Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] товарної біржі, [PERSON], третя особа Перша Тернопільська держана нотаріальна контора, про визнання укладеного 06.07.1998 року між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], що був зареєстрований на [PERSON] товарної біржі, дійсним, посилаючись на те, що сторонами були виконані всі умови вищевказаного договору, згідно якого квартира була передана [PERSON] у власність. [PERSON] померла 09.12.2014 року і згідно складеного нею заповіту, позивач є спадкоємцем квартири по вул. Живова, 14/7 в м. Тернополі, однак нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів вищевказану квартиру. В судове засідання позивач та його представник не з»явились, подавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримали та просять суд його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] товарної біржі в судове засідання не з»явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечили щодо задоволення позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася і про причини неявки не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Представник Першої Тернопільської держаної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності згідно чинного законодавства. При розгляді справи судом встановлено наступне. Згідно договору купівлі-продажу від 06.07.1998 року, зареєстрованого на [PERSON] товарній біржі за № 0803751, [PERSON] продала, а [PERSON] купила у неї однокімнатну квартиру [ADDRESS]. 29.07.1998 року на підставі вищезгаданого договору купівлі-продажу Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації [PERSON] було видано реєстраційне посвідчення № 16927 на квартиру по вул. Живова, 14/7 в м. Тернополі, а 15.12.1998 року виготовлено технічний паспорт на вказану квартиру. 10.10.2000 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого заповіла все своє майно, що буде належати їй на день смерті, [PERSON] 09.12.2014 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ИД № 181244, виданим Відділом державної реєстрації РАЦС реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції 10.12.2014 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема на квартиру по вул. Живова, 14/7 в м. Тернополі. Однак, постановою державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори від 23.06.2015 року за № 2215/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину вище вказану квартиру, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на неї, оскільки договір купівлі-продажу квартири не був посвідчений нотаріусом. Відповідно до вимог ч.1 ст.667 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу квартири підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно вимог ч.2 ст.220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. [PERSON] та [PERSON] були виконанні всі умови договору купівлі-продажу квартири по вул. Живова, 14/7 в м. Тернополі. Даний правочин сторони договору не оспорювали і не ставили під сумнів дійсності його змісту чи окремих його положень. Відповідно до ч.1 ст.334 Цивільного кодексу України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом, а згідно ч.3 цієї ж статті право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності і враховуючи те, що умови договору купівлі-продажу від 06.07.1998 року квартири [ADDRESS] сторонами ([PERSON] та [PERSON]Т.) виконані повністю, однак даний договір не був нотаріально посвідченим, як цього вимагає діюче цивільне законодавство України, суд вважає, що в даному випадку мають місце порушення права власності позивача [PERSON], які підлягають захисту шляхом визнання вищевказаного договору, зареєстрованого на [PERSON] товарній біржі дійсним. На підставі наведеного,

Outcome: approved