Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, укладеним між [PERSON] та відповідачем, 26 червня 1998 року, згідно якого остання позичила у [PERSON] грошові кошти у сумі 5 000 доларів США на чотири місяці, про що надала письмову розписку. Проте, відповідач в обумовлений у розписці строк, позичені кошти [PERSON] не повернула. 21 вересня 2007 року [PERSON] померла. [PERSON] є правонаступником всіх прав та обовязків своєї матері [PERSON]. [PERSON] неодноразово зверталася до відповідача з вимогою про повернення боргу, однак відповідач ухиляється від виконання зобовязання та не реагує на її вимоги. Просить стягнути з відповідача в її користь суму неповернутого боргу в розмірі 5\~000 доларів США та сплачений нею судовий збір. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, і не повідомила суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив: Як вбачається із письмової розписки, оглянутої у судовому засіданні, [PERSON], проживає за адресою [INFO], року позичила у [PERSON] грошові кошти у сумі 5 000 (пять тисяч) доларів США на чотири місяці. Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про зміну імені, [PERSON], [INFO], 22 липня 2002 року змінила ім»я на [PERSON]. Відповідно до вимог ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти) у такій самій кількості у строк та в порядку встановленому договором. В силу ч.1 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 524 ЦК України передбачено, що зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, ч. 1 ст. 533 ЦК України встановлено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. На момент звернення позивача до суду, відповідач своє зобовязання за договором позики не виконала та не повернула [PERSON] грошові кошти в сумі 5\~000 (пять тисяч) доларів США. 21 вересня 2007 року [PERSON] померла (Свідоцтво про смерть серії І-ИД №046697, видане 21.09.2007 року Відділом РАЦСу Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України). Згідно, наявного при матеріалах справи, заповіту від 20.09.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON], все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй дочці [PERSON]. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 червня 2008 року, виданого державним нотаріусом Другої Тернопільської державної нотаріальної контори, спадкоємцем після смерті майна [PERSON], яка померла 21 вересня 2007 року є її дочка [PERSON]. 28 листопада 2013 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (Свідоцтво про шлюб серії І-ИД №103403, видане 28.11.2013 року Відділом РАЦСу реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції) і після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище «Олійник». Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача в користь позивача суми неповернутого боргу, що складає 5\~000,00 доларів США, що еквівалентно (згідно офіційного курсу НБУ, станом на 09.12.2016 р. 100 доларів США:2577,2490 грн.) 128\~862 грн. 45 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved