Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 100000,00 грн. та сплачений судовий збір в сумі 640,00 грн., мотивуючи вимоги тим, що 13 липня 2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу марки «Mersedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] та автомобілем «Hyundai Elantra», д.н.з. [NUMBER] , що належить позивачу внаслідок чого, автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Цивільно правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий союз» відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ серії АК № 3423244. Постановою Печерського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2017 року винним у вказаному ДТП було визнано [PERSON] . Позивач у встановленому законом порядку звернулась до ПрАТ «Європейський страховий союз» з повідомленням про подію виплату страхового відшкодування. Відповідно до проведеної оцінки вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Hyundai Elantra», д.н.з. [NUMBER] , матеріальний збиток становитись 144 857,20 грн. Разом з тим, позивачем не було отримано суму страхового відшкодування згідно її заяви, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Частиною четвертою вказаної статті визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач не скористався своїм правом подачі відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 13 липня 2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу марки «Mersedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] та автомобілем «Hyundai Elantra», д.н.з. [NUMBER] , що належить позивачу внаслідок чого, автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Цивільно правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий союз» відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ серії АК № 3423244. 14 липня 2017 року позивач звернулась до страхової з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до звіту щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу від 02 серпня 2017 року складеного ФОП « [PERSON] », вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу марки «Hyundai Elantra», д.н.з. [NUMBER] становить 144 857,20 грн. Суму страхового відшкодування згідно із заяви позивача отримано не було. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач як на підставу для його задоволення, посилається на те, що оскільки ПрАТ «Європейський страховий союз» страхове відшкодування їй не виплатило, а тому з нього на її користь підлягає стягненню несплачене страхове відшкодування у розмірі 100 000,00 грн. Положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортних засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. При цьому, згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Таким чином, оскільки транспортний засіб позивача зазнав механічних пошкоджень внаслідок ДТП, яка відбулась з вини [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий союз», після чого, позивач з метою отримання страхового відшкодування у встановленому законом порядку звернулась до страховика, який свої зобов`язання зі сплати страхового відшкодування не виконав, а тому ПрАТ «Європейський страховий союз» повинен виплатити позивачу страхове відшкодування в межах страхового ліміту за шкоду завдану майну встановлену страховим полісом серії АК № 3423244 у розмірі 100 000,00 грн. Разом з тим, згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням викладеного позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved