Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 800 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вказала, що з відповідачем спільно не проживають з травня 2013 року. Дитина знаходиться на її повному утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, ніякої допомоги добровільно не надає. На даний час їй невідомо де працює відповідач та який заробіток отримує. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить задовольнити позов з підстав наведених в позовній заяві, а також пояснила, що відповідач не приймає будь-якої участі у вихованні та утриманні дитини. Вона не працює, отримує державну допомогу при народженні дитини та по догляду з дитиною. Проживає з донькою в господарстві своїх батьків, останні допомагають в утриманні дитини. Щомісячні витрати на утримання дитини складають в середньому 1000 грн., в основному це витрати на харчування дитини, одяг, засоби догляду за дитиною, медикаменти при одноразових захворюваннях дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що має можливість сплачувати кошти на утримання дитини в розмірі не більше 300 грн., і ті буде отримувати від батьків, оскільки сам не працює, будь-яких інших доходів не має. Пояснив, що неодноразово намагався надати грошову допомогу позивачу в утримані дитини, однак та його виганяла. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 13 жовтня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №115. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). Сторони спільно не проживають з травня 2013 року. Малолітня дитина проживає із матір»ю та перебуває на її повному утриманні. Позивач з дитиною проживає у будинку бабусі, не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення останньою 3-х річного віку (довідка Вовковецької сільської ради та акт обстеження матеріально-побутових умов проживання матері та дитини від 26 червня 2014 року). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину, відповідно до ст.181 СК України, визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України ураховує обставини: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] іншої сім»ї та інших утриманців не має, не працює. Однак відповідач суду не вказав поважні причини для свого не працевлаштування, на стан здоров»я відповідач не скаржиться. Враховуючи встановлені судом обставини справи, а саме, стан здоров'я дитини, матеріальний та сімейний стан малолітньої дитини, стан здоров'я та матеріальний стан відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців, не бажання відповідача працевлаштуватися, суд вважає, що аліменти на утримання дитини слід визначити в твердій грошовій сумі та в розмірі, необхідному для забезпечення потреб малолітньої дитини. На підставі ст.ст.180,181,182,184 СК України та,

Outcome: partial