Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до Шишацької селищної ради, [PERSON] про визначення ідеальних часток у спільному сумісному майні у вигляді житлового будинку, визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Освітянська, 19 в с. Воскобійники Шишацького району Полтавської області станом на 01 липня 1990 року відносився до колгоспного двору членами якого були позивач [PERSON], батько позивача [PERSON], мати позивача [PERSON], донька позивача (відповідач) [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], а отже будинок належав всім членам колгоспного двору в рівних частках по 1/4 частині. Позивач вважає, що успадкувавши після смерті батька та матері їх частку у будинку та з огляду на те, що відповідач [PERSON] відмовляється від своєї частки у будинку вказаний будинок належить їй в цілому В той же час, зважаючи на відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, державний нотаріус Шишацької державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила позивачу в видачі спадкового свідоцтва на вказане нерухоме майно. В звязку з вищевикладеним, посилаючись на норми ЦК та ЦПК України позивач звернувся за захистом своїх прав до суду та просила визначити розмір ідеальних часток у спільній сумісній власності у вигляді житлового будинку по вул. Освітянська, 19 в с. Воскобійники Шишацького району Полтавської області за всіма колишніми членами колгоспного двору, а також визнати за нею право власності на вказаний будинок в цілому. Позивач в судове засідання не зявився. Особливою умовою угоди № 518 від 03 травня 2017 року, укладеної між позивачем та адвокатом [PERSON] є участь представника у судових засіданнях без участі позивачів. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідачі [PERSON] в судове засідання не зявились, надала письмову заяву про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи у її відсутність (а.с.41). Представник відповідача Шишацької селищної ради в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, свою правову позицію щодо предмету спору не висловив, заперечень проти позову не надавав (а.с.32). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Згідно технічного паспорту ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» (інв. № 41647) від 30.09.2016 спірний житловий будинок розташований по вул. Освітянська, 19 в с. Воскобійники Шишацького району Полтавської області та складається з житлового будинку 1950 року побудови загальною площею 87,7 кв.м., жилою площею 45,7 кв.м. (літ. А-1), сараїв (літ. Б, В, Д, Е), гаражу (літ. Г) (а.с. 18-22). Відповідно до довідки Воскобійницького старостату Шишацької селищної ради від 20.03.2017 року № 205 домоволодіння, яке розташовано по вул. Освітянська, 19 в с. Воскобійники згідно погосподарської книги № 2, особовий рахунок № 119, станом на 01.07.1990 року відносилось до колгоспного двору. Членами колгоспного двору на вказану дату є: голова двору [PERSON], [INFO], співмешканка [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO] (а.с.16). Згідно ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Враховуючи те, що згідно технічної документації спадковий житловий будинок та господарські приміщення побудовані в період з 1950 по 1990 рік, суд розглядаючи спірні правовідносини керується тими нормами права, які існували на час їх виникнення, зокрема положеннями ЦК УРСР. Так, у відповідності до чинного на той час законодавства, зокрема положень Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, вимог інших нормативних актів УРСР, що існували до його прийняття та введення в дію, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз'яснення ст.ст. 17, 18 Закону України «Про власність» вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно ст. 13 Закону Української РСР «Про сільську раду депутатів трудящих Української РСР» 1968 року зі змінами на вказані ради було покладено обовязок здійснення обліку населення та ведення за встановленими формами погосподарських книг. Таким чином записи у погосподарських книгах, визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на житлові споруди. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що наявність відповідного запису у погосподарській книзі № 2, особовий рахунок № 119 Воскобійницької сільської ради Шишацького району Полтавської області (на той час) є належним документом, що підтверджує право спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул. Освітянська, 19 у с. Воскобійники Шишацького району Полтавської області та який станом на 01.07.1990 відносився до колгоспного двору, наступних громадян: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. На період будівництва житлового будинку, яке здійснено в 1950 році, введення об'єкту до експлуатації потрібно не було, що підтверджено листом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року № 12/5-126, яким роз'яснюється процедура реєстрації об'єктів нерухомості збудованих до 05.08.1992 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його колишнім членам колгоспного двору ніким не оспорюєтся. Згідно ст. 112 ЦК УРСР майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). З врахуванням приписів ст. 112 ЦК УРСР 1963 року спірний житловий будинок належав членам колгоспного двору: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності, оскільки визначення частки кожного з них не проводилось. При цьому, в разі визначення частки співвласників даного будинку, кожен з них мав би право власності на 1/4 його частину. Виходячи з вищевикладеного, врахувавши рівність часток кожного з членів колгоспного двору, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо визначення ідеальних часток кожного з членів колгоспного двору у спірному житловому будинку. 19 січня 2007 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КЕ № 060560, виданим 19 січня 2007 року Воскобійницькою сільською радою Шишацького району Полтавської області, актовий запис № 05 (а.с.10). Позивач [PERSON] є донькою померлої, що підтверджується свідоцтвом про її народження та про укладення шлюбу в частині відмінності у прізвищах (а.с 7,9). При вивченні спадкової справи № 143/2007 щодо майна померлої [PERSON] встановлено, що заповіту померла не залишила, а її єдиним спадкоємцем першої черги за законом, що в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину та отримала свідоцтва про право спадщину на ряд спадкового майна є донька [PERSON] (а.с.33-35). Таким чином частка [PERSON] у спільному житловому будинку після смерті її матері збільшилась до 1/2 частини (1/4+1/4). 19 травня 2009 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КЕ № 128267, виданим 21 травня 2009 року Воскобійницькою сільською радою Шишацького району Полтавської області, актовий запис № 08 (а.с.11). Позивач [PERSON] є донькою померлого, що підтверджується свідоцтвом про її народження І-КЕ № 135267, виданим повторно 13.05.2011 ВДРАЦС Шишацького РУЮ (а.с.7). При вивченні спадкової справи № 55/2011 щодо майна померлого [PERSON] встановлено, що заповіту померлий не залишив, а його єдиним спадкоємцем першої черги за законом, що в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину та отримала свідоцтва про право спадщину на ряд спадкового майна є донька [PERSON] (а.с.33, 36-39). Таким чином частка [PERSON] у спільному житловому будинку після смерті її матері та батька збільшилась до 3/4 частин (1/4+1/4+1/4). Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до норм ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Постановою в.о. завідувача Шишацькою державною нотаріальною конторою [PERSON] від 17 березня 20017 року № 128/02-31 спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину за законом на спадкове майно померлого батька [PERSON] у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по вул. Освітянська, 19 в с. Воскобійники Шишацького району Полтавської області в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно на імя померлого (а.с.23). Таким чином, успадкувавши після смерті матері та батька належні їм на день смерті частки вищевказаного житлового будинку, спадкоємець [PERSON] позбавлена можливості оформити на своє імя належне її як спадкоємцю майно та зареєструвати за собою право власності на нього через відсутність правовстановлюючих документів на імя спадкодавців на спірний житловий будинок, що є перешкодою для реалізації нею права власності на спадкове майно Відповідач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] є донькою позивача, що підтверджується матеріалами справи (а.с.8,42). Згідно довідки Воскобійницького старостату Шишацької селищної ради від 20.03.2017 року № 207 [PERSON] 25.05.2011 вибула з домогосподарства, що розташоване по вул. Освітянській, 19 в с. Воскобійники (а.с.17). Відповідно до розяснень наведених у постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями розмір частки члена колгоспного двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування. Згідно ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Вибувши з спірного домогосподарства 25 травня 2011 року, не заявивши до цього часу вимог про виділення частки у спільному майні у вигляді вищевказаного спадкового будинку, а також визнавши позовні вимоги в повному обсязі відповідач [PERSON] фактично відмовились від свого права власності на належні їх частки у спірному житловому будинку по вул. Освітянська, 19 в с. Воскобійники Шишацького району Полтавської області, а враховуючи те, що право власності на вказаний будинок до теперішнього часу зареєстроване не було така відмова не підлягає внесенню до Державного реєстру майнових прав на нерухоме майно. Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25га, кадастровий номер 5325781201:01:001:0799 на якій розміщується спірний житловий будинок є позивач [PERSON] (а.с. 39) Таким чином позивач [PERSON] є єдиним колишнім членом колгоспного двору, яка в силу належності їй частки у спірному будинку, успадкованих нею часток після смерті матері та батька правомірно претендує на вказаний будинок в цілому, а визнання за нею права власності на вказаний будинок не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved