Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи його тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Шлюб був зареєстрований 26.10.2013р., актовий запис № 66. Від вказаного шлюбу мають спільну дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Матеріальне забезпечення дитини за її рахунок є недостатнім. Відповідач добровільну допомогу на утримання дитини не надає, хоча й має таку можливість. Позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дочкою повноліття. У судовому засіданні [PERSON], позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила суду, що відповідач добровільно допомогу на утримання дочки не надає та прохала стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки не заперечував. Судом встановлено, що визнання відвідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом розяснено відповідачу наслідки визнання позову згідно ст.174 ЦПК України. Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх в своїй сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом по справі встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії І-КЕ № 1111859 між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON]) 26.10.2013р. зареєстровано шлюб, актовий запис № 66. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-КЕ № 195146 від 14.03.2014р. [PERSON] народилася 09 березня 2014 року, в графі «батько» зазначено - «Котовенко Іван Іванович», в графі «мати» зазначено «Котовенко Тетяна Геннадіївна». Відповідно до довідки № 2053 від 01.12.2014р. виданої виконавчим комітетом Семенівської селищної ради Семенівського району Полтавської області, [PERSON] проживає [INFO] та має наступний склад сімї: чоловік [PERSON]; дочка [PERSON] . Матеріальне забезпечення дитини за рахунок матері є недостатнім. Відповідач добровільну допомогу на утримання дочки не надає. Стан здоровя відповідача добрий, має змогу надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ст. 183 ч. 1 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ст. 191 ч. 1 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст.192 ЦПК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за\~\~рішенням\~\~суду\~\~за позовом платника або одержувача аліментів уразі зміни\~\~матеріального\~\~або\~\~сімейного\~\~стану,\~\~погіршення\~\~або поліпшення здоров'я когось із них.\~\~\~\~\~\~ Судові витрати згідно ст. 88 ч. 3 ЦПК України необхідно віднести за рахунок відповідача. Відповідно до ст. 367 п.1 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved