Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 травня 2016 року Фрунзенським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 146. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27 травня 2016 року. Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через різність характері та поглядів на побутові проблеми, відсутність взаєморозуміння та бажання почути один одного, втрачено почуття любові. З вересня 2017 року сторони проживають окремо, шлюбно - сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Вважає, що шлюб існує формально і подальше його збереження суперечить інтересам позивача та соціально - моральним нормам, у зв'язку із чим просила шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з`явилася, повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду надала заяву, в якій вказує, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутності. Після розірвання шлюбу прізвище змінити на дошлюбне «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує, а також просив справу розглянути за його відсутності. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207цього Кодексу. Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 травня 2016 року Фрунзенським районним у м.Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 146(свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 27 травня 2016 року). Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження [NUMBER] від 10 лютого 2018 року). Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, оскільки це суперечить їх інтересам та соціально - моральним нормам, відповідач клопотань про надання строку на примирення не надавав. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що у зв'язку з реєстрацією шлюбу позивачем змінено прізвище та після розірвання шлюбу остання виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, вимога [PERSON] підлягає задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Згідно квитанції № 9 від 12 лютого2019 року, позивачем під час звернення до суду з вказаним позовом сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн., який підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved