Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом , у якому просить визнати за нею право користування кв. 22 на вул. Шевченка 414 у м.Львові . Свої вимоги мотивує тим, що вказана квартира є у комунальній власності, у квартирі зареєстровані [PERSON] її батько, [PERSON] [PERSON] та [PERSON] Однак фактично у квартирі проживає лише вона та її батько, інші мешканці перебувають протягом кількох років за кордоном. У спірній квартирі вона проживає з дня народження, ніколи її не покидала ,не виселялась , іншого житла не має. Під час її неповнолітнього віку батько з метою приватизації квартири на себе та її подальшої реалізаціїї формально зняв позивачку з реєстрації та зареєстрував за місцем проживання її матері, хоча фактично зміни місця її проживання не відбулось . Рішенням суду така приватизація була визнана незаконною. Після цього вона намагалась зареєструватись у квартирі, однак на це була потрібна згода інших мешканців, а вони її не давали. Для захисту своїх житлових прав вимушена звертатись до суду. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та дали пояснення, аналогічні змісту позову. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та пояснив, що у спірній квартирі зареєстрований він та його сестра із сім»єю. Фактично в квартирі постійно проживають він та позивачка його донька [PERSON]. Він, маючи намір приватизувати квартиру на себе, а потім її реалізувати, 25.12.2012 р. зняв з реєстрації неповнолітню доньку та формально зареєстрував до матері на вул. Залізничну 22\\4,хоча із спірної квартири вона не виселялась і з матір»ю ніколи не жила. За рішенням суду він намагався зняти з реєстрації і інших мешканців квартири, однак рішення було скасовано, а приватизація квартири на нього була скасована. Однак, розуміє, що своїми діями, він порушив права неповнолітньої доньки на право користування квартирою. На даний час донька повнолітня, для її реєстрації у квартирі необхідна згода мешканців. [PERSON] та [PERSON],[PERSON] живуть за кордоном і заперечують проти відновлення реєстрації у спірній квартирі. Представник третіх осіб проти позову заперечив та пояснив, що рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 06.11.2014 р. був встановлений порядок користування спірною квартирою між [PERSON], [PERSON] ,[PERSON] ,[PERSON] Під час розгляду справи [PERSON] не була зареєстрована у квартирі, не заявляла своїх прав на користування житлом і про її право особи, яка проживає у спірній квартирі під час розгляду справи не згадував її батько [PERSON] Тому позов вважає безпідставним та таким,що до задоволення не підлягає. Заслухавши доводи сторін, вивчивши письмові докази,суд прийшов до переконання, що позов підлягає дог задоволення з наступних мотивів. Судом встановлено, що кв.№22 на вул. Шевченка 414 у м.Львові складається із чотирьох кімнат житловою площею 51,2 кв м. загальною площею 81,8 кв.м. У квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Позивачка [PERSON] [INFO] , є донькою [PERSON] 25.12.2012 р. ,у неповнолітньому віці [PERSON] зі згоди батьків була знята х реєстрації у спірній квартирі та зареєстрована у кв.4 на вул. Залізничній у м.Львові за місцем реєстрації матері. Як ствердила допитана в якості свідка позивачка, а також свідки [PERSON], [PERSON] [PERSON] [PERSON] ніколи не покидала спірної квартири, не вселялась у квартиру на вул. Залізничній, була знята з реєстрації формально через бажання її батька [PERSON] приватизувати спірну квартиру на себе для подальшого її відчудження. Всі речі [PERSON] знаходяться у спірній квартирі, вона користується квартирою в цілому як і її батько, оскільки [PERSON], [PERSON]Є, та [PERSON]Є, незважаючи на рішення суду про встановлення порядку користування квартирою, у ній не проживають, постійно перебувають за кордоном. Однак, через відсутність їх згоди тепер вже повнолітня [PERSON] не може відновити реєстрацію у спірній квартирі. Факт проживання позивачки у спірній квартирі без реєстрації стверджується і актом ЛКП»Рясне 402» від 21.08.2013 р. Актом №348 від 31.10.2017 р. ЛКП «Граніт» стверджується, що [PERSON] у кв.4 на вул. Залізничній 32 у м.Львові не проживала. Відповідно до ст.65 ЖК України на вселення неповнолітніх дітей до батьків згоди інших осіб,проживаючих у квартирі, не потрібно. [PERSON] вселена у квартиру ще у неповнолітньому віці і на це заперечень не було. Особи,що вселилися в жиле приміщення як члени сім»ї наймача набувають рівного з іншими членами сім»ї права користування жилим приміщенням,якщо при вселенні між цими особами не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. На час вселення в малолітньому віці [PERSON] у приміщення спірної квартири жодних заперечень у нікого із наймачів квартири не було, жодних домовленостей про порядок користування квартирою не існувало. Відтак, суд прийшов до переконання, що формальне зняття з реєстрації неповнолітньої позивачки її батьками з метою реалізації своїх особистих інтересів ,але в порушення її прав , а також вирішення питання про визначення порядку користування квартирою без врахування її інтересів, не може ставити під сумнів право [PERSON] на користування спірною квартирою, у якій вона постійно проживає з дитинства, квартиру не покидала ,була знята з реєстрації формально без її на це бажання . [PERSON] набула право користування спірною квартирою, оскільки постійно у ній проживає, несе витрати на її утримання, користується квартирою , однак не може в позасудовому порядку реалізувати своє право на реєстрацію у спірній квартирі без згоди інших мешканців. А тому,суд вважає позов підставним, та таким ,що підлягає до задоволення.

Outcome: approved