Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [INFO], про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку № 95 по вул. Українська, с. Тимошівка Михайлівського району Запорізької області. Відповідач [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою, однак з часу реєстрації, а саме 26 лютого 1998 року в ньому не проживає. Тобто, тривалий час [PERSON] у житловому будинку № 95 по вул. Українська, в с. Тимошівка Михайлівського району Запорізької області безперервно не проживає, його місцезнаходження не відоме. Вирішити питання про зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] в позасудовому порядку неможливо. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким що втратив право на користування жилим приміщенням. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву, що містить клопотання про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, відзив не подав, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, в порядку\~статей 280, 281 ЦПК України. В судове засідання представник третьої особи Відділ реєстрації\~виконавчого комітету\~Михайлівської селищної\~ради Михайлівського\~району Запорізької\~області не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 7 квітня 2008 року, належить житловий будинок № 95 по вул.\~Калініна,\~в с.\~ТимошівкаМихайлівського району Запорізької області (а.с.4). Згідно акту довідки № 262 від 8 листопада 2018 року виданою депутатом Михайлівської селищної ради [PERSON], яким було проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], за цією адресою фактично проживають: [PERSON] та [PERSON]. Також за цією адресою зареєстрований [PERSON],\~який з\~1998\~року не\~проживає (а.с. 6). Відповідно до довідки № 739 від 8 листопада 2018 року, виданою Тимошівським старостинським округом Михайлівського району Запорізької області, за адресою: с. Тимошівка, вул. Українська, 95, дійсно зареєстрований [PERSON], [INFO] з 26.02.1998 року, але фактично не проживає (згідно акту депутата № 262 від 08.11.2018 року) з 26.02.1998 року (а.с. 7). Звернувшись до Тимошівського старостинського округом Михайлівського району Запорізької області із заявою про зняття із реєстрації місця проживання [PERSON], [INFO] за адресою: с. Тимошівка, вул. Українська, 95, [PERSON] було відмовлено та рекомендовано було звернутися до суду (а.с. 8). Згідно\~ст. 317 ЦК України\~власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. Гарантуючи захист права власності, передбачене\~ст. 41 Конституції України, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира, інше житлове приміщення, призначені та придатні для проживання в них(ст.ст.\~379,\~380 ЦК\~). Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до розяснень, викладених в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення\~статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Згідно положень статей\~391,\~396 ЦК\~позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої\~статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Ст. 317 ЦК України вказує, що право власності являє собою право на володіння, користування та розпорядження майном, причому, відповідно до Конституції України та ст.387 ЦК України, захист права власності забезпечується державою. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.\~\~ Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.\~\~ Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі\~ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, на підставі зазначених судом норм чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин, беручи до уваги всі зібрані і досліджені судом докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved