Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду в своїх інтересах та в інтересах [PERSON], [PERSON] із позовом до територіальної громади с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить визнати за ними право власності на по 1/3 частці житлового будинку загальною площею 58,30 м2, житловою площею 45,50 м2, що в плані зазначений під літ. «А», з належними до нього господарськими спорудами і будівлями, а саме: сараєм під літ. «Б»; вбиральнею під літ. «В»; огорожею №1-2, розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] В обґрунтування позову посилаються на те, що [INFO] помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по [ADDRESS]. Заповіту померлий [PERSON] не залишив, вони є спадкоємцями за законом першої черги. Вказують на те, що спадщину після смерті [PERSON] вони прийняли, користуються всім спадковим майном, звернулися до нотаріальної контори із заявами про видачу кожному свідоцтва про право на спадщину по 1/3, однак у видачі свідоцтв про право на спадщину у вигляді згаданого житлового будинку нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за [PERSON] Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вони змушені в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. Представник позивача [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених в позовній заяві та просив їх задовольнити. Представник відповідача територіальної громади с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява, в якій він просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Відповідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому судовому засіданні. Судом встановлено, що [INFO] в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області помер [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] (а.с. 13). Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Внаслідок смерті [PERSON] по місцю його останнього проживання - [ADDRESS] відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за вказаною адресою. Вказане вбачається із довідки сільської ради №2470 від 08.11.2017 року (а.с. 19). За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Заповіт померлий [PERSON] не вчиняв. Позивачі: дружина [PERSON], доньки [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями його майна за законом, що підтверджується копіями свідоцтв (а.с. 14-17). Відповідно ч.ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що на час відкриття спадщини позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживали із спадкодавцем [PERSON] і вважаються такими, що прийняли спадщину, що видно із довідки сільської ради №2470 від 08.11.2017 (а.с. 19). З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтв про право власності на 1/3 частину спадкового майна у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по [ADDRESS] позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявами (а.с. 2-4 спадкової справи №382/2017, заведеної щодо майна померлого [PERSON], померлого [INFO], яка перебуває в провадженні Заставнівської державної нотаріальної контори, витребувана судом та досліджена), однак у видачі свідоцтв нотаріусом було відмовлено, оскільки ними не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON], що видно з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №1301/02-31 від 05.12.2017 (а.с. 21). Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по [ADDRESS] належав [PERSON], що підтверджується довідкою Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №2655 від 05.12.2017 року в якій зазначається, що згідно запису погосподарської книги Веренчанської сільської ради Заставнівського району за №4 особовим рахунком 0180-1 значиться житловий будинок із по господарськими спорудами, [ADDRESS], який належав [PERSON] Дане домогосподарство колгоспним двором не рахується (а.с. 22). В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] набув право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформив належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачем [PERSON], як спадкоємицею майна померлого [PERSON] за законом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, згідно зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд (а.с. 23), довідки - характеристики Заставнівського РБТІ №374 від 09.11.2017 (а.с.20), житловий будинок з господарськими спорудами до нього, розташований по [ADDRESS] побудований у 1982 році, їх вартість становить 68545 (шістдесят вісім тисяч п'ятсот сорок п'ять) гривень. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачами своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1261-1265, 1268, 1269, 1270, 1272, 1297 ЦК України,

Outcome: approved