Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до ФОП [PERSON] про захист прав споживачів, в якому просила суд розірвати Договір купівлі-продажу №1 від 24.12.2017 р., укладений між ФОП [PERSON] (продавець) та фізичною особою [PERSON] (покупець), в частині придбання вечірньої сукні L15735A S Gold вартістю 13 320 грн. та стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] 13 320 грн., які були сплачені за товар неналежної якості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 24 грудня 2017 року між ФОП [PERSON] та фізичною особою [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу №1, за умовами якого продавець зобовязався передати у власність покупця товар, а покупець зобовязався оглянути товар, прийняти і оплатити його на умовах, визначених цим Договором. Предметом договору є, в тому числі, вечірня сукня L15735A S Gold вартістю 13 320 грн. Вартість суконь оплачена в повному обсязі чоловіком позивача [PERSON], що підтверджується відповідним чеком та випискою з рахунку. 04 січня 2018 року ФОП [PERSON] було складено [PERSON] приймання-передачі вечірньої сукні L15735A S Gold вартістю 13 320 грн. Після отримання сукні було виявлено, що вона не задовольняє позивача, оскільки відразу після отримання сукні було виявлено ознаки, що свідчать про вживаність сукні, тобто вона на момент укладання [PERSON] приймання-передачі вже не була новою. Крім того, не відомо позивачу про виробника товару, оскільки після придбання були відсутні етикетки, бірки. Позивач зазначає, що сукня L15735A S Gold має ознаки товару неналежної якості у звязку з чим вимагає розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. У зв'язку з викладеним позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом. 03 серпня 2018 року до суду надійшла заява ФОП [PERSON] про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2018 року. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.08.2018 року заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.05.2018 року скасовано. Цивільні справу призначено до розгляду в судовому засіданні. 31 серпня 2018 року до суду надійшов відзив [PERSON], яким просили відмовити в позові [PERSON] повністю. 11 вересня 2018 року до суду надійшли доповнення до відзиву представника відповідача [PERSON] яким просили відмовити в позові [PERSON] повністю. 11 вересня 2018 року до суду надійшла відповідь на відзив представника [PERSON]- [PERSON] 11 вересня 2018 року до суду надійшло клопотання представника відповідача [PERSON] про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. 11 вересня 2018 року до суду надійшло клопотання представника відповідача [PERSON] про виклик та допит свідків. 05.11.2018 року до суду надійшло клопотання представника відповідача [PERSON] про долучення документів до матеріалів справи. 05.11.2018 року до суду надійшла відмова від відповіді на поставлені питання від ФОП [PERSON] Представник позивача\~адвокат [PERSON],\~який діяв\~на підставі свідоцтва про\~право на\~заняття адвокатською\~діяльністю Серії\~ЛГ №\~000044,\~ордер Серії\~ХВ №\~000178 в судовому засіданні просив позов задовольнити. Надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Також зазначив, що відразу після отримання сукні позивачем було виявлено істотні недоліки у звязку з чим нею було відвідано магазин «Fashion Bride» з метою вирішення спірного питання. Однак, працівники магазину навідріз вирішувати його та скерувати позивача до адміністратора, який також відмовив у задоволенні вимог позивача. У звязку з цим, 11.01.2018 року позивачем було відправлено відповідну «Претензію на поштову адресу ФОП [PERSON] та електронну адресу магазину «Fashion Bride». У вказаній претензії позивач не ставила ультимативних вимог, а пропонувала у будь який прийнятний для обох сторін варіант вирішити спірне питання. Однак, у відповіді 21.01.2018 року відповідачем ФОП [PERSON] усі викладені питання залишено без розгляду. Зазначила, що право споживача на розірвання договору та повернення сплаченої суми є передбачений законом спосіб захисту прав, та є спеціальною нормою ст. 651 ЦК України. Відповідач ФОП [PERSON] відмовився від отримання товару неналежної якості без пояснення причини, а після отримання претензії навіть не намагався звязатися із споживачем з приводу питання повернення товару. Представник відповідача [PERSON],\~діє на\~підставі довіреності\~від 07.09.2018\~р. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість, та зазначила, що позивач не здійснював жодних дій по виявленню та предявленню істотних недоліків, які позивач вважає наявними в придбаному товарі, позивач не надає жодних доказів, які б могли підтвердити правомірність вимог щодо розірвання договору купівлі продажу, уклавши договір купівлі продажу та підписавши [PERSON] прийому передачі, позивач не зазначає будь яких підстав для розірвання договору, передбачених цивільним законодавством. Позивач не зробив ніяких дій для повернення товару. Позивач повинен не тільки заявляти претензії до товару, шляхом обміну листами, а також вчиняти певні дії. Позивач не предявила товар, який вважає неякісним, не надала заяву зі своїми вимогами, чим позбавила відповідача належно виконати свої обовязки. Отже, відповідач був позбавлений можливості здійснити будь які дії, крім того, що надавати відповідь на претензію. Також [PERSON] не надаю доказів «неякісності» товару, та не пояснює причин, передбачених цивільним законодавством для розірвання договору, адже договір №1 укладено в письмовій формі, містить певні умови, на які позивач вирішив не звертати уваги, у звязку з тим, що він є споживачем. Позивач підписала акт прийому передачі товару, в якому зазначено, що сукня передається в належному, придатному стані для використання за призначенням, пошкоджень та забруднень не має. Покупець претензій до продавця відносно якісних характеристик та строків передачі сукні не має. Крім того, договір було укладено 24 грудня 2017 року, а акт прийому передачі товару 04 січня 2018 року. Це підтверджує факт, що сукня підшивалась на замовлення Позивачки, під її особисті розміри. Отже, позивачка цю сукню бачила ще в грудні, приміряла її, не знаходила будь яких відступів від якості. В акті вказано, що Позивач підписала акт прийому передачі товару, в якому зазначено, що сукня передається в належному, придатному стані для використання за призначенням, пошкоджень та забруднень не має. Покупець претензій до продавця відносно якісних характеристик та строків передачі сукні не має. Представник відповідача [PERSON],\~діє на\~підставі довіреності\~від 07.09.2018\~р. в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Надала відповідь на відзив, відповідно до якого зазначено, що відразу після отримання сукні позивачем було виявлено істотні недоліки у звязку з чим нею було відвідано магазин «Fashion Bride» з метою вирішення спірного питання. Однак, працівники магазину навідріз вирішувати його та скерувати позивача до адміністратора, який також відмовив у задоволенні вимог позивача. У звязку з цим, 11.01.2018 року позивачем було відправлено відповідну «Претензію на поштову адресу ФОП [PERSON] та електронну адресу магазину «Fashion Bride». У вказаній претензії позивач не ставила ультимативних вимог, а пропонувала у будь який прийнятний для обох сторін варіант вирішити спірне питання. Однак, у відповіді 21.01.2018 року відповідачем ФОП [PERSON] усі викладені питання залишено без розгляду. Зазначила, що право споживача на розірвання договору та повернення сплаченої суми є передбачений законом спосіб захисту прав, та є спеціальною нормою ст. 651 ЦК України. Відповідач ФОП [PERSON] відмовився від отримання товару неналежної якості без пояснення причини, а після отримання претензії навіть не намагався звязатися із споживачем з приводу питання повернення товару. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1\~ст.19 ЦПК України\~суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових , сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 15\~ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16\~ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено,\~що 24 грудня 2017 року між ФОП [PERSON] (продавець) та фізичною особою [PERSON] (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу №1, за умовами якого продавець зобовязався передати у власність покупця товар, а покупець зобовязався оглянути товар, прийняти і оплатити його на умовах, визначених цим Договором. Предметом договору є: вечірня сукня Cesia 015 40 розмір вартістю 18\~900 грн., та вечірня сукню L15735A S Gold вартістю 13\~320 грн. (а.с.6). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 698 ЦК України передбачено, що за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Судом вивчався чек №487765 від 24.12.2017 року та виписка з особового рахунку [PERSON], відповідно до яких встановлено, що вартість суконь була оплачена в повному обсязі чоловіком позивача [PERSON]. 04 січня 2018 року ФОП [PERSON] було складено [PERSON] приймання-передачі вечірньої сукні L15735A S Gold вартістю 13 320 грн., який підписано позивачем та відповідачем. (а.с.7, 96). Згідно п.п. 1,2 зазначеного [PERSON] весільна (вечірня) сукня передається у належному, придатному стані для використання за призначенням, пошкоджень та забруднень не має. Аксесуари передаються у належному, придатному стані для використання за використання за призначенням, пошкоджень та забруднень не має. Також зазначене, що Покупець претензій до Продавця відносно якісних характеристик та строків передачі весільної сукні не має. Виходячи зі змісту наведених вище положень\~Закону України «Про захист прав споживачів»\~у їхньому системному зв'язку зі ст.ст.\~638,\~640,\~656 ЦК України, спірний договір є укладеним, оскільки сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов, зокрема, щодо предмету договору, його ціни, об'єму робіт та строку їх виконання, порядку зберігання та передачі майна тощо. Крім того, кожна сторона фактично виконала договірні зобов'язання та відповідно прийняла зустрічне виконання зобов'язання іншою стороною відповідно до товарного чеку №487765 та виходячи з факту передачі-приймання вечірньої сукні, що узгоджується зі змістом\~ст. 545 ЦК України. За твердженням представника позивача - після отримання товару позивачем було виявлено, що сукня L15735A S Gold має ознаку вживаного товару, не містить жодних ярликів (етикеток, бірок, тощо) із зазначенням інформації щодо назви товару, даних про властивості, умови використання, умови зберігання, правил використання та догляду за сукнею, у звязку з чим сукня має ознаки товару неналежної якості. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця), належну якість продукції та обслуговування, звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав, тощо. Відповідно до п.30 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених Наказом КМУ від 19 квітня 2007 р. №104 - продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, установлені пунктом 29 цього розділу) зобов'язані прийняти товар неналежної якості в споживача, видати йому документ, що підтверджує одержання товару, і задовольнити його вимогу на підставі письмової заяви, яка подається споживачем у двох примірниках. Один примірник цієї заяви повертається споживачу з відміткою продавця, виробника (підприємства, що задовольняє вимоги споживача, установлені пунктом 29 цього розділу), дати прийняття заяви, прізвища, ініціалів та посади працівника, який прийняв заяву, другий - залишається у продавця, виробника (підприємства, що задовольняє вимоги споживача, установлені пунктом 29 цього розділу). Пунктом 29 вищевказаних правил та відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено- У разі\~виявлення протягом\~установленого гарантійного\~строку істотних\~недоліків,\~які виникли\~з вини\~виробника товару\~(продавця,\~виконавця),\~або фальсифікації\~товару,\~підтверджених за\~необхідності висновком\~експертизи,\~споживач у\~порядку та\~в строки,\~що встановлені\~законодавством,\~і на\~підставі обов'язкових\~для сторін\~правил чи\~договору має\~право за\~своїм вибором\~вимагати від\~продавця або\~виробника: розірвання\~договору та\~повернення сплаченої\~за товар\~грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Відповідно до п.31 Правил зазначено, що у разі, коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції.\~ У свою чергу позивач [PERSON] не предявила товар, який вважала неякісним, не надала до відповідача заяву із зазначенням своїх вимог. В судовому засіданні були допитані свідки. Допитаний в\~судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що 6 рік працює у відповідача. Після покупки, призначається примірка, майстер спілкується з клієнтом. Так, з позивачем по справі були зроблені заміри, плаття забрали в мастерську, було призначено ще 2 додаткові примірки та був призначений день видачі плаття. Всі плаття, які підлягали переробці, зберігаються у окремому приміщення в салоні. Є офіційні бланки , робиться у двох екземплярах, де відмічені усі роботи з платтям. Клієнт додатково оплачує підгін плаття. 24 грудня 2018 року була перша примірка, після чого плаття забрали в майстерню, друга примірка 27 грудня, після чого плаття знову передали в майстерню де були проведені роботи, та потім третій раз була примірка, клієнт поміряв та забрав плаття. У продавців-консультантів є журнал примірок. Ніяких зауважень з боку позивача не надходило, вона була задовільна. Також свідок зазначив, що якщо проводиться робота на платті де є ярлики та бирки, вони знімаються, після чого пришиваються знову. Послуги прокату плаття в салоні не має. Також свідку е відомо про існування інших претензій до салону. Допитана в якості свідка позивач [PERSON] пояснила, що 24.12.2017 року в магазині було придбано дві сукні одночасно, після примірки їх було залишено на доопрацювання. 26 грудня 2017 року приїхали забирати сукні, забрали лише одну сукню, другу, спірну сукню приїхала забирати разом з чоловіком 4 січня 2018 року, перед закриттям магазину близько 19.00 год. Прийшовши додому, приміривши сукню почула різкий неприємний запах. 5 січня 2018 року приїхала зранку до магазину, в перші години його роботи з питанням, що плаття вірогідно не нове, його носили, плаття було без бирок. Співробітники магазину зазначили, що плаття було передано з іншого магазину тому усі бирки зрізані. Позивач хотіла обміняти сукню на нову або повернути гроші, але працівники магазину відмовили, запропонували виділити кошти на хімчистку. Позивача написала заяву 05 січня 2018 року з вимогою повернути кошти. 9 січня 2018 року в телефонному режимі їй було відмовлено. 11 січня 2018 року позивач звернулась з претензією. Допитаний в якості свідка [PERSON] пояснив що, його дружина [PERSON] самостійно прибула до магазину та придбала сукню, розпаковували вдома, був неприємний запах. Наступного дня звернулися до магазину з даною проблемою, на що їм запропонували випрати сукню, від повернення коштів відмовились. Відношення продавців було дуже неповажне. Зазначив, що вони придбали нову сукню, в якій були недоліки. Зазначив, що із недоліків це дуже неприємний запах. Купили 2 сукні, претензій до 2 сукні не має. Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.96 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вирішуючи справи про захист прав споживачів у зв'язку з придбанням товарів неналежної якості, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 12, 14 Закону ( 1023-12 ): 1) такі вимоги можуть заявляти споживачі, котрі мають на товари квитанції, товарні чи касові чеки або інші письмові документи, а щодо товарів, на які встановлено гарантійні строки, - технічні паспорти чи документи, що їх замінюють. 