Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником транспортного засобу «Шевролет Авео» номерний знак [NUMBER]. Даний автомобіль знаходився у тимчасовому користуванні відповідача [PERSON] з 24 квітня 2017 року по 25 квітня 2017 року. Однак, 25 квітня 2017 року відповідач [PERSON] здійснив ДТП автомобілем «Шевролет Авео» номерний знак [NUMBER], та залишив місце даної пригоди. У зв'язку із цим, постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.06.2017 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн. в дохід держави. Внаслідок ДТП, даний автомобіль отримав значні технічні ушкодження, що становлять 12 604,44 грн., згідно калькуляції ПАТ «Тернопільавто» від 26.03.2018 р. та 344,00 грн. - вартість проведення даної калькуляції згідно акту виконаних робіт. У зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальний збиток у розмірі 12 928,44 грн. та судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, з невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Приймаючи до уваги вимоги ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не з'явився у судове засідання, а тому суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. У зв'язку з тим, суд вважає, що відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, не подав відзиву на позовну заяву, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України, постановив, справу вирішувати на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Позивачу [PERSON] належить на праві власності транспортний засіб «Шевролет Авео» номерний знак [NUMBER], про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. 25 квітня 2017 року [PERSON] в м. Тернополі на перехресті вулиць Тарнавського - Злуки - Чалдаєва, керуючи автомобілем «Шевролет Авео» номерний знак [NUMBER], будучи причетним до ДТП, залишив місце події, що стверджується постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.06.2017 р. Даною постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.06.2017 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн. в дохід держави. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За правилом передбаченим ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 1 статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Також п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що між винними діями відповідача [PERSON] та отриманням транспортним засобом «Шевролет Авео» номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON] механічних пошкоджень, наявний причинний зв'язок. В силу вимог ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Внаслідок ДТП, даний автомобіль отримав значні технічні ушкодження, що становлять 12 604,44 грн., згідно калькуляції ПАТ «Тернопільавто» від 26.03.2018 р. та 344,00 грн. - вартість проведення даної калькуляції згідно акту виконаних робіт, а тому, загальна сума майнової шкоди становить 12 928,44 грн. Частинами 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. За таких обставин, суд вважає, що оскільки відповідач порушив права та законні інтереси позивача щодо заподіяння їй шкоди, а тому, слід стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 12 928,44 грн. Згідно статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved