Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом, підписаним та поданим її представником - адвокатом Чуприною С.П., який діє на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 01.04.2021, що підтверджено ордером на надання правничої допомоги серія ВА № 1013400, до відповідача [PERSON] , в якому (позові) просила: - стягнути з відповідача на її користь орендну плату за 2019 - 2020 роки у розмірі 11748,72 грн., інфляційні збитки у розмірі 711,34 грн. та три проценти річних від прострочених сум - 327,04 грн., згідно з договором оренди землі, що був укладений 10.07.2011 між [PERSON] та [PERSON] , і зареєстрований у відділі Держкомзему у Долинському районі 02.04.2012 за № 352190004000102; - розірвати договір оренди землі, що був укладений 10.07.2011 між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований у відділі Держкомзему у Долинському районі 02.04.2012 за № 352190004000102; - судові витрати по справі покласти на відповідача стягнувши їх на користь позивача. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , яка за життя - 10.07.2011 уклала з [PERSON] договір оренди належної їй на той час земельної ділянки площею 6,3809 га, кадастровий № 3521980700:02:000:0705, що розташована на території Богданівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, строком на 10 років. Зазначений договір було зареєстровано 02.04.2012 у відділі Держкомзему в Долинському районі, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис № 352190004000102. 24.10.2017 вона успадкувала після смерті матері зазначену земельну ділянку про що повідомила [PERSON] надавши відповідні копії документів. У порушення істотних умов договору оренди землі, відповідач у визначені договором строки не сплатив орендну плату за 2017 - 2018 роки користування землею, що стало підставою її звернення до суду з позовом про стягнення невиплаченої орендної плати та розірвання договору оренди землі (справа № 388/1914/18). У ході розгляду зазначеної справи судом апеляційної інстанції у судовому рішенні від 21.01.2021 було встановлено, що [PERSON] був обізнаний про перехід права власності на земельну ділянку. Останній частково сплатив орендну плату за 2017 рік у сумі 2500,00 грн.тоді як до сплати підлягало 5874.36 грн., а орендну плату за 2018 рік у сумі 5874,36 грн. не сплатив. Судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій (справа № 388/1914/18) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто орендну плату за 2017 рік у розмірі 3374,36 грн. та за 2018 рік - 5874,36 грн., а у задоволенні вимоги про розірвання договору оренди землі від 10.07.2011 було відмовлено. Вказані рішення судів першої та апеляційної інстанції ухвалені у справі № 388/1914/18 набрали законної сили та були виконані [PERSON] лише у порядку примусового виконання у ході виконавчого провадження. Надалі, у порушення умов договору оренди землі, зокрема, п. 9 та п. 11, відповідач будучи належним чином обізнаним про перехід права власності на земельну ділянку до позивача, оренду плату за 2019 - 2020 роки не сплатив. З урахуванням уточненого розрахунку нормативно грошової оцінки зазначеної земельної ділянки її проіндексована грошова оцінка станом на 01.01.2017 становить 195812 грн., а отже орендна плата складає: за 2019 рік - 195812 грн. х 3% = 5874,36 грн.; за 2020 рік - 195812,00 грн. х 3% = 5874,36 грн. Таким чином, відповідач повинен сплатити орендну плату за 2019 - 2020 роки у сумі 11748,72 грн. При цьому, внаслідок невиплати відповідачем орендної плати за 2019 - 2020 роки інфляційні збитки становлять 711,34 грн., а 3% річних за користування грошовими коштами за період з 01.11.2019 по 06.04.2021 складають 252,02 грн., за період з 01.11.2020 по 06.04.2021 - 75,02 грн., всього 327,04 грн., які вона також просила стягнути з відповідача. Враховуючи зазначені обставини та посилаючись на систематичну невиплату відповідачем орендної плати просила розірвати договір оренди землі від 10.07.2011. Щодо судових витрат позивач зазначив, що судові витрати по справі становлять 10000,00 грн., та складаються із сплаченого при пред`явленні позову судового збору у сумі 1816,00 грн., та витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 8000,00 гривень. Ухвалою від 07.04.2021 зазначений позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом із постановленням здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і розпочато підготовче провадження у справі. Ухвалою від 14.05.2021 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Представник позивача - адвокат Чуприна С.П. у судовому засіданні просив позов задовольнити у повному обсязі аргументуючи свою позицію аналогічно викладеному у позові.Зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. До закінчення судових дебатів у справі представник позивача зробив заяву про подання стороною позивача протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду доказів на підтвердження розміру витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи. Відповідач, який про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином засобами поштового зв`язку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судового відправлення, - у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від відповідача до суду не надходило. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, зокрема тих, за якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, - суд дійшов висновку про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у суду матеріалів справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, за відсутності письмових заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини. 10.07.2011 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договору оренди землі на земельну ділянку площею 6,3809 гектарів, кадастровий № 3521980700:02:000:0705,.розташовану на території Богданівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, строком на 10 років. Умовами зазначеного договору, крім іншого, передбачено: - орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 6,38 га кадастровий номер 3521980700:02:000:0705, яка розташована на території Богданівської сільської ради (п. 1-2 договору). - нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 74 384 грн (п. 5 Договору). - договір укладено на 10 років, а після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк, не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомивши орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 договору). - орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3 % нормативної грошової оцінки 2 252 грн або зерном без виконання будь-яких інших робіт (п. 9 договору). - орендна плата вноситься у строки 30 жовтня поточного року (п. 11 договору). - розмір орендної плати переглядається один раз в три роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом (п. 13 договору). - орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати (п. 28 договору). - дія договору припиняється шляхом розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (п. 38 договору). - перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору (п. 40 договору). - за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору (п. 41 договору). - сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини (п. 42 договору). Зазначений договір було зареєстровано 02.04.2012 у відділі Держкомзему в Долинському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 352190004000102. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМТ 881055 від 24.10.2017 та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] успадкувала після смерті матері [PERSON] земельну ділянку площею 6,3809 гектарів, кадастровий № 3521980700:02:000:0705, що розташована на території Богданівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області. Відповідно до уточненого розрахунку нормативно грошової оцінки земельної ділянки кадастровий № 3521980700:02:000:0705 проіндексована грошова оцінка земельної ділянки на 01.01.2017 становить 195812,00 грн. Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 11.06.2020 (справа № 388/1914/18)частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення невиплаченої орендної плати та розірвання договору оренди землі. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 5874, 36 грн. орендної плати за 2018 рік за договором оренди землі від 10.07.2011, укладеного з [PERSON] , зареєстрованого 02.04.2012 за № 352190004000102. Додатковим рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 25.11.2020 (справа № 388/1914/18)відмовлено у задоволенні вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь орендної плати за 2017 рік за договором оренди землі від 10.07.2011, зареєстрованого у відділі держкомзему у Долинському районі 02.04.2012, та про розірвання вказаного договору оренди. Постановою Кропивницького апеляційного суду від 21.01.2021 (справа № 388/1914/18) рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 11.06.2020 та додаткове рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 25.11.2020 у частині відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення орендної плати за 2017 рік та у частині розподілу судових витрат скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] 3374,36 грн. орендної плати за 2017 рік, у іншій частині рішення суду першої інстанції залишені без змін. Докази на підтвердження сплати власнику земельної ділянки орендодавцю [PERSON] орендної плати за договором оренди землі від 10.07.2011 за 2019 та 2020 роки відповідачем [PERSON] , як орендарем земельної ділянки, - суду не надано. Положеннями ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Статтями 627, 629 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» (далі - Закон). Положеннями ст. 2 Закону передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст. 13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 15 Закону (у редакції, чинній на момент укладання договору), істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. За змістом ст. 21 Закону, орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону, орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати. Згідно ч. 1 ст. 32 Закону, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Підставою для припинення права користування земельною ділянкою, в тому числі, є систематична несплата орендної плати (п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України). Відповідно до ч. 1 ст. 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Положеннями ч. 3 ст. 148-1 ЗК України передбачено, що соба, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. Відповідно до положень ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що ч. 1 і 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тлумачення п. д) ч. 1 ст. 141 ЗК України, ч. 2 ст. 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплати у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо). Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у постанові від 23.01.2019 у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) зазначила, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)». Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Враховуючи встановлені обставини справи та наведені вище положення законодавства, що регулюють дані спірні правовідносини, з урахуванням судової практики, суд констатує таке. [PERSON] не виконано умови договору оренди земельної ділянки від 10.07.2011, укладеного з [PERSON] , щодо оренди земельної ділянки площею 6,3809 га, кадастровий № 3521980700:02:000:0705, що розташована на території Богданівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, а саме не сплачено [PERSON] , яка отримала зазначену земельну ділянку у спадщину, про що достеменно було відомо [PERSON] , орендну плату за 2019 та 2020 роки до 01.11.2019 та 01.11.2020 відповідно. Розмір орендної плати за умовами зазначеного договору та з урахуванням розрахунку нормативно грошової оцінки земельної ділянки кадастровий № 3521980700:02:000:0705, за яким проіндексована грошова оцінка земельної ділянки на 01.01.2017 - 195812 гривень, - становить 5874,36 грн. (195812 грн. х 3%) за кожен рік (2019, 2020). Інфляційні збитки внаслідок невиплати відповідачем орендної плати за 2019 рік у розмірі 5874,36 грн. у період з 01.11.2019 по 06.04.2021 становлять 442,31 грн. виходячи з розрахунку: 5874,36 х 107,53 (сукупний індекс інфляції) / 100 % - 5874,36. Інфляційні збитки внаслідок невиплати відповідачем орендної плати за 2020 рік у розмірі 5874,36 грн. у період з 01.11.2020 по 06.04.2021 становлять 269,03 грн. виходячи з розрахунку: 5874,36 х 104,58 (сукупний індекс інфляції) / 100 % - 5874,36. Отже, загальний розмір інфляційних збитків становить 711,34 грн. Три проценти річних за користування грошовими коштами (невиплаченою орендною платою за 2019 та 2020 роки) за період з 01.11.2019 по 06.04.2021 складає 252,02 грн. (176,23 (3% від суми заборгованості -5874,36 грн.) / 365 (днів у році) х 523 (днів прострочки)), за період з 01.11.2020 по 06.04.2021 складає 75,02 грн. (176,23 (3% від суми заборгованості -5874,36 грн.) / 365 (днів у році) х 157 (днів прострочки)), всього 327,04 грн. Таким чином з [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] орендна плата за 2019 - 2020 роки з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, - у зазначених вище розмірах. Щодо вимоги про розірвання договоруоренди земельної ділянки від 10.07.2011 судом відзначається таке. Відповідно до змісту постанови від 21.01.2021 у справі № 388/1914/18 Кропивницьким апеляційним судом встановлено, що [PERSON] було частково сплачено [PERSON] грошові кошти за користування земельним паєм [PERSON] за 2017 рік у розмірі 2500 грн., що підтверджується розпискою від 24.10.2017, та зроблено поштовий грошовий переказ [PERSON] у розмірі 5954,43 грн. (оплата за земельний пай), що підтверджується копією квитанції № 12 від 12.02.2019. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, на підставі встановлених судом апеляційної інстанцій обставин, суд констатує, що [PERSON] був обізнаний про перехід права власності на земельну ділянку від [PERSON] до [PERSON] та вчиняв дії по частковій сплаті вже новому власнику земельної ділянки - [PERSON] орендної плати. При цьому, слід зауважити, що присудженні за судовими рішеннями, які набрали законної сили, до стягнення платежі за оренду земельної ділянки за 2017 у розмірі 3374,36 грн. та за 2018 рік - 5874, 36 грн. [PERSON] виконані лише у ході примусового виконання, що підтверджується постановами державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 27.04.2021 (виконавче провадження № 65053274). Незважаючи на викладені вище обставини [PERSON] продовжив несплату орендної плати за земельну ділянку новому власнику як за 2019 так і за 2020 роки. Поряд з цим, судом відзначається, що орендарю [PERSON] ще до періоду оренди землі у 2019-2020 роки вже були достеменно відомі всі передбачені ч. 3 ст. 148-1 ЗК України дані необхідні для здійснення відповідних платежів, про що свідчить не лише доведеність відносин [PERSON] з [PERSON] щодо часткової сплати орендної плати за 2017 рік та спроби здійснення оплати за 2018, а й перебування [PERSON] у статусі відповідача у цивільній справі № 388/1914/18 та у статусі боржника у виконавчому провадженні № 65053274. Зазначені вище систематичні дії [PERSON] по неналежному виконанню зобов`язання по договору оренди землі щодо сплати орендної плати розцінюються судом як істотне порушення умов такого договору, що завдало шкоди орендодавцю - [PERSON] значною мірою позбавивши останню того, на що вона розраховувала від зазначеного договору, а тому на переконання суду такий договір підлягає розірванню. На підставі викладеного, суд констатує, що [PERSON] умови договору оренди землі щодо сплати орендної плати частково за 2017 рік та за 2018 рік виконано не у передбачений договором строк і спосіб, а у примусовому порядку у межах виконавчого провадження на підставі судових рішень та не виконано умов зазначеного договору у частині сплати орендної плати за 2019-2020 роки, що об`єктивно свідчить про систематичність несплати орендної плати, - на підставі чого суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення орендної плати за землю за 2019-2020 роки з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, та вимога про розірвання договору оренди землі є обґрунтованими та доведеними, а тому такі вимоги підлягають задоволенню і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав фізичної особи. Питання розподілу судових витрат у частині витрат по сплаті судового збору слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, - на підставі чого, враховуючи, висновок суду про повне задоволення позову та документальне підтвердження позивачем понесення витрат по сплаті судового збору у розмірі 1816,00 грн. за подачу до суду позову, - суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача. Питання щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу, враховуючи зроблену, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, до закінчення судових дебатів у справі представником позивача заяву про надання суду протягом п`яти днів доказів понесення позивачем таких витрат, - слід вирішити у судовому засіданні, яке буде призначено у порядку та строки передбачені ст. 246, ст. 270 ЦПК України. Заходи забезпечення позову у даній справі судом не застосовувались.

Outcome: approved