Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], Галицького ВДВС ЛМУЮ, ДП «Інформаційний центр» МЮУ в особі Львівської філії, в якому просить суд визнати електронні торги з продажу 68/100 частини нежитлового приміщення загальною площею 62,0 м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] недійсними. Визнати недійсним та скасувати протокол №4748 від 01 жовтня 2014 року, оформлений ДП «Інформаційний центр» МЮУ, який складений за наслідками проведення електронних торгів з продажу 68/100 частини нежитлового приміщення загальною площею 62,0 м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Визнати недійсним та скасувати акт державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ Табінського О.В. про проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна від 23 жовтня 2014 року, затвердженого начальником Галицького ВДВС ЛМУЮ Бойко О.В. 23 жовтня 2014 року. Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності від 31 грудня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за [NUMBER] на 68/100 частини нежитлового приміщення загальною площею 62,0 м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яке видане приватним нотаріусом ЛМНО Біляк О.Я. - [PERSON] Скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на 68/100 частини нежитлового приміщення загальною площею 62,0 м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору. В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що в матеріалах виконавчого провадження відсутній договір на проведення оцінки майна. Експерт [PERSON] не розписався в графі щодо ознайомлення із постановою державного виконавця від 04 червня 2014 року про призначення експерта. Вважає заниженою вартість майна. Вказує, що в матеріалах виконавчого провадження також немає договору про проведення прилюдних торгів між Головним управлінням юстиції у Львівській області чи Галицьким ВДВС ЛМУЮ та ДП «Інформаційний центр» МЮУ. Вважає, що датою складення акту про проведення прилюдних торгів повинне бути 18 жовтня 2014 року, однак такий був складений 23 жовтня 2014 року. Вважає, що результатом визнання прилюдних торгів недійсними повинно бути визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю, надали пояснення, аналогічні до викладених у позовній заяві та просили таку задоволити. 11 липня 2016 року позивач подала заяву про наведення додаткових обставин, які мають значення для справи, в якій вказує, що при здійсненні виконавчого провадження державний виконавець за наявності у боржника на момент примусового стягнення іншого майна приступив до стягнення саме приміщення комерційного призначення. Вказує, що організатор торгів не опублікував не пізніше ніж за 15 днів до початку проведення торгів повідомлення про проведення таких, чим порушив принцип публічності, що призвело до реалізації цього майна за заниженою вартістю одному учаснику. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні 25 квітня 2016 року подав письмові заперечення на позовну заяву, в яких вказує, що на момент проведення прилюдних торгів з продажу вищевказаного нерухомого майна діяв Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року за № 656/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 16.04.2014 року за № 427/25204. Крім цього, вказав, що вважає, що його довірителем було дотримано чинного законодавства під час участі в прилюдних торгах і відсутні підстави для задоволення позову (а.с.56-60). 27 січня 2016 року представник відповідача ДП «Інформаційний центр» МЮУ в особі Львівської філії подала до суду письмові заперечення, в яких вказує, що відповідач діяв та діє виключно у спосіб та у межах, прямо передбачених законодавством України, а відтак, позовні вимоги не мають жодних правових підстав для оскарження дій ДП «Інформаційний центр» МЮУ. Просила відмовити у задоволенні позову (а.с.21-24). 11 лютого 2016 року представник відповідача ДП «Інформаційний центр» МЮУ в особі Львівської філії подала клопотання про розгляд справи без участі повноважного представника з урахуванням наявних в матеріалах справи заперечень (а.с.35). Представник відповідача Галицького ВДВС ЛМУЮ 26 травня 2016 року подав письмові заперечення на позовну заяву, в яких вказує, що виконавче провадження серії ВП №43161318 було проведено із дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», вважає позовну заяву необґрунтованою та просить відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні представник відповідача Галицького ВДВС ЛМУЮ Барнич В.М. проти задоволення позову заперечив, підтримав письмові заперечення та просив відмовити у задоволенні такого. