Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви позивач посилається на наступні обставини: сторони у справі є батьками повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На даний час син сторін, [PERSON], навчається на стаціонарній формі навчання у Вінницькому національному медичному університеті імені М.І.Пирогова. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча є здоровим та працездатним. Син потребує матеріальної допомоги, оскільки він навчається на платній формі навчання, не має ніякого джерела доходів, позивач невзмозі забезпечити дитину усім необхідним для їх нормального розвитку та існування. Враховуючи наведене, позивач прохає ухвалити рішення, яким стягнути аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання в розмірі 930 грн. щомісячно, до досягнення ним двадцяти трьох річного віку. В судове засідання позивач не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON], в силу вимог ст. 128 ЦПК України, був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання; в судове засідання не з'явився без повідомлення причин; відзиву не подав. Позивач не заперечує проти заочного рішення справи, про що зазначив в позовній заяві. Зважаючи на вказані обставини, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 28.11.2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Ковельському району Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області 28.11.2008 року. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 лютого 2000 року доводиться та обставина, що сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO]. Довідкою Вінницького Національного медичного університету імені М.І.Пирогова №05/2-680 від 20.11.2017 року доводиться та обставина, що [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання стоматологічного факультету за спеціальністю «Стоматологія». Навчається за контрактом. Термін навчання з 01 вересня 2017 року до 01 липня 2022 року. За змістом договору №356с від 10.08.2017 року, укладеного між Вінницьким національним медичним університетом імені М.І.Пирогова та [PERSON] про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою, орієнтовна загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 170000 грн. Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Пленум Верховного Суду України у пункті 20 своєї постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування окремих норм «Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснив, що обовязок батьків утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно вимог ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати як стан здоров'я та матеріальне становище дитини, так і стан здоровя та матеріальне становище стягувача та платника, інші обставини, що мають значення. Відповідач не надав доказів, які б вказували на існування істотних обставин, що унеможливлюють сплату ним аліментів на утримання спільної з позивачем сина, та спростовують встановлені судом фактичні обставини Також, враховуючи те, що син сторін [PERSON], досяг повноліття, його вік перевищує 18 років та є меншим 23 років, він навчається на денній формі навчання, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо потреби сина сторін, в матеріальній допомозі батьків. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON],, який продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, в твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Згідно вимог ст.199 СК України, аліменти слід стягувати до припинення навчання, але не довше, як до досягнення повнолітнім сином сторін двадцяти трьох років. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача судовий збір.

Outcome: approved