Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. У своєму позові позивач посилалась на те, що 14 квітня 2006 року її донька [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , від шлюбу у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . [INFO] її донька померла, матір [PERSON] . З березня 2012 року її онука на сьогодні проживає разом з нею, повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач не цікавить дитиною, не виконує свої батьківські обов`язки. Також відповідач більше семи років отримує замість дитини призначену допомогу по втраті годувальника після смерті її доньки, та витрачає кошти на свої потреби. Тому просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно дитини - [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилались на обставини зазначені в позові. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, причини не явки до суду не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Служби у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпро ради в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за відсутністю представника. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач є другою дружиною її батька. Вона проживала з ними з 14 років до повноліття. Померла дочка позивача разом з нею ходила в одну школу. Після смерті [PERSON] дочки позивача онука [PERSON] проживає разом з позивачем та її чоловіком вони її повністю утримують, батько дитини не інтересується дитиною та не утримує її. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її батько не спілкується з нею. Бачила його приблизно вісім років тому. Спілкуватись з батьком не хоче. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є чоловіком позивача, онуку він та позивач забезпечують самі. Батько дитини [PERSON] проживає в м. Кам?янське, коли померла донька позивача, вони запропонували, що дитина деякий час буде жити з ними, батько з радістю віддав дитину. Так дитина проживає разом з ними на сьогодні, батько її не утримує, долею дитини не цікавиться. 17 лютого 2020 року ухвалою суду відкрито провадження по справ та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 04 березня 2020 року зобов`язано Службу у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпро ради надати письмовий висновок щодо умов проживання [PERSON] . 12 червня 2020 року ухвалою суду позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпро ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради про призначення позивача опікуном та стягнення аліментів, залишені без розгляду. 12 червня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вислухавши позивача, представника третьої особи, свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 776 (а.с.8). Мати дитини [PERSON] [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 277 (а.с.14). Як вбачається з пояснень свідків та матеріалів справи позивач є бабусею [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , навчається в НВК № 148 в м. Дніпро (а.с.9). Згідно до акту від 24 лютого 2020 року дитина [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON] в [ADDRESS] з березня 2012 року (а.с.39). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] , [INFO] , притягувався к адміністративній відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.40). З висновку Органу опіки та піклування Шевченківської районної у місті Дніпрі ради від 03.06.2020 р. № 13/15 -63, вбачається, що батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Мати дитини [PERSON] [INFO] померла. Батько дитини [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] окремо від дитини, вихованням її не займається. Дитина проживає разом з бабусею та дідусем за адресою: [ADDRESS] весь час після смерті її матері, тому вважають за доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] (а.с.56,57). Як передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинство», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом . Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України в п.16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як роз`яснено ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Ст. 167 СК України передбачено, що якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Таким чином суд, оцінивши всі доказі прийшов до висновку, що вимоги позивача [PERSON] про позбавлення батьківських прав по відношенню до дитини підлягають задоволенню та найшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки відповідач ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 768,40 грн. та 384, 20 грн. з відповідача, що документально підтверджено.

Outcome: approved