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши інші матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 19 травня 2008 року між ТзОВ «АГАТ» та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу частини нежитлового приміщення, відповідно до п.1 якого, ТзОВ «АГАТ» продало [PERSON] 33/100 частки та 35/100 часток від належного йому в цілому нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а співучасник цього товариства [PERSON] купила 33/100 частки площею 6,4 кв.м., та 35/100 часток площею 7,3 кв.м., від загальної площі вищевказаного нежитлового приміщення 62,0 кв.м. (а.с.6). Постановою державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ Табінського О.В. від 30 квітня 2014 року у ВП №43161318 відкрито виконавче провадження з виконання наказу №914/4854/13, виданого 25 квітня 2014 року Господарським судом Львівської області про стягнення з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь ТзОВ «АГАТ» 410286,70 грн. шкоди, 8205,73 грн. судового збору (а.с.7). Постановою державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ Табінського О.В. від 04 червня 2014 року у ВП №43161318 призначено [PERSON], який має свідоцтво, видане 31 серпня 2012 року за [NUMBER] Фондом Державного майна України, експертом, суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу №914/4854/13, виданий 25 квітня 2014 року Господарським судом Львівської області про стягнення з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь ТзОВ «АГАТ» 410286,70 грн. шкоди, 8205,73 грн. судового збору (а.с.8). 24 червня 2014 року експертом [PERSON] складено Звіт про вартість майна, а саме: 68/100 частини нежитлового приміщення загальною площею 62,0 м.кв., за адресою: [ADDRESS], власником якого є [PERSON] та встановлено, що вартість вказаного майна - 379025,88 грн. (а.с.9). Судом встановлено, що 01 жовтня 2014 року ДП «Інформаційний центр», відповідно до вимог Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 16 квітня 2014 року № 656/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 року за № 427/25204 (який діяв на момент проведення електронних торгів), було проведено електронні торги з реалізації лоту № 3555, який складався із 68/100 частини нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Загальна площа приміщення 62,0 кв.м. За результатом проведення електронних торгів, переможцем аукціону став 6 (шостий) учасник торгів - відповідач [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER], який проживає за адресою: [ADDRESS] за результатом чого 23 жовтня 2014 року Галицьким ВДВС Львівського МУЮ було видано акт державного виконавця про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (а.с.12). 31 грудня 2014 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Біляк О.Я. було видано свідоцтво про право власності, зареєстроване в реєстрі за [NUMBER] на 68/100 частин нежитлового приміщення загальною площею 62,0 м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 31 грудня 2014 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Біляк О.Я. було видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 31991912, відповідно до якого, [PERSON] є власником 68/100 частки у спільній частковій власності приміщення за адресою: [ADDRESS], загальною площею 62,00 кв.м. Таким чином, вищенаведеним підтверджується, що відповідач [PERSON] жодним чином не порушив прав та законних інтересів позивача, а діяв виключно у спосіб та в порядку, передбаченому чинним законодавством України. Крім цього, необхідно зазначити про те, що відповідач [PERSON] не був стороною виконавчого провадження ВП № 43161318 з примусового виконання наказу № 914/4854/13, виданого 25 квітня 2014 року господарським судом Львівської області про стягнення з Фізичної особи - підприємця [PERSON] на користь ТзОВ «Агат» 410 286,70 грн. шкоди та 8 205,73 судового збору. Стосовно обґрунтування позовних вимог [PERSON], на які остання посилається як на підставу для задоволення своїх позовних вимог, необхідно зазначити наступне. Зокрема, як на підставу для задоволення своїх позовних вимог, [PERSON] посилається на порушення вимог, передбачених у Тимчасовому положенні про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна. Однак, Тимчасовий порядок, на який посилається позивач, діяв станом на дату подання позовної заяви у Галицький районний суд м. Львова (28 грудня 2015 року), а на момент проведення прилюдних торгів з продажу 68/100 частин нежитлового приміщення загальною площею 62,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], діяв Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року за № 656/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 16.04.2014 року за № 427/25204. Суд не приймає до уваги покликання позивача на відсутність особистого підпису на постанові державного виконавця від 04.06.2014 року про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні - [PERSON], оскільки особистий власноручний підпис експерта [PERSON] міститься на постанові від 04.06.2014 року, винесеній в межах виконавчого провадження ВП 43161318 (а.