Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Прохає визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON] та батька, [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: [INFO] помер батько позивача - [PERSON]. [INFO] в с. Радошин Ковельського району померла мати позивача - [PERSON]. Після смерті кожного з батьків відкривалась спадщина на відповідні частки у нерухомому та рухомому майні, що належало спадкодавцям на час смерті, у тому числі на відповідні частини домоволодіння, розташованого по [ADDRESS]. За життя спадкодавців заповітне розпорядження не посвідчувалось. Спадкоємцями за законом майна померлих [PERSON] та [PERSON] залишились діти - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Як після смерті батька, так і після смерті матері, спадщину, яка відкрилась, прийняла позивач, яка постійно проживала з батьками на час їх смерті. Інші спадкоємці відмовились приймати спадщину, про що подали до нотаріальної контори відповідні заяви. Позивач, у порядку передбаченому чинним законодавством прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті батьків та звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Державним нотаріусом було видано позивачеві свідоцтва про право на спадщину за законом на наступне нерухоме майно: земельну ділянку, розташовану на території Радошинської сільської ради Ковельського району Волинської області площею 2,8056 гектарів у межах згідно з планом, призначенням якої є ведення особистого селянського господарства; на земельну ділянку, розташовану на території Радошинської сільської ради Ковельського району Волинської області площею 0,3324 гектарів у межах згідно з планом, призначенням якої є ведення особистого селянського господарства; на земельну ділянку, розташовану на території Радошинської сільської ради Ковельського району Волинської області площею 0,4826 гектарів у межах згідно з планом, призначенням якої є ведення особистого селянського господарства. Однак державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] з причини відсутності правовстановлюючих документів на підтвердження здійснення державної реєстрації права власності на належне спадкодавцеві нерухоме майно, у той час згідно Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, п.4.15,п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони арешту цього майна. У зв'язку з неможливістю надати державному нотаріусу оригіналів правовстановлювальних документи на нерухоме майно, яке входить до складу спадкової маси, реалізувати своє право на спадкове домоволодіння в позасудовому порядку позивач позбавлена можливості. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з підстав, зазначених у ньому та прохає задовольнити. Прохає суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON] та батька, [PERSON]. Судові витрати прохає залишити за сторонами. Відповідач [PERSON] у ході судового розгляду позов визнала повністю, не заперечила проти його задоволення, визнала обставини, якими позивач обгрунтувала позовні вимоги. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно свідоцтва про смерть серї [NUMBER] від 11 жовтня 2002 року батько позивача [PERSON] помер [INFO] (а.с.5). Згідно свідоцтва про смерть серї [NUMBER] від [INFO] мати позивача [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). Даними свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 05 травня 1969 року, виданого Радошинською сільською радою Ковельського району (а.с.11); даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища 00015873517 від 07 жовтня 2015 року (а.с.15); даними свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом ЗАГС м. Ковель, доводиться та обставина, що позивач [PERSON] є рідною дочкою спадкодавців [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а у відповідності до вимог ч.1 ст. 1261 ЦК України першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкоємця, ....той із подружжя, який його пережив та бтьки. Згідно ч.1 ст. 1267ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв сппадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.2 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній ностаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Матеріалами спадкової справи №60/03, заведеної щодо майна померлого [INFO] [PERSON] та матерілами спадкової справи №53/13, заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON] доводиться та обставина, що спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] прийняла позивач [PERSON]. Інші спадкоємці відмовились від спадщини на користь позивача, звернувшись до нотаріальної контори з відповідними заявами про відмову від спадщини. Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори 15 липня 2015 року пілся смерті [PERSON] позивачеві [PERSON], спадщина, на яку видано свідоцтва складається з: земельної ділянки, розташованої на території Радошинської сільської ради Ковельського району Волинської області площею 2,8056 гектарів у межах згідно з планом, призначенням якої є ведення особистого селянського господарства (к.н.[NUMBER]); земельної ділянки, розташованої на території Радошинської сільської ради Ковельського району Волинської області площею 0,3324 гектарів у межах згідно з планом, призначенням якої є ведення особистого селянського господарства (к.н.[NUMBER]); земельної ділянки, розташованої на території Радошинської сільської ради Ковельського району Волинської області площею 0,4826 гектарів у межах згідно з планом, призначенням якої є ведення особистого селянського господарства (к.н.[NUMBER]). Згідно повідомлення Ковельської державної нотаріальної контори №2026/01-16 від 23 жовтня 2015 року позивачеві відмовлено у вчиненні нотаріально дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове домоволодіння, з посиланням на норми Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, п.4.15,п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, згідно яких видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони арешту цього майна. (а.с.14). Згідно довідки Радошинської сільської равди Ковельського району Волинської області №948 від 05 жовтня 2015 року, відповідно записів в погосподарській книзі №1 с. Радошин, за особовим [NUMBER] рахується господарство [PERSON], яка була прописана і проживала в [ADDRESS] з 27 грудня 1952 року по [INFO] і була виписана у зв'язку зі смертю. На день смерті з [PERSON] проживала і була зареєстрована з 28.03.1969 року по даний час її дочка [PERSON]. Під обтяженнями майно спадкодавця не перебуває. (а.с.7,18). Згідно відомостей з Державного реєстру іпотек, Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, та Державного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна від 29.10.2015 року №46586666, доводиться, що державна реєстрація права власності на домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] не здійснювалась. Рік побудови домоволодіння - 1969. Відповідно до положень ст. 100 та ст.101 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок. Будівництво спірного будинковолодіння здійснювалось у період дії норм цивільного кодексу РСР 1963 року та Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року. Згідно п.4 вказаної Інструкції реєстрації підлягали всі будинки і домоволодіння, які належали громадянам на праві особистої власності та розташовані в межах міст і селищ міського типу. Обов'язок щодо реєстрації будинків та домоволодінь, розташованих у селах не встановлювався. Згідно даних технічного паспорту на садибний житловий будинок по [ADDRESS], виготовленого ТОВ «Бюро оцінки та інвентаризації» станом на 15 жовтня 2015 року, вказане домоволодіння не містить самочинного будівництва і складається з: житлового будинку А-1 1969 року побудови, загальною зовнішньою площею 84,3 м.кв., загальною внутрішньою площею 71,1 м.кв., житловою площею 48,1 кв.м., підсобною площею 23 м.кв., до складу якого якого входять коридор площею 11,3 кв.м., коридор площею 6,1 кв.м., кухня площею 5,6 кв.м., кімната площею 9,4 кв.м., кімната площею 11,7 м.кв., кімната площею 11,0 кв.м., кімната площею 16,0 кв.м.; веранди «а» 1969 року побудови, сарая Б-1 1969 року побудови, колодязя, огорожі та хвітртки (а.с.8-12). Судовий збір позивачем сплачено відповідно що ціни позову. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом За вказаних обставин позивач обрав такий спосіб захисту свого майнового права, який не суперечить нормам ст. 16 ЦК України. На підставі ст. 15,30,62, 85, 212, 213, 215, 130, 173,174 ЦПК України, ст. 328, 1233,1235,1236,1258, 1269, 1270 ЦК України, суд -

Outcome: approved