2) товаром неналежної якості слід вважати такий, що не відповідає вимогам нормативних документів, умовам договору або вимогам, які до нього пред'являються, наданій щодо нього виготівником чи продавцем інформації, а також проданий після закінчення строку його придатності чи фальсифікований. При поверненні речі неналежної якості її амортизація в період гарантійного строку до уваги не береться; 3) вирішуючи питання про заміну товару (в тому числі виготовленого за межами України), суд за відсутності аналогічного товару на час розгляду справи може (залежно від вимог споживача) зобов'язати продавця надати такий же товар після його надходження або - за згодою споживача - інший товар з наявного асортименту з відповідним перерахунком вартості. При неможливості виконати рішення, яким продавця зобов'язано замінити товар на інший, суд може змінити спосіб виконання у порядку, передбаченому ст. 366 ЦПК. [PERSON] заявивши позовні вимоги про розірвання договору купівлі-продажу підтвердила факт його укладення. Відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів»\~споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Перелік товарів, що не підлягає обміну (поверненню) з підстав, зазначених у цій статті, затверджується Кабінетом Міністрів України. Під час судового розгляду встановлено, що сукня L15735A S Gold є товаром належної якості оскільки відповідає вимогам нормативних документів. Більш того, вечірні сукні належать до категорії корсетних товарів, які згідно\~постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року № 172 «Про реалізацію окремих положень Закону України «Про захист прав споживачів», включено до Переліку товарів належної якості, що не підлягають обміну (поверненню). Право споживача вимагати розірвання договору та відшкодування збитків у випадку придбання товару неналежної якості передбачено у разі виявлення протягом гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, передбачено у п. 1 ч. 2\~ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів». Проте, як розтлумачено в п. 12\~ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», істотним недоліком є недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Обов'язок доказування того, що товар має певні недоліки покладений на покупця. І лише при поданні до суду доказів, що безспірно підтверджують наявність недоліків товару, відповідач повинен довести, що вони не є суттєвими. Відповідно до ч. 4\~ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів»\~споживач має право на перевірку якості, безпеки, комплектності, міри, ваги та ціни продукції, що придбавається (замовляється), при цьому на вимогу споживача продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний надати йому контрольно-вимірювальні прилади, документи про якість, безпеку, ціну продукції тощо. Але цей Закон не містить положень про те, коли саме виникає необхідність в підтвердженні недоліків товару експертизою, хто визначає таку необхідність, який порядок і механізм проведення такої експертизи, тому у цьому випадку належить виходити з загальних принципів диспозитивності та змагальності сторін, передбачених ст.ст.\~12,\~13 ЦПК України. Отже, судом встановлено, що факт наявності недоліків товару належними та допустимими доказами не підтверджений. Позивач при підписанні акту прийому передачі товару підтвердила, що сукня передається в належному, придатному стані для використання за призначенням, пошкоджень та забруднень не мала. Претензій у покупця до продавця відносно якісних характеристик не було. Суд зазначає, що 21.01.2018 р. відповідачем було надано відповідь на претензію [PERSON], в якій зазначено, що позивачем було замовлено перетворення товару, а також, що сукня не підлягає обміну чи поверненню на підставі положень постанови КМУ від 19.03.1994 р. №172 (а.с.12). З приводу обставин замовлення перетворення товару суд зазначає, що матеріали справи не містять жодного належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу таких обставин. Відповідно до ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд не приймає до уваги вказані обставини. Відповідь на претензію також містить посилання на те, що саме позивач несе обовязок щодо доведення ознак неналежної якості товару та щодо обовязкового проведення експертизи. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з врахуванням досліджених обставин справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволення вимог позивача в повному обсязі. Що стосується клопотання про стягнення вимог на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 3,4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат\~на\~оплату\~послуг адвоката\~має\~бути\~співмірним із:\~ складністю\~справи\~та\~виконаних адвокатом\~робіт\~(наданих\~послуг),\~ часом,\~витраченим\~адвокатом\~на виконання\~відповідних\~робіт\~(надання\~послуг),\~ обсягом\~наданих\~адвокатом\~послуг та\~виконаних\~робіт,\~ ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається зі змісту клопотання, розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, складає: підготовка та подання доповнень до відзиву на позовну заяву [PERSON] 4000 грн.; підготовка та подання клопотання про виклик та допит свідків -1500 грн; підготовка та подання клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу -2000 грн.; участь у судових засіданнях по справі №645/989/18 -6000 грн. Всього на загальну суму 13500 грн. Враховуючи вищевикладене, суд стягує з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13500 грн. \~ Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved