Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Бережанського районного суду Тернопільської області із позовом про розірвання шлюбу із відповідачем [PERSON] . В обгрунтування позову зазначила, що шлюб із відповідачем уклала 03 серпня 2019 року, який зареєстрований Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Сімейне життя із відповідачем у них не склалося через різні характери та погляди на життя і шлюб. Відсутні почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімейних відносин вони не підтримують протягом тривалого часу, спільного господарства не ведуть. На даний час шлюб існує формально. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала заяву, в якій вказала: «У підготовче та судове засідання по цивільній справі за моїм позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу я з?явитися не можу за сімейними обставинами. Прошу такий судовий розгляд моєї справи проводити без моєї участі, позовні вимоги підтримую в повному обсязі. Прізвище на дошлюбне не змінювати, а судові витрати по справі прошу стягнути з відповідача. Я категорично заперечую проти надання нам строку для примирення оскільки повністю втратила почуття любові та поваги до відповідача, наш шлюб відновленим бути не може. Разом з відповідачем не проживаємо з 15 серпня 2020 року. Я не бажаю бути у такому шлюбі, а оскільки шлюб є союзом добровільним і ніхто проти його волі не може бути до цього примушений, вважаю, що перебування у шлюбі із відповідачем порушить мої права, свободи та інтереси, зокрема й на можливу реалізацію в майбутньому мого права на створення нової повноцінної сім`ї. Прошу суд прийняти до уваги мої посилання, зазначені у позові. У випадку належним чином повідомленого відповідача, за відсутності відповідних заяв з його сторони, не заперечую й клопочу про заочний розгляд моєї справи». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, адресоване йому судове відправлення повернуто до суду без вручення за відсутністю адресата; відзиву на позовну заяву чи будь-яких інших заяв чи заперечень по суті справи суду не подав. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України). Ухвалою суду від 17 травня 2021 року вирішено розглядати справу заочно. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, заяву позивачки та її позицію щодо вирішення справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. З ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. З ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив такі факти: Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб 03 серпня 2019 року, який зареєстрований Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №1621, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. Дітей у сторін по справі у цьому шлюбі немає. З врахуванням обставин, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги суд також встановив, що сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, позивачка не бажає перебувати у такому шлюбі, а відтак шлюб між ними не має ознак добровільності. Отже, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін по справі розпалася, зберегти її неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому, з огляду на засади добровільності шлюбу, позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved