Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] сільської ради про поновлення строку для предявлення позову до суду та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 17.12.1999 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул. Вишнева (колишня адреса - Ворошилова), буд. 46, с. Чабанівка, Новоайдарського району Луганської області та земельна ділянка розміром 0.850 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ЛГ №4090001610, виданого на підставі рішення [PERSON] сільської ради від 19.06.1996 року. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповідала своїй доньці, позивачу [PERSON] Позивачка своєчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але зясувалося, що два навіси «Ц» та «Н» та сарай «З» спадкодавцем були збудовані самовільно та в експлуатацію введені не були, тому їй порадили звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, у звязку з чим [PERSON] був пропущений строк для звернення до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. На підставі викладеного позивачка [PERSON] звернулася до суду з заявою про поновлення строку для предявлення позову до суду та визнання права власності на спадкове майно, за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, у якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради [PERSON], у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 17.12.1999 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул. Вишнева (колишня адреса - Ворошилова), буд. 46, с. Чабанівка, Новоайдарського району Луганської області, згідно свідоцтва про право особистої власності на будинок (а.с.9) та копії технічного паспорту (а.с.10) та земельна ділянка розміром 0.850 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ЛГ №4090001610, виданого на підставі рішення [PERSON] сільської ради від 19.06.1996 року (а.с.15). За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповідала своїй доньці, позивачу [PERSON] (а.с.8). Позивачка своєчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але зясувалося, що два навіси «Ц» та «Н» та сарай «З» спадкодавцем були збудовані самовільно та в експлуатацію введені не були, тому їй порадили звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, у звязку з чим [PERSON] був пропущений строк для звернення до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. На даний час позивач не має можливості реалізувати своє право на спадкове майно, після [PERSON] в позасудовому порядку. Відповідно до ст. 73 ЦПК України, суд поновлює строк, встановлений законом за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Позивач просила поновити їй процесуальний строк для звернення до суду за захистом свого права, зазначивши причину його пропуску, яку суд вважає за можливе визнати поважною. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до 1 ч. ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин,а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1,5 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування». Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Заявляючи вимоги щодо поновлення строку для предявлення позову до суду позивач посилалась на те, що через те, що спадкодавцем були самовільно збудовані споруди на спадковій земельній ділянці, часу для введення в експлуатацію самовільно збудованих споруд у позивачки не було, оскільки вона працювала, у звязку з чим [PERSON] був пропущений строк для звернення до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Позивач має намір прийняти спадщину, зазначила причину пропуску нею строку, установленого законом для предявлення позову до суду, яка визнана судом поважною, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON] залишилось спадкове майно. Спадкоємцем за заповітом є її донька [PERSON] Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. При зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, позивач отримала відмову у звязку з тим, що у встановленому законом порядку не були введені в експлуатацію самовільно збудовані споруди, у звязку з чим позивач вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 73, 328, 376, 392, 1218, 1220, 1221, 1223, 1225, 1228, 1233, 1235 ЦК України, ст. 81 ч. 2 Земельного кодексу України,

Outcome: approved