Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про припинення права власності на земельну ділянку. Позов мотивує тим, що за обставинами життя, її батько, [PERSON], отримав у спадщину за заповітом після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO]. 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться в м. Каневі на [ADDRESS], на земельній ділянці площею 2140 кв.м. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.02.2014 року вона є власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими спорудами, який знаходиться в м. Каневі на [ADDRESS]. Власником іншої частини будинку є відповідач, [PERSON], який придбав частину будинку у [PERSON]. На сьогодні між сторонами існує спір щодо порядку користування земельними ділянками, встановлення, меж та використання нею права на оренду. В лютому 2014 року вона звернулася з відповідною заявою до Канівського міськвиконкому щодо порушення меж земельної ділянки по [ADDRESS] у зв'язку з будівництвом відповідачем паркану та зупинення розгляду заяви відповідача щодо надання в оренду земельної ділянки 240 кв.м. Комісією по вирішенню земельних спорів виконавчого комітету Канівської міської ради виявлено, що при виготовленні технічної документації на земельну ділянку площею 1000 кв.м по [ADDRESS] ([PERSON].) було порушено межі, які історично склалися відповідно до плану земельної ділянки технічного паспорту на будинковолодіння [ADDRESS]. Рекомендовано позивачу звернутись до суду щодо скасування реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та права власності на земельну ділянку по [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав. Розгляд заяви відповідача - [PERSON] від 13.11.2013 № 93 щодо надання земельної ділянки площею 240.кв.м по [ADDRESS] відкладено до вирішення спору по суті в судовому порядку. Таким чином, позивач змушена звернутися до суду з відповідним позовом, просить припинити право власності на земельну ділянку розміром 0,0037 га кадастровий номер 7110300000:01:005:0574, яка належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого реєстраційною службою Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області 03.07.214 року, адреса об'єкта: Черкаська область, м. Канів, [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 03.07.2014 року (а.с.29-32) позовні вимоги підтримали повністю, просять позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 19.08.2014 року (а.с.28) позов визнала, не заперечує проти його задоволення та припинення за її чоловіком [PERSON] права власності на земельну ділянку розміром 0,0037 га, що розташована в м. Канів, [ADDRESS], Черкаської області. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. З матеріалів справи вбачається, зокрема: - з свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.02 2014 року (а.с.10), що [PERSON] є спадкоємцем 1/2 частини житлового будинку №48 з відповідною частиною надвірних споруд, що розташований по [ADDRESS] в м. Каневі Черкаської області; - з протоколу виїзного засідання комісії по вирішенню земельних спорів №72 від 11.03.2014 року (а.с.8), що комісією при огляді земельних ділянок по [ADDRESS] та по [ADDRESS] в м. Каневі на місцевості, виявлено, що при виготовленні технічної документації на земельну ділянку площею 1000 кв.м по [ADDRESS] ([PERSON].) було порушено межі, які історично склалися відповідно до плану земельної ділянки технічного паспорту на будинковолодіння [ADDRESS], рекомендовано позивачу [PERSON] звернутись до суду щодо скасування реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та права власності на земельну ділянку по [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав. Відповідно до вимог ч.1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника. Відповідно до ст. 158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). Оцінюючи зібрані по справі докази, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення.

Outcome: approved