overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням по [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідач протягом останнього року не проживає за зазначеною адресою, її речі та майно відсутні, вона не бере жодної участі по оплаті комунальних послуг. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає неявку відповідача неявкою без поважних причин, що не перешкоджає заочному розгляду справи у його відсутності та постановленню заочного рішення на підставі наявних доказів про права і взаємовідносини сторін. Допитай в судовому засіданні свідок [PERSON] суду підтвердив, що [PERSON] по [ADDRESS] не проживає з 2010 року. Дослідивши та оцінивши докази по справі, судом встановлені наступні обставини: [PERSON] та її сину [PERSON] по 1/2 частині на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що стверджується технічним паспортом на квартиру від 16.01.2004 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 04.12.20013 року. Відповідно до довідки № 167 від 21.03.2016 року виданої ЖЕК №13 в квартирі [ADDRESS]., зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно акту комісії від 16.03.2016 року, складеного за участю майстрів дільниць [PERSON], [PERSON], [PERSON] встановлено , що [PERSON] не проживає за по [ADDRESS] з 2010 року , що підтверджують сусіди. Таким чином встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрованм, однак не проживає по [ADDRESS] без поважних причин понад один рік і у відповідності до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України може бути визнана такою, що втратила право на житло за вказаною адресою. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача зі сторони відповідача, які підлягають захисту, шляхом визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням по [ADDRESS]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням по [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідач у вище зазначеному житловому будинку не проживає більше 15 років, її речі та майно у будинку відсутні, і вона не бере жодної участі по оплаті комунальних послуг. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, подано заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає неявку відповідача неявкою без поважних причин, що не перешкоджає заочному розгляду справи у її відсутності та постановленню заочного рішення на підставі наявних доказів про права і взаємовідносини сторін. Дослідивши та оцінивши докази по справі, судом встановлені наступні обставини: [PERSON] на праві приватної власності належить будинок, який розташований по [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок виданим виконкомом Тернопільської районної Ради народних депутатів Тернопільської області від 26.11.1987року. Згідно довідки виконавчого комітету Великогаївської сільської ради від 18.09.2017року, по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до Акту-опитування Великогаївської сільської ради від 18.09.2017року, комісія створена за дорученням Великогаївської сільської голови встановила факт не проживання [PERSON] [ADDRESS], понад 10років, що підтверджується і письмовими пояснюючими від сусідів [PERSON] та [PERSON], що долучені до вказаного акта. Таким чином встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована, однак не проживає [ADDRESS], без поважних причин понад один рік і у відповідності до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України може бути визнана такою, що втратила право на житло за вказаною адресою. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача зі сторони відповідача, які підлягають захисту, шляхом визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням по [ADDRESS]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням по [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідач у вище зазначеному житловому будинку не проживає більше трьох років, його речі та майно у будинку відсутні, і він не бере жодної участі по оплаті комунальних послуг. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає неявку відповідача неявкою без поважних причин, що не перешкоджає заочному розгляду справи у його відсутності та постановленню заочного рішення на підставі наявних доказів про права і взаємовідносини сторін. Дослідивши та оцінивши докази по справі, судом встановлені наступні обставини: [PERSON] на праві приватної власності належить будинок, який розташований по [ADDRESS], що стверджується реєстраційним посвідченням Тернопільського обласного об'єднаного БТІ від 11.10.1982року. Згідно довідки виконавчого комітету Великобірківської селищної ради від 11.09.2017року, по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до Акту-опитування Великобірківської селищної ради від 11.09.2017року, комісія створена за дорученням Великобірківського селищного голови встановила факт не проживання [PERSON] по [ADDRESS] на протязі трьох років. Таким чином встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований, однак не проживає [ADDRESS], без поважних причин понад один рік і у відповідності до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України може бути визнаний таким, що втратив право на житло за вказаною адресою. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача зі сторони відповідача, які підлягають захисту, шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням по [ADDRESS]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням по вул. Трудовій,31, в с.В.