Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з 07.10.2007 року сторони перебували у шлюбі, який згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11.07.2013 року у цивільній справі №127/14706/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було розірвано. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина сторін проживає разом із позивачем. Позивач має намір забезпечити повноцінний відпочинок сину в країні Єгипет за для підвищення рівня світогляду дитини, покращення його здоров'я, фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обов'язків. Позивач неодноразово зверталась в усній та письмовій формах до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд сина, однак прохання були проігноровані відповідачем. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], за кордон до країни Єгипет у період з 21.11.2018 року по 25.11.2018 року включно у супроводі матері без згоди та супроводу батька. Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 10.10.2018 року розгляд по справі здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, проте від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради своїм правом на подання письмових пояснень щодо позову не скористався. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що з 07.10.2007 року сторони перебували у шлюбі, який згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11.07.2013 року у цивільній справі №127/14706/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було розірвано (а.с.5). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 10.07.2010 року (а.с.6). Неповнолітня дитина сторін проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, згідно довідки Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради про реєстрацію місця проживання від 13.09.2017 року №27498 (а.с.9). Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток Стаття 152 СК України передбачає гарантоване право дитини на належне батьківське виховання. Відповідно до ч.1 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч.2 ст.155 СК України). Зі змісту позову вбачається, що позивач має бажання та можливість забезпечити сину відпочинок за межами України - в Арабській Республіці Єгипет в період часу з 21.11.2018 року по 25.11.2018 року, з метою покращення здоров'я дитини, її фізичного, духовного та морального розвитку, зокрема з метою розширення кругозору, ознайомлення з культурою інших народів, стимулювання вивчення іноземних мов та підготовкою до самостійного життя. Однак, у зв'язку з відмовою відповідача надати нотаріально посвідчену згоду на виїзд дитини за кордон без супроводу батька позивач позбавлена можливості здійснити виїзд малолітньої дитини за кордон для відпочинку та оздоровлення останньої у передбаченому чинним законодавством порядку. Згідно п.п.2 п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 , виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до ч.1 ст.313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Згідно ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. А тому, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд виходить з того, що відповідач не є позбавлений батьківських прав відносно неповнолітньої дитини, а тому має право на здійснення своїх батьківських прав та виконання своїх батьківських обов'язків. Однак, суд зважує на те, що позбавлення можливості неповнолітньої дитини виїхати за кордон порушує її законні права та інтереси, зокрема ст.33 Конституції України, яка визначає для громадян України вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України та ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», згідно якої громадянин України має право виїхати з України і не може бути обмежений у праві на в'їзд в Україну. Окрім того, суд вважає, що виїзд дитини за кордон сприятиме розширенню світогляду останньої та добре позначиться на її фізичному, духовному та інтелектуальному розвитку як особистості, не порушить прав відповідача як батька дитини і не позбавить останнього можливості брати участь у вихованні неповнолітньої доньки, та відповідатиме волі та бажанню дитини щодо відпочинку та оздоровлення разом з матір'ю за кордоном, а тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати залишити за позивачем, як на тому наполягала остання. На підставі викладеного,

Outcome: approved