Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряна Г.А., відповідно до якої просить: визнати незаконним рішення державного реєстратора, індексний номер 48621437 від 11 вересня 2019 року, про реєстрацію права власності на нерухоме майно та скасувати запис про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно нежитлові приміщення 2-го поверху №№ 60, 63 в літ. «А-5» загальною площею 146,8 кв.м за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1911623963101, за померлою [PERSON] . Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що\~їй належить на праві приватної власності нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення 2-го поверху №№ 60, 63 в літ. «А-5» загальною площею 146,8 кв.м за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10397563101) на підставі іпотечного договору № 1412 виданого 27.11.2012 року та посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Бондаренко Г.Ю. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 208889771 від 13.05.2020 року, позивач дізналась, що державний реєстратор Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспарян Г.А. виніс рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 48621437 від 11.09.2019 року на підставі якого 06.09.2019 року вніс запис (№ запису про право власності: 33169575) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на майно, а саме: нежитлові приміщення 2-го поверху №№ 60, 63 в літ. «А-5» загальною площею 146,8 кв.м за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1911623963101) за померлою [PERSON] . Позивач вважає, що рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 48621437 від 11.09.2019 року є незаконним, а запис (номер запису про право власності: 33169575) про реєстрацію права власності на майно, а саме: нежитлові приміщення 2-го поверху №№ 60, 63 в літ. «А-5» загальною площею 146,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1911623963101) за [PERSON] має бути скасованим. Згідно висновку Верховного Суду України викладеного у постанові від 31.01.2020 року по справі № 726/1991/18 та правовому висновку зробленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 року у справі № 915/127/18, належним способом захисту по аналогічним справам є визнання незаконним (протиправним) рішення державного реєстратора та скасування запису про проведену державну реєстрацію права. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) зроблено висновок, що «спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Участь державного реєстратора як відповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру. Для захисту свого цивільного права [PERSON] звернулась до суду з даним позвом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2020 року справу передано для розгляду судді Колесник С.А. Ухвалою суду від 30.06.2020 відкрито загальне позовне\~провадження у справі, почато підготовче провадження. Ухвалою суду від 07.08.2020 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано у Державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспарян Гамлета Аветіковича належним чином засвідчену копію реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна - нежитлових приміщень 2-го поверху №№60,63 в літ. №А-5» загальною площею 146,8 км.м за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:1911623963101). Витребовувані докази надійшли до суду 27.10.2020. Ухвалою суду від 18.11.2020 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду адвокатом Колобовим Л.В. подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.81). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток-повідомлень про виклик у судове засідання разом із копією ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви та доданих до неї документів та шляхом направлення судових повісток про виклик у судове засідання за місцем знаходження (а.с.70, 80). Частиною 1\~ст.131 ЦПК України\~визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч. 3\~ст. 131 ЦПК України). Згідно ч. 1\~ст. 44 ЦПК України\~учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 2\~ст. 191 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Беручи до уваги ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надала, в силу положень\~ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Відповідно до ухвали суду від 28.10.2020, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1\~ст.4 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3\~статті 129 Конституції України\~визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~всі судові процедури повинні бути справедливими. Судом встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] , станом на 11 вересня 2019 року, належало на праві приватної власності нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення 2-го поверху №№ 60, 63 в літ. «А-5» загальною площею 146,8 кв.м за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10397563101) на підставі іпотечного договору № 1412 виданого 27.11.2012 року та посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Бондаренко Г.Ю., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки: 208889550 від 13.05.2020 року) (а.с.5-6). [INFO] [PERSON] померла, про що 19.01.2018 складно відповідний актовий запис №1089 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.22). Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Таким чином, починаючи з 17.01.2018, цивільна правоздатність померлої [PERSON] припинилась. Згідно витягу №\~1004871663 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 16.01.2019 року, 10.01.2019 року було проведено державну реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця [PERSON] у зв`язку з її смертю на підставі нотаріально засвідченої копії свідоцтва про смерть фізичної особи; номер запису 24800070006019320 (а.с.20-21). Згідно витягу зі Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи за спадкодавцем [PERSON] така інформація відсутня. Таким чином, на час, коли держаний реєстратор Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспарян Г.А. проводив державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення 2-го поверху №№ 60, 63 в літ. «А-5» загальною площею 146,8 кв.м за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1911623963101) за [PERSON] , остання вже була померлою. Відповідно до ст. 25 ЦК України, здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦК України, учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності\~та інші\~речові права\~на нерухомі\~речі,\~обтяження цих\~прав,\~їх виникнення,\~перехід і\~припинення підлягають\~державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому\~законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Преамбулою Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав. Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Відповідно до п. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,\~ умови, підстави та процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначаються Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127. Законодавство України встановлює єдиний випадок коли може бути проведена державна реєстрація на нерухоме майно за померлим, а саме: ст. 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, встановлено, що для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені\~статтею 27\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб`єкта права власності - спадкодавця з обов`язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи. З вищевказаної норми видно, що єдиною особою, яка може звернутись з заявою про реєстрацію права власності за померлим є його спадкоємець. На час проведення реєстраційної дії щодо реєстрації за [PERSON] вищевказаного майна були відсутні спадкоємці, які могли звернутись з відповідною заявою. Відповідно до ст. 9 Порядку під час формування та реєстрації заяви державний реєстратор, уповноважена особа встановлює особу заявника. Встановлення особи заявника здійснюється на підставі документа, що посвідчує таку особу, передбаченим\~Законом України\~«Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». У разі подання заяви уповноваженою на те особою державний реєстратор, уповноважена особа перевіряє обсяг повноважень такої особи на підставі документа, що підтверджує її повноваження діяти від імені іншої особи. Обсяг повноважень особи, уповноваженої діяти від імені юридичної особи без додаткового документального підтвердження, перевіряється на підставі відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, за допомогою порталу електронних сервісів. Відповідно до п. 2 ч. 1. ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, яка діяла на час проведення реєстраційної дії), у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою. Отже, законодавець зобов`язав державного реєстратора перевіряти цивільну правоздатність та дієздатність фізичної особи. Ухвалою суду від 07.08.2020 по даній справі витребувано у державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряна Г.А. належним чином засвідчену копію реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення 2-го поверху №№60,63 в літ. № «А-5» загальною площею 146,8 км.м за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:1911623963101). На вимогу суду відповідачем було надано копію технічного паспорту нежитлових приміщень 2-го поверху №№60,63 в літ. № «А-5» загальною площею 146,8 км.м за адресою: [ADDRESS] та копію ухвали господарського суду Харківської області від 17.01.2019 року по справі № 5023/1704/12 (а.с.51-57). Відповідно до ст. 9 Порядку під час формування та реєстрації заяви державний реєстратор, уповноважена особа встановлює особу заявника. Встановлення особи заявника здійснюється на підставі документа, що посвідчує таку особу, передбаченим\~Законом України\~«Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». У разі подання заяви уповноваженою на те особою державний реєстратор, уповноважена особа перевіряє обсяг повноважень такої особи на підставі документа, що підтверджує її повноваження діяти від імені іншої особи. Обсяг повноважень особи, уповноваженої діяти від імені юридичної особи без додаткового документального підтвердження, перевіряється на підставі відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, за допомогою порталу електронних сервісів. Отже, з заявою про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення 2-го поверху №№ 60, 63 в літ. «А-5» загальною площею 146,8 кв.м за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1911623963101) за [PERSON] звернулась неналежна (неуповноважена) особа. Згідно до абз. 1 ст. 57-1 Порядку для державної реєстрації прав, що набувається не у результаті вчинення нотаріальних дій або не на підставі документів, виданих (оформлених) органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, також подаються документи, що визначають обсяг цивільної правоздатності, дієздатності фізичних та юридичних осіб, а також обсяг повноважень представника фізичної або юридичної особи. Відповідно до п. 5 ч. 1. ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, яка діяла на час проведення реєстраційної дії), у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. З огляду на вищевикладене відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, яка діяла на час проведення реєстраційної дії), за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Отже, законодавець зобов`язав державного реєстратора перевіряти цивільну правоздатність та дієздатність фізичної особи. З огляду на вищевикладене державний реєстратор в порушення норми ст. 57-1 Порядку для державної реєстрації прав, що набувається не у результаті вчинення нотаріальних дій або не на підставі документів, виданих (оформлених) органами державної влади чи органами місцевого самоврядування при проведенні державної реєстрації права власності на нежитлові приміщення 2-го поверху №№ 60, 63 в літ. «А-5» загальною площею 146,8 кв.м за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] не перевірив цивільну правоздатність та дієздатність останньої. На момент проведення відповідачем реєстраційної дії спірне нерухоме майно належало на праві власності позивачу на підставі чинних правовстановлюючих документів і було зареєстровано в державному реєстрі за номером нерухомого майна 10397563101 про що свідчить запис про право власності 163051 в державному реєстрі, про що був обізнаний відповідач, а тому відсутнє право проводити державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення 2-го поверху №№ 60, 63 в літ. «А-5» загальною площею 146,8 кв.м за адресою: [ADDRESS] за померлою [PERSON] . В порушення ч. 2 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором рішення про відмову в державній реєстрації прав власності на нежитлові приміщення 2-го поверху №№ 60, 63 в літ. «А-5» загальною площею 146,8 кв.м за адресою: [ADDRESS] за померлою [PERSON] прийнято не було. Відповідно ч.1\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~\~\~\~\~\~\~\~ Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2\~статті 77 ЦПК України. Згідно ст. ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2, 5\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог позивача і на підставі наданих суду доказів вважає, що позивач\~\~довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, не протиречать закону та підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 840,40 грн. (а.с.4). Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень\~ст. 141 КПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 840 грн. 40 коп.

Outcome: approved