Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 15 вересня 2007 року в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 522. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй прізвище набуте під час реєстрації шлюбу [PERSON]. Позовні вимоги мотивуючи тим, що від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння , що призвело до втрати почуття любові. На час звернення до суду шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, проживають окремо. Їх шлюб існує формально. Позивач вважає, що сімя розпалась остаточно і відновлена бути не може. Майновий спір між ними відсутній. 08 листопада 2018 року на адресу Харківського районного суду Харківської області надійшла інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) позивача, відповідача, отримана в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області. На підставі ухвали Харьковского районного суду Харківської області від 09 листопада 2018 року позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Сторони в підготовче засідання не зявились. Позивач [PERSON] надала до суду письмову заяву , в якій просить розгляд справи проводити без її участі, судове рішення по справі ухвалити в підготовчому засіданні, позовні вимоги підтримує та прохає їх задовольнити, судові витрати залишити за її рахунок. Крім того, в заяві просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище набуте під час реєстрації шлюбу «Федорова» , місця проживання дитини залишити з нею, а також зазначає, що сімейно - шлюбні відносини між ними припиненні з 04 листопада 2017 року. Відповідач [PERSON] надав до суду письмову заяву, якою просить розгляд справи проводити без його участі, судове рішення по справі ухвалити в підготовчому засіданні, позовні вимоги визнає, щодо їх задоволення не заперечує, місця проживання\~дитини [PERSON]\~залишити з\~позивачем,\~ а\~також зазначає, що сімейно - шлюбні відносини між ним та позивачем були припиненні з 04 листопада 2017 року. В звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 15 вересня 2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 522, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії І ВЛ № 072823 від 15 вересня 2007 року. В звязку з реєстрацією шлюбу дошлюбне прізвище позивача «Перекрест» змінено на «Федорова». Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І ВЛ № 166751, актовий запис № 112, видане Пісочинською селищною радою Харківського району, Харківської області. Позивач стверджує, що спор про поділу майна між ними відсутній, відповідач позов визнав повністю. Відповідно до\~статті 51 Конституції України,\~статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статі 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Судом встановлено та з матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, позивач та відповідач стверджують у заявах, що сімейно шлюбні відносини між ними припинені з 04 листопада 2017 року, сім'я існує формально, відповідач не заперечує проти задоволення позову, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. У відповідності із положеннями частини другої статті 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що спору між сторонами про місце проживання дитини, з представлених суду відомостей, не вбачається, а також не вбачається з матеріалів справи спору між сторонами щодо майна, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Крім того, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання позивача про те, щоб після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем набутим під час реєстрації шлюбу «Федорова» є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Згідно частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною третьою статті 115\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати по справі залишити за рахунок позивача [PERSON].

Outcome: approved