Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. В позовній заяві зазначила, що рішенням Київського районного суду м.Полтави від 11 вересня 2018 року з неї на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У новому шлюбі зі [PERSON] у неї народилася третя дитина. З 01 березня 2019 року вона перебуває у декретній відпустці до досягнення дитиною трирічного віку та не має доходу, але має забезпечувати належне матеріальне становище трьох своїх дітей. Починаючи з 11 вересня 2018 року вона сплачувала аліменти, забезпечувала дитину одягом, купувала ліки та все необхідне для дитини, оскільки дбала про належне матеріальне забезпечення доньки. Позивач просила суд врахувати стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність інших утриманців та зменшити розмір аліментів, що стягуються з неї на користь відповідача на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Також просила суд зменшити виплату з 01 березня 2019 року у зв`язку з тим, що вона перебуває у декретній відпустці до досягнення дитиною трирічного віку та не має доходу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити. При цьому посилалася на обставини, викладені в позовній заяві. Уточнила, що вона просить зменшити виплату аліментів з 01 березня 2019 року також до 1/6 частини заробітку (доходу). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, в його задоволенні просив відмовити. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07 квітня 2015 року Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Сторони проживають окремо, дитина перебуває на утриманні батька, у зв`язку з чим судовим наказом Київського районного суду м.Полтави від 11 вересня 2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не менше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку до повноліття дитини, починаючи з 11 вересня 2018 року (а.с.4, 5). У зв`язку з реєстрацією шлюбу 10 жовтня 2018 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.10). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що на час ухвалення судового наказу від 11 вересня 2018 року позивач мала ще одну дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Після ухвалення судом наказу від 11 вересня 2018 року про стягнення аліментів у позивача народилася третя дитина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). З 01 березня 2019 року по 04 липня 2019 року позивач перебувала у відпустці по вагітності та пологах, що підтверджується довідкою №72 від 01 березня 2019 року, виданою Комунальним підприємством «Міський клінічний пологовий будинок Полтавської міської ради» (а.с.9). У зв`язку з доглядом за дитиною на час звернення з позовом до суду та на час розгляду справи позивач не працює. Таким чином судом встановлено, що змінився сімейний та майновий стан платника аліментів, що відповідно до ст. 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За вимогами ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При ухваленні даного рішення судом враховано обставини, передбачені ст.182 СК України. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи, що на утриманні у позивача крім дочки [PERSON] , [INFO] , є ще двоє дітей - дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, що стягуються з неї на підставі судового наказу Київського районного суду м.Полтави від 11 вересня 2018 року у справі №552/4493/18, з 1/4 частини заробітку (доходу) на 1/6 частину заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. При цьому розмір аліментів, що стягуються з позивача, зміниться після набрання рішенням законної сили. Зміна розміру аліментів за попередній період, в тому числі за період до звернення з позовом до суду, чинним законодавством не передбачена. Відповідно до ч.2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Але позивачем позовні вимоги щодо повного або часткового звільнення від сплати заборгованості за аліментами відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України не пред`явлені. Тому у задоволенні позовної вимоги про зміну розміру аліментів з 01 березня 2019 року необхідно відмовити. Таким чином позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідач [PERSON] від сплати судового збору звільнений на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як особа з інвалідністю ІІ групи. Тому у зв`язку з частковим задоволенням позову сплачений позивачем судовий збір при зверненні з позовом до суду підлягає компенсації їй за рахунок держави пропорційно до задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання щодо розміру належного позивачу відшкодування, суд виходить з того, що позов задоволено на 2/3, тому поверненню з державного бюджету на користь позивача підлягає сума у розмірі 512 грн. 27 коп.

Outcome: partial