Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення 353932,43грн. неустойки за прострочення сплати аліментів. Посилалась на те, що будучи зобов'язаним до сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] та повнолітніх доньок [PERSON] і [PERSON], які продовжують навчатись і до досягнення ними 23 років, відповідач ухилявся від свого обов'язку, що призвело до виникнення заборгованості. Позивач вважає, що відповідач повинен сплатити пеню за несплату аліментів, оскільки саме з його вини виникла значна заборгованість. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, а відповідач позов визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього суми пені по сплаті аліментів у розмірі 16244 грн. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як вбачається з виконавчих листів (а.с.8,9) та пояснень сторін, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09.11.2012р. по справі № 2-7031/12 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітніх дочок: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які продовжують навчання, у розмірі 1200 грн. щомісяця, починаючи з 13.07.2012р. і до досягнення дочками 23 років, а рішенням цього ж суду від 21.12.2012р. по справі № 2-7692/12 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON]. [INFO] в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 23.08.2012р. і до його повноліття. Згідно пояснень позивача, відповідач ухиляється від виконання рішень суду та не сплачує аліменти на утримання дітей, у зв'язку з чим утворилась заборгованість. Згідно наданого державним виконавцем розрахунку (а.с.25-27), розмір заборгованості відповідача за аліментами станом на 30.09.2015р. становить 53283,44 грн. Судом встановлено, що відповідач визнав наявність заборгованості по сплаті аліментів та не заперечував проти стягнення з нього 53283,44 грн. аліментів. Відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів по виконавчому листу № 2-7031/12 за період з липня 2012р. по червень 2015р. включно становить 267207,86 грн., а по виконавчому листу № 2-7692/12 за період з серпня 2012р. по вересень 2015р. включно становить 86724,57 грн., а всього 353932,43 грн. (а.с.2-3). Згідно роз'яснень, що містяться у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006р., передбачена Ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Оскільки, з вини відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів, то суд вважає вимоги позивача про стягнення пені за прострочення сплати аліментів обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. При цьому, суд не приймає тверджень відповідача в тій частині, що позивачем зроблений невірний розрахунок пені, оскільки такий порядок нарахування пені відповідає правовій позиції ВСУ, який зробив свої висновки при розгляді цивільної справи № 6-81цс13 від 11.09.2013р. та при розгляді цивільної справи № 6-149цс14 від 01.10.2014р., що має бути враховано судом відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України. Вирішуючи позов таким чином, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3539,32 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved