Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання житлового будинку з допоміжними господарськими побудовами та земельних ділянок спільною сумісною власністю подружжя та розподіл майна між подружжям, посилаючись на те, що 2 вересня 1997 року вони уклали шлюб із відповідачем, [INFO] у них народилась донька [PERSON]. На даний час шлюбні стосунки фактично припинені. За час шлюбу вони придбали житловий будинок з допоміжними господарськими побудовами по [ADDRESS], який було оформлено на відповідача. Просила визнати вищезазначений будинок з допоміжними господарськими побудовами та земельні ділянки: площею 0,12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,38 га для ведення особистого селянського господарства- спільною сумісною власністю подружжя, та визнати за нею право власності на 2/3 частину вказаного майна у зв'язку з тим, що з нею проживає донька, а за відповідачем - на 1/3 частину. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили задовольнити у повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON], представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, посилаючись на відсутність підстав для відступу від засад рівності часток подружжя, просили визнати за кожним право власності по Уз частині майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. Представник третьої особи, служби у справах дітей Гребінківської РДА, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити у повному обсязі. Заслухавши сторони, їхніх представників, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2 вересня 1997 року, рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 13 квітня 2012 року шлюб було розірвано, рішення не набрало чинності. У шлюбі сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. За період перебування у шлюбі сторони придбали жилий будинок з господарськими побудовами по [ADDRESS] який було оформлено на [PERSON] Даний факт підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 19.06.2006 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.06.2006 року та копією технічного паспорту на будинок. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], земельна ділянка площею 0,38 га для ведення особистого селянського господарства, розташована по [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] земельна ділянка площею 0,12 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташована по [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами у справі, що все вищевказане майно було дійсно придбане сторонами в період шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно ч.І ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей. Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд не знаходить підстав для відступу від засад рівності часток подружжя та про часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: partial