Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] , про визнання останньої такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що вона є власником вищевказаної квартири. У даній квартирі зареєстрована її дочка [PERSON] , однак остання за даною адресою не проживає протягом трьох років, витрат на комунальні послуги не несе та не з`являється, щоб знятися з реєстраційного обліку, а тому просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у зв`язку з необхідністю припинення нарахувань по комунальних послугах на відсутнього члена сім`ї. Ухвалою суду від 17 вересня 2019 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, відзиву на позов не подала, про поважність причин неможливості прибуття її в судове засідання суд не повідомила. Тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України, оскільки, щодо заочного вирішення справи не заперечує позивач. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником трьохкімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 86,8 кв.м, житлова площа 51,2 кв.м, що підтверджується договором дарування серії АВВ №687693 , який посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Мартюк Ларисою Орестівною 13 липня 1999 року та зареєстрований в реєстрі за №3001; свідоцтвом про право власності на 1/2 частину квартири серії АВВ №687692 від 13 липня 1999 року засвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Мартюк Ларисою Орестівною за №2998; реєстраційним посвідченням виданим Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 20 липня 1999 року за реєстровим №566. Згідно довідки №2210 виданої ТОВ «Коменерго-Тернопіль 5» 29 серпня 2019 року у квартирі [ADDRESS] з 14 січня 1988 року проживає та зареєстрована [PERSON] та з 24 травня 1995 року зареєстрована [PERSON] . Актом комісії ТОВ «Коменерго-Тернопіль 5» від 29 серпня 2019 року складеного за результатами проведення обстеження квартири [ADDRESS] на предмет проживання [PERSON] , встановлено, що остання зареєстрована за вказаною адресою, однак не проживає, про що засвідчили свідки. Частиною 2 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суб`єктами права приватної власності, згідно ст. 325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. У відповідності до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , в квартирі [ADDRESS] не проживає більше року без поважних на те причин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту шляхом визнання відповідача [PERSON] , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В силу вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 768,40 грн. судового збору.

Outcome: approved