Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Заяву мотивує тим, що 10 січня 1999 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Галинівською сільською радою Володимир-Волинського району Волинської області, про що в зроблено актовий запис № 1. Від спільного подружнього життя у них народилось троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, міцної сім'ї за час спільного проживання вони не змогли створити, а тому рішенням Володимир-Волинського міського суду від 28.04.2017 року, шлюб між ними розірвано. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Враховуючи важке матеріальне становище, просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, в розмірі по 900 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та за наявними матеріалами справи, просить суд слухати справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання. Згідно положень ст. 74 ЦПК України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 10 січня 1999 року Галинівською сільською радою Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 1. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 28.04.2017 року шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 10 січня 1999 року Галинівською сільською радою Володимир-Волинського району Волинської області, запис №1 - розірвано. Від спільного подружнього життя у них народилось троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини Згідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони на даний час проживають окремо одне від одного. Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який на даний час не працює, інші обставини, що мають істотне значення. Також суд враховує обов'язок матері надавати утримання дитини. Відповідно до вимог статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі по 900 грн. щомісячно на кожну дитину . Даний розмір є достатнім для задоволення розумних потреб дітей та буде відповідати, з врахуванням надання утримання матір'ю, прожитковому мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача стягнути в дохід держави судовий збір. Рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини , у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання. На підставі ст. ст. 180-182, 184, 191 СК України та

Outcome: approved