Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Ухвалою суду від 19 листопада по справі притягнуто в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмету спору ПАТ КБ «Приватбанк». В позові посилається на те, що 14 жовтня 2000 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб. В шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 грудня 2011 року, шлюб між нею та відповідачем розірвано. За час шлюбу вони з відповідачем набули наступне майно: трьохкімнатну квартиру, площею 57 м2, розташовану за адресою: [ADDRESS], ринкова вартість якої становить 320 000 грн., що підтверджується цінами на аналогічні квартири, вказані в журналі «Від і До» та автомобіль марки «Renault Clio», 2007 року випуску, ринковою вартістю 64 000 грн., що підтверджується цінами на аналогічний автомобіль на інтернет-сайті «Auto.ria.com». Оскільки вони перебували в шлюбі, вона не заперечувала щоб право власності на майно було зареєстровано відповідачем на своє ім'я. Однак, після розірвання шлюбу відповідач залишив майно придбане у шлюбі, у своєму користуванні та відмовляється в добровільному порядку приймати участь в матеріальному утриманні їхнього сина. Відповідач одноособово користується придбаним у шлюбі майном і не бажає в добровільному порядку провести його розподіл. З у рахуванням того, що відповідач чинить їй перешкоди в користуванні спільним майном подружжя, вона бажає визначити частки кожного із подружжя у праві власності на спірне майно. Вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, самотужки утримує їхнього з відповідачем сина і позбавлена можливості користуватися спільно набутим під час шлюбу майном, а відповідач жодним чином не приймає участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини, тому просить збільшити її частку у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] з 1/2 (50 %) до 4/6 (?66 %), тобто (1/2=3/6) збільшити частку з 3/6 до 4/6. З огляду на те, що присудження грошової компенсації її частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль «Renault Clio» можливе лише за умови попереднього внесення відповідачем на депозитний рахунок суду, за його добровільною згодою (тоді як відповідач взагалі не бажає здійснити розподіл майна), вважає справедливим і законним збільшення її частки у праві власності на квартиру на суму вартості частки спірного автомобіля і залишити його повністю у власності відповідача. Загальна вартість квартири 320 000 грн., частка в розмірі 4/6 від цієї суми складає 213 333 грн., вартість 2/6 часток відповідача складає (320 000- 213 333=106 667 грн.) 10 6667 грн. Вартість її частки в автомобілі становить (64 000:2=32 000 грн.) 32 000 грн. Якщо зменшити частку відповідача в квартирі на вказану суму, їх частки виглядатимуть наступним чином: її частка - 245 333 грн., частка відповідача - 74 667 грн. (76,6 % і 23,4 % відповідно) тобто у співвідношенні 3/4 і 1/4. Просила визнати за нею, [PERSON], право власності на 3/4 частки - трьохкімнатної квартири [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку - трьохкімнатної квартири [ADDRESS]; автомобіль марки «Renault Clio», 2007 року випуску, залишити в приватній власності [PERSON]. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання та надіслав на адресу суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилась будучи належним чином повідомленою про час та місце судового засідання та надала суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позов не визнає посилаючись на заперечення на позов, які наявні в матеріалах справи. При винесенні рішення просить врахувати висновок судової авто-товарознавчої експертизи від 28.01.2014 року та довідку Приватбанку від 27.01.2014 року. Просить стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати за проведення експертизи. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання та надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наведених нижче підстав. Судом встановлено, що 14 жовтня 2000 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі РАГС Заставнівського районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис № 47. 14 грудня 2011 року Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується копією даного рішення (а.с. 12). 19 травня 2004 року, під час перебування сторін у шлюбі, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу набув у власність квартиру [ADDRESS], що підтверджується копією даного договору купівлі-продажу та копією витягу з реєстру прав власності не нерухоме майно (а.с. 40-41). Відповідно до п. 23 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 «...спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 CK ч. З ст. 368 ЦК) відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом». Згідно ч. 1 ст. 60 CK України, майно, набуте, подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Стаття 70 СК України, встановлює, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, з ним проживають діти, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Статтею 71 СК України, передбачено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власністю подружжя ділиться між ними в натурі. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Відповідно до п. 30. Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 «… При вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК. в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК). Рішення суду повинно містити мотиви та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні..». Як на підставу збільшення розміру частки у спільному майні подружжя з ? до ? часток, позивач посилається на те, що вона самостійно утримує їхнього з відповідачем сина, відповідач не приймає участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини, в наслідок чого вона перебуває у скрутному матеріальному становищі. Однак, такі твердження позивача спростовуються наданими відповідачем доказами, а саме виконавчим листом Шевченківського районного суду м. Чернівці про стягнення аліментів, довідками з місця роботи відповідача (а.с. 43-46). Інших доказів, які б вказували на наявність обставин, що мають істотне значення для справи, і давали б суду підстави для відступу від засади рівності часток подружжя, позивач не надала, а тому позов в частині визнання за позивачем права власності на ? частки квартири [ADDRESS], задоволенню не підлягає. Також під час перебування сторін у шлюбі ними придбано автомобіль марки «Renault Clio», 2007 року випуску. 12 вересня 2007 року, з метою придбання вказаного автомобіля між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір № СV10АК34360078 та отримано споживчий кредит на придбання автомобіля в розмірі 15 526,69 доларів США, що підтверджується копією даного договору (а.с.55-56). Зобов'язання за даним кредитним договором забезпечено договором поруки від 12 вересня 2007 року, укладеним з поручителем [PERSON] (а.с.57). Відповідно до п. 23. Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 «Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання…». Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 грудня 2011 року, сторони припинили шлюбні відносини і не вели спільного господарства з серпня 2011 року (а.с. 12). Як вбачається з довідки ПАТ КБ «Приватбанк» від 27 січня 2014 року, заборгованість по кредитному договору від 12 вересня 2007 року № СV10АК34360078, укладеному з [PERSON] складає: станом на 01.08.2011 року 5 270,10 доларів США; : станом на 11.10.2013 року 1 548,52 долари США; : станом на 27.01.2014 року 675,5 доларів США (а.с. 169). Тобто, після припинення сторонами спільного ведення господарства з серпня 2011 року, борг по споживчому кредиту становив 5 270,10 доларів США (за офіційний курсом НБУ станом на 04.02.2014 року становить 42 108,09 грн.) та сплачувався відповідачем самостійно, тому дану суму слід вирахувати з вартості автомобіля «Renauilt Clio», 2007 року випуску. Згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи від 28 січня 2014 року, ринкова вартість автомобіля «Renauilt Clio», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], становить 54 085 грн. (а.с. 149-159). Таким чином, вартість ? частки позивача у спірному автомобілі становить 5 988,45 грн. виходячи з наступного: 54 085 грн. (ринкова вартість автомобіля згідно висновку експерта) - 42 108,09 грн. (сума боргу сплачена відповідачем після фактичного припинення шлюбних відносин) = 11 976,91 : 2 = 5 988,45 грн. Відповідно до ст. 71 ч. 2 СК України, неподільні речі присуджуються одному з подружжя. Якщо інше не визначено домовленістю між ними. Враховуючи те, що між сторонами відсутня домовленість щодо поділу автомобіля, який є неподільною річчю, тому автомобіль марки «Renault Clio», 2007 року випуску, державний номер [NUMBER], слід залишити в приватній власності відповідача [PERSON] та у відшкодування позивачу вартості ? частки спірного автомобіля необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 5 988,45 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивач при зверненні до суду з позовом сплатила судовий збір в розмірі 2 453,40 грн. та 114,70 грн. судовий збір за забезпечення позову. Разом позивач сплатив судовий збір в розмірі 2 568,10 грн. (а.с.2-3). Ціна позову 245 333 грн. Позов задоволено частково 160 000 + 5 988,45 = 165 988,45 грн. (1/2 вартості квартири та частка вартості автомобіля). 245 000 : 100 = 165 988,45 : Х Х = (165 988,45 х 100) : 245 000 = 67,7 165 988,45 = 67,7 % 2 568,10 : 100 = Х : 67,7 Х = (2 568,10 х 67,7) : 100 = 1 738, 60 грн. Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені судові втрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог, що становить 1 738,69 грн. Відповідачем понесені наступні судові витрати: судовий збір за забезпечення доказів в розмірі 114,70 грн. (а.с. 128) та за проведення судової авто-товарознавчої експертизи 820 грн. (а.с. 149-164), що разом становить 934,70 грн. 934,70 : 100 = Х : 67,7 % Х = (934,70 х 67,7) : 100 = 632,79 грн. 934,70 - 632,79 = 301,91 Враховуючи викладене, з позивача підлягає стягненню на користь відповідача понесені судові втрати пропорційно до розміру позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено, що становить 301,91 грн. 1 738,60 - 301,91 = 1 436,69 грн. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача 1 436,69 грн. у відшкодування понесених судових витрат. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 11 жовтня 2013 року по даній справі в порядку забезпечення позову накладено заборону на відчуження (арешт) майна, а саме: трьохкімнатну квартиру, площею 54 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] (а.с.21). Згідно ст. 154 ч. 6 ЦПК України, суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Таким чином, необхідно визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності кожного з подружжя на 1/2 частку трьохкімнатної квартири [ADDRESS]. Автомобіль марки «Renault Clio», 2007 року випуску, державний номер [NUMBER], залишити в приватній власності [PERSON]. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості ? частки автомобіля марки «Renault Clio», 2007 року випуску, державний номер [NUMBER], в розмірі 5 988,45 грн. В задоволенні інших позовних вимог відмовити за безпідставністю. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування витрат по сплаті судового збору 1 436,69 грн. Суд вважає за необхідне скасувати вжиті заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 11 жовтня 2013 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial