Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Україна», [PERSON], третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] про визнання трудового контракту неукладеним та визнання виконання [PERSON] обов'язків генерального директора СГТзОВ «Україна» припиненими. В обґрунтування своїх вимог вказує, що вона, [PERSON] та [PERSON] є учасниками СГТзОВ «Україна». [PERSON] з 02.09.2011 року перебував на посаді генерального директора товариства на підставі трудового контракту, укладеному з ним згідно рішення загальних зборів СГТзОВ «Україна» від 01.09.2011 року, які були оформлені протоколом №26 від 01.09.2011 року. Рішенням господарського суду Волинської області від 02.10.2013 року по справі за позовом [PERSON] до СГТзОВ «Україна», яке залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.12.2013 року, рішення загальних зборів учасників СГТзОВ «Україна», які були оформлені протоколом №26 від 01.09.2011 року, визнані недійсними. Покликаючись на викладені обставини та, що її підпис у трудовому контракті від 02.09.2011 року є підробленим, просить визнати неукладеним трудовий контракт від 02.09.2011 року між СГТзОВ «Україна» та [PERSON] та визнати виконання [PERSON] обов'язків генерального директора СГТзОВ «Україна» припиненими. В судовому засіданні 05.03.2014 року представник позивача [PERSON] зменшив та уточнив заявлені вимоги. З врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить визнати неукладеним трудовий контракт від 02.09.2011 року між СГТзОВ «Україна» та [PERSON] з визначеним строком дії повноважень працівника до 2014 року. Зазначив також, що трудовий контракт між СГТзОВ «Україна» та [PERSON] від 02.09.2011 року, за яким строк повноважень [PERSON] на посаді генерального директора був визначений до 2012 року, був дійсно укладений. В судове засідання 17.03.2014 року представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача. Представник відповідача СГТзОВ «Україна» [PERSON] проти позову не заперечила. Вважає, що позов підлягає до задоволення з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] проти позову заперечив. Просить в задоволенні позову відмовити за безпідставністю. Третя особа на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає. З пояснень сторін, матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є учасниками СГТзОВ «Україна»(а.с.65-81). [PERSON] втретє з 02.09.2011 року перебував на посаді генерального директора товариства на підставі трудового контракту, укладеному з ним згідно рішення загальних зборів СГТзОВ «Україна» від 01.09.2011 року, які були оформлені протоколом №26 від 01.09.2011 року(а.с. 10,11,83-88). . Рішенням господарського суду Волинської області від 02.10.2013 року по справі за позовом [PERSON] до СГТзОВ «Україна», яке залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.12.2013 року, рішення загальних зборів учасників СГТзОВ «Україна», які були оформлені протоколом №26 від 01.09.2011 року, визнані недійсними(а.с17-19,54-57). Згідно рішення загальних зборів учасників СГТзОВ «Україна» від 07.10.2013 року, які були оформлені протоколом №26 від 07.10.2013 року [PERSON] та [PERSON] виключено зі складу засновників товариства, останнього звільнено з посади генерального директора СГТзОВ «Україна» та призначено на вказану посаду іншу особу, про що 06.12.2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Луцького РУЮ були внесені відповідні зміни до установчих документів товариства. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1)визнання права; 2)визнання правочину недійсним; 3)припинення дії, яка порушує право; 4)відновлення становища, яке існувало до порушення; 5)примусове виконання обов'язку в натурі; 6)зміна правовідношення; 7)припинення правовідношення; 8)відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)відшкодування моральної(немайнової шкоди). Згідно з ч.1 ст.3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами регулює законодавство про працю. Відповідно до ч.3 ст.21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін(в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Позивач, звертаючись до суду з позовом про визнання трудового контракту неукладеним, посилається на ст.ст.202,203,215,216,229,230 ЦК України. Однак, за змістом вищенаведених норм КЗпП України, правовідносини, які виникають між роботодавцем(власником або уповноваженим ним органом) та найманим працівником у зв'язку з укладенням трудового контракту, за своїм характером є трудовими правовідносинами, які регулюються нормами законодавства про працю. Спосіб захисту порушених прав власника, обраний позивачем [PERSON], а саме: визнання трудового контракту неукладеним, не передбачений трудовим законодавством. На думку суду, укладення трудового контракту з порушенням вимог КЗпП України не є підставою для визнання такого контракту неукладеним. Така обставина може тягнути за собою інші наслідки, передбачені законодавством про працю. На основі викладеного суд приходить до висновку, що в позові [PERSON] до СГТзОВ «Україна», [PERSON], третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] про визнання трудового контракту неукладеним слід відмовити. При цьому суд враховує ту обставину, що позивач не позбавлений можливості звернутися з позовом до суду за захистом свого права, обравши вірний спосіб захисту. На підставі ст.ст.15,16 ЦК України, ст.ст.3,21,23,24 КЗпП України,

Outcome: dismissed