Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду з позовом до відповідачів, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування\~позову зазначає,\~що є\~власницею житлового\~будинку [ADDRESS] .\~В зазначеному\~будинку \~зареєстровані:\~ також\~чоловік померлої\~дочки позивача\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~але вони\~більше 9\~років не\~мешкають у\~зазначеному будинку\~без поважних\~причин.\~Реєстрація відповідачів\~у спірній\~квартирі порушує\~права позивача\~як власника.Відповідачі не проживають в даному домі, не сплачують комунальні платежі в утриманні житла участі не беруть, особистих речей у будинку не має і взагалі домом не цікавляться. Таким чином, у даному житловому приміщенні зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та не проживають в житловому приміщенні понад 1 рік, а тому це надає право вважати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а також позивач просила стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати по даній справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, у подальшому до суду не з`явилася, подала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність та задовольнити позов. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , до суд повторно не з`явилися про слухання справи повідомлялися шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації, а також оголошенням на офіційному сайті суду. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала повністю. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: згідно договору дарування від 07.02.1987 на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] (а.с. 5-6). З копії домової книги вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с 8-14). З інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 14.08.2019 вбачається, що в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 7). Як вбачається з акту від 24 вересня 2019 року, який складений сусідами, про те, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за адресою: будинок [ADDRESS] не мешкають з 2009 року, а [PERSON] з 2015 року (а.с. 15). На адвокатський запит начальник ГУ НП Основ`янського ВП в Харківській області повідомив, що до відділу поліції із заявами або повідомленнями про перешкоджання у проживанні та користуванні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] житловим будинком за адресою: [ADDRESS] не зверталися (а.с. 16). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] відповідач [PERSON] . 08.09.2018 уклала шлюб із [PERSON] та взяла прізвище чоловіка « [PERSON] ». У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що проживає по [ADDRESS] більше [ADDRESS] років і знає [PERSON] і її родину. [PERSON] проживає по Черемушній, 25 з дочкою [PERSON] та [PERSON] померла більше 10 років тому. Вона була одружена із [PERSON] і мали двох дітей [PERSON] та [PERSON] . Через деякий час після смерті матері [PERSON] і [PERSON] виїхали до Чернігівської області, а Ігор одружився і десь проживає у м. Харкові і він їх не бачив вже більше 10 років. На даний час [PERSON] проживає з [PERSON] . [PERSON] мешкає десь на ХТЗ з чоловіком та маленькою дитиною більше 3-х років. Свідок [PERSON] , 1951 року народження свідчила про те, що проживає по [ADDRESS] і знає [PERSON] з 1972 року, як сусідку. У будинку [ADDRESS] також мешкали старша дочка по чоловіку [PERSON] , яка померла у 2009 році. Після її смерті батько з сином [PERSON] виїхали і жодного разу вона не бачила їх. Другий син Ігор пожив ще роки 3-4 і теж виїхав. З того часу вони не поверталися. [PERSON] , є дочкою [PERSON] (молодша донька [PERSON] ) проживали у будинку з народження, а зараз не мешкає у будинку більше 4 років. Згідно ч. 1 ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст.\~319\~ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З ч. 2 ст.\~405\~ЦК України вбачається, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі наданих доказів, свідчень свідків, суд вважає доведеним, що відповідачі втратили право користування жилою площею за адресою реєстрації, тому що добровільно її залишили, не проживають в будинку понад 1 рік без поважних причин. Даних, що позивач порушив права відповідачів на проживання, суду не надано, в зв`язку з чим суд задовольняє позов в повному обсязі. Крім того, відповідач [PERSON] позов визнала, проти визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] - не заперечувала. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Так судом встановлено, що відповідачі, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не є спвівласниками спірного будинку та без поважних причин понад рік не мешкають за адресою [ADDRESS] , у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідачів у спірній квартирі створює позивачу перешкоди у праві користування та розпорядження своєю власністю, а тому вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати суд стягує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved