Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості та штрафні санкції в розмірі 109 234 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 29.06.2018 між нею та відповідачем укладено договір оренди квартири [ADDRESS] , належної на праві власності позивачу строком оренди з 29.06.2018 по 29.04.2019 та з орендною платою в розмірі 10 000 грн. щомісячно, починаючи з 29 по 31 число поточного місяця. На виконання умов договору оренди, позивач передала відповідачу вказане житлове приміщення для проживання. У подальшому, позивачу стало відомо, що разом з відповідачем проживає ще одна особа - [PERSON] , що не передбачено умовами договору оренди. Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором оренди, зокрема з внесення орендної плати щомісячно в розмірі 10 000 грн. не виконала, у зв`язку з чим у відповідача станом на 01.08.2019 утворилась заборгованість у розмірі 109 234 грн., яка складається з: несплаченої орендної плати в розмірі 100 000 грн., інфляційних втрат в розмірі 5 580 грн., 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 2 122,97 грн. За вказаних обставин, позивач 30.04.2019 направила на адресу відповідача заяву-вимогу про сплату заборгованості за договором оренди в розмірі 110 000 грн. Однак, вказана вимога залишилась невиконаною. Оскільки відповідач відмовляється в добровільному порядку виконати свої зобов`язання за договором оренди, позивач вимушена звернутися з вказаним позовом до суду. 07.08.2019 ухвалою Київського апеляційного суду визначено підсудність цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди Печерському районному суду м. Києва. Ухвалою суду від 20.08.2019 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін у строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а позивачу - не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило. Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзиву на позов від відповідача до суду не надходило. Тому суд розглянув справу в порядку заочного провадження. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. З матеріалів справи вбачається що, 29.06.2018 між [PERSON] , від імені якої діє [PERSON] , на підставі довіреності від 13.01.2018 та [PERSON] укладено договір оренди (далі - договір) квартири [ADDRESS] , належної на праві власності позивачу строком оренди по 29.01.2019 та з орендною платою в розмірі 10 000 грн. щомісячно, починаючи з 29 по 31 число поточного місяця. Вказана квартира належить на праві приватної власності позивачу - [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. На виконання умов вказаного договору оренди та відповідно до акту прийому-передачі від 29.06.2018 позивач передала відповідачу вказану квартиру в тимчасове користування. Частиною 3 ст. 815 ЦК України передбачено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Положеннями ст. 820 ЦК України встановлено, що розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Якщо законом встановлений максимальний розмір плати за користування житлом, плата, встановлена у договорі, не може перевищувати цього розміру. Одностороння зміна розміру плати за користування житлом не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Відповідно до п. 3.1, 3.2 договору орендна плата за цим договором встановлюється у розмірі 10 000 грн. щомісячно з 29 по 31 число поточного місяця у вигляді авансового платежу. Загальна сума орендної плати за період дії цього договору становить 70 000 грн. Відповідно до п. 3.3 договору у день підписання договору орендар вносить забезпечувальний платіж з метою належного виконання умов договору в розмірі 10 000 грн., який утримується до моменту передачі предмету оренди орендодавцю та підлягає поверненню протягом чотирнадцяти календарних днів у разі відсутності претензій відповідно до договору. 30.04.20019 р. між сторонами укладено додаткову угоду до договору, відповідно до умов якої сторони узгодили внести зміни до п. 2.1 договору, яким встановлено строк оренди з 29.06.2018 по 29.04.2019, а також до п. 3.2 договору, яким встановлена загальна сума орендної плати за період дії цього договору - 100 000 грн. Згідно з наявними в матеріалах справи даних, 30.04.2019 позивач направила на адресу відповідача заяву-вимогу про сплату наявної заборгованості по орендній платі в розмірі 110 000 грн. Разом із тим, зазначена вимога залишилась невиконаною. Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Разом із тим, відповідач, звільнивши орендовану квартиру, взяті на себе зобов`язання за договором, зокрема, з внесення орендних платежів не виконала, у зв`язку з чим за період з 29.06.2018 по 29.04.2019 у відповідача утворилась заборгованість за договором в розмірі 100 000 грн. Даних та доказів на спростування наявної заборгованості відповідача за договором суду не надано і такі дані матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних та інфляційні втрати у розмірі 2 122, 97 грн. та у розмірі 5 580 грн. відповідно, розрахунок яких відповідачем не спростовано. Враховуючи, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання з внесення орендних платежів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1092,34 грн.

Outcome: approved