Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до АТ «Державний ощадний банк України» про зняття арешту з нерухомого майна, а саме житлового будинку [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказала, що 10.11.1998 року її батько [PERSON] придбав вказаний будинок у [PERSON] [INFO] [PERSON] помер та після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася в т.ч. із зазначеного будинку. При оформленні спадщини з`ясувалося, що на будинок, власником якого була [PERSON] , було накладено обтяження у вигляді заборони на підставі повідмолення від 12.06.1990 року Ощадний банк № 49. При цьому, у [PERSON] відсутня кредитна заборгованість перед відповідачем, однак відповідач відмовився зняти арешт з нерухомого майна. Даний арешт унеможливлює офрмлення позивачем спадщини, що відкрилася після смерті її батька [PERSON] . За таких обстаивн, просить зняти арешт та заборону відчуження із житлового будинку [ADDRESS] , накладений на підставі повідмолення від 12.06.1990 року Ощадний банк № 49. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.09.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.11.2019 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті. 21.10.2019 року представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що позовні вимоги є необгрунтованими. Зазначила, що проведення реєстраційних дій із нерухомим майном на території України віднесено до функцій державних реєстраторів, а відтак банки не наділені такими повноваженнями. Позивач не навела доказів, що свідчили б про існування перешкод у розпорядженні своєю власністю з боку відповідача. Вважає, що позов подано до неналежного відповідача, а тому просить у задовленні позову відмовити. 16.03.2020 року позивач подала у судове засідання заяву, зі змісту якої вбачається, що вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити та розглянути справу без її участі. Представник відповідача 21.10.2019 року подала до суду заяву, зі змісту якої вбачається, що вона заперечує проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та просить розглянути справу без її участі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим повторно 27.09.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського райвиконкому м. Кіровограда (а.с. 12). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 10.09.2018 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті ГТУЮ у Кіровградській області (а.с. 6). Як вбачається з договору купівлі-продажу від 10.11.1998 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого 10.11.1998 року на товарній біржі «Кіровоградська біржа нерухомості», архівної довідки ОКП «КООБТІ» від 31.07.2019 року № 53591, [PERSON] був власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 4, 5). Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16.07.2019 року № 173933348, на житловий будинок [ADDRESS] було накладено обтяження, а саме заборону (архівний запис), реєстраційний номер обтяження - 8001957, зареєстровано 01.10.2008 реєстратором: Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області, підстава обтяження - повідомлення б/н від 12.06.1990, Ощадний банк № 49, об`єкт обтяження: будинок: адреса [ADDRESS] , власник - [PERSON] , архівний номер: 13689KIROVOGRAD1 , архівна дата: 24.03.1998, № реєстра: 1762-41, внутр. № 8 B01293924EF2A307048 , комментарий: стор. 63 (а.с. 8). Як вбачається з довідки ТВБВ 10010/0148 Філії-Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк», виданої у відповідь на звернення від 23.07.2019 року, за фізичною особою [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) відсутня кредитна заборгованість перед банком (а.с. 9). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як вбачається з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України від 15.03.2013 року у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 р. № 5 позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України. Оскільки оспроюваний арешт був накладений на підставі повідомлення Ощадного банку, суд вважає, що АТ «Державний ощадний банк України» є особою, в інтересах якої накладено арешт на майно, а відтак є належним відповідачем у даній справі. Враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги, що за [PERSON] заборгованість перед АТ «Державний ощадний банк України» відсутня, та те, що арешт, накладений на житловий будинок [ADDRESS] позбавляє позивача як нового власника права вільно розпоряджатись вказаним майном, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved