Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, зазначивши, що 19.11.2016р. було укладено шлюб між нею та відповідачем у Сторожинецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №277. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї явилось те, що у сторін сімейні стосунки не склалися, у них виникали сварки. Дитина проживає з позивачем. На підставі вищевикладеного, позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати у розмірі 840.80грн.. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву у якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справ належним чином був повідомлений. Відзив на позов не подав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та ухвалити заочне рішення по справі. В судовому засіданні дослідженими доказами встановлено, що 19.11.2016р. було укладено шлюб між нею та відповідачем у Сторожинецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №277. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . У сторін сімейні стосунки не склалися, шлюб набув формального характеру. Дитина проживає з позивачем. Суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, враховуючи, що подальше збереження сім`ї суперечило б правам та охоронюваним інтересам позивача. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить з наступного: відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 ч.2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін і вважає за необхідним визначити розмір аліментів на утримання дитини у розмірі заявлений позивачкою по 1/4 частки доходу відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Щодо стягнення з відповідача на користь позивачки судового збору, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір у розмірі 384.20гривень, так як позивачкою не надано доказів, що суд розривається з вини відповідача.

Outcome: partial