Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить: 1. встановити юридичний факт, а саме факт належності їй правовстановлюючого документу - заповіту від 19 квітня 2000 року, посвідченого Столяренко Н.В., державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2-489, від імені [PERSON]; 2. визнати за нею право власності на житловий будинок літ. «А-1», з верандою літ. «а», ганком літ. «а1», загальною площею 37,80 кв.м., житловою площею 12,90 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO], яка на момент смерті проживала за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову [PERSON] вказувала, що її батьками [PERSON] та [PERSON] впродовж 1954-1955 років на земельній ділянці, що розташована за адресою: [ADDRESS], було збудовано житловий будинок, право власності на який було зареєстровано за батьком позивачки [PERSON] Після смерті [PERSON] [INFO] спадщину прийняла мати позивачки [PERSON], яка фактично вступила в управління спадковим майном, здійснювала догляд за житловим будинком та обробляла земельну ділянку. Спадщину після смерті [PERSON] померлої [INFO], прийняла позивач, звернувшись впродовж шестимісячного строку до нотаріальної контори, але свої спадкові права на будинок [PERSON] оформити не може в зв'язку з необхідністю підтвердження факту належності [PERSON] заповіту. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але від її представника [PERSON], до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач Люботинська міська рада Харківської області в судове засідання не з'явилася, але направила листа про розгляд справи без участі її представника. Третя особа, Друга державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області, в судове засідання не з'явилася, але направила листа про розгляд справи без участі її представника та зазначила, що заперечень проти позову не має. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно довідки Люботинського БТІ № 429 від 16 січня 2015 року житловий будинок, розташований в [ADDRESS], зареєстрований в цілому за [PERSON] на підставі договору забудови від 22 грудня 1953 р, кн. № 41, реєстр № 5610, посвідчений нотаріусом Люботинської держнотконтори 20 жовтня 1962 року, реєстр 2917. Як вбачається з технічного паспорту, виготовленого станом на 16 січня 2015 року, на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS], були збудовані житловий будинок літ. «А-1», веранда літ. «а», ганок літ. «а-1», погріб літ. «а-п», сарай літ. «Б», вбиральня «Г», літній душ «Д», та огорожа «1,2». [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25 червня 1950 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 25 червня 1950 року виданого Міським Бюро ЗАГС м. Люботина Харківської області. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 28 квітня 2015 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодську реєстраційної служби Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області. За повідомленням Другої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 750/01-16 від 05 червня 2015 року в шестимісячний строк після смерті [PERSON], до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину за період з 1996 по 2015 роки нікому не видавались, заповіти від імені померлого не посвідчувались. Згідно повідомлення Світловодської міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області № 269/02-14 від 02 червня 2015 року, спадкова справа, після смерті [PERSON], не зареєстрована, та заповіти від імені померлого не посвідчувались. Згідно ст. 529 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, діючого на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], при спадкоємстві за законом, спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. [PERSON] на момент смерті її чоловіка, [PERSON], проживала за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією будинкової книги, а отже прийняла спадщину, яка відкрилася після його смерті у виді вищезазначеного житлового будинку з надвірними будівлями, але свідоцтво про право власності на спадщину не отримала. Таким чином, спадкоємцем, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на спадщину у виді житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, суд вважає його дружину [PERSON] [INFO] [PERSON], померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 11 червня 2007 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області. Родинні відносини позивача [PERSON] з померлою матір'ю [PERSON], підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданою Міським Бюро ЗАГС м. Люботин Харківської області. Згідно довідки Другої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 468/01-16 від 10 квітня 2015 року після смерті [PERSON], до нотаріальної контори в шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини згідно заповіту, посвідченому Другою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 19 квітня 2000 року, звернулась її донька [PERSON], та на підставі цієї заяви була заведена спадкова справа № 706/2007. Інших заяв про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], до нотаріальної контори не надходило. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Також було повідомлено, що в справах Другої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області зберігається заповіт від імені [PERSON], посвідчений Другою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 19 квітня 2000 року за реєстровим № 2-489, згідно якого все своє майно вона заповідала дочці [PERSON], та зазначений заповіт за життя заповідача змінений або скасований не був. Але Другою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок на ім'я [PERSON] через відсутність документів підтверджуючих факт смерті власника майна та неможливості отримати письмову заяву другого з подружжя для виділення права власності на частку в їх спільному майні. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Виходячи з того, що прізвище, ім'я та по батькові вказані в тексті заповіту співпадають з прізвищем, ім'ям та по батькові позивача та її матери, та за текстом всього заповіту [PERSON] вбачається, що символ «1» використовується для заміни літери «і» суд вважає встановленим факт належності позивачу заповіту від 19 квітня 2000 року посвідченого Столяренко Н.В., державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2-489. Оскільки позивач [PERSON] прийняла спадщину у виді житлового будинку, але позбавлена можливості реалізувати свої права у встановленому порядку, суд задовольняє позов в повному обсязі і визнає за позивачем право власності на житловий будинок.

Outcome: approved