Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що уклала шлюб з відповідачем 02.07.2010 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Заліщицького районного управління юстиції Тернопільської області за актовим записом №38. Від шлюбу дітей вони не мають. Позивач вказує, що їхнє спільне сімейне життя виявилось невдалим, їхнє сімейне життя не склалося через різні погляди на життя та часті сварки і непорозуміння, які виникали між ними з будь-яких питань. В січні 2012 року відповідач покинув сімю та переїхав на постійне місце проживання в [INFO]. На даний час спільного господарства не ведеться, спільного бюджету не має, сторони проживають окремо протягом останніх 3,5 років. Вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просить його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила справу розглянути у її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся належним чином, не надав суду відомостей про причини неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечувала проти розгляду даної цивільної справи у відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 02.07.2010 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Заліщицького районного управління юстиції Тернопільської області за актовим записом №38 (а.с.7). Від шлюбу дітей вони не мають. Причиною розпаду сімї є те, що укладення шлюбу виявилося невдалим, їхнє сімейне життя не склалося через різні погляди на життя та часті сварки, які виникали між ними. Сторони проживають з січня 2012 року окремо, спільного господарства не ведуть. Отже сімя припинила існування, шлюб носить формальний характер. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить її інтересам, а тому його слід розірвати. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід залишити без змін.

Outcome: approved