Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулася до Михайлівського районного суду Запорізької області з позовом до Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, треті особи без самостійних вимог: Михайлівська державна нотаріальна контора Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] , [PERSON] , про тлумачення заповіту. На обґрунтування вимог зазначає, що [INFO] померла її баба по батьківській лінії [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, кадастровий номер 2323386600:09:011:0007, площею 5,8212 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначена земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЗП № 143647, виданого Михайлівською районною державною адміністрацією Запорізької області 25.01.2008 року. За життя, 29.04.2011 року [PERSON] склала заповіт , який був посвідчений секретарем Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, згідно якого належну їй земельну ділянку заповіла позивачу [PERSON] , а також [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Спадкоємці, які б мали право на обов`язкову частку в спадковому майні, відсутні. Позивач зазначає, що прийняла спадщину, відкриту після смерті [PERSON] у встановленому законодавством порядку, звернувшись до Михайлівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Однак, при оформленні спадкових прав на земельну ділянку нотаріусом встановлено , що в заповіті є незрозумілості та суперечності стосовно формулювання майна, що заповідається. Так, в заповідальному розпорядженні замість «земельну ділянку» зазначається «земельну частку (пай)», тому не зрозуміло чи малася на увазі земельна ділянка площею 5,8212 га, розташована на території Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, тобто неможливо однозначно ідентифікувати земельну ділянку. Оскільки зміст заповіту має суперечливий характер, нотаріус не може самостійно тлумачити заповіт, тому позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом постановою № 32/02-14 від 13.01.2021 року. [PERSON] зазначено, що в заповіті [PERSON] від 29.04.2011 року малася на увазі саме земельна ділянка з кадастровим номером 2323386600:09:011:0007, площею 5,8212 га, розташована на території Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, так як заповіт має посилання на Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку серії ЗП № 143647, яким визначено право власності за померлою саме на вказану земельну ділянку. Крім того, за [PERSON] зареєстровано право власності лише на одну земельну ділянку - кадастровий номер 2323386600:09:011:0007, площею 5,8212 га. На підставі викладеного, просить здійснити тлумачення заповіту [PERSON] від 29.04.2011 року, зміст якого слід розуміти так, що померла на випадок своєї смерті зробила таке заповідальне розпорядження: належну їй на праві приватної власності земельну ділянку кадастровий номер 2323386600:09:011:0007, площею 5,8212 га, розташовану на території Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області , що належить їй на підставі Державного акту про право приватної власності на земельну ділянку серії ЗП № 143647, виданим Михайлівською районною державною адміністрацією Запорізької області 25.01.2008 року, вона заповіла [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] в рівних долях. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Представник відповідача Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради, за наявними матеріалами. Заперечень проти позову не надходило. Представник третьої особи без самостійних вимог Михайлівської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в судове засідання не з`явився. Причини неявки не повідомлені. Треті особи без самостійних вимог [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке. Ухвалою від 29 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та постановлено розгляд справи проводити в загальному порядку. Ухвалою від 28 квітня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого 15 квітня 2019 року Василівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, [INFO] померла [PERSON] (а.с. 7 зв. ст.). Рішенням Запорізького районного суду запорізької області від 15 червня 2020 року встановлено факт, що [PERSON] є онукою [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 8-9). Згідно заповіту від 29 квітня 2011 року, посвідченого секретарем Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області Копєйченко В.М., [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла земельну частку (пай) в розмірі 5,8212 гектар, яка розташована на території Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області і належить їй згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЗП № 143647, виданого Михайлівською районною державною адміністрацією Запорізької області 25.01.2008 року: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с. 10). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЗП № 143647 від 25 січня 2008 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,8212 га, розташованої на території Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 2323386600:09:011:0007 (а.с. 12). Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.12.2020 року, земельна ділянка розміром 5,8212 га з кадастровим номером 2323386600:09:011:0007, розташована на території Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області , призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить [PERSON] (а.с. 13-15). Відповідно до Листа Головного управління Держгеокадастру му Запорізькій області від 02 березня 2021 року № 29-8-0.2-1064/2-21, згідно реєстраційних книг права приватної власності, оренди чи прав користування земельними ділянками, за громадянкою [PERSON] на території Михайлівського району Запорізької області зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 5,8300 га, кадастровий номер 2323386600:09:011:0007, розташовану на території Роздольської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт ЗП № 143647 зареєстрований за реєстраційним номером 010827300005 від 25.01.2008 року (а.с. 10 зв. ст.). Згідно матеріалів спадкової справи № 114/2019, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , [PERSON] 25 червня 2019 року звернулась до Михайлівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . Також, з відповідними заявами звернулись [PERSON] та [PERSON] (а.с. 22-25). На заяву [PERSON] від 13 січня 2021 року про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом у вигляді земельної ділянки державним нотаріусом постановою від 13 січня 2021 року № 12/02-14 було відмовлено у зв`язку з суперечністю формулювання фрази у заповіті. Так, згідно вказаної постанови в заповідальному розпорядженні замість земельної ділянки зазначено земельна частка (пай), у зв`язку з чим не зрозуміло чи\~малося на\~увазі земельну\~ділянку загальною\~площею 5,8212\~га,\~розташована на\~території Роздольської\~сільської ради\~Михайлівського району\~Запорізької області\~(\~а.с.\~44). Статтею\~1218\~ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За приписами ч. 1ст.\~1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. На підставі ч. 1ст.\~1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. ч. 1, 3ст.\~1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч. 1ст.\~1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Пунктом 2.1 глави 3 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 передбачено, що заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини. Вказане кореспондується з вимогами п. 1.6 Розділу ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 № 3306/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 року за № 1298/20036 Відповідно до ст.\~1233\~ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За змістом ст.\~1236\~ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Статтею\~1256\~ЦК України визначено, що тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. У пункті 3 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~06\~листопада 2009\~року №\~9\~«Про судову\~практику розгляду\~цивільних справ\~про визнанні\~правочинів недійсними» визначено, що при розгляді спору суд може ухвалити рішення про тлумачення змісту правочину лише на вимогу однієї або обох сторін правочину чи їх правонаступників. Згідно зі ст.\~213\~ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Правочином є дія особи, що спрямовується на придбання, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Вказане положення закріплено у ч. 1ст. 202 ЦК України. Тобто, необхідність тлумачення змісту правочинів виникає у випадках нечіткого виявлення волі сторонами. У таких випадках необхідно встановити дійсні наміри сторін. Неточне відтворення у заповіті власної волі заповідача щодо долі спадщини може бути зумовлене неоднаковим використанням у ньому слів, понять та термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов`язальних, спадкових відносин тощо. Цьому також можуть сприяти й певні неузгодженості між змістом окремих частин заповіту і змістом заповіту у цілому, що ускладнюють розуміння волі заповідача щодо долі спадщини. Тлумачення заповіту являє собою інтелектуально-розумовий процес, спрямований на з`ясування змісту заповіту як одностороннього правочину, з тексту якого неможливо встановити справжню волю заповідача. Тлумачення полягає в усуненні нечітких, подвійних формулювань у заповіті і подоланні таким чином прогалин у реалізації волі заповідача. Отже, тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. Суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача. Аналіз зазначених вище обставин свідчить, що спадкодавець [PERSON] , заповідаючи у 2011 році земельну частку\~(пай)\~в розмірі\~5,8212\~гектар,\~яка розташована\~на території\~Роздольської сільської\~ради Михайлівського\~району Запорізької\~області і\~належить їй\~згідно державного\~акту на\~право приватної\~власності на\~земельну ділянку\~серії ЗП\~№ 143647,\~виданого Михайлівською\~районною державною\~адміністрацією Запорізької\~області 25.01.2008\~року:\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] в\~рівних долях,висловила свою волю щодо передачі у спадщину останнім саме земельної ділянки розміром 5,8212 гектарів з кадастровим номером 2323386600:09:011:0007. За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, і приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved