Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача до Красноармійської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно спадкодавця, в обґрунтування позову зазначила, що [INFO] померла [PERSON], яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2013 року встановлено факт проживання однією сім'єю її, [PERSON] та померлої [PERSON] по день її смерті. Спадщину після померлої [PERSON] вона прийняла шляхом подачі заяви приватному нотаріусу Красноармійського міського нотаріального округу про прийняття спадщини. Внаслідок чого, 04.07.2013 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна [PERSON], а саме на однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Але на має можливості оформити свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку, що розміщені за адресою: [ADDRESS], та які дісталися [PERSON] у спадщину після її матері [PERSON], яка померла [INFO]. Житловий будинок з відповідними господарчими спорудами та побудовами, розміщений за адресою: [ADDRESS] належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 14.05.1985 року після смерті [INFO] її чоловіка, батька [PERSON] - [PERSON]. Вартість домоволодіння відповідно до Звіту №20131008-01 про оцінку домоволодіння становить на 48546 грн. Земельна ділянка, площею 0,0879 га для обслуговування житлового будинку з відповідними господарчими спорудами та побудовами, розміщеного за адресою: [ADDRESS], належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого 10 жовтня 1996 року на підставі рішення виконкому Красноармійської міської ради, кадастровий номер земельної ділянки: 1413200000:14:014:0803. Вартість земельної ділянки відповідно до Звіту №20131008-01-зем від 08.10.2013 року становить 11981,00 грн. Заяву про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] не подавала, але у відповідності до ст.549 Цивільного Кодексу України у редакції 1963 року вона вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управлінням майном спадкодавця, так як у неї на руках залишилися усі документи, які підтверджують наявність у спадкодавця, так як у неї на руках залишилися усі документи, які підтверджують наявність у спадкодавця спадкового майна та, більше того, сплачувала необхідні платежі за будинок, оформляла страховку на вказаний житловий будинок, що підтверджується договорами страхування, які збереглися. Так, договір страхування серія А№411318 житлового будинку було укладено [PERSON] 31.08.2001 року, тобто на протязі шести місяців з дня смерті матері. Враховуючі викладене, вона просить суд встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері [PERSON], що померла [INFO], та визнати за нею, [PERSON], право власності на житловий будинок з відповідними господарчими спорудами і побудовами та на земельну ділянку площею 0,0879 га для обслуговування жилого будинку з відповідними спорудами за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі (а.с.46). Відповідач Красноармійської міської ради Донецької області до суду не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, в якій проти позову не заперечував (а.с.45). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги в рівних частках є діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до ст.549 ч.1 ЦК України (в редакції 1963 року), що діяв на час виникнення правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; або якщо він подав заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини про прийняття спадщини. Із матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.7), яка, згідно рішення Красноармійського міськрайонного суду від 13.02.2013 року., мешкала однією сім'єю з позивачкою [PERSON] (а.с.39). Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] отримала 04.07.2013 року свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна [PERSON], а саме на однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі (а.с.20, 21). Встановлено, що після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], яка дісталася померлої [PERSON] після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Красноармійського міського управління юстиції, актовий запис №377 (а.с.6). Житловий будинок з відповідними господарчими спорудами та побудовами, розміщений за адресою: [ADDRESS] належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону, виданого 14.05.1985 року державним нотаріусом Крансоармійської державної нотаріальної контори, реєстр №2367 після смерті [INFO] її чоловіка, батька [PERSON] (а.с.8) - [PERSON] (а.с.13). Згідно звіту №20131008-01 про оцінку домоволодіння вартість вказаного домоволодіння становить на 48546 грн (а.с.16). Земельна ділянка, площею 0,0879 га для обслуговування житлового будинку з відповідними господарчими спорудами та побудовами, розміщеного за адресою: [ADDRESS], належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ДН, виданого 10 жовтня 1996 року на підставі рішення виконкому Красноармійської міської ради від 21 серпня 1996 року №493 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №00280, кадастровий номер земельної ділянки: 1413200000:14:014:0803 (а.с.14). Згідно звіту №20131008-01-зем від 08.10.2013 року вартість земельної ділянки відповідно становить 11981,00 грн (а.с.15-19). Із матеріалів справи вбачається, що заяву про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] не подавала, але у відповідності до ст.549 Цивільного Кодексу України у редакції 1963 року вона вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управлінням майном спадкодавця, так як у неї на руках залишилися усі документи, які підтверджують наявність у спадкодавця, так як у неї на руках залишилися усі документи, які підтверджують наявність у спадкодавця спадкового майна та, більше того, сплачувала необхідні платежі за будинок, оформляла страховку на вказаний житловий будинок, що підтверджується договорами страхування, які збереглися. Так, договір страхування серія А№411318 житлового будинку було укладено [PERSON] 31.08.2001 року, тобто на протязі шести місяців з дня смерті матері (а.с.10-12). Нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] гр.. [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS], який належав [PERSON] позивачці [PERSON] було відмовлено, оскільки не має доказів прийняття [PERSON] спадщини після смерті [INFO] її матері - [PERSON] та не додані відповідні правовстановлюючі документи на майно (а.с.49). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності. Якщо інше це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його права. У відповідності до п. 3.1. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.08. № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з частиною 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Проаналізувавши вищевикладене, суд вважає, що оскільки [PERSON] є спадкоємцем першої черги відповідно до ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин), спадщину прийняла фактично, вступивши в управління спадковим майном після смерті матері, спадкове майно належало спадкодавцю на законних підставах, то позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері [PERSON], що померла [INFO], та визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно спадкодавця, так як вона є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], задовольнивши позовні вимоги повністю.

Outcome: approved