Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання їхнього повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання. 09.04.2019 року ухвалою суду про відкриття провадження одночасно вирішено питання про залучення до часті у справі [PERSON] в якості третьої особи (а.с. 12-13). В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що сторони з 11.04.1998 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Мають сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано у 2001 році. В даний час [PERSON] навчається на третьому курсі денної форми навчання за державним замовленням у Запорізькому державному медичному університеті з 01.09.2016 року по 30.06.2022 рік. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на його утримання, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом. 29.05.2019 року від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. В якому останній вказав, що згоден сплачувати аліменти на утримання свого сина [PERSON] , однак в розмірі 1/6 частини від свого заробітку, так як він має ще одну дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 26). Позивач [PERSON] до зали судового засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала частково, та просила стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини від доходу відповідача, на утримання їх спільного сина (а.с. 29). Відповідач [PERSON] до зали судового засідання також не з`явився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково, в розмірі 1/6 часини від його доходу (а.с. 30). Третя особа [PERSON] до зали судового засідання не з`явися, про дату, час та місце розряду справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи суду не подав. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~повно і\~всебічно з`ясувавши\~фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення уточнених позовних вимог, за таких підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , 11.04.1998 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис № 137. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON] (а.с. 4). Згідно з свідоцтвом про народження, [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] навчається в «Запорізькому державному медичному університеті», на денній формі навчання, термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2022 (а.с. 7). Шлюб між сторонами розірвано 23.03.2001 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис № 139 (а.с. 5). Повнолітній син [PERSON] мешкає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями паспортів громадян України ( а.с. 3, 8-9). Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статі 182 цього Кодексу. З приводу застосування статті 199 СК України Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №3 від 15.05.2006 у пункті 20 роз`яснив таке: «Обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим в матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Одною з умов стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Крім того, у більшості випадків навчання здійснюється на платній основі, для чого у повнолітніх дочки, сина відсутні кошти. Наступною умовою стягнення аліментів на повнолітню дочку, сина є спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров`я. При цьому враховується у платника аліментів наявність інших членів сім`ї, яких він (вона) зобов`язані утримувати за законом (непрацездатні батьки, неповнолітні діти, непрацездатні дружина, чоловік); розмір заробітної плати (доходу), а якщо на пенсії, розмір пенсії; стан здоров`я є тяжкохворим, інвалід І групи, яка потребує стороннього догляду тощо. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] досяг віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, потребує матеріальної допомоги на навчання, оскільки навчається на денній формі, не має змоги працевлаштуватися, фактично перебуває на утриманні позивача. Одночасно суд враховує і майновий стан відповідача та його фінансову можливість надавати матеріальну допомогу. Так останній має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 27). При цьому згоден з уточненими позовними вимогами та розміром аліментів, які просить стягнути позивач. Суд враховує в кожному конкретному випадку, що розмір коштів, що підлягають виплаті на утримання дитини, слід виходити з того, що він має бути достатнім, з огляду на її потреби, і разом з тим, розмірним, враховуючи мету аліментного зобов`язання. Таким чином, аналіз вищенаведених правових норм та дійсних обставин справи дає підстави вважати, що при здійсненні відрахувань із заробітної плати відповідача у розмірі 1/6 частки від доходу в рахунок сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання відповідатиме діючому законодавству України, зазначеним у ст. 3 ЦК України засадам розумності, справедливості і добросовісності, та з урахуванням права сторін на належне матеріальне забезпечення. В даному випадку у суду наявні всі підстави для стягнення аліментів саме в розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), який буде достатнім для забезпечення потреб дитини. Враховуючи викладене та визнання відповідачем уточнених позовних вимог, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання підлягає задоволенню. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача. В порядку п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах стягнення з відповідача суми аліментних платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: approved