Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

Позивач[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 12.03.2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №307. Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що з часу одруження спільні сімейні відносини не склались належним чином. Час від часу відповідач залишає сімю та впродовж двох-трьох тижнів не проживає разом з ними. Такі обставини стали систематичними та негативно впливають на процес виховання дитини та психологічний стан позивачки. Вказує, що такі відносини зумовлені тим, що відповідач вживає спиртні напої, не бере участі у веденні сімейного побуту, у вихованні доньки. Стверджує, що неодноразово спільні сімейні відносини поновлювались, однак відповідач змінити свою поведінку не бажає. Вказує, що у другій половині листопада 2017 року відповідач забрав свої речі та з того часу проживає окремо від сімї. Вважає, що за наведених обставин спільний шлюб зберегти неможливо та подальше спільне проживання і збереження шлюбу є такими, що суперечать інтересам позивачки. Також вказує, що на примирення не погоджується. На основі викладеного просить суд розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивач в судове засідання не зявилась, проте до початку судового засідання від неї та від її представника надійшли заяви про розгляд даної справи у відсутність позивачки, позовні вимоги підтримують, просять суд розірвати шлюб між сторонами. Також вказують, що відповідачу по справі відомо про розгляд справи про розірвання шлюбу між сторонами, однак останній відмовляється з'являтись в судові засідання. Відповідач в судове засідання, не зявився, про поважність причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду даної справи в суді, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 12 березня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №307, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ №096055 (а.с.4). Від спільного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-МИ №209483 (а.с.5). Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають окремо з листопада 2017 року. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та неповнолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід також стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачену нею при подачі позову до суду суму судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу в сумі 704,80 гривень.

Outcome: approved