Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 25 вересня 2014 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1400. Від даного шлюбу у них є син [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Зазначає, що більше року вони практично не проживають разом, не підтримують шлюбні стосунки, шлюб між ними є лише формальністю і його збереження є неможливим та буде суперечити її інтересам. На підставі наведеного, просить шлюб між ними розірвати та стягнути з відповідача витрати за надання юридичної допомоги. Позивач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 вересня 2014 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1400 (а.с.7). Від даного шлюбу у сторін народилась одна дитина: син [PERSON], [INFO]. (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. Як встановлено судом, сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сімї, та їх обєктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сімї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов в частині вимог про розірвання шлюбу підставний та підлягає до задоволення. До часткового задоволення підлягає вимога позивача про стягнення з відповідача в її користь понесені витрати на правову допомогу, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Ч. 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених судових вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу вбачається, що вартість послуг адвоката [PERSON] за попередню консультацію щодо характеру спірних правовідносин 500 грн., вивчення та правовий аналіз матеріалів справи, вивчення судової практики 400 грн., підготовка процесуальних документів 400 грн. Зазначений адвокатом в розрахунку затрачений час та вчинені нею дії не відповідають часу фактично наданої правової допомоги та відповідно діям вчинених адвокатом, а тому, на думку суду, розмір такої допомоги підлягає зменшенню. Правове обґрунтуванням спору, який за своєю суттю не є складним, не потребує вивчення законодавства та судової практики, а тому не потребує і значних часових затрат. Визначаючи розмір витрат на правову допомогу адвоката, які слід стягнути з відповідача, суд виходить з засад розумності, виваженості та справедливості і враховує складність справи та ту обставину, що позов задоволено повністю. А тому, на думку суду, з відповідача на користь позивача слід стягнути 600 грн. витрат на правову допомогу. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути суму в розмірі 551,20 грн. понесених витрат по сплаті судового збору.

Outcome: partial