Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 13 вересня 2008 року Баранівським відділом реєстрації актів цивільного стану районного управління юстиції Житомирської області, про що зроблено відповідний актовий запис №49, позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і в даний час вони проживають окремо, сім'я фактично розпалась, почуття любові та поваги один до одного остаточно втрачені та примирення не можливе. Ухвалою суду від 02.05.2018 року по справі було відкрито провадження , ухвалено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Також, даною ухвалою суду відповідачу по справі було надано строк для подачі відзиву на дану позовну заяву. Сторони у судове засідання не зявилися, [PERSON] через канцелярію суду подала клопотання, в якому просить проводити засідання без її участі, позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу (а.с. 19), а [PERSON], в свою чергу, надіслав електронний лист на електронну адресу суду в змісті якого зазначено, що будь-яких зауважень та заперечень відповідно до позову не має, тобто позовні вимоги визнає (а. с. 17, 21). Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та обєктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У ч. 4 ст. 206 ЦПК України зазначається, що у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони проживали у шлюбі (а. с. 7) від якого мають дочку, [PERSON], [INFO] (а. с. 8). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є неприпустимим і порушує права на свободу та особисту недоторканість. Із позовної заяви судом встановлено, що фактичні шлюбні стосунки сторін були припинені через сварки, позивачка переконана, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе, оскільки він відверто фліртує та має відносини з іншими жінками. Відповідачем до суду не надано доказів, які спростовують доводи позивача, також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. Більше того, у наданому суду електронному листі відповідач погоджується на розірвання шлюбу, будь яких зауважень та заперечень не має, тобто позов визнає. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У ч. 3 ст. 105 СК України зазначається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що дана родина розпалася, позивач наполягає на розлученні, а відповідач погоджується на розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та розірвати шлюб між ними. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе залишити позивачці після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved