Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що 03.06.2015 року о 03 год. 20 хв., її чоловік [PERSON], який працював прохідником 4 розряду ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», знаходячись в приміщенні лазні 3-го поверху АБК підприємства, безпосередньо після підйому на поверхню, помер в результаті гострої серцево-судинної недостатності. Позивач зазначає, що наказом Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області за № 223 від 03.06.2015 року було призначено спеціальну комісію з розслідування факту смерті [PERSON], а 24.09.2015 року начальником територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області [PERSON] було затверджено [PERSON] форми Н-5 проведення спеціального розслідування випадку природної смерті, що стався 03.06.2015 року о 03 год. 20 хв., в якому зазначено наступний діагноз [PERSON]: гостра серцево-судинна недостатність, внаслідок гострого порушення коронарного кровообігу при ішемічній хворобі серця у формі атеросклеротичного дифузного кардіосклерозу, атеросклеротичного коронаросклерозу на тлі гіпертонічної хвороби. Також, у вказаному акті зазначено, що комісія дійшла висновку, що даний нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом, не підлягає обліку на підприємстві та на підставі цього акта має бути складений акт за формою Н-5, акт про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1 у даному випадку не складається. Позивач зазначає, що такий висновок комісія обґрунтувала медичним висновком про причину смерті [PERSON]О .Не погоджуючись із вказаним висновком її представник подав скаргу, на підставі чого наказом № 193 від 14.12.2015 року було призначено комісію з повторного розслідування вказаного нещасного випадку, під час роботи якої було надіслано запит до Красноармійського МВ НП ГУ МВС України щодо встановлення причинно-наслідкового звязку факту природної смерті її чоловіка з виробництвом. За наслідками розгляду даного запиту СВ Красноармійського МВНП ГУ МВС України в Донецькій області 03.06.2015 року внесено відомості до ЄРДР за фактом смерті її чоловіка за № 12015050410001369 за ознаками ст. 115 КК України та на підставі постанови слідчого про призначення судово-медичної експертизи було складено висновок експерта № 288 від 25.06.2015 року, згідно якого причиною смерті її чоловіка є гостра серцево-судина недостатність, внаслідок гострого порушення коронарного кровообігу ішемічній хворобі серця у формі атеросклеротичного дифузного кардіосклерозу, атеросклеротичного коронаросклерозу на тлі гіпертонічної хвороби. Водночас, 05.06.2015 року кримінальне провадження було закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення. Позивач зазначає, що 19.05.2016 року під час засідання комісії з повторного розслідування смерті [PERSON] було вирішено призначити експертне дослідження та 26.05.2016 року за вих. № 06.2/28 на імя керівника КЗОЗ «Донецьке бюро СМЕ» за підписом голови комісії скеровано лист, в якому було висловлено прохання до керівника КЗОЗ «Донецьке бюро СМЕ» узгодити кандидатури судово-медичних експертів для участі в роботі експертної комісії, на що керівником КЗОЗ «Донецьке бюро СМЕ» було надіслано відповідь про неможливість проведення експертизи за вказаних обставин. На підставі чого, комісією 29.06.2016 року знову було складено акт форми Н-5 проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії), що стався 03.06.2015 року о 03 год. 20 хв., повністю повторивши висновки скасованого (оскарженого) аналогічного акту від 25.09.2015 року. Позивач стверджує, що під час засідання комісії 19.05.2016 року члени комісії наполягали, що умови праці на виробництві ніяким чином не вплинули на захворювання її чоловіка, що цей випадок не пов'язаний із виробництвом, та що її чоловік не висловлював скарг на погане самопочуття, зв'язок його захворювання із виробництвом не підтверджено медичним висновком. Всі ці доводи комісії відображені як в попередньому (скасованому) акті Н-5 так і в акті Н-5, який оскаржується в цьому позові. Позивач вважає, що комісією свідомо не було використано своїх можливостей і повноважень, не проведено належного та обєктивного розслідування нещасного випадку, та складено акт форми Н-5 із висновками, які не відповідають дійсності. Зокрема, комісією не було прийнято до уваги її доводи та доводи її представника про те, що її чоловік був хворим на робочому місці задовго до підйому на поверхню і його хвороба могла протікати без видимих симптомів, а відповідні експертні дослідження не проведені. Відтак, з огляду на вищенаведене дії комісії з розслідування вказаного нещасного випадку слід визнати протиправними, а результати розслідування нещасного випадку і акт форми Н-5 проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії), що стався (сталася) 03.06.2015 року о 03 год. 20 хв. від 29.06.2016 року, затверджений 30.06.2016 року першим заступником начальника [PERSON] управління Держпраці у Донецькій області [PERSON] слід визнати незаконним та скасувати. Крім того позивач зазначили, що оскільки попереднє та повторне розслідування нещасного випадку, в результаті якого помер її чоловік, затягнулося більше ніж на рік, належної допомоги після смерті чоловіка від відповідачів вона не отримала. Після смерті чоловіка сиротою залишилася їх неповнолітня донька, якій наразі 17 років та яка навчається у технікумі. Також, позивач зазначає, що вона хворіє, знаходиться на диспансерному обліку у лікаря та не має змоги повноцінно працювати та заробляти достатньо коштів на себе та доньку, оскільки живуть вони виключно на пенсію за втратою годувальника. Крім неї із донькою, у її чоловіка залишилася мати похилого віку, після смерті якого її здоровя похитнулось. Позивач зазначає, що через навмисні дії комісії, які скеровані на невизнання смерті її чоловіка нещасним випадком, повязаним із виробництвом, тяганиною, тощо, її та її доньку позбавлено страхової виплати в сумі 150 000 гривень, яку вона б могла витратити на потреби сімї. Через негативні відчуття, витрату часу на непотрібне спілкування із відповідачами, вона не мала змоги надати достатньо уваги своїй неповнолітній доньці та облаштуванню свого побуту. Вказані негативні обставини продовжувались тривалий час, більше року, що не може не залишити негативного наслідку на все її майбутнє життя. З огляду на вищенаведене, позивач просить суд ухвалити рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі та визнати дії комісії з повторного розслідування нещасного випадку, що стався 03.06.2015 року о 03 год. 20 хв. з [PERSON], призначеної наказом [PERSON] управління Держпраці у Донецькій області № 193 від 14.12.2015 року протиправними; результати розслідування нещасного випадку і акт форми Н-5 проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії), що стався (сталася) 03.06.2015 року в 03 год. 20 хв. від 29.06.2016 року, затверджений 30.06.2016 року першим заступником начальника [PERSON] управління Держпраці у Донецькій області [PERSON], визнати незаконними та скасувати; визнати нещасний випадок, що стався 03.06.2015 року о 03 год. 20 хв., коли помер прохідник 4 розряду ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» [PERSON], таким, що пов'язаний з виробництвом; зобов'язати відповідачів скласти акти форми Н-1 і Н-5 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, який стався 03.06.2015 року о 03 год. 20 хв., коли помер прохідник 4 розряду ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» [PERSON], стягнути з ПАТ «ШУ «Покровське» моральну шкоду в сумі 150 000 гривень та судові витрати, повязані із розглядом справи. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просила суд позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «ШУ «Покровське» у судовому засіданні щодо позову заперечив у повному обсязі, надав пояснення аналогічні змісту письмових пояснень, що містяться в матеріалах справи, просив суд відмовити у задоволені позову у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] управління держпраці у Донецькій області у судовому засіданні щодо позовних вимог заперечив у повному обсязі надав пояснення суду аналогічні змісту заперечення на позовну заяву, просив суд у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи ФСС НВВ та ПЗУ у м. Покровську Донецької області у судовому засіданні щодо позову заперечила у повному обсязі, суду пояснила, що комісією жодним чином не було допущено порушення вимог чинного законодавства при розслідування даного випадку, вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. Представник третьої особи Первинної організація профспілки працівників вугільної промисловості України ПАТ «ШУ «Покровське» у засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, щодо позовних вимог заперечили у повному обсязі, просив суд у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін у справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 171 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», встановлено, що факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці». Відповідно до ст.22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок. Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах, визначається «[PERSON] проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» (надалі [PERSON]), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1232 від 30.11.2011 року. Отже, за змістом вказаних норм вбачається, що роботодавець повинен організувати розслідування нещасного випадку, для чого зобов'язаний негайно своїм наказом утворити комісію з розслідування нещасного випадку. Розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме, обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків (ст.7 [PERSON]). Згідно ст. 38 [PERSON] спеціальне розслідування нещасного випадку (крім випадків, передбачених ст. 39 цього [PERSON]) проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку, утвореною територіальним органом Держпраці за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку. Зазначена комісія зобов'язана з'ясувати обставини і причини нещасного випадку, визначити, чи пов'язаний цей випадок з виробництвом, та скласти акт розслідування за відповідною формою (ст.14 [PERSON]). Контроль за своєчасністю та об'єктивністю проведення розслідування нещасних випадків, підготовкою матеріалів розслідування, веденням обліку нещасних випадків, вжиттям заходів до усунення причин нещасних випадків, згідно ст.33 [PERSON], здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції. Громадський контроль здійснюють профспілки через свої виборні органи і представників, а також уповноважені найманими працівниками особи з питань охорони праці у разі відсутності на підприємстві профспілки. Зазначені органи та особи мають право вимагати відповідно до компетенції від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акту за формою Н-5 або Н-1, визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, і складення акта за формою Н-1 у разі, коли виявлено порушення вимог цього [PERSON]. Посадова особа органу Держпраці в разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт за формою Н-5 або Н-1 чи незгоди потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, із змістом зазначеного акта, надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку чи приховування факту настання нещасного випадку має право видавати обов'язкові для виконання роботодавцем приписи за формою Н-9 згідно з додатком 10 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, складання акта за формою Н-5 або Н-1. Рішення посадової особи органу Держпраці може бути оскаржено у судовому порядку. (ст.34 [PERSON]). Вищезазначені положення [PERSON] дають підстави дійти висновку, що вимоги про визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом відноситься до компетенції комісії по розслідуванню нещасного випадку, а обов'язок призначення повторного (додаткового) розслідування та складання акта за формою Н-1 входить до компетенції відповідного органу Держпраці та роботодавця. Разом з цим, відповідно до ст.54 [PERSON] у разі надходження від роботодавця, робочого органу Фонду, представника профспілки, потерпілого або члена його сім'ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку керівник Держпраці або його територіального органу з метою об'єктивності проведення спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5 і Н-1, притягти до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держпраці, які порушили вимоги цього [PERSON]. Рішення спеціальної комісії в іншому складі щодо результатів повторного (додаткового) розслідування обставин і причин настання нещасного випадку може бути оскаржено лише у судовому порядку. Як вбачається з матеріалів справи 02.06.2015 року о 17 год. 15 хв. [PERSON] працівник ПАТ «ШУ «Покровська»» прибув на територію підприємства для роботи у третю зміну, де під особистий підпис отримав наряд. О 19 год. 10 хв. разом із іншими працівниками підприємства сів у автобус і направився до повітряподавального стволу № 2 для спуску у шахту. О 3 год. 10 хв. [PERSON] виїхав на поверхню шахти та зайшов у купальне приміщення лазні, де почав митися. О 03 год. 20 хв. [PERSON] відчув себе погано, втратив свідомість. Робітники підприємства [PERSON] та [PERSON], які знаходились поруч, винесли [PERSON] у сусіднє приміщення для чистого одягу та одночасно викликали медичну сестру поверхневого медичного пункту підприємства. О 3 год. 30 хв. прибула медична медсестра та почала виконувати [PERSON] реанімаційні заходи, які продовжувала виконувати до прибуття бригади лікарів швидкої допомоги. О 04 год. 10 хв. було констатовано біологічну смерть [PERSON] Наказом № 223 від 03.06.2015 року Територіальним управлінням Держгірпромнагляду України у Донецькій області було створено комісію по проведенню розслідування нещасного випадку, що мав місце з [PERSON] За результатами розслідування було складено акт, затверджений 24.09.2015 року начальником територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області [PERSON], за висновками якого комісія дійшла висновку, що відповідно до п.16(6) [PERSON] проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», даний нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом та не підлягає обліку на підприємстві, складається акт за формою Н-5, акт за формою Н-1 у даному випадку не складається (а.с. 19-22). Як вбачається з матеріалів справи, 25.02.2015 року представником позивача було подано скаргу на висновки комісії, які відображені у акті від 24.09.2015 року, оскільки комісією було зроблено висновки на підставі припущень без належного медичного обґрунтування та не було досліджено питання щодо тривалості розвитку хвороби [PERSON], тобто не було встановлено чи був хворим [PERSON] на момент коли виконував виробниче завдання незадовго до смерті, а також зазначено прохання щодо призначення повторного спеціального розслідування нещасного випадку природної смерті [PERSON], що стався 03.06.2015 року (а.с. 23). На підставі вказаної скарги, ГУ Держпраці у Донецькій області листом № 04.09/ш-49 від 11.12.2015 року повідомило [PERSON], що наказом № 192 від 14.12.2015 року призначено комісію з повторного розслідування нещасного випадку, який стався 03.06.2015 року з [PERSON] на ПАТ «ШУ Покровське» та розяснено їй право на звернення до суду для оскарження рішення комісії, у разі незгоди з висновками комісії з повторного розслідування (а.с. 24). Як на підставу позовних вимог щодо протиправності дій відповідачів, представник позивача у позовній заяві посилався на те, що [PERSON] знаходився на робочому місті вже смертельно хворим та комісією з повторного розслідування не встановлено причинно-наслідкового звязку між умовами праці та смертю [PERSON]. Однак, вказані твердження представника позивача не заслуговують на увагу з огляду на наступне. Пунктом 42 [PERSON] визначено, що спеціальна комісія зобов'язана: 1) обстежити місце, де стався нещасний випадок, одержати письмові чи усні пояснення від роботодавця і його представників, посадових осіб, працівників підприємства, потерпілого (якщо це можливо), опитати осіб - свідків нещасного випадку та осіб, причетних до нещасного випадку; 2) визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; 3) визначити необхідність проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи для встановлення причини нещасного випадку і розроблення плану заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам; 4) вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо); 5) з'ясувати обставини і причини настання нещасного випадку; 6) визначити, пов'язаний чи не пов'язаний нещасний випадок з виробництвом; 7) установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам; 8) зустрітися з потерпілим (якщо це можливо) або членами його сім'ї чи уповноваженою особою, яка представляє його інтереси, щодо роз'яснення їх прав у зв'язку з настанням нещасного випадку. Перевіривши матеріали спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 03.06.2015 року з [PERSON] судом встановлено, що за наслідками повторного розслідування нещасного випадку, який стався 03.06.2015 року з [PERSON] на ПАТ «ШУ Покровське» було складено акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії), що стався 03.06.2015 року о 03 год. 20 хв., затверджений 30.06.2016 року Першим заступником начальника [PERSON] управління Держпраці у Донецькій області [PERSON], за висновками якого комісія дійшла висновку, що відповідно до п.16(6) «[PERSON] проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, даний нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом та не підлягає обліку на підприємстві, складається акт за формою Н-5, акт за формою Н-1 у даному випадку не складається. Крім того, запропоновано керівнику ГУ Держпраці у Донецькій області відмінити раніше складений акт проведення розслідування нещасного випадку, що стався 03.06.2015 року о 3 год. 20 хв. за формою Н-5 від 24.09.2015 року (а.с. 32-35, 126-133). Також, з матеріалів спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком вбачається, що комісія для надання висновку ознайомилася з протоколами допиту свідка [PERSON] та осіб, причетних до даного нещасного випадку [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], (а.с.166-177), вивчила нормативно-технічну та організаційно-розпорядчу документацію, первинну медичну документацію, а саме: довіку про проходження профогляду [PERSON] від 03.06.2015 року (а.с.148), довідку про проходження [PERSON] щорічних профоглядів у період з 17.09.2010 року по 23.10.2014 року, згідно якої [PERSON] до роботи придатний, лікарняних листків за час його роботи не зареєстровано, на диспансерному обліку він не перебував (а.с. 149); відповідь за запит до Дружківської міської лікарні за № 41 від 18.01.2016 року, згідно якої [PERSON] на стаціонарному (амбулаторному) лікуванні у період з 2010 року по 2015 рік не знаходився (а.с.137), медичне свідоцтво про смерть № 298 від 03.06.2015 року, у п. 9 якого зазначено, що смерть [PERSON] настала внаслідок захворювання та приблизний час між початком захворювання та смертю невідомо (а.с. 12, 146), висновок експерта судово-медичної експертизи № 288 від 03.06.2015 року (а.с. 135-136). Також комісія ознайомилася з листами Департаменту охорони здоровя Донецької облдержадміністрації КЗОЗ № 45 від 15.06.2016 року (а.с. 142) та Красноармійського ВП ГУНП у Донецькій області від 05.05.2016 року (а.с.141), оглянула місце нещасного випадку (а.с. 151). Як вбачається з акта проведення розслідування форма Н-5, визначено психофізіологічні причини виникнення нещасного випадку, а саме незадовільні фізичні дані або стан здоровя потерпілого: захворювання серця загальної патології. Також вказано, що на підприємстві щорічно проводиться профогляд, заходи які запропоновані медичною комісією виконуються у повному обсязі. Відповідно до пп.13 п. 15 [PERSON] однією з обставин, за якою нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є раптова серцева смерть потерпілого внаслідок гострої серцево-судинної недостатності під час перебування на підземних роботах (видобування корисних копалин, …..) або після підйому потерпілого на поверхню з даною ознакою, що підтверджено медичним висновком. Водночас, п. 16 [PERSON] передбачено обставини, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що повязані з виробництвом. Однією з таких обставин є природна смерть, смерть від загального захворювання, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та/або постановою про закриття кримінального провадження. З огляду на вищенаведене у судовому засіданні не знайшло свого підтвердження посилання представника позивача на те, що відповідачами у справі у неповній мірі було зясовано, що [PERSON] вже на робочому місці знаходився смертельно хворим, оскільки спростовуються письмовими показами свідків, які наявні в матеріалах спеціального розслідування, медичним свідоцтвом про смерть № 298 від 03.06.2015 року, у п. 9 якого зазначено, що смерть [PERSON] настала внаслідок захворювання та приблизний час між початком захворювання та смертю невідомий, висновком експерта № 288 від 03.06.2015 року, з якого вбачається, що причиною смерті [PERSON] є гостра серцево-судина недостатність, внаслідок гострого порушення коронарного кровообігу ішемічній хворобі серця у формі атеросклеротичного дифузного кардіосклерозу, атеросклеротичного коронаросклерозу на тлі гіпертонічної хвороби, постановою про закриття кримінального провадження від 05.06.2015 року, з якої вбачається, що [PERSON] помер внаслідок хвороби, а також довідкою про причину смерті № 298 від 03.06.2015 року, згідно якої [PERSON] помер внаслідок гострої ішемічної хвороби серця при гіпертонічній хворобі. Будь-яких захворювань, які б могли викликати раптове погіршення здоров'я, що потягнуло втрату свідомості [PERSON] та призвело до його смерті на роботі у наданій медичній документації не зафіксовано. Крім того, в матеріалах справи наявні копії журналів відвідування медпунктів підприємства, з яких вбачається, що [PERSON] у період з 30.05.2015 року по 03.06.2015 року за отриманням медичної допомоги та із відповідними скаргами на самопочуття не звертався. У судовому засіданні позивач [PERSON] суду пояснила, що її чоловік за життя знаходився на обліку у Димитрівській лікарні, а щорічний профілактичний огляд проходив у Красноармійській ЦРБ. Водночас, на питання представника відповідача, чому вона не повідомила комісію про вказані обставини, зокрема щодо місця отримання її чоловіком медичної допомоги, оскільки комісією робилися запит до лікарні за його зареєстрованим місцем проживання, а не за фактичним, позивач відповіді не надала. Судом встановлено, що вказані позивачем обставини відповідачам, на час проведення розслідування, відомі не були, так само як і не було відомо, що [PERSON] з 2015 року знаходиться на обліку у Димитрівській ЦРБ. За клопотанням представника позивача у даній справі було призначено інженерно-технічну експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності. Згідно висновку експерта № 1584 від 27.01.2017 року, нещасний випадок, що стався з [PERSON] на виробництві 03.06.2015 року є таким, що повязаний з виробництвом і за яким складається акт за формою Н-1.(а.с. 200-204). Також, у судовому засіданні було заслухано пояснення експерта [PERSON], яка надавала цей висновок, та яка пояснила суду, що вона не має право робити висновок щодо причини смерті [PERSON], а лише встановила, що даний нещасний випадок пов'язаний із виробництвом, за яким складається акт за формою Н-1. На питання сторін у справі пояснила, що наявних у справі матеріалів для проведення експертизи їй було достатньо, а відтак надання іншої документації для проведення експертизи необхідності не було. На питання суду щодо її спеціальності, пояснила, що за фахом вона є інженер-матеріалознавець. Відповідно до ч. 6 ст. 147 ЦПК України, висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу. Ознайомившись із висновком експерта №1584 від 27.01.2017р. суд вважає, що вказаний висновок не відповідає вимогам ч. 2-3 ст. 147 ЦПК України, так як є не вмотивованим та неповним, оскільки зазначена експертиза не містить інформації, які саме інженерно-технічні або інші дослідження або креслення та розрахунки провадив експерт, вихідні данні, якими керувався при проведенні дослідження. Зокрема, експертом не взято до уваги та досліджено такі вихідні данні, а саме: яку фізичну роботу виконував [PERSON] в шахті, як він ійшов з робочого місця до шахтного стовбуру, чи звертався в підземний медичний пункт по виїзду на поверхню, чи сам пішов до лампової, чи сам здав до лампової саморятівник та лампу, потім чи сам переодягнувся та пішов в душ. Також, при проведенні експертизи, експертом не надано аналізу інформації, що міститься в постанові про закриття кримінального провадження,з якої вбачається, що [PERSON] стало зле вже в купальному відділенні бані, тощо, а також, лікарському свідоцтву про смерть, де причина смерті [PERSON] вказана внаслідок захворювання, тощо. З огляду на зазначені обставини, суд не приймає до уваги, як доказ на підтвердження позовних вимог, висновок експерта №1584 від 27.01.2017 р., та пояснення експерта, які надані у судовому засіданні. Що стосуються твердження представника позивача про те, що комісія свідомо направила лист в Донецьке бюро СМЕ із проханням узгодити кандидатури судово-медичних експертів для участі в роботі експертної комісії, який не міг бути підставою для експертного дослідження, в наслідок чого не було проведено експертизу, суд зазначає наступне. Пунктом 43 [PERSON] визначено, що за рішенням спеціальної комісії у разі необхідності проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи, у тому числі судово-медичної експертизи, для встановлення причин нещасного випадку і розроблення плану заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам органом, який утворив спеціальну комісію, утворюється експертна комісія із залученням до її роботи спеціалістів науково-дослідних, проектно-конструкторських, експертних та інших організацій, органів виконавчої влади, а також незалежних експертів. [PERSON] утворення та роботи експертної комісії визначається відповідно до законодавства. Після ознайомлення з необхідними матеріалами, обстеження місця, де стався нещасний випадок, та проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи експертна комісія складає висновок, в якому стисло викладає обставини, зазначає причини нещасного випадку, допущені порушення вимог нормативно-правових актів з охорони праці, а також заходи щодо запобігання подібним нещасним випадкам. Аналіз зазначеної норми у сукупності з іншими вимогами передбаченими зазначеним [PERSON], дає підстави зробити висновок, що необхідність проведення лабораторних досліджень, експертизи з метою встановлення причин нещасного випадку визначається спеціальною комісією, а не встановлює обов'язок утворення експертної комісії та призначення експертизи. Так, згідно протоколу засідання комісії повторного спеціального розслідування № 4 від 19.05.2016 року вбачається, що за зверненням представника позивача [PERSON] вирішено зробити запит до Комунального закладу охорони здоровя «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» м. Маріуполь щодо встановлення наявності (відсутності) причинно-наслідкового звязку смерті [PERSON] з виробництвом (а.с 157-158). Згідно запиту ГУ Держпраці у Донецькій області голова комісії зі спеціального розслідування повідомлено Комунальний заклад охорони здоровя «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» про прийняте рішення щодо утворення експертної комісії із залученням до її роботи судово-медичних експертів, на підставі п. 43 [PERSON], та запропоновано узгодити кандидатури судово-медичних експертів закладу для участі у роботі експертної комісії (а.с 142-143). Згідно відповіді Комунального закладу охорони здоровя «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» № 450 від 15.06.2016 року вбачається, що голову комісії зі спеціального розслідування повідомлено, що встановлення причинно-наслідкового звязку смерті потерпілого з виробництвом не входить до компетенції судово-медичної експертизи та чинними нормативними документами, які регламентують роботу судово-медичних експертів, участь у комісії зі спеціального розслідування для встановлення наявності (відсутності) причинно-наслідкового звязку смерті із виробництвом не передбачено (а.с. 144-145). З огляду на вищенаведене, та з урахуванням розяснення Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України наданого у листі N 11345/0/5.2-9.1-9/6/13 від 14.11.2013 року щодо вимог пункту 43 [PERSON] №1232, стосовно змісту якого визнано, що окремого нормативного акта, який врегульовує питання експертної комісії на сьогодні немає та те, що наразі Держгірпромнагляд розроблює нову редакцію [PERSON], у якому буде впорядковано цю процедуру, суд вважає, що відповідачем було вжито заходи для створення експертної комісії за участю експерта, однак по незалежним від нього обставин дану комісії утворити не виявилося за можливе. Згідно ст.10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 57 цього Кодексу, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, оскільки позивачем у позовній заяві не зазначено та суду безумовних доказів щодо знаходження 03.06.2015 року [PERSON] на робочому місця вже смертельно хворим, тобто з наявними ознаками гострої серцево-судиної недостатності, а також порушення відповідачами [PERSON] № 1232 не надано, суд вважає, що правові підстави для визнання дій відповідачів противоправними, та визнання незаконним та скасування акту за формою Н-5 від 29.06.2016 року відсутні, відтак у задоволенні позову слід відмовити. Оскільки інші позовні вимоги [PERSON] про зобовязання вчинити певні дії, визнання нещасного випадку, що стався 03.06.2015 року, та стягнення моральної шкоди є похідним від вирішення спору про визнання дій відповідачів протиправними та скасування акта за формою Н-5 від 29.06.2016 року, відтак у задоволенні цих позовних вимог також слід відмовити. Згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалено рішення, тобто у даному випадку сплачений судовий збір при зверненні до суду із позовом позивачу не відшкодовуються, так само як і витрати повязані із проведенням судової експертизи.

Outcome: dismissed