Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 21 серпня 1999 року укладено шлюб, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 557, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії 1-ВЛ № 087589. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин та різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше спільне життя не можливо. Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату, та час розгляду справи була повідомлена належним чином. 08.12.2015 року позивач через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила шлюб розірвати (вх. № 34249). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 08.12.2015 року через канцелярію суду надав заяву, в якій визнав позовні вимоги та не заперечував проти розірвання шлюбу (вх. № 34248). З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що 21 серпня 1999 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 557 та видано Свідоцтво про одруження 1-ВЛ № 087589. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства не ведуть з травня 2013 року. У позовній заяві позивач зазначає, що спорів майнового характеру між подружжям немає. Місце проживання дитини між сторонами узгоджене донька [PERSON], [INFO], проживатиме з матір'ю [PERSON]. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало непорозуміння між подружжям, яке призвело до втрати взаємних почуттів, в результаті чого подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливим. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд вважає можливим розірвати шлюб між позивачем та відповідачкою, оскільки подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї' не можливе. Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд залишає за позивачем на підставі її письмової заяви. За письмовою заявою позивача, суд зазначає про вибір прізвища, яка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Шлепова». З урахуванням наведеного,

Outcome: approved