Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування Рожищенської районної державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації. Свій позов обґрунтовує тим, що їй належить на праві власності 43/100 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , в якій зареєстровані, але не проживають її дочка [PERSON] та онук [PERSON] , який є сином [PERSON] . Вказує, що реєстрація останніх порушує її право власності на нерухоме майно, перешкоджає їй належним чином користуватися та розпоряджатися житловим будинком. На підставі, наведеного, просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком в [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з викладених у позовній заяві підстав, просила позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком в [ADDRESS] , так як вони не проживають у вищевказаному будинку з березня 2016 року, тобто понад один рік, без поважних причин. Їхніх особистих речей в будинку немає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, в задоволенні позову просить відмовити. Суду пояснила, що реєстрація її малолітнього сина [PERSON] за адресою: [ADDRESS] була вчинена за згодою всіх членів сім`ї і це надає можливість їй, як матері дитини, реалізовувати права на виховання, навчання та лікування своєї дитини за місцем реєстрації - у дитячих садочках, школах, лікарнях. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, в задоволенні позову просить відмовити згідно відзиву на позовну заяву від 20.03.2019 року. Представник третьої особи органу опіки та піклування Рожищенської райдержадміністрації Подзелінська В.М. в судовому засіданні заперечила щодо виселення малолітнього [PERSON] та зняття його з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , оскільки цим порушуються права дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. У відповідності до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві приватної власності 43/100 частини житлового будинку по [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 12.02.2008 року та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.7, 17). Згідно довідки №2007 від 08.09.2017 року Рожищенської міської ради вбачається також, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] (а.с.9). З акту обстеження щодо фактичного проживання від 13.06.2017 року, вбачається, що комісією Рожищенської міської ради проведено обстеження щодо фактичного проживання в житловому будинку за адресою [ADDRESS] . При обстеженні було допитано сусідів гр. [PERSON] на предмет проживання за даною адресою гр. [PERSON] та встановлено, що остання з березня 2016 року відсутня за місцем реєстрації (а.с.8). Дана обставина встановлена також в судовому засіданні і не заперечувалась сторонами по справі. З пояснень відповідача [PERSON] встановлено, що між нею та її матір`ю [PERSON] погіршилися відносини, що стало підставою того, що вони почали проживати окремо. В даному будинку вона не проживала та не проживає, так як в ньому відсутні належні умови для проживання. Згідно ст.405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні втановлено, що між сторонами не було укладеного угоди про користування спірним житловим приміщенням, і відповідно їх реєстрація в будинку позбавляє позивача права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Разом з тим, будь-яких належних, допустимих і беззаперечних доказів на підтвердження того, що відповідачу чиняться перешкоди у користуванні будинком та проживанні в ньому, про поважність причин її відсутності понад рік, наявність між нею і власником житла домовленості про збереження права користування житлом або передбачених законом підстав, що унеможливлюють визнання її такою, що втратив право користування житлом, в матеріалах справи немає та в ході судового розгляду даної справи таких фактів встановлено не було. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З врахуванням вищенаведених норм закону, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] . Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. А тому суд вважає, що вимога позивача про зняття з реєстрації відповідачів до задоволення не підлягає, оскільки виселення і є підставою для внесення даних про зняття особи з реєстраційного обліку. Судові витрати залишити за позивачем, так як остання не наполягає на їх стягненні з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: partial