Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], в якому просить стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], в розмірі 1500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня її звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що з 2001 року по 03 вересня 2004 року перебувала у шлюбі із відповідачем. Від шлюбу у них двоє дітей - [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. З часу окремого проживання з відповідачем, ін. не надає допомоги дітям, не підтримує їх і не спілкується з ними. Малолітні доньки відвідують школу-інтернат №104 м. Львова і потребують постійної батьківської уваги і допомоги. Кошти є необхідними для оплати витрат на навчання, купівлю продуктів харчування, одягу, взуття, медикаментів, інших необхідних речей. Діти мають інвалідність, відповідно витрачаються додаткові кошти на обстеження і лікування. Вказує, що відповідач офіційно не працевлаштований, має мінливий характер доходу, а тому просить встановити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. До судового засідання позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності та вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином судом повідомлений про час і місце слухання справи, не подавши заяву про розгляд справи у його відсутності чи про відкладення розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюбу між сторонами розірваний 03 вересня 2004 року, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу у сторін народились доньки - [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] (а.с.4). Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається із наявних в матеріалах справи копій посвідчень серії [NUMBER] та серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] є дітьми-інвалідами дитинства (а.с.6). Відповідно до медичного висновку №188 про дитину-інваліда віком до 16 років від 29 жовтня 2012 року, [PERSON] [INFO] хворіє на помірну розумову відсталість (а.с.15). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON], всупереч вищевказаної норми СК України, не надає допомоги на утримання доньок. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи положення вищевказаної статті, суд приходить до висновку про необхідність стягувати аліменти починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.. Відтак, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь держави 243,60 грн. судового збору, оскільки позивач в силу п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved