Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про виділ 1/2 частки з спільного сумісного майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частку нерухомого майна. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] направив до суду клопотання про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнав. Судом встановлено, що сторони по справі, [PERSON] та [PERSON], перебувають у шлюбі, зареєстрованому Дзержинським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 15 липня 1972 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблена актова запис за №988. Згідно рішення виконавчого комітету Жовтневої районної Ради народних депутатів №179 від 18 травня 1990 року про відвід земельної ділянки, [PERSON] була надана на праві безстрокового користування земельна ділянка для побудови житлового будинку. Вказана земельна ділянка розташована по вулиці Фабриціуса в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. 09 січня 1991 року відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності виконавчий комітет Жовтневої районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в особі завідуючого відділом ЖКГ [PERSON], діючого на підставі доручення виданого Жовтневим виконавчим комітетом, та [PERSON], отримав в безстрокове володіння земельну ділянку за адресою [ADDRESS]. 12 січня 1990 року нотаріус Другої Криворізької нотаріальної контори Герасимова Л. С. посвідчила вказаний договір, реєстр № 3 - 22. Відповідно до реєстраційного посвідчення від 13 січня 1995 року Криворізьке бюро технічної інвентаризації посвідчили, що житловий будинок [ADDRESS], зареєстрований за [PERSON], запис в реєстрову книгу № 259, сторінка № 252, запис № 61488. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю відповідачу [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів № 514 від 10 листопада 1999 року була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,1312 гектарів. Вказана земельна ділянка була передана відповідачу для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, ведення особистого підсобного господарства. Даний акт був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №12230 від 23 травня 2000 року. 30 вересня 2004 року на вище вказаній земельній ділянці, а саме за адресою [ADDRESS], був побудований двохповерховий житловий будинок А-2 загальною площею 423,6 кв. метрів та житловою площею 161,1 кв. метрів, який складається з гаража площею 49,5 кв. метрів, сходової клітини площею 14,8 кв. метрів, коридору площею 3,7 кв. метрів, басейна площею 35,3 кв. метрів, сауни площею 7,5 кв. метрів, сауни площею 5,7 кв. метрів, котельні площею 6,8 кв. метрів, кладової площею 13,9 кв. метрів (підвальне приміщення), сходової клітини площею 14,8 кв. метрів, санвузла площею 4,5 кв. метрів, ванної площею 5,2 кв. метрів, житлової кімнати площею 13,5 кв. метрів, кухні площею 21,0 кв. метрів, коридору площею 16,0 кв. метрів, гостьової площею 62,2 кв. метрів (перший поверх), сходової клітини площею 14,8 кв. метрів, коридору площею 14,3 кв. метрів, санвузла площею 5,9 кв. метрів, кабінету площею 16,2 кв. метрів, житлової кімнати площею 24,1 кв. метрів, житлової кімнати площею 31,2 кв. метрів, житлової кімнати площею 30.1 кв. метрів, балкону 12,6 кв. метрів (другий поверх), а також сарай Б, теплиця В, огородження 1 -2, замощення І. Договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності та державний акт на право приватної власності на землю були оформлені на ім'я відповідача по справі [PERSON]. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Тому вищевказане домоволодіння є сумісної власністю подружжя, [PERSON] та [PERSON]. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами по справі фактично припинені. Згідно до ст. 370 ч. 2 ЦК України у випадку виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 70 ч. 1 СК України, у випадку розділу майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними чи шлюбним договором. В добровільному порядку відповідач [PERSON] не бажає вирішити питання про виділ 1/2 частки з спільного сумісного майна подружжя, а саме домоволодіння за адресою [ADDRESS]. Дослідивши письмові матеріали справи, а саме: свідоцтво про шлюб (а. с. 25), договір (а. с 5- 6), реєстраційне посвідчення (а. с. 7), схематичний план (а. с. 8 - 11), зведений акт (а. с. 12-13), державний акт (а. с. 14), суд вважає, що встановлені в справі обставини дозволяють зробити висновок про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved