Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що з 27.12.2007 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу дітей не мають. Позивач зазначає, що сумісне життя в них з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені. Вважає, що подальше їх сумісне життя неможливе. В добровільному порядку відповідач розірвати шлюб не бажає, у зв'язку з цим просила розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву, якою викладені вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, якою вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував, просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 27.12.2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції Житомирської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №77 (а.с. 16). Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на теперішній час припинені. Будь-яких заходів до примирення сторони не приймають. Відповідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. З врахуванням цього, ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 15.06.2018 року сторонам було надано строк для примирення до 23.11.2018 року, втім, до цього строку сторони не примирились. За таких обставин суд вважає, що родина сторін фактично розпалась та підстав для її збереження немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу протирічило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У зв'язку з викладеним суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] також суд вважає за необхідне стягнути сплачений нею судовий збір у розмірі 704, 80 гривень. На підставі ст. ст. 56, 105, 110 - 112, 120 СК України та

Outcome: approved