Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 16 листопада 1991 року та зареєстрований Сапогівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №7. Вказує, що спільне життя з відповідачем поступово погіршувалось. Відповідач почав зловживати алкогольними напоями через що між ними виникають сварки. Оскільки відповідач ніде не працює, вона вимушена їздити до Польщі на заробітки, однак відповідач безпідставно почав звинувачувати її у зраді. Всі ці обставини в кінцевому результаті призвели до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Їх сімя фактично розпалася та існує лише формально. Подружні відносини між ними припинені і в подальшому їх відновити немає можливості. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просить його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. Будучи присутнім в судовому засіданні 09.03.2017 року вказав, що позов не визнає, не бажає розривати шлюб, хоче зберегти сімю. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ИД №114717, виданого повторно 29 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільської області, сторони уклали шлюб 16 листопада 1991 року, який зареєстрований Сапогівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис № 7. У шлюбі сторони мають двох синів, Сергія та Василя, які на день звернення позивача до суду є повнолітніми. У відповідності до\~ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Ухвалою Борщівського районного суду від 9 березня 2017 року сторонам надавався строк для примирення, однак до позитивного результату це не призвело. Сторони не примирилися. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, спільне життя між ними не склалося через вживання відповідачем алкоголю та різні погляди на шлюб та сімю. Подружжя спільно не проживають та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проігнорував виклик до суду. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3\~ст.56 СК України). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст.ст.105, 112 СК України,

Outcome: approved