Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] і зареєстрований у Підгородецькій сільській раді Сколівського району Львівської області 12.03.2005 року, актовий запис № 4. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їхня сімя фактично розпалася та існує тільки формально. Вони втратили одне до одного почуття поваги і любові, стали чужими людьми. Протягом останніх трьох років проживають окремо і не підтримують шлюбних відносин. Від спільного проживання у них народилося троє дітей, які проживають і надалі проживатимуть з позивачем. З огляду на вказане, позивач змушена була звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у судовому засіданні, котре мало місце 09.10.2017 року, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу, оскільки вважала, що подальше збереження їх з відповідачем сімї є неможливим. У судове засідання, котре відбулося 26.12.2017 року, позивач не зявилася, однак до початку зазначеного судового засідання подала до суду заяву вх. № 5996 від 26.12.2017 року, в якій просила закінчувати розгляд даної справи без її участі, настоювала надалі на розірванні шлюбу та просила після його розірвання залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні, котре мало місце 09.10.2017 року, проти розірвання шлюбу заперечував з тих підстав, що вважав зазначений шлюб з позивачем таким, який можна зберегти. У судове засідання, котре відбулося 26.12.2017 року, відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, не зявився, про причини неявки суд не повідомив і заяви про закінчення розгляду справи у його відсутності не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання усіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі під час судового засідання 26.12.2017 року, не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, надані ними у судовому засіданні 09.10.2017 року, давши належну оцінку доказам по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересах їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в шлюб 12.03.2005 року, який був зареєстрований Підгородецькою сільською радою Сколівського району Львівської області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ, № 006894, виданим Підгородецькою сільською радою Сколівського району Львівської області 12.03.2005 року. Від спільного проживання у них народилася син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ № 060128, виданого Підгородецькою сільською радою Сколівського району Львівської області 20.06.2006 року, дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ № 141356, виданого Підгородецькою сільською радою Сколівського району Львівської області 20.03.2008 року та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ № 353943, виданого Підгородецькою сільською радою Сколівського району Львівської області 25.01.2013 року, які проживають і надалі проживатимуть із позивачем. Ухвалою від 09.10.2017 року у даній справі, виходячи з положень ст. 111 СК України та розяснень, котрі містяться у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами при розгляді справ про шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судом вживалися заходи щодо примирення сторін за відповідним клопотанням відповідача про надання терміну на примирення. Зазначений термін на примирення надавався сторонам строком два місяці. Встановлено, що після відновлення 05.12.2017 року судом провадження у даній справі і призначення її до розгляду на 26.12.2017 року у судовому засіданні (а це ще три тижні), сторони так і не примирилися, про що свідчить подана позивачем на адресу суду заява від 26.12.2017 року під вх. № 5996, в якій вона наполягала надалі на розірванні шлюбу. Натомість відповідач, незважаючи на завчасне і належне його повідомлення, у судове засідання 26.12.2017 року не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Наведені вище обставини дають суду підстави вважати, що сторони припинили шлюбні відносини, втратили одне до одного почуття поваги і любові, стали чужими людьми. Більше того, позивач упродовж останніх трьох років фактично не проживає разом із відповідачем, що не заперечувалося сторонами у судовому засіданні. Відповідно, шлюбні відносини сторони не підтримують. Поновлювати сімейні стосунки та миритися позивач не бажає. Аналізуючи наведені докази, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим та недоцільним, суперечило б інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

Outcome: approved