Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , доньки - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , доньки - [PERSON] , [INFO] , доньки - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1064 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення дітьми повнолітня, починаючи з дня подання позовної заяви до суду. В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, на позовних вимогах щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів наполягає. Відповідач [PERSON] у судові засідання призначені на 06.05.2019 р., 03.07.2019 року, 14.08.2019 р., 28.08.2019 р. року не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про отриманням ним поштових відправлень. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 05 вересня 2006 року, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області, про що зроблено відповідний актовий запис №50 (а.с.14). Від шлюбу мають сімох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.17); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 18); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.19); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.20); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 21); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.22); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.23). Відповідно до довідки виданою виконавчим комітетом Підгірненської сільсьокї ради Тарутинського району Одеської області №148 від 20.02.2019 року діти проживають разом з [PERSON] та знаходяться на її утриманні (а.с. 16). Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимогист.110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3ст.115 Сімейного кодексу України,- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (ч. 2 ст. 183 СК України). Суд також враховує встановлений ст.7 Закону України « Про Державний бюджет України на 2019 рік» , прожитковий мінімум у 2019 році на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно до ст. ст. 18,27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991р. та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, а ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В силу ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, та судовий збір в розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved