Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із вищезначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що рішенням Кременецького районного суду від 19 жовтня 2001 року було проведено поділ житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] по Ѕ частині. [PERSON] було виділено приміщення: кімнату 1-6 пл. 21 кв.м.; коридор І-І пл. 8,5 кв.м.; кімнату І-2 пл. 20,8 кв.м., що складає 49/100 ідеальних долей, а [PERSON] виділено кімнату 1-3 пл. 21 кв.м.; кухню 1-4 пл. 13,3 кв.м.; кладовку 1-5 пл. 15,5 кв.м., що становить 51/100 ідеальної долі. Однак, при поділі спільного майна не було вирішено питання про припинення права спільної часткової власності та виділення житлового будинку в окремий об`єкт. Вона є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] . Інший співвласник житлового будинку [PERSON] померла. За свого життя вона склала заповіт, за яким все своє майно заповіла [PERSON] . Вона не може присвоїти житловому будинку окрему поштову адресу. Крім того, позивач позбавлена можливості здійснити реконструкцію будинку або будівництво без згоди іншого співвласника. Ухвалою судді від 02 червня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 29 червня 2021 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала, відзиву на позов не подала. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що згідно з ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. у зв`язку із чим судом постановляється ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи: Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 19 жовтня 2001 року було проведено поділ житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] по Ѕ частині та виділено [PERSON] приміщення: кімнату 1-6 пл. 21 кв.м.; коридор І-І пл. 8,5 кв.м.; кімнату І-2 пл. 20,8 кв.м., що складає 49/100 ідеальних долей. Виділено [PERSON] приміщення: кімнату 1-3 пл. 21 кв.м.; кухню 1-4 пл. 13,3 кв.м.; кладовку 1-5 пл. 15,5 кв.м., що становить 51/100 ідеальної долі. Вказане рішення вступило в законну силу, що підтверджується ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 10.01.2002. Згідно вищевказаного рішення Кременецького районного суду Тернопільської області відбувся реальний поділ будинковолодіння та житловий будинок був поділений в натурі між співвласниками. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №63629706 від 19.02.20201. Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого Кременецькою державною нотаріальною конторою 21 листопада 2005 року за Р№307 спадкове майно складається з 49/100 частини житлового будинку [ADDRESS] , яке належало померлому [PERSON] на підставі рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 19 жовтня 2001 року та зареєстровано Кременецьким районним бюро технічної інвентаризації 01 березня 2002 року за №234, а саме: жилі кімнати 1-3 пл. 21,0 м.кв., 1-2 пл. 20,8 м.кв., коридор 1-1 пл. 8,5 м.кв., загальною площею 50,3 м.кв., жилою - 41,8 м.кв. та хлів літ. «Б»., льох літ «Пг», огорожа літ. «N». Отже, [PERSON] є власником 49/100 домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS] . [PERSON] зареєструвала на себе право приватної спільної власності в розмірі 49/100 домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9131018 від 01.12,2005 року Як вбачається з технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок [ADDRESS] від 30.11.2005 року домоволодіння складається із «А» житлового будинку, «Б» - хліва, «Пг» погріба , «N» огорожа. Будинок має наступні приміщення 1-1 коридор площею 8.50 кв.м., 1-2 кімната площею 20.80 кв.м., 1-3 кімната площею 21 кв.м. Загальна площа будинку становить 50.30кв., житлова 41,80 кв.м. , підсобна 8.50 кв.м. Будинок має окремий вхід. Позивачці [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею, 0.1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-6114274112021 від 22.02.2021р. Згідно довідки Білокриницької сільської ради Кременецького району №154 від 19.02.2021 року назва [ADDRESS] змінено на [ADDRESS] згідно рішення сільської ради № 58 від 25 грудня 2015 року. Як вбачається із повідомлення Кременецького районного комунального бюро технічної інвентиразації № 938 від 21.10.2020 року згідно обліку матеріалів станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за: 49/100 частин за [PERSON] ; 51/100 частин за [PERSON] . Інший співвласник житлового будинку - [PERSON] [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.01.2009. За свого життя 22.05.2008 [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Білокриницької сільської ради Кременецького району Тернопільської області 22.05.2008 за Р№ 335, за яким все своє майно заповіла [PERSON] . Згідно довідки Білокриницької сільської ради Кременецького району №2082 від 12.10.2020 [PERSON] була зареєстрована з 03.10.1989 року та постійно проживала до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем майна померлої [PERSON] є [PERSON] . З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до статей 317 та 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Між сторонами виникають суперечки з приводу користування, утримання та збереження належного їм майна. Частинами 1 та 2 статті 367 ЦК України визначено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом. Як вбачається із ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 10.01.2002 року була проведена будівельно-технічна експертиза та згідно її висновку від 11.07.2001 року були визначені ідеальні долі кожного із спадкоємців: [PERSON] 51/100 та [PERSON] - 49/100. Врахувавши, вказаний висновок рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 19 жовтня 2001 року було проведено поділ житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] по Ѕ частині згідно виділених часток. Однак, при поділі спільного майна з [PERSON] не було вирішено питання про припинення права спільної часткової власності та виділення житлового будинку як окремий об`єкт. У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved