, б. 74, секц. 2-а, кім. 16, 17, фактично проживає [PERSON], окрім вказаної особи з 2014 року ніхто не проживає. Частиною 2 статті 107 ЖК України передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Застосовуючи вказану норму матеріального права, суд враховує розяснення надані Пленумом Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року. Зокрема, в тій частині, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] перестали проживати у спірних кімнатах з 2014 року і переїхали проживати до іншого місця, то, відповідно, вони втратили право користуватися спірними кімнатами. Таким чином, реєстрація відповідачів за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, просп. Центральний, б. 74, секц. 2-а, кім. 16, 17, наймачем якої є позивач [PERSON], створює перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження житловим приміщенням, оскільки вона змушена сплачувати комунальні послуги за зареєстрованих відповідачів. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідачі не проживають в спірних кімнатах без поважних причин понад шість місяців і не приймають участі в витратах по утриманню і оплаті комунальних послуг житлового приміщення, а отже втратили інтерес до вказаного житлового приміщення. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь держави понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 352,40 грн. з кожного, у звязку із документальним їх підтвердженням. На підставі викладеного,

Outcome: approved