Березовиця, Тернопільського району, Тернопільської області, посилаючись на те, що відповідач ніколи не проживав та не проживає за зазначеною адресою, його особистих речей там немає і він не бере жодної участі по оплаті комунальних послуг. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає неявку відповідача неявкою без поважних причин, що не перешкоджає заочному розгляду справи у його відсутності та постановленню заочного рішення на підставі наявних доказів про права і взаємовідносини сторін. Дослідивши та оцінивши докази по справі, судом встановлені наступні обставини: [PERSON] на праві приватної власності належить будинок, який розташований по вул. Трудовій, 31, в с.В.Березовиця, Тернопільського району, Тернопільської області, що стверджується Свідоцтвом на право приватної власності на житловий будинок від 01.02.2014року, виданим Реєстраційною службою Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області. Відповідно до довідки №6121 від 10.10.2015року виданої Виконавчим комітетом Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району, Тернопільської області, [PERSON], зареєстрований [INFO], в с.В.Березовиця, Тернопільського району, Тернопільської області, по даному адресу з дня реєстрації не проживає. Згідно актів комісії від 16.12.2015року, 20.05.2015року, 08.10.2015року, складених за участю [PERSON] секретаря Великоберезовицької селищної ради, [PERSON] секретаря виконавчого комітету селищної ради, [PERSON] паспортиста селищної ради, встановлено відсутність [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання [INFO], в с.В.Березовиця, Тернопільського району, Тернопільської області. Таким чином встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований, однак не проживає [INFO], в с.В.Березовиця, Тернопільського району, Тернопільської області, без поважних причин понад один рік і у відповідності до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України може бути визнаний таким, що втратив право на житло за вказаною адресою. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача зі сторони відповідача, які підлягають захисту, шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням по вул. Трудовій, 31, в с.В.Березовиця, Тернопільського району, Тернопільської області. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить визнати [PERSON], 30.06. [INFO], таким, що втратив право користування житловою квартирою № 3 з надвірними будівлями в смт. Залізці по вул. Шашкевича М., буд №1, Зборівського району Тернопільської області, мотивуючи вимоги тим, що відповідач [PERSON] по місцю реєстрації не проживає понад вісімнадцять років. Відповідач, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, відзиву, заперечень чи клопотань не надав. Тому, враховуючи згоду позивача, суд вважає, що у справі слід постановити заочне рішення. Досдідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що позивачу [PERSON] на праві власності належить житлова квартира № 3 в смт. Залізці по вул. Шашкевича М., буд №1, Зборівського району Тернопільської області. В житловій квартирі зареєстровані : позивачка - [PERSON], [INFO]; чоловік - [PERSON], [INFO]; відповідач [PERSON], [INFO], який там фактично не проживає понад вісімнадцять років. Факт відсутності відповідача за зареєстрованим місцем проживання з 2000 року стверджується актом комісії Залозецької селищної ради від 29 травня 2018 року. Згідно до ч.2\~ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Згідно\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Враховуючи вказане, суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житлом, таким чином позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, що по [ADDRESS]Позивач позовні вимоги підтримує, мотивуючи їх тим, що відповідачка у її будинку не проживає з 2004 року. Просить справу розглянути без її участі. Відповідач, в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву, згідно якої позов визнає. Просить справу розглянути без її участі. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності позивачу. Відповідач [PERSON] зареєстрована за місцем проживання [ADDRESS] Факт відсутності відповідача за місцем реєстрації з 2004 років підтверджується довідкою Залозецької селищної ради Тернопільської області від 07 червня 2018 року. Також відповідач у своїй заяві визнає, що не проживає за місцем реєстрації з 2004 року. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд вважає, що позов слід задовольнити .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що їй на праві власності належить вищевказана квартира, в якій зареєстрований відповідач, який в даному житловому приміщенні не проживає протягом восьми років, а тому просить визнати останнього таким, що втратив право на користування даним житлом. Позивач у судовому засіданні позов підтримала з мотивів, викладених у позовній заяві та просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих на те суду причин, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не подав, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак подав заяву, відповідно до якої не заперечує відносно визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням по [ADDRESS]. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Квартира [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 12.01.2009 року. Згідно довідки № 358, виданої 11.02.2015 року ДП «Комунальник-2», відповідач [PERSON] зареєстрований у вищевказаній квартирі. Відповідно до акту, складеного комісією ДП «Комунальник-2» 26.03.2015 року, [PERSON] в квартирі по [ADDRESS] зареєстрований, але не проживає з 31.05.2012 року. На підставі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає більше одного року, перешкод в користуванні даною квартирою йому ніхто не чинить, доказів про поважність причин відсутності відповідача у спірному житлі суду представлено не було. У відповідності до вимог ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі ст. 72 Житлового кодексу Української РСР,визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] \~\~звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] \~про визнання\~права власності\~на спадкове\~майно,\~мотивуючи тим,\~що [INFO] в с.Переволока Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON] , яка за життя склала заповіт щодо усієї спадщини і призначила своїм спадкоємцем [PERSON] .\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] ( [ADDRESS] . Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивач не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач [PERSON] \~\~та її представник [PERSON] не з`явилися, однак останній подав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує і просив суд справу розглядати у його відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає і просив суд справу розглядати у його відсутності. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: \~ \~ \~ \~ [INFO] в с.Переволока Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON] ; \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало їй на праві власності; \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений нею 26 квітня 2004 року і посвідчений приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Іванів Л.І., згідно якого [PERSON] усе своє майно заповіла позивачу; \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] від своєї частки в спадковому майні відмовився на користь позивача [PERSON] .\~\~ \~ \~ \~ \~Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Представник позивача надала суду заяву, згідно якої просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить визнати за позивачем право власності на: земельну ділянки та грошові вклади, в порядку спадкування за законом, які належали [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є спадкоємцем цього майна і прийняла спадщину. Відповідач надав заяву, згідно якої позов визнає, оскільки вони з позивачем досягли згоди щодо розподілу спадкового майна, просить розглянути справу без його участі, не має претензій до позивача. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON], якій належали:земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,57 га,а саме: рілля - 1,70 га та пасовище - 0,87 га, які розташовані на території Мильнівської сільської ради, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого Мильнівською сільською радою 06 березня 2002 року, а також грошові вклади в ТВБВ №10019/025 філії Тернопільського Облуправління АТ «Ощадбанк» на рахунку [NUMBER], що засвідчує довідка банківської установи. Позивач прийняла спадщину так як фактично проживала та доглядала за спадкодавцем про що свідчить довідка Ратищівської сільської ради. Отримати в Зборівській райдержнотконторі свідоцтво про право на спадщину за законом позивач не може із-за розбіжностей у документах. Так, у свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця записано «[PERSON]», а у правовстановлюючих документах на земельну ділянку записано «[PERSON]». 06 серпня 1997 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Отже, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON], яка зазначена в державному акті на право приватної власності на землю серія [NUMBER] виданий Мильнівською сільською радою 06 березня 2002 року є однією і тією ж особою. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Представник позивач надав суду заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі позовні вимоги підтримує, просить визнати за позивачем право власності на земельні ділянки, майновий пай, грошові вклади, які належали її бабці, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна і прийняла спадщину. Відповідач надала заяву, згідно якої позов визнає, оскільки до початку розгляду справи вони досягли домовленості щодо спадкового майна, просить розглянути справу без її участі, не має претензій на спадок . Суд, в силу п.2 ст.158, ст.ст.169, 197 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, [INFO] померла [PERSON] - бабуся позивача, якій належали: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальним розміром 1,64 га,а саме: 1,36 га (кадастровий номер 6122683400:01:001:0241) та розміром 0,28га (кадастровий номер 6122680400:01:001:0869), та розміром 0,24 га (кадастровий номер 6122683400:01:001:0909), які розташовані на території Загір'янської сільської ради згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 009533 виданого Зборівським районним відділом земельних ресурсів 27 вересня 2004 року; майновий пай в СГП «Загір'янське», (с. Загір'я Зборівського р-ну Тернопільської обл.), згідно Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ТР- VІІ №012409 від 01 лютого 2005 року; грошові вклади в Державному ощадному банку України № 6357/037 на рахунках [NUMBER], що засвідчує ощадна книжка. . Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем даного майна, згідно закону і прийняла спадщину, інші особи не мають претензій на спадок, до неї правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved