Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області 6 серпня 2002 року, актовий запис № 146. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що сумісне життя між ними не склалось на ґрунті сімейно-побутових відносин, почуття поваги та кохання один до одного втрачено. В результаті чого спільне проживання виявилось неможливим, у сторін відсутнє взаємопорозуміння, сімейні відносини припинені з 3 листопада 2012 року, на примирення позивач не згоден, наполягає на розірванні шлюбу. Позивач [PERSON] у судовому засіданні наполягала на розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила У відповідність з вимогами ст. 224 ЦПК України у випадку неявки відповідача в судове засідання, сповіщеного судом належним чином, і від якого не надійшло заяви про причини його неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого розгляду справи. Оскільки позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку, і відповідач по справі не повідомив суд про причини своєї неявки, будучи при цьому повідомленим належним чином, у суду маються підстави для постанови заочного рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухав пояснення позивача, дослідив матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. На підставі досліджених доказів судом встановленні наступні обставини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області 6 серпня 2002 року, актовий запис № 146, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ч. 2 п. 3 ст.18, ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей. Зазначені обставини дають суду підстави вважати, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що сім'я розпалась остаточно і шлюб існує формально. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, суд з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті і майнові права сторін, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених ч. 2 ст. 110 Сімейного кодексу України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. В порядку ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним при подачі позову судовий збір у розмірі 114 гривень 700 копійок. На підставі вищенаведеного, ст. 51 Конституції України, ст.ст.18, 51, 56, 104, 110, 111, 112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved