Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з 21.05.2011 перебуває у шлюбі з відповідачем. За час перебування у шлюбі у подружжя народилась донька [PERSON] , [INFO] . Однак, спільне життя у сторін не склалося, через відмінності поглядів на життя та сім`ю, відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові, поваги та довіри один до одного у подружньому житті. На даний час подружжя проживає окремо. Спільний побут та ведення спільного господарства між подружжям припинено з початку 2020 року. Позивач не бажає продовжувати спільне життя з відповідачем. Вказала, що подальше спільне проживання, збереження шлюбу та примирення з відповідачем вважає неможливим та суперечитиме її інтересам. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04.11.2020 провадження у справі відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи у судове засідання. У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити та розгляд даної справи проводити у її відсутність. Відповідача у судове засідання не з`явився, однак надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити та розгляд даної справи проводити у його відсутність. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідач визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку із чим поданий позов підлягає повному задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Сторони перебувають у шлюбі з 21 травня 2011 року, що був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, про що в Книзі реєстрації шлюбів 21 травня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за №276. За час перебування подружжя у шлюбі народилась донька [PERSON] , [INFO] народження . Із пояснень позивача вбачається, сім`я фактично розпалась через різні погляди на життя та сім`ю, втрату взаєморозуміння у подружньому житті. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства припиненні тривалий час. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що сім`я даного подружжя розпалась остаточно, призначення терміну на примирення не потребує, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, крім того, сторони наполягали на розірванні шлюбу, у зв`язку із чим, шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 21, 24, 110-112, 114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved