Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04.10.2016 року помер його батько - [PERSON], який за життя 26.12.2013 року змінив своє прізвище з [PERSON] на Іванов. Позивач вказує, що після його смерті відкрилося спадкове майно, яке складається з земельних ділянок, площею 4,6900 га, кадастровий номер 1422783800:05:000:1424; площею 0,1785 га, кадастровий номер 1422783800:05:000:1810; площею 0,5618 га, кадастровий номер 1422783800:05:000:1617, які розташовані на території [PERSON] сільської ради. Позивач зазначає, що усі ці земельні ділянки сільськогосподарського призначення належали померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ№ 435X14. який виданий 01.12.2008 року. Також, позивач вказує, що на підставі його заяви було відкрито спадкову справу № 4\\2017 від 13.01.2017 року та 12.04.2017 року він отримав постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з ненаданням оригіналу державного акта на землю. Позивач посилається, що оригінал державного акту дійсно втрачений, та не може бути ним наданий нотаріусу. Водночас, право власності його батька [PERSON] на вказані земельні ділянки підтверджується: -копією державного акту серія ЯЖ 435814, виданого на імя його батька 01.12.2001 року, згідно з яким він був власником земельної ділянки, розташованої на території [PERSON] сільської ради, загальною площею 5,4303 га, яка складалась з трьох земельних ділянок: площею 4,6900 га ріллі, кадастровий номер 1422783800:05:000:1424; площею 0,1785 га сіножаті, кадастровий номер 1422783800:05:000:1810; площею 0,5618 га багаторічних насаджень, кадастровий номер 1422783800:05:000:1617; -розпорядженням Красноармійської райдержадміністрації № 461 від 25.07.2008 року. -витягами з державного земельного кадастру про земельну ділянку: площею 4,6900 га ріллі, кадастровий номер 1422783800:05:000:1424; площею 0,1785 га сіножаті, кадастровий номер 1422783800:05:000:1810; площею 0,5618 га багаторічних насаджень, кадастровий номер 1422783800:05:000:1617, де зазначено власника земельних ділянок - [PERSON] та зазначено документ, який підтверджує право власності - державний акт від 01.12.2008 року ЯЖ 435814; -витягами із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок: площею 4,6900 га ріллі, кадастровий номер 1422783800:05:000:1424; площею 0,1785 га сіножаті, кадастровий номер 1422783800:05:000:1810; площею 0,5618 га багаторічних насаджень, кадастровий номер 1422783800:05:000:1617. Позивач вказує, що у звязку з тим, що оригінал державного акту на земельну ділянку втрачений, він не може оформити спадщину в нотаріальному порядку, тому вимушений звертатися до суду із позовом. З огляду на вищенаведене, просив суд позов задовольнити та визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельні ділянки: площею 4,6900 га, кадастровий номер 1422783800:05:000:1424; площею 0,1785 га, кадастровий номер 1422783800:05:000:1810; площею 0,5618 га, кадастровий номер 1422783800:05:000:1617, які розташовані на території [PERSON] сільської ради Покровського району Донецької області, та належали [PERSON], який помер 04.10.2016 року, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 435814 від 01.12.2008 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час, день та місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних\~ вимогах наполягає. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Покровського району Донецької області у судове засідання не зявився, про час, день та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надіслав заяву із клопотанням про розгляд справи у його відсутності, а також просить ухвалити рішення яким позов задовольнити (а.с. 45). Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як\~ за\~ зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 57 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Згідно із ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії VІІІ-НО № 384549, виданого Відділом РАЦС м. Селидово Донецької області, 02.04.1991 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Згідно свідоцтва про зміну імені, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, 26 грудня 2013 року [PERSON] змінив своє прізвище на Іванов, актовий запис № 26 (а.с. 8). Тобто [PERSON] є сином [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про смерть серії VІІ-МЮ № 723486, виданого Відділом РАЦС м. Москви № 74 Багатофункціональним центром надання державних послуг Хорошевського району 07.10.2016 року, [PERSON] помер 04.10.2016 року, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 1155 (а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відтак, спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є дружина [PERSON] та син - позивач [PERSON] Відповідно даних спадкової справи, 13.01.2017 року [PERSON] звернувся до Першої Селидівської державної контори Донецької області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON]І (а.с. 59-62). Згідно заяви [PERSON] від 13.01.2017 року, [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь (а.с. 62) Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.04.2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, після померлого [PERSON], у звязку з ненаданням оригіналів документів на спадкове майно, а саме оригіналу державного акту (а.с. 20). Згідно зі ст.126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. З копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 435814 від 01.12.2008 року (а.с. 10), копії розпорядження Красноармійської районної державної адміністрації Донецької області № 18 від 23.01.2007 року (а.с. 12), копії списку громадян власників сертифікатів КСП «Селидівське», які змінюють їх на державні акти (а.с. 13-15), копії витягів з державного земельного кадастру про земельну ділянку №№ НВ-1402427702017 (а.с. 16-18), НВ-1402427712017 (а.с. 21-23), НВ-1402427722017 (а.с. 24-26) вбачається, що власником земельних ділянок площею 4,6900 га ріллі, кадастровий номер 1422783800:05:000:1424; площею 0,1785 га сіножаті, кадастровий номер 1422783800:05:000:1810; площею 0,5618 га багаторічних насаджень, кадастровий номер 1422783800:05:000:1617, які розташована на території [PERSON] сільської ради Покровського району Донецької області є [PERSON] З газети «Телескоп» № 19 від 11.05.2017 року вбачається, що [PERSON] подав оголошення про втрату оригіналу державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 435814 на імя [PERSON] (а.с. 47-48). Згідно відповіді № 6/0-02210-8/145-17 від 04.05.2017 року, виданої міськрайонним управлінням Держгеокадастру у Покровському районі та у м. Мирнограді, позивачу відмовлено у видачі дубліката державного акту, у звязку із викладенням ст. 126 ЗК України у новій редакції, згідно якої право власності на земельну ділянку оформлюється не державним актом, а відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (а.с. 41). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року\~«Про судову практику у справах про спадкування»\~розяснено, що відповідно до\~ст. 1225 ЦК України, \~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ч.5\~ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. За вимогами ст.ст.328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність прав власності не випливатиме із закону. Згідно з п. 9 ч. 1\~ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно зі\~ст.11 ЦК України, \~цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами, цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права, а у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права можуть виникати з рішення суду. Відповідно до\~ст.15 ЦК України, \~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання і у випадку невизнання права особи, вона згідно вимог\~ст.16 ЦК України\~має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що право власності на земельну ділянку, яке засвідчене державним актом, мав батько позивача, однак такий державний акт на право власності на земельну ділянку втрачено, дублікати державних актів на теперішній час не видаються, а нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із відсутністю останнього, захистити свої права позивач може лише в судовому порядку,\~ відтак суд приходить до висновку, що позивач має право на спадкове майно, як спадкоємець першої черги,\~ після смерті [PERSON], а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved