Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просила суд постановити рішення, яким визнати за нею - [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що [INFO] померла [PERSON]. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є сестрами та спадкоємцями першої черги спадкування щодо майна померлої. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на наступне майно: -1/3 квартири [ADDRESS]; - квартира [ADDRESS]. Відповідно до заповіту від 21 листопада 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Манохіною Г.О., зареєстровано в реєстрі за № 2515, квартиру [ADDRESS], [PERSON] заповідала своєму онуку [PERSON]. З метою прийняття спадщини, [PERSON] звернулася до Дванадцятої державної нотаріальної контори в якій вже була відкрита спадкова справа № 1684/2015 до майна померлої за заявою [PERSON]. З урахуванням того, що достеменно виявити місце знаходження оригіналів всіх правовстановлюючих документів на спадкове майно немає можливості, хоча є вагомі підстави вважати, що вони знаходяться у [PERSON], яка проживала разом з матір'ю до самої смерті, у позивача виникли труднощі у документальному оформлені прийняття спадщини та отримання відповідних документів про право на спадщину, після смерті матері. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 02 червня 2017 року виданою державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори - Щербина Я.О. було роз'яснено, що згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання спадкоємцями правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві, проте з урахуванням відсутності їх у спадкоємця, нотаріусом було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, а саме - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Також нотаріусом було роз'яснено право [PERSON] на звернення до суду для захисту своїх порушених або оспорюваних прав. Враховуючи вищенаведене та посилаючись на ст. ст. 392, 1221 1223, 1258, 1261, 1268 ЦК України, позивач просить заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила до суду свого представника з належним чином оформленими повноваженнями, тому суд вважає можливим розглянути справу в її відсутності. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві. Відповідач надавши свої заперечення щодо заявлених позовних вимог в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, тому суд вважає можливим розглянути справу в її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, в тому числі копію спадкової справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON], про що 14.11.2015 року складено актовий запис № 17040 та 02.12.2015 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в м. Києві видано свідоцтво про смерть [NUMBER]. (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] і її матір'ю відповідно до свідоцтва про народження вказано [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про шлюб від 27 лютого 1985 р. вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] 27.02.1985 р. було зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO]. і її матір'ю відповідно до свідоцтва про народження вказано [PERSON] (а.с. 39). Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є сестрами та спадкоємцями першої черги спадкування щодо майна померлої [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на наступне майно: -1/3 квартири [ADDRESS]; - квартири [ADDRESS]. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до заповіту від 21 листопада 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Манохіною Г.О., зареєстровано в реєстрі за № 2515, квартиру [ADDRESS], [PERSON] заповідала своєму онуку [PERSON]. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від їх прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Зі змісту ст. 1261 ЦК України вбачається, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено в судовому засіданні з метою прийняття спадщини, [PERSON] звернулася до Дванадцятої державної нотаріальної контори в якій вже була відкрита спадкова справа № 1684/2015 до майна померлої [PERSON] за заявою відповідачки [PERSON]. Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України. Згідно з ч. 1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Згідно пункту 212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року №20/5 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 02 червня 2017 року виданою державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори - Щербина Я.О. було роз'яснено, що згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання спадкоємцями правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві, проте з урахуванням відсутності їх у спадкоємця, нотаріусом було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, а саме - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. З врахуванням того, що спадковим майном померлої [PERSON] яке не охоплене заповітом є -1/3 квартири [ADDRESS], а оскільки позивач і відповідач є спадкоємцями щодо вказаного майна померлої [PERSON] першої черги в рівних частинах, то суд вважає право позивача на 1/6 частину даної квартири таким, що відповідає вимогам чинного законодавства. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1746 грн. 68 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved