Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, вимагаючи визнати недійсними договори оренди землі, укладені від її імені з ТОВ «СТОВ «Авангард», посилаючись на те, що вона є власником земельних ділянок площею 4,34 га і 5,00 га, кадастрові номери 3523181600:02:002:0053 та 3523181600:02:001:0446, які розташовані на території Злинської сільської ради. Позивач стверджує, що вона не підписувала спірні договори, тому вважає, що відповідачем порушено її право. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року N 9 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Відповідно частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України). Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до частини 1 статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] дійсно є власником земельних ділянок № 53 площею 4,34 га, кадастровий номер 3523181600:02:002:0053 і № 446 площею 5,00 га, кадастровий номер 3523181600:02:001:446, які розташовані на території Злинської сільської ради, що підтверджується копіями державних актів на право приватної власності на землю та свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 7, 9-10). 11 липня 2015 року від імені орендодавця [PERSON] і орендаря ТОВ «СТОВ «Авангард» укладено договори оренди земельних ділянок площею 4,34 га та 5,00 га, кадастрові номери 3523181600:02:002:0053 та 3523181600:02:001:0446, які розташовані на території Злинської сільської ради і проведена державна реєстрація зазначених договорів (а.с. 32-45). Відповідно до висновку експерта № 124 від 15.07.2016 року підписи від імені [PERSON] в договорах оренди земельних ділянок і актах приймання-передачі виконані не [PERSON], а іншою особою (а.с. 11-31). Враховуючи, що позивач [PERSON] власноручно не підписувала договори оренди земельних ділянок від 11.07.2016 року та 17.07.2015 року, дані договори не створюють юридичних наслідків , крім тих, що повязані з їх недійсністю. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved