Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Акціонерного товариства «Укрпошта», третіх осіб: Уманської міської ради Черкаської області, Міністерства інфраструктури України про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після закінчення навчання в Кіровоградському училищі зв`язку з 11.07.1983 року вона була прийнята на роботу в Уманський районний вузол зв`язку на посаду оператора поштового зв`язку, де працює і по даний час. Згодом Уманський районний вузол зв`язку було перейменовано в Уманський районний вузол зв`язку ОППЗ «Черкасипошта», а потім Черкаський вузол поштового зв`язку Черкаської дирекції УДППЗ «Укрпошта», потім в Центр поштового зв`язку № 8 Черкаської дирекції УДППЗ «Укрпошта». Дані обставини підтверджуються записами в трудовій книжці. В зв`язку з тим, що вона працювала на підприємстві їй було надано для проживання частину житлового приміщення по [ADDRESS]. З часу надання їй даного приміщення, що позначено в інвентарній справі, як 3-1 та становить кв.[ADDRESS] для проживання вона поселилась в ньому та стала проживати і проживає по даний час. [INFO] у неї народилась донька [PERSON] , яка також з часу народження і по сьогодні проживає разом з нею у вищевказаній квартирі. 18.12.1991 року вона була зареєстрована в даній квартирі за адресою [ADDRESS] та зареєстрована по даний час. Весь час проживання в даній квартирі вона постійно проводить оплату комунальних послуг, проводить ремонти даної квартири, утримує її в належному стані, підвела комунікації та зробила благоустрій даної квартири. Проживання на протязі 26 років без будь-яких документів спонукало її до того, що вона стала звертатись до відповідача з питанням в наданні їй в приватну власність шляхом приватизації приміщення, яке вона займає, тобто узаконення прав на дане житло. Проте відповідачі вказують на те, що вони не орган приватизації і повноважень для передачі в приватну власність житла не мають, тому іншого шляху ніж судовий, яким би було можливо набути право на дане житло немає.Тому просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] , що складається з приміщення 3-1 площею 24,0 кв.м. за набувальною давністю. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Мельник О.Ф. позов підтримали в повному обсязі та просили його задоволити. В судовому засіданні представник відповідача Акціонерного товариства «Укрпошта» Лютенко І.О. позов не визнала та заперечувала проти його задоволення. В судовому засіданні представник третьої особи Міністерства інфраструктури України Лютенко І.О. позов не визнала та заперечувала проти його задоволення. В судове засідання представник третьої особи Уманської міської ради не з`явився, причини неявки невідомі, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд, прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно довідки Центру поштового зв`язку № 8 м. Умань Черкаської дирекції УДППЗ «Укрпошта» № 04-13 від 07.04.2016 року [PERSON] проживає та зареєстрована з 24.03.2001 року за адресою: [ADDRESS] . Плату за службову кімнату сплачує вчасно та в повному обсязі. Претензій зі сторони адміністрації ЦПЗ № 8 не має. ( а.с.9). Згідно повідомлення Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» № 156 від 21.10.2016 року, згідно даних інвентаризаційної справи станом на 01.01.2013 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровано нерухоме майно (нежитлові приміщення) пл.. 98,1 м.кв. за Українським державним підприємством поштового зв`язку «Укрпошта» на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Уманської міської ради 11.03.2009 року [NUMBER]. На житлові приміщення право власності станом на 01.01.2013 року в БТІ не зареєстровано. Виготовити технічний паспорт на частину будинку за вищевказаною адресою на гр. [PERSON] неможливо, так як вона не являється власником, або уповноваженою особою. Підстав для видачі довідки-характеристики не має, так як право власності не зареєстровано. ( а.с.12). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.03.2009 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 11.09.2008 року за № 442 та рішення виконавчого комітету Уманської міської ради власником нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS] є «Укрпошта» Українське державне підприємство поштового зв`язку. ( а.с. 17). Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Згідно Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третястатті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина другастатті 344 ЦК). (п. 9 Постанови). Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Відповідно до положень пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови). Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Відповідно до п. 9 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно є підставою для державної реєстрації прав. Враховуючи, що позивач [PERSON] добросовісно заволоділа чужим майном і понад 26 років продовжує відкрито, безперервно проживати у частині житлового приміщення по [ADDRESS] , сплачує комунальні послуги, суд вважає, що її позовні вимоги про визнання права власності на нерухоме майно в зв`язку з набувальною давністю, підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved