Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначає, що у них з відповідачем є дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час досягла повноліття і навчається на денному відділенні Переяслав Хмельницького державного педагогічного університету. Дитина перебуває на утриманні позивачки, яка забезпечує її потреби в одязі, продуктах харчування, і в звязку з цим потребує матеріальної допомоги, тому і просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини всіх його доходів на утримання повнолітньої дочки до закінчення терміну навчання 31 серпня 2017 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] судове засіданні не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в установленому порядку відповідно до ст. 74 ЦПК України не пізніше ніж за три дні до судового засідання в матеріалах справи є поштова розписка про вручення відповідачу судового виклику. Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомити суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявились в судове засідання, без поважної причини. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причину неявки суду не повідомив, своїм процесуальним правом відповідача на подання заперечення на позов не скористався, таким чином причин для відкладення розгляду справи, що передбачені ст. 169 ЦПК України, не встановлено. Тому суд ухвалює провести розгляд справи на підставі доказів, що містяться у справі, з винесенням заочного рішення по справі, що відповідає положенню ч.1 ст. 224 ЦПК України, коли у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторного) серії І-ЕЛ № 140057 (а.с.5). Згідно довідки № 5649 від 03.11.2016 року [PERSON] навчається у на 3 курсі факультету педагогіки і психології за напрямком підготовки «Дошкільна освіта» денної державної форми навчання ДВНЗ «Переяслав-Хмельницький державний педагогічний університет імені [PERSON]» по 31 серпня 2017 року (а.с.3). Згідно довідки Болотницької сільської ради № 249 від 07.11.2016 року на утриманні [PERSON] перебуває її дочка [PERSON], [INFO] (а.с.2). За змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків, тобто законодавчо закріплено обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання дитини припиняється у разі припинення навчання. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів судом враховуються дані положення законодавства, відсутності обставин, які б звільняли відповідача, як батька повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, від обовязку її утримувати. Суд, даючи належну оцінку наявним у справі доказам, приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на повнолітню дитину в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів щомісячно до закінчення терміну навчання, а саме до 31 серпня 2017 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України та підпункту 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. на користь держави. Відповідно до ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved