Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 20.06.2003 року по 29.11.2012рік. Шлюб розірвано на підставі рішення Московського районного суду м.Харкова від 29.11.2012року. Від спільного проживання мають сина - [PERSON], [INFO]. Син проживає разом із нею, відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання сина, у зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина. Посилаючись на ст.ст.180, 184 СК України, просила суд стягнути аліменти з [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 3500грн. на сина [PERSON], [INFO] на її користь до повноліття дитини. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 05.09.2018року було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24.10.2018року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивача [PERSON] в судовому засідання позов підтримала, та просила суд задовольнити її вимоги з підстав викладених у ньому. Зазначила, що Московським районним судом м. Харкова було ухвалено рішення про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн. У відповідача на праві власності мається квартира та автомобіль, а тому він має можливість сплачувати аліменти у розмірі 3500грн. Крім того, вказала, що за домовленістю з відповідачем, син проживає тиждень з нею, тиждень з батьком. Відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, просив у його задавлені відмовити, з тих підстав, що він не має можливості сплачувати уліменти у розмірі 3500грн. Крім того зазначив, що за домовленістю з позивачем він кожен місяць сплачує їй аліменти на утримання сина у розмірі 2000грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON], народився [INFO], його батьками є: [PERSON] та [PERSON] /а.с.4/. Як вбачається з копії довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 29.05.2017року, позивач [PERSON] разом із сином [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] /а.с.6/. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ст. 182 СК України при визначенні аліментів суд враховує: є стан здоров'я та матеріальне становище дитини , стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а обов'язок надання доказів покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів) який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. В підготовчому судовому засіданні сторони було обізнані про права, передбачені ст.ст.43, 49 ЦПК України, та відповідно до ст. 197 ЦПК України, судом було роз'яснено сторонам які докази мають бути подані учасниками справи. Позивач в підготовчому судовому засіданні наполягала на розгляді позову, в тій редакції, якій нею було подано. Так, позивачем на підтвердження стягнення з відповідача аліментів не було надано жодного доказу, також позивач не надала жодних доказів про зміну матеріального стану чи стану здоров'я свого чи відповідача. а тому суд прийшов до висновку, що матеріалами справи не встановлено обставин стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, та у суду відсутні підстави для зміни розміру аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed