overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути із відповідача [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно на утримання повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], оскільки вона продовжує навчання та у зв»язку із цим потребує матеріальної допомоги. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що [PERSON] не виконує обов»язку утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, ні в грошовій, ні в матеріальній формі. У судове засідання позивач не з»явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала із мотивів, викладених у позові, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак до суду не зявився і не повідомив про причини своєї неявки. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з»явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти [PERSON], [INFO], є дочкою відповідача [PERSON]. Повнолітня дитина відповідача навчається у Тернопільському державному медичному університеті ім.І.Я. Горбачевського на 2 курсі денної форми навчання, яке закінчує у червні 2022 року. Стан здоровя дитини задовільний. Зі змісту позову вбачається, що у зв»язку із навчанням дитини на денній формі у вказаному навчальному закладі їй потрібна матеріальна допомога, оскільки кошти, які вона одержує, є недостатніми для утримання дитини та продовження нею навчання. Відповідно до ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати. Частиною першою та другою ст.199 Сімейного кодексу України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За таких обставин, враховуючи те, що повнолітня дитина відповідача [PERSON] продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги, суд вважає, що позов слід задовольнити, присудивши відповідачу [PERSON] сплачувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON], яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно до припинення дитиною навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути із відповідача [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн. щомісячно на утримання однієї неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], який народився у шлюбі, зареєстрованому сторонами 6 червня 2009 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] у позові вказала про те, що відповідач не виконує свого обовязку утримувати неповнолітню дитину ні в грошовій, ні в матеріальній формі. У судове засідання [PERSON] не з»явилась, у позові вказала про розгляд справи за її відсутності, позов просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] 6 червня 2009 року укладено шлюб. 4 листопада 2010 року від спільного подружнього життя сторін народився син [PERSON]. Неповнолітня дитина є здоровою. Позивач разом із неповнолітньою дитиною зареєстрована та проживає у [INFO]. Відповідач проживає у цьому ж населеному пункті. Відповідач не працює, однак має нерегулярний, мінливий дохід, стан його здоров»я задовільний. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із змісту ст.7 Закону України Про Державний бюджет на 2017 рік, випливає, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років з 1 травня 2017 року складає 1777 грн. За таких обставин, суд вважає, що позов слід задоволити, присудивши відповідачу [PERSON] сплачувати на користь позивача [PERSON] аліменти у розмірі 900 грн. на одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути із відповідача [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн. щомісячно на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], які народились у шлюбі, зареєстрованому сторонами 23 серпня 2009 року. У судове засідання позивач не з»явилась, у позові вказала про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог із мотивів, викладених у позові. Зокрема, позивач у позові вказала, що відповідач не виконує свого обовязку утримувати неповнолітніх дітей ні в грошовій, ні в матеріальній формі. Відповідач у судове засідання не з»явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] 23 серпня 2009 року укладено шлюб. Від спільного подружнього життя сторін народилась діти [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO].(а.с.5,6). Позивач разом із неповнолітніми дітьми проживає у [INFO]. Відповідач проживає за іншою адресою. Відповідач працює, має нерегулярний, мінливий дохід, стан його здоров»я задовільний, жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов слід задоволити повністю, присудивши відповідачу [PERSON] сплачувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], в розмірі по 1000 грн., щомісячно, починаючи з 28 лютого 2017 року до досягнення найстаршою дитиною повнолітнього віку. .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути із відповідача [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн. щомісячно на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які народились у шлюбі, зареєстрованому сторонами 04 липня 2000 року. Позивач [PERSON] позовні вимоги уточнила та просить стягнути із відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 700 гривень. Відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав та не заперечує про ти їх задоволення. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Між відповідачем та позивачем 04 липня 2000 року укладено шлюб, який на час розгляду справи Теребовлянським районним судом розірвано. Від спільного подружнього життя сторін народилась [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач разом із неповнолітніми дітьми зареєстровані за адресою [INFO], де з нею і проживають. Відповідач проживає у [INFO] а/4. Відповідач працює в ДП «Укрспирт» (неповний робочий тиждень). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин, враховуючи те, що дітей повинні забезпечити обоє батьків у рівних частинах, а також те, що відповідач працює неповний робочий тиждень, суд вважає, що позов слід задоволити, присудивши відповідачу [PERSON] сплачувати на користь позивача [PERSON] аліменти у розмірі 700 грн., щомісячно, на утримання двох\~ дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] до досягнення старшою дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути із відповідача [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн. щомісячно на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які народились у шлюбі, зареєстрованому сторонами 14 жовтня 2003 року. Позивач [PERSON] позовні вимоги уточнила та просить стягнути із відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 900 гривень. Відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав та не заперечує про ти їх задоволення. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Між відповідачем та позивачем 14 жовтня 2003 року укладено шлюб. Від спільного подружнього життя сторін народились діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач разом із неповнолітніми дітьми проживають за адресою [INFO]. Відповідач проживає у [INFO]. Відповідач тимчасово не працює, має дохід, стан його здоров»я задовільний. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин, враховуючи те, що дітей повинні забезпечити обоє батьків у рівних частинах, а також те, що відповідач тимчасово не працює, однак має дохід, стан його здоров»я задовільний, суд вважає, що позов слід задоволити, присудивши відповідачу [PERSON] сплачувати на користь позивача [PERSON] аліменти у розмірі 900 грн., щомісячно, на утримання двох\~ дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] до досягнення старшою дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути із відповідача [PERSON]»яна Івановича аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1355 грн. щомісячно на утримання неповнолітнього сина: [PERSON] [PERSON]»яновича, [INFO]. Позивач в судове засідання не з»явилася, однак подала заяву про зменшення позовних вимог та просить стягнути із відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 700 грн., крім того просить слухати справу у її відсутності. Відповідач [PERSON]»ян Іванович про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, однак до суду не зявився і не повідомив про причини своєї неявки. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Між відповідачем [PERSON]»яном Івановичем та позивачем [PERSON] 14 квітня 2015 року укладено шлюб. Від спільного подружнього життя сторін народилась дитина: [PERSON] [PERSON]»янович, [INFO]. В свідоцтві про народження серії І-ИД № 226272 зазначено, що [PERSON] народився 27 жовтня 2015 року, в графі «Батьки» батьком записано [PERSON], матірю [PERSON]. Відповідач працює, та має стабільний заробіток, однак не надає жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, стан його здоров»я задовільний. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин, суд вважає, що позов слід задоволити повністю, присудивши відповідачу [PERSON]»яну Івановичу сплачувати на користь позивача аліменти у розмірі 700 грн. на одну неповнолітню дитину щомісячно до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

\~ Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просять продовжити шестимісячний строк для прийняття спадщини, оскільки такий\~ строк\~ вона пропустила із поважних причин. У судове засідання позивач не з»явилась, у позові вказала про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує із мотивів, викладених у позові, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] міська рада Тернопільської області у судове засідання не з»явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що 25 лютого 1996 року помер дід позивача [PERSON]. День смерті [PERSON] є часом відкриття спадщини. Спадкоємець за законом [PERSON] пропустила шестимісячний строк для звернення до нотаріуса з поважних причин. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати\~ позивач просить залишити за нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визначення часток у спільній сумісній власності, розділ майна подружжя . Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.01.2018 року було задоволено позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі та ухвалено визнати житлову квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 54,1кв.м., автомобіль PEUGEOTBOXER, 2013 р.в., білого кольору реєстраційний державний номер [NUMBER], номер шасі VF3YDDMFC11500850 спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]. Розділити майно придбане за період шлюбу [PERSON] та [PERSON] шляхом визначення часток у спільній сумісній власності наступним чином: - визнати за [PERSON] право власності на ? частку квартири за адресою: [ADDRESS], загальною площею 54,1кв.м. - визнати за [PERSON] право власності на ? частку автомобіля PEUGEOTBOXER, 2013 р.в., білого кольору реєстраційний державний номер [NUMBER], номер шасі VF3YDDMFC11500850. Частиною 1 ст.270 ЦПК України передбачено випадки для ухвалення додаткового рішення. Так, зокрема, згідно п.4 цієї норми,\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо\~судом не вирішено питання про судові витрати. При ухваленні рішення по справі не було вирішено питання про розподіл даних витрат. В судове засідання учасники\~справи не\~зявилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності вказаних осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що у звязку з не вирішеним питання про\~судові витрати, що понесені позивачем, при ухваленні рішення по справі, дане питання має бути вирішено шляхом ухвалення додаткового рішення. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати у даній справі, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 625,05 грн. за подання позову до суду. При ухваленні рішення позовні вимоги позивача були задоволено повністю. Згідно ч. 1 ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. З урахуванням вказаних положень процесуального закону, суд вважає, що на відповідача має бути покладений обовязок по відшкодуванню судових витрат. З урахуванням такого принципу суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 625,05 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 06 вересня 1996 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб з відповідачем видався невдалим, спільне життя не склалося у зв`язку з несумісністю характерів та різними поглядами на життя, сім`я розпалась та існує формально. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити з підстав, що наведені в ньому. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Частинами 3 та 4 ст.200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , дата видачі 06 вересня 1996 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 06 вересня 1996 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 06 вересня 1996 року зроблено актовий запис за № 49. Прізвище дружини після одруження [PERSON] . Позивач та відповідач однією сім`єю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 23 червня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 224. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки між подружжям не склалися, сім'я існує лише формально ,спільне господарство не ведеться , взаєморозуміння відсутнє, внаслідок чого сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки. У судовому засіданні позивачка підтримала свій позов, посилаючись на обставини зазначені у заяві. Відповідач подав до суду заяву, в якій позов визнав, просив слухати справу за його відсутності. Судом вживались заходи щодо примирення подружжя, але сторони не досягли взаєморозуміння та позивачка наполягала на розірванні шлюбу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім'я існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки.

Outcome: approved