Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] та просить збільшити розмір аліментів на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], з 800,00 грн. щомісячно до 2000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Посилається на те, що 20.11.2015 року рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області присуджено стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], визначені в твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень щомісячно на двох дітей, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05.10.2015 року і до повноліття старшою дитиною. На час винесення рішення вона мала певні доходи, а також не мала інших зобовязань. На даний час вона ніде не працює та не має жодних доходів, а тому їй не вистачає коштів на утримання дітей. Представник позивача [PERSON] [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності та у відсутності позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає. 29.10.2018 року представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] подала відзив на позов, в якому позовні вимоги визнає частково, а саме в розмірі сплати аліментів по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину. В задоволенні решти позовних вимог просить відмовити із-за відсутності підстав для збільшення розміру аліментів. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та у відсутності відповідача. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступних підстав. Сторони по справі є батьками: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що вбачається із відповідних копій свідоцтв про народження серії І-ИД № 242574 від 20.08.2016 року та серії І-ИД № 242573 від 19.08.2016 року, виданих Гусятинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (а.с.11-12). Судом встановлено, що рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області 20.11.2015 року в справі № 596/1859/15-ц року вирішено стягувати з [PERSON], [INFO], жителя [INFO] в користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], визначені в єдиній твердій грошовій сумі у розмірі 800 (вісімсот) грн. щомісячно на двох дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05.10.2015 року та до досягнення повноліття старшою дитиною (а.с.16-17). Згідно довідки Васильковецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 426 від 20.08.2018 року сімя [PERSON], [INFO] складається з: дочки [PERSON], [INFO]; дочки [PERSON], [INFO], колишнього чоловіка [PERSON], [INFO] (а.с.10). Відповідач по справі [PERSON] дійсно ніде не працює з 30.07.2005 року по даний час згідно трудової книжки серії АХ № 988778, що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Васильковецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 526 від 09.10.2018 року (а.с.34). Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів,\~визначений за\~рішенням суду\~або домовленістю\~між батьками,\~може бути\~згодом зменшено\~або збільшено\~за рішенням\~суду за\~позовом платника\~або одержувача\~аліментів у\~разі зміни\~матеріального або\~сімейного стану,\~погіршення або\~поліпшення здоров'я\~когось із\~них та\~в інших\~випадках,\~передбачених цим\~Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до\~ч.\~2\~та ч.3\~ст.\~183\~Сімейного кодексу\~якщо стягуються\~аліменти на\~двох і\~більше дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів з 2015 року, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя. Окрім того,\~законом\~збільшений мінімальний розмір аліментів, якій не може становить менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У звязку з чим, визначений раніше судом розмір аліментів 800,00 грн. щомісячно не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дітей, що свідчить на те, що майновий стан отримувача аліментів погіршився. З огляду на викладене, враховуючи, що розмір аліментів, який сплачує за попереднім рішенням суду [PERSON], не забезпечує дітям встановлений законом прожитковий мінімум, матеріальний стан одержувача аліментів погіршився, суд дійшов висновку, що позов про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей слід задовольнити частково. З урахуванням фактичних обставин справи та виходячи із закріплених ч. 9\~ст. 7 СК України\~принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає збільшенню до 1500,00 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такій розмір з урахуванням визначеного законом прожиткового мінімуму та рівного з батьком обовязку матері утримувати дітей забезпечить належні умови для утримання та проживання дитини. Враховуючи також те, що відповідач на даний час ніде не працює, суд вважає, що в задоволенні решти позову слід відмовити, оскільки належних та допустимих доказів того, що відповідач матеріально спроможний сплачувати аліменти в такому розмірі, позивачем не наведено, а судом в судовому засіданні не здобуто. На підставі\~ст.ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивачки слід стягнути 704,80 грн. судового збору. \~ \~ \~ \~ На підставі наведеного,

Outcome: partial