Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Троїцького районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в обґрунтування якого зазначила, що 14 липня 2007 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. [INFO] від шлюбу народився син - [PERSON] . 13 вересня 2010 року Артемівським районним судом м.Луганська було винесено рішення по справі №2-6825/10, яким шлюб між ними розірвано. 10 травня 2012 року Артемівським районним судом м.Луганська винесено рішення, яким стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.03.2012 та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач, починаючи з 14 березня 2012 року і по теперішній час аліменти взагалі не сплачує. Протягом тривалого часу відповідач не бачив дитину, не виконує свої батьківській обов`язки та свідомо ухиляється від піклування про фізичний і духовних розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Фактично між батьком та дитиною не виникло родинних стосунків. Крім того, відповідач після припинення шлюбних відносин, дитиною не цікавиться, проживає окремо, намірів в подальшому змінити ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків не висловлював. Таким чином, відповідач систематично ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Зазначені факти можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками. На підставі викладеного, просить позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до свого сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 06 травня 2021 року відкрито провадження у даній справі. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують та наполягають на їх задоволенні. В судове засідання відповідач не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Третя особа - Служба у справах дітей Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, в судове засідання свого представника не направили, суду надали заяву про розгляд справи без участі представника та письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбу, який рішенням Артемівського районного суду м. Луганська від 13.09.2010 розірвано (а.с. 19). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.12.2007, позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). 10 травня 2012 року Артемівським районним судом м.Луганська ухвалено рішення, яким стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.03.2012 та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 20). Згідно характеристики з місця навчання від 17 лютого 2021 року №11 [PERSON] , [INFO] , відвідує Святопетрівську ЗОШ І-ІІІ ступенів з 1 вересня 2019 року по теперішній час. Директор школи батька дитини жодного разу не бачив. Розмовляти на тему батька дитина відмовляється і каже що його справжній батько - його вітчим [PERSON] (а.с.23). Згідно характеристики від 17.02.2021, [PERSON] , [INFO] , відвідує заняття з французької мови у мовному клубі з 1 вересня 2019 року. [PERSON] на заняття привозить мати або вітчим [PERSON] . Працівники мовного клубу, батька дитини, не бачили (а.с.24). Згідно характеристики від 16.02.2021, [PERSON] , [INFO] , відвідує спортивну секцію тайландського боксу СК «Грань» з 2015 року. Вихованям [PERSON] займається його мати [PERSON] про рідного батька [PERSON] не говорить, каже що його справжній батько - його вітчим [PERSON] [PERSON] на заняття привозить мати або вітчим [PERSON] . Рідного батька дитини ніколи не бачили (а.с.25). Відповідно до письмових пояснень [PERSON] від 16.02.2021, [PERSON] від 17.02.2021, [PERSON] від 17.02.2021, [PERSON] від 18.02.2021, [PERSON] від 16.02.2021 вихованням [PERSON] , [INFO] займається його мати [PERSON] та його вітчим [PERSON] . Рідного батька жодного разу не бачили і не чули щоб він відвідував та спілкувався з дитиною (а.с.26-31). Згідно висновку Служби у справах дітей Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області №74/3 від 15.06.2021, виконавчий комітет Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Крім того, позивач зазначає, що протягом тривалого часу відповідач не бачив дитину, не виконує свої батьківській обов`язки та свідомо ухиляється від піклування про фізичний і духовних розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Фактично між батьком та дитиною не виникло родинних стосунків. Крім того, відповідач після припинення шлюбних відносин, дитиною не цікавиться, проживає окремо, намірів в подальшому змінити ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків не висловлював. Таким чином, відповідач систематично ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Зазначені факти можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитина, що досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З вищеописаних письмових доказів вбачається, що [PERSON] не відвідує свого сина, не цікавиться її розвитком та успіхами у навчанні, не дбає про стан здоров`я дитини, фізичний і духовний розвиток. Тобто не бажає виконувати свої батьківські обов`язки і приймати участь у вихованні та матеріальному утриманні дитини. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, суд вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно із ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи те, що з відповідача за іншим рішенням суду вже було стягнуто аліменти на утримання дитини, то суд вважає за необхідне не приймати у цій справі рішення про стягнення з відповідача аліментів на дитину. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 91780 від 22.02.2021 про сплату судового збору у сумі 908,00 грн. (а.с. 8). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 908,00 грн. На підставі ст. 164, 165, 166 СК України,

Outcome: approved