Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду із позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] .. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що вона є бабусею [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідачі, батьки дітей, самоусунулись від виховання дітей, матеріальну допомогу не надають. Просить суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач надала суду заяву про слухання справи без її участі, на позовних вимогах наполягала, просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачі повідомлялися про час та місце розгляду справи належним чином. Відзиву на позовну заяву до суду не надали. Представник служби у справах дітей Марганецької міської ради надала суду заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити позов в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, наведені у позовній заяві доводи, суд приходить до такого. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.5-7). Виконавчим комітетом Марганецької міської ради Дніпропетровської області до Марганецького міського суду надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , оскільки вони не займаються вихованням дітей, не утримують їх, відсутня зацікавленість у житті дітей. (а.с.10). На даний час діти проживають з бабусею [PERSON] , знаходяться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї виданої головою квартального комітету №23 Марганецької міської ради (а.с.8). Поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що з [PERSON] проживають її онуки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , вона виховує їх та піклується про них. Батьки дітей вихованням та їх утриманням не займаються (а.с.11-13). Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З урахуванням всіх обставин даної справи і характеру відношення відповідачів до дітей, з урахуванням висновку виконкому Марганецької міської ради, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] слід позбавити батьківських прав у відношенні їх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , тому що вони нехтують своїми обов`язками, життям дітей не цікавляться. Крім того, стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року, та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Відповідно до ст.141 ЦПК України відповідачі повинні відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. кожен, оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат. На підставі статей 150, 164-165 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved