Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що 10.01.2014 зареєструвала шлюб із відповідачем, що посвідчений державним нотаріусом м. Нордхордланд, Королівства Норвегія. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 05.02.2020 № 52 місце проживання малолітньої дитини визначено разом з матір`ю, [PERSON] . Дитина зареєстрована та фактично проживає за адресою реєстрації позивачки. Ведення між подружжям спільного господарства та сумісного проживання остаточно припинено.Сім`я фактично розпалася та носить формальний характер, збереження шлюбу є недоречним і неможливим. Ухвалою судді від 25.06.2020 відкрито провадження у справі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце проведення якого була сповіщена своєчасно, належним чином, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судові засідання при розгляді справи по суті, призначені, відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим за адресою, зареєстрованою в установленому законом порядку, не з`явився, причину неявки не повідомив. Відзив на позовну заяву до суду від відповідача не надходив. Згідно ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Приймаючи до увагу повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, зі згоди позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 10.01.2014 у м. Нордхордланд, Королівства Норвегія укладено шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що посвідчений державним нотаріусом у Нордхордланд, згідно витягу з реєстру шлюбів від 03.02.2020, що підписаний виконавчим службовцем Бенте-Карін Опхейм у м. Берген (Норвегія) та засвідчений губернатором округу Версланд (Норвегія) за реєстраційним №647/2020, та перекладом до нього. Згідно акту про проживання осіб за адресою [ADDRESS] від 11.03.2021, на момент складання вказаного акту у вказній квартирі проживають [PERSON] з дитиною [PERSON] , [PERSON] з дітьми [PERSON] та [PERSON] та їх матір [PERSON] . Також зазначено, що влітку 2019 у квартирі №55 за вказаною адресою проживав також її чоловік - [PERSON] , [INFO] , який на дійсний час зібрав особисті речі та покинув спільне місце проживання подружжя. Відповідно до Довідки №11948, що видана ГУ ДМС України в Харківській області, рішенням ГУ ДМС в Харківській області від 19.12.2019 [PERSON] , [INFO] , уродженка Бергень Королівства Норвегія набула громадянства України на підставі ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про громадянство України». Вказана довідка видана на підставі свідоцтва про народження № [NUMBER] , виданого 18.04.2017, м. Фйорд. Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 05.02.2020 №52 визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю - [PERSON] У теперішній час примирення неможливе. Між подружжям майнового спору немає. Відповідно до ст.10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Згідно ст.2 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України та іншими законами України, а також міжнародними договорами України. Таким чином, відповідно до ст.ст. 26, 55 Конституції України та Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства мають право на звернення до суду та до інших державних органів влади для захисту їх особистих, майнових та інших прав. Частиною 1 ст.3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Відповідно до ч.1 ст.58 Закону України «Про міжнародне приватне право», шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Відповідно до ст.63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Згідно ст.60 Закону України «Про міжнародне приватне право» Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Згідно зі ст.3 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» п. 1 Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Вищевикладене означає, що розірвання шлюбу в Україні не залежить від громадянства подружжя і буде здійснюватися на підставах і в порядку, передбачених Гл. 11 СК. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що збереження шлюбу неможливо та буде суперечити інтересам чоловіка та жінки. Відповідно до ст.279 Сімейного Кодексу України, розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, а також шлюбу іноземців між особою в Україні здійснюється за законом України. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.3 ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення для справи. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Після всебічного, повного дослідження та оцінки наявних матеріалів справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує з врахуванням положень ст.141 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved