Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області про визнання за собою права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що являється спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] своєї матері [PERSON]. Спадкове майно померлої складається з 1/2 частини житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] та належав померлій на підставі рішення Шишацького районного суду від 30 серпня 2006 року. Для одержання свідоцтва про право на спадщину у вигляді вищевказаного нерухомого майна позивач у встановлений законом 6-ти місячний строк звернулась до приватного нотаріуса Шишацького районного нотаріального округу Плаксіної П.Б., але у видачі свідоцтва їй було відмовлено так-як спадковий житловий будинок не внесений до бази даних державного реєстру прав власності на нерухоме майно. В зв'язку з вищевикладеним, посилаючись на норми ЦК та ЦПК України позивач звертається за захистом своїх прав до суду та просить суд визнати за собою право власності на 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS]. Позивач, будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась. Особливою умовою угоди № 425 від 18 лютого 2015 року, укладеної між позивачем та адвокатом Вінніком В.М., є участь представника у судових засіданнях без участі позивача. Представник позивача - адвокат Віннік В.М. в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі. Представник відповідача - Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, а тому позов підлягає задоволення виходячи з наступного. [INFO] у с. Яреськи Шишацького району Полтавської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 28 жовтня 2013 року Яреськівською сільською радою Шишацького району Полтавської області , актовий запис № 63. (а.с.5). До дня смерті [PERSON] проживала одна у приватному домогосподарстві у [ADDRESS], що підтверджується довідкою Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області від 16.02.2015 № 392 (а.с.8). До складу спадщини померлої [PERSON] входила 1/2 частина житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] та належав померлій на підставі рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 30 серпня 2006 року, яке набрало законної сили 12 вересня 2006 року (а.с.9). Решта будинку у рівних частках по 1/4 за кожним згідно вказаного рішення суду належить [PERSON] та [PERSON]. Померла [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 11.07.2013 року секретарем виконкому Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області Сторож А.В. за реєстровим № 51, згідно якого частину свого майна у вигляді 1/2 житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] заповіла [PERSON], все інше майно заповіла у рівних частках [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Спадковий будинок на частину якого претендує позивач згідно технічного паспорту ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» (інвентаризаційна справа 37225) розташований по [ADDRESS], знаходиться на земельній ділянці площею 2200 кв. м. та складається з житлового будинку 1973 року побудови загальною площею 90,1 кв.м., жилою площею 55,9 кв.м. (літ - А-1, а), сараю з погребом (літ - Б, б), літнього душу (літ. - В ), вбиральні (літ. - Д), навісу (літ. - Г ), огорожі (№1-2). Реєстрація права власності не проводилась (а.с.10-16). Спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину, вчасно звернувшись із відповідною заявою до приватного нотаріуса Шишацького районного нотаріального округу Плаксіної Б.П., що встановлено судом із змісту постанови нотаріуса від 26 січня 2015 року № 14/02-31 (а.с.18), а також підтверджується фактом видачі [PERSON] свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом серії НАМ № 060503 від 26.01.2015 на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,2200 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що належала спадкодавцю [PERSON] (а.с.7) Інші спадкоємці, які б претендували на спадкове майно померлої [PERSON], яке вона заповідала [PERSON] та [PERSON], відсутні. Відповідно до судової практики та положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах даної категорії при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Шишацького районного нотаріального округу Плаксіною П.Б. від 26 січня 2015 року № 14/02-31 спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну їй частку спадкового майна спадкодавця [PERSON] у вигляді 1/2 житлового будинку відмовлено в зв'язку з тим, що у право власності на вказану частину житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] не зареєстровано спадкодавцем у встановленому законом порядку (а.с.18). Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Відповідно до вимог ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Таким чином, успадкувавши після смерті [PERSON] належну їй на момент смерті 1/2 частину житловий будинок з господарськими спорудами, спадкоємець [PERSON] позбавлена можливості оформити її на своє ім'я, через те, що право власності на вказане майно не було зареєстровано спадкодавцем за життя на своє ім'я. Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та доведеними, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: partial