Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить: - розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 26.09.2011 року у Виконавчому комітеті Карпилівської сільської ради Сарненського району Рівненської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №10; - стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що спільне життя у неї з відповідачем не склалося відразу ж після їхнього одруження, оскільки він не приділяв уваги сім'ї, у них виникали розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного домашнього господарства. У їхніх відносинах відсутнє порозуміння та повага відповідача до неї. Відповідач влаштовував постійні скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей і в громадських місцях. Він постійно пред'являв їй необґрунтовані претензії, що робило спільне їхнє життя нестерпним.Відповідач зловживає спиртними напоями і в стані алкогольного сп'яніння вів себе неадекватно та застосовував до неї фізичну силу. Негативне ставлення відповідача до неї було настільки нестерпним, що приносило лише негативні емоції, душевні страждання, а також становило загрозу її життю і здоров'ю. На даний час вони проживають окремо один від одного. Збереження сім'ї є неможливим. У судове засідання позивачка не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про свідчать поштові повідомлення (а.с.13, 17). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про їхні права та взаємовідносини. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 вересня 2011 року між сторонами зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №10, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ № 071809 (а.с.5). Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями п.3 ч.2 ст.18, ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом предявлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. В ході розгляду справи судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові та поваги один до одного між сторонами втрачено, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сімї не можливо, так як це буде суперечити інтересам та волі обох сторін. При таких обставинах, суд дійшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно і шлюб існує формально. Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім'ю не бажають, суд з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті і майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених ч.2 ст.110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. Згідно квитанції від 17.03.2016 року (а.с.1) позивач сплатила судовий збір в розмірі 551,20 грн., який, на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved