Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, з дати пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. На обгрунтування заявлених вимог позивач [PERSON] у позовній заяві посилається на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому 26.11.2011 року у виконавчому комітеті Бабайківської сільської ради шлюбі, від якого мають спільних неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач коштів на утримання синів не надає, хоча працює і має можливість сплачувати аліменти. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву з проханням про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився. Надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до приписів ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, з`ясувавши правові позиції сторін, встановивши щирість їх намірів, а також відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, приходить до висновку про можливість та необхідність задоволення позову в межах заявлених вимог. В судовому засіданні встановлено, що сторони в даній справі перебували у зареєстрованому 26.11.2011 року у виконавчому комітеті Бабайківської сільської ради шлюбі, від якого мають спільних неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.6-8). Спільне життя сторін не склалося. Відповідач добровільної допомоги на утримання синів не надає, аліменти нікому не платить, є здоровою молодою працездатною особою, працює, а отже, має можливість сплачувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. За таких обставин, на переконання суду, позов підлягає задоволенню відповідно до ст.ст. 80, 81, 180-183 Сімейного кодексу України в повному обсязі. Згідно ст. 430 ч.1 п. 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. Враховуючи вимоги ст.141 ч.6 ЦПК України суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн., так як судовий збір стягується з відповідача, коли позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved