Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 02 червня 2017 року у Кременчуцькому міському ВДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області за актовим записом №486. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 02 червня 2017 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб у Кременчуцькому міському ВДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області за актовим записом №486. Після укладення шлюбу позивач дошлюбне прізвище не змінювала. Від спільного шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що шлюбно - сімейні стосунки між нею з відповідачем остаточно припинено з жовтня 2019 року, причиною чого слугували різні погляди на життя, та позивач втратила до відповідача почуття любові і поваги. Позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно , примирення між подружжям неможливе. За викладених обставин позивач і звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглянути справу справи без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача, на підставі письмових матеріалів справи. При цьому суд враховує, що відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце слухання справи, він не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив. Враховуючи думку позивача [PERSON] , вивчивши та проаналізувавши представлені докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, і підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами у справі, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 02 червня 2017 року у Кременчуцькому міському ВДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області за актовим записом №486, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . При реєстрації шлюбу позивач [PERSON] дошлюбне прізвище не змінювала. Від шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23 серпня 2017 року Кременчуцьким міським ВДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області. В судовому засіданні встановлено, що фактично подружжя шлюбних відносин не підтримує з жовтня 2019 року. Позивач, зокрема, не має наміру щодо збереження шлюбу, вважає, що сім`я розпалась остаточно, примирення неможливе. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить, зокрема, інтересам позивача, приймаючи до уваги відсутність заперечень щодо розірвання шлюбу зі стороні відповідача, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог щодо розірвання шлюбу, і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Оскільки, статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., який було сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved