Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, де просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], щомісячно, з дня предявлення позову, у розмірі ? з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі, який розірвано. Від шлюбу сторони мають двох доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою. У 2008 році рішенням суду на користь позивачки стягнуто з відповідача аліменти на утримання дітей. В звязку з тим, що [PERSON] виповнилося 18 років позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ? з усіх видів його заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні подала до суду заяву у якій просить позовні вимоги у частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] залишити без розгляду. Окрім цього, позивачкою було подано заяву, про зміну позовних вимог, відповідно до якої вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини дочки [PERSON], до закінчення нею навчання, у розмірі 1/6 від всіх доходів. Вищевказані заяви позивачка в судовому засіданні підтримала в повному обсязі, позов з урахуванням змінених позовних вимог, просила задовольнити. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача відповідно до поданої заяви, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно та всебічно проаналізувавши представлені докази, дослідивши наявні матеріали справи, приходить до наступних висновків. \~Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.09.2012 року. Від шлюбу сторони мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO] (паспорт серії КО982947, виданий Крюківським РВ у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області 26.02.2015 року) та малолітню дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія 1-КЕ №035101, видане Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області). Згідно виконавчого листа від 11.03.2008 року по справі №2-469/2008 з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягнуто на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів його (відповідача) доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.01.2008 року до досягнення дітьми повноліття. З листа Крюківського ВДВС міста Кременчука від 12.04.2017 року за вих. № 14495, вбачається, що станом на 12.04.2017 року з урахуванням досягнення старшою дитиною повноліття, на підставі виконавчого листа № 2-469, виданого Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області 11.03.2008 року, з [PERSON] державним виконавцем проводиться стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно довідки № 414/32, виданої 03.02.2017 року ТОВ «Місто для людей Кременчук», [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстровані разом із матірю, [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. З довідки № 524 від 03.11.2016 року, виданої Кременчуцьким національним університетом ім. М.Остроградського вбачається, що [PERSON] навчається на першому курсі факультету права, гуманітарних і соціальних наук, термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 рік. У відповідності зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно свідоцтва про народження серії І-КЕ № 029756 позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON]. З свідоцтва про шлюб серії І-КЕ №143536 вбачається, що позивачка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розяснив, що обовязок батьків утримувати неповнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Судом не встановлена наявність істотних обставин, які б унеможливлювали надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини [PERSON] у період її навчання. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] досягла повноліття, суд приходить до висновку, що вона має право на належну матеріальну допомогу від батька, у звязку з продовженням нею навчання. Відповідно ч. 1.\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначені розміру аліментів суд враховує положення\~ст. 182 СК України\~та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 лютого 2017 року і до 30.06.2020 року, тобто до закінчення навчання. Суд вирішуючи питання про сплату судового збору виходить з того, що\~\~п. 3 ч. 1\~ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»\~передбачено звільнення позивачів від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~якщо\~\~позивача,\~\~на\~\~користь\~\~ якого\~\~ ухвалено\~\~ рішення, звільнено від сплати судового збору,\~\~він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи\~\~відхиленої\~\~частини вимог, в звязку з чим з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved