Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що перебувала в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони проживають разом, однак необхідної допомоги на утримання сина не надає. Дитина є інвалідом дитинства, потребує постійного лікування, додаткового догляду. Відповідач працює, отримує заробітну плату, непрацездатних батьків на утриманні не має. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх доходів (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав: Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, шлюб розірвано 09.01.2009 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується актом № 127 від 30.03.2015 року, виданим КП «Керуюча компанія з житлово-комунальних послуг Вугледарської міської ради». Відповідно до копії посвідчення ААБ № 209966 від 01.02.2012 року, виданого Куйбишевським УПСЗН м. Донецьк, дитина [PERSON], [INFO], є інвалідом з дитинства. Відповідач працює в ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1», отримує стабільну заробітну плату, тому має можливість матеріально утримувати дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходів її матері, батька або у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене та з урахуванням матеріального становища відповідача, оскільки розмір аліментів сторонами не оспорюється, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] року народження, в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавством України, починаючи з 21.05.2015 року і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved