Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину, в якому, збільшивши позовні вимоги, просила суд стягнути на її користь додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 6580,09 грн., а також витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 2000 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого були присудженні аліменти в розмірі 1050 грн. 00 коп. щомісячно. Вказує, що їхня спільна дитина часто хворіє,\~ внаслідок чого вона з нею проходить численні\~ медичні обстеження та лікування, додаткові витрати на лікування дитини, які вона понесла становлять 4121,34 грн., які просить стягнути на її користь з відповідача. Окрім того, вказує, що нею з моменту подачі позову до суду та до початку першого судового засіданні були понесені чергові додаткові витрати у сумі 4917,50 коп., а тому збільшила позовні вимоги та просить також стягнути з відповідача половину вказаних коштів. Враховуючи викладене розмір позовних вимог становить 6580,09 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2000,00 коп. Позивач та її представник в судовому засіданні збільшенні позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, у поданому на адресу суду відзиві просив суд проводити розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позов визнає частково, а саме не заперечує, щодо стягнення з нього додаткових витрат на лікування дитини у розмірі 2061 грн. Представник відповідача в судовому засідання підтримала позицію відповідача викладену у відзиві на позов. Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов до переконання, що позов підлягає до задоволення частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії [NUMBER] від 15.12.2011 року (а.с.6). Відповідно до довідки виданої КП «Костопільське будинкоуправління» за вихідним номером 3765 від 06.08.2019 року неповнолітній [PERSON] проживає разом із позивачкою [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.8). Встановлено, що з відповідача, відповідно до рішення Костопільського районного суду № 564/1766/18, стягуються на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1050 грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи вбачається, що у березні місяці 2019 року неповнолітній [PERSON] мав проблеми із здоров`ям, що підтверджується консультативним висновком\~ лікаря педіатра від 19.03.2019 року (а.с.14). З копії виписок із медичної картки дитини [PERSON] вбачається, що позивачка неодноразово зверталася до лікаря з дитиною у зв`язку з його поганим самопочуттям (а.с. 15-19). З метою виконання рекомендацій лікаря позивачем було проведенно ряд медичних досліджень стану здоров`я неповнолітнього [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 10-13). Судом встановлено, що за період лікування неповнолітнього [PERSON] позивачем було витрачено кошти в розмірі 4121,34 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 20-26). Також, встановлено, що 22.08.2019 року позивачем для покращення здоров`я дитини було придбано коректор постави за 570 грн. 00 коп. (а.с.40). Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). За змістом вказаної правової норми витрати є додатковими, якщо вони понесені понад витрат, що здійснюються у звичайному житті дитини, та викликані особливими обставинами. У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звернуто увагу судів на те, що до передбаченої статтею 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Позивач довела, що\~ витрати, які вона понесла у сумі 4691,34 грн., пов`язані з особливим станом здоров`я дитини. В силу положень статті 185 СК України дані витрати є додатковими витратами. Позивач не могла заздалегідь передбачити такі витрати, оскільки вони були викликані особливими\~ обставинами а саме, хворобою дитини.\~ У постанові\~ Верховного Суду № 127/16614/15-ц від 21.02.2018 року, зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 2-1161/2011 від 10.05.2018 року (провадження номер № 61-15690св18) та постанові\~ Верховного Суду України від 13.09.2017 року у справі № 6-1489цс17. Так, зокрема, ч. 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Вирішуючи питання про розмір коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, у даному випадку, суд враховує, матеріальне становище позивача і відповідача, який є молодою і працездатною особою, та те, що батьки мають рівні обов`язки щодо дитини, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача половину додаткових витрат понесених позивачем на лікування дитини, а саме 2345 грн. 67 коп. Що стосується позовних вимог в частині стягнення половини витрат на купівлю рюкзака дитячого у сумі 425 грн., одягу на суму 1 450 грн. 00 коп., канцелярських товарів для навчання\~ на суму 952 грн. 50 коп. та взуття і одягу на суму 1520 грн. 00 коп. (а.с.40-41), суд зазначає, що дані витрати не викликані особливими обставинами, що передбачені статтею 185 СК України, та відносяться до витрат на утримання дітей за рахунок присуджених аліментів за загальними нормами СК України про стягнення аліментів. А тому, в цій часині позов до задоволення не підлягає. Судом, також,\~ встановлено, що позивач, у зв`язку із зверненням до суду з вказаним позовом понесла судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн., що підтверджується договором-доручення про надання правової допомоги №\~ 113 від 13.08.2019 року (а.с.31), актом-квитанції виконаних робіт згідно Договору № 113 від 13.08.2019 та розрахунок витрат на професійну допомогу [PERSON] згідно Договору\~ № 113 від 13.08.2019 року. Відповідно п. 1 ч. 3 ст. 133\~ ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Враховуючи складність справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 2000 грн. в рахунок компенсації за правничу допомогу у цій справі. Також, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави\~ витрати на оплату судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved