Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача Великобірківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що житловий будинок [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності членам колгоспного двору, а саме їй, її дітям [PERSON], [PERSON], а також її батькам: померлому [INFO] [PERSON] та померлій [INFO] [PERSON]. Станом на день смерті [PERSON] останній належало 2/5 спірного будинковолодіння (1/5 її частка, як члена колгоспного двору та 1/5 успадкована після смерті [INFO] чоловіка [PERSON]). [PERSON] за час життя склала заповіт згідно якого заповіла належний їй вищевказаний житловий будинок позивачу. Однак державним нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом оскільки в свідоцтві про право власності вказано, що житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], а в інформаційній довідці виданій Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації зазначено, що даний будинок рахується за п'ятьма членами колгоспного двору. Тому просить визнати за нею право власності на 2/5 частин спірного будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], а також визнати за нею право власності на 1/5 частину зазначеного будинку, як за членом колгоспного двору. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просить його задовольнити. Представник відповідача Великобірківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засіданні не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: [PERSON] народилася [INFO] в с. Великі Бірки Тернопільського району Тернопільської області та її батьками є [PERSON] батько та [PERSON] - мати, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 12.06.1980 року Виконавчим комітетом Великобірківської селищної Ради народних депутатів житловий будинок [ADDRESS] належить на праві власності колгоспному двору головою якого є [PERSON]. Як вбачається з інформаційної довідки виданої 19.11.2014 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, житловий будинок [ADDRESS] рахується по 1/5 його частині за членами колгоспного двору [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. За умовами ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно заповіту, складеного 01.12.2005 року та посвідченого секретарем Великобірківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області та зареєстровано в реєстрі за №197, [PERSON] заповіла [PERSON] належний їй житловий будинок [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] в с. Великі Бірки Тернопільського району Тернопільської області. Як вбачається з довідки виданої Великобірківською сільською радою, станом на день смерті [PERSON] ( [INFO]) з ним за адресою [ADDRESS] були зареєстровані та проживали - дружина [PERSON], дочка [PERSON] та онуки [PERSON], [PERSON] В силу ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Судом встановлено, що [PERSON] постійно проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] на час його смерті, тому, згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вона вважається такою, що фактично прийняла спадщину після померлого [INFO] [PERSON]. [PERSON] померла [INFO] в с.Великі Бірки Тернопільського району Тернопільської області, про що видано свідоцтво про смерть [NUMBER]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином в судовому засіданні встановлено, що станом на день смерті [PERSON], останній належало 2/5 частини житлового будинку [ADDRESS]. Згідно технічного паспорта виданого 12.11.2014 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, житловий будинок [ADDRESS] має загальну площу 92,5 кв.м. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Відповідно до вимог ст. 1273 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. ( ст. 1268 ЦК України). Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії 05.02.2015 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадкове майно за заповітом після смерті [PERSON], а саме 2/5 частин житлового будинку [ADDRESS] оскільки в свідоцтві про право власності вказано, що вищевказаний житловий будинок належить на праві приватної власності [PERSON], а в інформаційній довідці виданій Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації зазначено, що даний будинок рахується за п'ятьма членами колгоспного двору. Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У відповідності до ст.ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідного до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту шляхом визнання за [PERSON] право власності на 2/5 частин житлового будинку[ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та визнання за [PERSON] право власності на 1/5 частину зазначеного будинку, як за членом колгоспного двору. На підставі наведеного,

Outcome: approved