Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Харківської міської ради, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті свого батька [PERSON], померлого 04.09.2010р., та бабусі [PERSON], померлої 13.07.2014р. Надалі позивач уточнила відповідача та доповнила позовні вимоги і просила визнати недійсним заповіт, укладений 19.11.2012р. [PERSON] на користь [PERSON] В обгрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що спірна квартира належала на праві спільної сумісної власності її батьку [PERSON] та бабусі [PERSON] Після смерті батька 04.09.2010р. позивач та [PERSON] звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, проте, оскільки не були визначені долі співвласників квартири та відсутні оригінали правовстановлюючих документів на квартиру, їм було рекомендовано звернутись до суду. Таким чином, позивач вважає, що вона та її бабуся отримали у спадщину після померлого по ? спірної квартири.13.07.2014р. після смерті [PERSON] позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини після померлої, але їй стало відомо, що померла 19.11.2012р. склала заповіт на ім»я [PERSON] Однак, даний заповіт слід визнати недійсним, оскільки через стан здоров»я та обману відповідача волевиявлення [PERSON] під час складання заповіту не було вільним та свідомим. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову до суду не надав. 3-я особа в судове засідання не з»явилась, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності. Зі згоди представника позивача суд вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного провадження. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до відповіді КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 12503726 від 24.12.2014р. квартира [ADDRESS] зареєстрована станом на 31.12.2012р. була за [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане УКМ та ПВПЖФ 18.06.2010р. № 7А-10-314830. Стаття 372 ЦК України передбачає, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Оскільки домовленості між співвласниками квартири щодо часток майна не було, як і рішення суду з цього приводу то частки майна співвласників спірної квартири [PERSON] та [PERSON] вважаються рівними і відповідно кожному із співвласників квартири належало по 1/2 частині квартири. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 04 вересня 2010 року. З відповіді, наданої Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою № 2958/01-16 від 16.06.2015р. вбачається, що після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу № 201/2011р., із заявою про прийняття спадщини після померлого звернулись дочка [PERSON] та мати спадкодавця [PERSON], яка була зареєстрована на час смерті зі спадкодавцем. Інших заяв передбачених законом або заповітом до нотаріальної контори не надходило. До цього часу свідоцтво про право на спадщину після померлого нікому не видавалось. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] стали [PERSON] та [PERSON] Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла 13 липня 2014 року. З вищезазначеної відповіді Четвертої Харківської державної нотаріальної контори вбачається, що після померлої [PERSON] було заведено спадкову справу № 653/2014 із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини звернулись онука спадкодавця [PERSON] та з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину до цього часу нікому не видавалось. Згідно наданого суду оригіналу заповіту, складеного 19 листопада 2012 року, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все належне їй майно, де б таке не знаходилось, та з чого б воно не складалось, та взагалі все, що їй буде належати на день смерті, та на те, що за законом вона матиме право, заповіла [PERSON] Даний заповіт посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] під реєстрованим № 3967. Як зазначено у даному заповіті, він до підписання прочитаний уголос заповідачем [PERSON] та після цього підписаний нею. Відповідно до ст.1257 ЦК України суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Су, оцінивши надані позивачем та його представником докази у їх сукупності, приходить до висновку, що волевиявлення заповідача [PERSON] під час складання заповіту не відповідало її волі, що підтверджується поясненнями свідків, що були допитані в судовому засіданні, висновком експерта № 747 від 13.04.2016р. про те, що з урахуванням патології з боку органів зору, яка зазначена лікарем-офтальмологом у відповідних медичних документах [PERSON], остання була значно обмежена у можливості з такою патологією читати звичайний текст, у тому числі і текст заповіту від 1911.2012р. Також, вищезазначений висновок суду підтверджується зверненням [PERSON] до приватного нотаріуса [PERSON] 03.12.2012р. із скасуванням довіреності, виданої [PERSON] 19.11.2012р. одночасно із складанням заповіту, на оформлення спадкової справи після [PERSON] на ім»я [PERSON] та зверненням [PERSON] 03.12.2012р. до Орджонікідзевського районного відділу ГУМВС України в Харківській області із заявою про те, що її племінник [PERSON] 19.11.2012р. шляхом зловживання довірою, заволодів документами на нерухоме майно квартиру та дачу. Оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заповіт, складений [PERSON] на користь [PERSON] 19.11.2012р. не відповідав волевиявленню померлої і є недійсним з підстав зазначених вище. Відповідно до ст.1223 ЦК України \~у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом почергово одержують особи, визначені в ст.ст.1261-1265 ЦК України. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] як його рідна онука, відповідно до документів, що містяться в матеріалах справи, тому у звязку з визнанням недійсним заповіту на ім.»я [PERSON], слід визнати за нею право власності на спадщину після померлої [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: approved