Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Ленінської районної ради у м.Донецьку Донецької області про визнання права власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею 48,4 м2, в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO] року, яку він фактично отримав після смерті своєї дружини - [PERSON], яка померла [INFO] року. Позовні вимоги обґрунтовує наступним: [INFO] року померла дружина [PERSON] - [PERSON], [INFO], яка на момент смерті проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді двокімнатної квартири [ADDRESS], яка належала померлій на підставі договору дарування від 20.11.2009 року, зареєстрованому в реєстрі за №7369. Заповіт, складений [PERSON] 07.03.2014 року на користь [PERSON], рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 20.02.2017 року був визнаний недійсним. Рішення набрало чинності 02.03.2017 року. Таким чином, спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є батько позивача - [PERSON], який на момент смерті проживав з останньою однією сім'єю і був зареєстрований у вищезазначеній квартирі за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] [INFO] року фактично прийняв спадщину у вигляді двокімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], що відкрилась після смерті його дружини - [PERSON]. Однак, [INFO] року [PERSON] помер, не встигнувши оформити спадкові права на вищевказане майно. У встановлений законом термін позивач звернулась до приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу Горбунова В.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, було заведено спадкову справу, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру №38271164 від 03.09.2014 року. За спливом шести місяців позивач знов звернулась до приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу Горбунова В.А. з питання видачі свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі такого свідоцтва позивачеві було відмовлено. Причиною відмови в телефонному режимі нотаріусом поснено знаходження спадкової справи в зоні проведення антитерористичної операції, на тимчасово неконтрольованій українською владою території у м.Донецьк. Таким чином, передати зазначену спадкову справу до нотаріального архіву на підконтрольній українській владі території не виявляється можливим. Окрім того, даний нотаріус зазначив позивачеві, що свою діяльність на території України припинив. Наведене стало приводом для звернення позивача до суду за захистом порушеного права. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутностю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про розгляд справи за їх відсутності суду не надавали. Згідно ст.ст.169, 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження за відсутності відповідача та третьої особи з дотриманням вимог, встановлених законом, зокрема, за згодою позивача на заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку нормативним актам, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності правових підстав для їх задоволення, з огляду на викладене нижче. Так, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебували в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 19.08.2005 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м.Донецька, актовий запис №546. (а.с.19). [INFO] року дружина батька позивача - [PERSON], померла, що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису №00013803200 від 28.04.2014 року. (а.с.5-6). У зв'язку з відсутністю в матеріалах справи свідоцтва про смерть [PERSON], судом було здійснено запит за вих.№225/1644/17/3178/2017 від 15.05.2017 року до Торецького міського відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, у відповідь на який отримано лист від 17.05.2017 року №1208/15.16-29 від 17.05.20117 року, в якому підтверджено наявність актового запису №307 від 12.03.2014 року про смерть [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року в м.Донецьку Донецької області, Україна. (а.с.49). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належала померлій [PERSON], [INFO], на підставі договору дарування від 20.11.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №7369. Даний факт підтверджений також витягом з Державного реєстру правочинів №7974987 від 20.11.2009 року; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства бюро технічної інвентаризації м.Донецька №24746160 від 10.12.2009 року; технічним паспортом КП Бюро технічної інвентаризації м.Донецька (а.с.15-16,17, 18, 22-23). Однак, під час вчинення нотаріальних дій було з'ясовано, що померла [PERSON] залишила заповіт від 07.03.2014 року на користь [PERSON], який був посвідчений П'ятою державною нотаріальною конторою 07.03.2014 року. Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 20.02.2017 року у справі №225/4075/14-ц зазначений вище заповіт був визнаний недійсним. Рішення суду набрало чинності 02.03.2017 року. (а.с.51-53). Таким чином спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її чоловік, батько позивача - [PERSON], який на момент смерті ([INFO] року) проживав з останньою однією сім'єю і був зареєстрований в вищезазначеній квартирі за адресою: [ADDRESS]. Даний факт підтверджений довідкою №1365 від 27.03.2017 року Комунального підприємства «Керуючої компанії Ленінського району м.Донецька» абонентської служби. (а.с.20). [INFO] року помер батько позивача - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 11.03.2014 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 303, (а.с.21), не встигнувши оформити спадкові права на вказане майно. Відповідно до листа-відповіді від 26.05.2017 року №581/01-16 Торецької державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції, після померлої [INFO] року [PERSON] до Торецькї державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертались, спадкова справа не заводилась. При цьому, зазначено, що спадкову справу заведено у П'ятій донецькі державній нотаріальній конторі, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєсту №47848708 від 25.05.2017 року. (а.с.54,55). В свою чергу, згідно відповіді завідуючої П'ятої донецької державної нотаріальної контори, 05.09.2014 року до нотконтори із заявою (№875, спадкова справа №447/2014) про прийняття спадщини за заповітом щодо майна [PERSON], померлої [INFO] року, звернулася [PERSON], проте, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Отже, вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного: відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.1261 ЦК України, позивач, будучи дочкою [PERSON], за відсутності заповіту, є спадкоємицею останнього першої черги в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1,2 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В свою чергу, ч.1 ст.67 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Пунктом 4.18 Глави 10 р.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, визначено, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцями, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадок, особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. Так, за ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, судом встановлено, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належала позивачеві - [PERSON], [INFO], про що свідчить договір дарування квартири від 20.11.2009 року, зареєстрований в реєстрі за №7369. Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 20.02.2017 року у справі №225/4075/14-ц заповіт, складений [PERSON] 07.03.2014 року на користь [PERSON], був визнаний недійсним. Рішення суду набрало чинності 02.03.2017 року. (а.с.51-53). Дані щодо наявності інших спадкоємців [PERSON] за заповітом чи/або за законом в матеріалах справи відсутні. Таким чином, за відсутності заповіту, спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] за законом є чоловік померлої, батько позивача - [PERSON], який на момент смерті ([INFO] року) проживав з [PERSON] однією сім'єю і був зареєстрований в квартирі за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] [INFO] року фактично прийняв спадщину у вигляді двокімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], що відкрилась після смерті його дружини - [PERSON]. Однак, [INFO] року [PERSON] помер, не встигнувши оформити спадкові права на вищевказане майно. Позивач, яка є рідною донькою [PERSON], не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, у зв'язку із знаходженням спадкової справи на тимчасово неконтрольованій українською владою території у м.Донецьк Донецької області. Таким чином, єдиним способом отримати позивачем спадщину після смерті батька є відповідне рішення суду. З огляду на наведене, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності правових підстав для їх задоволення.

Outcome: approved