Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом до ТОВ «Київжитлосвіт» в якому просила зобов»язати відповідача прийняти її на роботу на посаду, обумовлену при її переведенні, стягнути з відповідача на її користь вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку, а також середній заробіток за час затримки працевлаштуванню по переведенню. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що з 31.12.2013 на підставі наказу від 27.12.2013 №110-а її було звільнено з посади робітника з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями в зв»язку із переведенням до ТОВ «Київжитлосвіт» згідно п.5 ст.36 КЗпП України., однак з дня фактичного звільнення її відмовляються прийняти на роботу оскільки вона нібито відмовляється надати всі необхідні документи, що на думку [PERSON], не відповідає дійсності. Також, на підтвердження своїх вимог посилається на вимоги ст.ст. 24, 44 КЗпП України. Представник відповідача заперечила проти заявленого позову, посилаючись на його безпідставність, при цьому надала відповідні письмові заперечення (а.с.16-18). Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні обставини і відповідні ним правовідносини. Так, у відповідності до укладеного між Комунальним підприємством «Керуюча дирекція Шевченківського району» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київжитлосвіт» договору на утримання житлових будинків, споруд, об'єктів благоустрою і прибудинкових територій № 575 від 27.12.2013р. ТОВ «Київжитлосвіт» з 01.01.2014р. прийнято на обслуговування житлові будинки, які раніше перебували на обслуговуванні Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора «Лук'янівка» Шевченківського району.У зв'язку з цим, ТОВ «Київжитлосвіт» було запропоновано всім працівникам КП «ЖЕК «Лук'янівка», які виявлять бажання продовжити роботу на посадах, які вони обіймали, подати заяви для подальшого працевлаштування в ТОВ «Київжитлосвіт». 27.12.2013р. ТОВ «Київжитлосвіт» направлено до КП «ЖЕК «Лук'янівка» лист за № 760 вих з проханням звільнити по переводу для подальшої роботи в ТОВ «Київжитлосвіт» працівників, за списком. Крім того, направлено лист за № 761 вих від 27.12.2013р. з зазначенням конкретної дати звільнення та визначено день і час прийняття документів від працівників для подальшого працевлаштування. В листі також зазначено та попереджено всіх працівників, які документи вони повинні подати та конкретну дату закінчення дії листа на звільнення по переводу працівників. В день, визначений у листі від 27.12.2013р. № 761 вих, а саме, 30.12.2013р. з 10.00. години до 18.00. години в приміщенні КП «ЖЕК «Лук'янівка» провідним юрисконсультом та інженером з питань охорони праці ТОВ «Київжитлосвіт» здійснювався прийом заяв та доданих до заяв документів від працівників КП «ЖЕК «Лук'янівка», які виявили бажання працювати в ТОВ «Київжитлосвіт». Всі працівники, визначені у листі № 760вих від 27.12.2013р., а це 83 працівника, подали заяви на прийняття на роботу по переводу в ТОВ «Київжитлосвіт», були ознайомлені з наказом, посадовими інструкціями та штатним розписом (а.с.19-26). Відповідно до наказу № 110-а від 27.12.2013 КП «ЖЕК «Лук»янівка» [PERSON], в числі інших працівників ЖЕКу, було звільнено з посади робітника комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями, 31.12.2013 в зв»язку із переведенням в ТОВ «Київжитлосвіт» згідно п.5 ст.36 КЗпП України (а.с.6-7). Підставами для припинення трудового договору згідно п.5 ст.36 КЗпП України являється переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду. Заяву про прийняття на роботу за переведенням в ТОВ «Київжитлосвіт» у вказаний період не подала лише відповідач - [PERSON], яка безпосередньо в судовому засіданні пояснила, що вона тільки 14.01.2014 забрала свою трудову книжку із ЖЕКу та написала заяву про прийняття на роботу в ТОВ «Київжитлосвіт» і не пам»ятає, щоб вона писала якусь заяву 30.12.2013 (а.с.35), крім того, пояснила, що вона в ТОВ «Київжитлосвіт» звернулась 31.12.2013, однак приміщення було зачинене, а потім особисто не зверталась із відповідною заявою про прийняття на роботу, а направляла поштою. Крім того, на питання суду чому вона особисто у визначений для всіх працівників термін не звернулась із заявою про звільнення за переведенням та не надала всі необхідні для цього документи, остання повідомила, що їй не була зрозуміла вимога при написанні однієї заяви вказувати і про звільнення з роботи і про прийняття по переводу на нову роботу, а також вона вважає, що вимога про надання копії паспорту для оформлення переведення на нову роботу та укладання трудового договору є незаконною і тому виконувати її вона не мала наміру. Представниками ТОВ «Київжитлосвіт» (провідним юрисконсультом Олейко А.М., інженером з питань охорони праці Біликом В.С.) та юрисконсультом КП «ЖЕК «Лук'янівка» Угриною А.І. 30.12.2013р. складено акт про те, що гр. [PERSON] заяву про прийняття на роботу по переводу не подала. Також, і 02.01.2014р. гр. [PERSON] до ТОВ «Київжитлосвіт» не з'являлася та заяви не подавала, що підтверджується актом від 02.01.2014р.(а.с.30-31). 03.02.2014р. до ТОВ «Київжитлосвіт» надійшов лист від [PERSON] з проханням прийняти її на роботу по переводу з КП «ЖЕК «Лук'янівка». 07.02.2014р. [PERSON] надана відповідь та запропоновано особисто звернутися до ТОВ «Київжитлосвіт», надавши при цьому відповідні документи, передбачені законодавством України (а.с.34). 13.02.2014р. за зверненням [PERSON] в ТОВ «Київжитлосвіт» проведено перевірку територіальною державною інспекцією з питань праці у місті Києві, за результатами якої порушень законодавства щодо працевлаштування [PERSON] не виявлено. 03.03.2014р. до ТОВ «Київжитлосвіт» надійшов лист від [PERSON] з проханням прийняти її на роботу по переводу з КП «ЖЕК «Лук'янівка». Відповідачем 07.03.2014р. [PERSON] надана відповідь, що, оскільки, вона не подала заяви вказані документи, укладання договору може бути здійснено з нею на загальних підставах при потребі підприємства у працівниках (а.с.34). Згідно вимог ст.24 КЗпП України, При укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Особі, запрошеній на роботу в порядку переведення з іншого підприємства, установи, організації за погодженням між керівниками підприємств, установ, організацій, не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Забороняється укладення трудового договору з громадянином, якому за медичним висновком запропонована робота протипоказана за станом здоров'я. Крім того, норми ст.25 КЗпП України передбачають, що при укладенні трудового договору забороняється вимагати від осіб, які поступають на роботу, відомості про їх партійну і національну приналежність, походження, реєстрацію місця проживання чи перебування та документи, подання яких не передбачено законодавством. Однак, в судовому засіданні встановлено і не заперечувалось сторонами, що трудову книжку [PERSON] отримала в КП «ЖЕК «Лук'янівка» 14.01.2014р., але до ТОВ «Київжитлосвіт» так особисто із заявою про переведення не звернулась і належних документів згідно вимог ст.24 КЗпП України для оформлення на роботі за переведенням не надала. Вказане позивачкою в судовому засіданні фактично не заперечувалось. Крім того, лист ТОВ «Київжитлосвіт» № 761 вих від 27.12.2013р. до КП «ЖЕК «Лук'янівка» про звільнення працівників по переводу, мав чітко обумовлений час дії, а саме, працівники повинні були бути звільнені з КП «ЖЕК «Лук'янівка» 31.12.2013р. та прийняті для подальшої роботи в ТОВ «Київжитлосвіт» з 01.01.2014р., подавши письмову заяву та передбачені законодавством документи, а лист втрачав свою чинність після 02.01.2014р.(а.с.26). А свідок [PERSON], яка працює майстром технічної дільниці ТОВ «Київжитлосвіт», а попередньо працювала в КП «ЖЕК «Лук»янівка» і у неї в підпорядкуванні працювала позивачка, показала, що вона також особисто знає про те, що позивач особисто не надавала заяву в ТОВ «Київжитлосвіт» з необхідними документами про прийняття на роботу за переведенням. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку про недоведеність твердження позивача щодо порушення роботодавцем її трудових прав та відмови відповідача прийняти її на роботу за переведенням, оскільки воно спростовуються матеріалами справи, показами свідка та фактично встановленими в судовому засіданні обставинами, тому суд прийшов до висновку, що право позивача не порушене, а тому не підлягає судовому захисту. А тому, оскільки суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача про зобов»язання відповідача прийняти позивача на роботу, тому в задоволенні похідних позовних вимог про стягнення вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку та середнього заробітку за час затримки працевлаштуванню по переведенню слід також відмовити. Оскільки позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судових витрат у відповідності до вимог діючого законодавства, відповідно до ст.88 ЦПК України, останні, які складаються із судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed