Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилається на те, що 11 березня 2005 року між позивачем та відповідачем [PERSON] , був укладений шлюб, зареєстрований Софіївським відділом РАЦС Дніпропетровської області. [INFO] у них народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про на родження серії [NUMBER] виданим 22 серпня 2005 року відділом РАЦС Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2011 року шлюб між ними було розірвано. 06 листопада 2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] , був повторно укладений шлюб, зареєстрований відділом ДРАЦС Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Актовий запис № 50. Від шлюбу з відповідачем [PERSON] мають дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] виданим 20 вересня 2007 року відділом РАЦС Софіївського районного управління юстиції та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] виданим 15 січня 2013 року відділом ДРАЦС Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Повторне одруження також з відповідачем виявилось невдалим. За час спільного проживання у них не були створенні нормальні сімейні стосунки, стало видно, що в нас різні характери, погляди на життя. Позивач належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилася,заяв суду не надавала. Відповідач належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За правилами ч. 2, ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Як встановлено судом, шлюб 11 березня 2005 року між позивачем та відповідачем [PERSON] , був укладений шлюб, зареєстрований Софіївським відділом РАЦС Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 06.11.2012 року. Мають трьох спільних дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них на підставі постанови державного органу реєстрації актів цивільного стану, відповідно до статей 106 та 107 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що відносини в сім`ї ускладнились, спільне життя у подружжя не склалось через відсутність порозуміння між сторонами. З врахуванням того, викладеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. В судовому засіданні при вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивач та відповідач не примирились, у них різні погляди на життя на сімейні цінності, спільне життя у подружжя не склалось через відсутність порозуміння. На підставі викладеного,

Outcome: approved