с.158). Також суд не приймає до уваги покликання позивача щодо занадто заниженої оцінки майна, виходячи із наступного. Частиною 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними ст. 58 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Частинами 2 - 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію. У разі, коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право на оскарження звіту суб'єкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (ч. 5 ст. 58, ч. 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження»). Як вбачається із долучених до матеріалів справи, копій матеріалів виконавчого провадження, постановою державного виконавця Табінського О.В. від 04.06.2014 року було призначено [PERSON] експертом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу за № 914/4854/13 від 25.04.2014 року (а.с.158). 05.06.2014 року за вих. № 8690 на адресу [PERSON] було скеровано копію акту опису й арешту майна від 04.06.2014 року (а.с.154). Натомість, 04.07.2014 року представник згідно нотаріальної довіреності [PERSON] - [PERSON] ознайомлювався із матеріалами виконавчого провадження ВП № 43161318 та отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.04.2014 року, тобто позивач через свого представника 04.07.2014 року ознайомилась із матеріалами виконавчого провадження, а відтак була ознайомлена про хід останнього (а.с.160). 14.07.2014 року на адресу Галицького ВДВС ЛМУЮ надійшов звіт про вартість майна, а саме: 68/100 частин нежитлового приміщення загальною площею 62,0 кв.м. за адресою: [ADDRESS], власником якого є [PERSON], який було виконано експертом [PERSON] (а.с.163). У свою чергу, 15.07.2014 року за вих. № 11578 на адресу [PERSON] та ТзОВ «Агат» Галицьким ВДВС ЛМУЮ було надіслано копію звіту про оцінку нерухомого майна, а саме 68/100 приміщення по [ADDRESS], а також роз'яснено сторонам, що згідно наказу № 512/5 від 02.04.2014 року «Про затвердження Інструкції про проведення виконавчих дій», державний виконавець про оцінку арештованого майна повідомляє сторони, які мають право оскаржити оцінку майна до суду в 10 - денний строк з дня отримання повідомлення (а.с.162). 23.07.2014 року за вих. № 13079 на адресу [PERSON] Галицьким ВДВС ЛМУЮ було скеровано лист, відповідно до якого, боржника [PERSON] було повідомлено про те, що у відділі відсутні правові підстави для зупинення виконавчого провадження, а також роз'яснено право на оскарження рішення, дій або бездіяльності державного виконавця до керівника відповідного органу ДВС вищого рівня чи до суду (а.с.164). 30.07.2014 року за вих. № 13377 Галицьким ВДВС ЛМУЮ було складено довідку про відсутність оскарження висновку експерта про вартість боржника (а.с.166). У свою чергу, 26.08.2014 року на адресу Галицького ВДВС ЛМУЮ за допомогою засобів поштового зв'язку надійшла заява [PERSON] від 22.08.2014 року, згідно змісту якої, остання повідомила про те, що ознайомлена повністю із висновком експертної оцінки та просила надати всі без винятку докази, які послужили підставою для виготовлення звіту про вартість майна, а також просила зупинити виконання рішення господарського суду Львівської області (а.с.167-169). 05.09.2014 року за вих. № 15206 на адресу [PERSON] було скеровано відповідь Галицького ВДВС ЛМУЮ із змісту якого, - [PERSON] було повідомлено про те, що остання має право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії і для цього їй особисто необхідно звернутись у Галицький ВДВС ЛМУЮ, підстав для зупинення виконавчого провадження немає (а.с.170). Вищезазначеним підтверджується, що позивач [PERSON] була належним чином та особисто повідомлена про результати проведеного висновку про вартість об'єкту оцінки, їй було письмово роз'яснено право щодо самостійного оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця, додатково письмово роз'яснено право щодо оскарження звіту про оцінку майна, однак будучи ознайомленою із своїми правами, такими належним чином не скористалась, а відтак безпідставно посилається у своєму позові на занижену оцінку вищенаведеного майна. Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що посилання позивача на порушення, на думку [PERSON], державними виконавцями вимог Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження ВП № 43161318 та до проведення прилюдних торгів, такі підлягають оскарженню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Вищевказане підтверджується постановою ВСУ від 24.12.2012р., прийнятою під час розгляду цивільної справи № 6-116цс12, в якій зазначено, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. В судовому засіданні встановлено, що позивач у даній справі [PERSON] зверталась із скаргою у Галицький районний суд м. Львова на дії Галицького ВДВС ЛМУЮ. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 20.08.2014 року у справі № 461/7582/14-ц провадження за скаргою [PERSON] за участю сторін виконавчого провадження - [PERSON], ТзОВ «Агат» на постанову Галицького ВДВС ЛМУЮ від 30.04.2014 року про відкриття виконавчого провадження - закрито. Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13.11.2014 року у справі № 22-ц/783/6392/14, апеляційну скаргу [PERSON] було відхилено, ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 20.08.2014 року залишено без змін. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] була ознайомлена із матеріалами виконавчого провадження ВП № 43161318, а також використовувала своє право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності Галицького ВДВС ЛМУЮ, а відтак, посилання останньої на порушення з боку виконавчої служби під час проведення виконавчих дій є безпідставним. Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що ухвалою господарського суду Львівської області від 25.01.2016 року у справі № 914/4854/13 за скаргою учасника ТзОВ «Агат», суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи підприємця [PERSON] на постанову державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ від 03.11.2015 року про відкриття виконавчого провадження ВП 49202239 було припинено провадження у даній справі (а.с.65-67). Вищевказаною ухвалою були встановлені наступні обставини: за повідомленням скаржника, до стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Агат», станом на сьогоднішній день, підлягає сума в розмірі 93 443,33 грн. гривень (418 492,43 грн. - 323 831,10 грн. - 1 218,00 грн.) (а.с.67). У оскаржуваній постанові ВДВС Львівського МУЮ про відкриття виконавчого провадження від 03.11.2015 року державний виконавець зазначає про необхідність погашення 410 286,70 грн. шкоди; 8 205,73 грн., судового збору, однак, боржником у ході попередніх виконавчих проваджень вже здійснювались зарахування попередньо вказаної суми. У ВП № 43161318 на розрахунковий рахунок ТзОВ «Агат» зараховано грошові кошти в розмірі 323 831,10 грн., а також відбулось зарахування суми в розмірі 1 218,00 грн. (ВП № 47408067; ВП № 46581507) (а.с.67). Отже, враховуючи вищенаведене, звернувшись із скаргою на дії державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ у справі № 914/4854/13, [PERSON] особисто наголосила на тому, що кошти від продажу 68/100 частки приміщення за адресою: [ADDRESS] надійшли на розрахунковий рахунок ТзОВ «Агат» в ході виконавчого провадження ВП № 43161318 з примусового виконання наказу № 914/4854/13 виданого 25.04.2014 року господарським судом Львівської області про стягнення з Фізичної особи - підприємця [PERSON] на користь ТзОВ «Агат» 410 286,70 грн. шкоди та 8 205,73 судового збору з чим остання повністю погодилась та вимагала у зв'язку із тим зменшити суму стягнення, тобто повністю своїми діями погодила те, що в результаті продажу її частки у приміщенні за адресою: [ADDRESS] зменшилась її заборгованість перед ТзОВ «Агат», що остання повністю визнала. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Таким чином, виходячи з норм вищевказаних статей, доведення позову є процесуальним обов'язком позивача. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем у справі не виконано вимоги чинного цивільно-процесуального законодавства щодо надання суду доказів на підтвердження обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та вирішує відмовити у задоволенні позову [PERSON] про визнання недійсними електронних торгів з продажу 68/100 частин нежитлового приміщення загальною площею 62,0 м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; протоколу №4748 від 01 жовтня 2014 року, оформленого ДП «Інформаційний центр» МЮУ; акту державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ Табінського О.В. про проведення електронних торгів з реалізації вищевказаного майна; свідоцтва про право власності від 31 грудня 2014 року та державної реєстрації права власності за [PERSON] на 68/100 частини нежитлового приміщення загальною площею 62,0 м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Крім цього, в судовому засіданні 25 квітня 2016 року представник відповідача [PERSON] [PERSON] подав письмову заяву про скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до ч.6 ст.154 ЦПК України,якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Таким чином, враховуючи клопотання представника відповідача, те, що рішенням у задоволенні позову відмовлено, суд приходить до висновку, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13 січня 2016 року, слід скасувати.

Outcome: dismissed