Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просить визнати, [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право на користування моїм житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що їй відповідно до свідоцтва про право власності від 20.04.2004 року, посвідченого 20.04.2004 року державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. за №2-938 та зареєстрованого в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за №4900638 від 16.09.2007 року, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.04.2004 року, посвідченого 20.04.2004 року державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. за № 2-941 та зареєстрованого в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за №4900638 від 16.09.2007 року та відповідно до угоди про розподіл спадкового майна від 20.04.2004 року, посвідченого 20.04.2004 року державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. за №2-946 та зареєстрованого в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за №4900638 від 16.09.2007 року належить на праві приватної спільної часткової власності 3/4 частини житлового будинку [ADDRESS] . Друга половина житлового будинку [ADDRESS] у розмірі 1/4 частини належить на праві приватної спільної часткової власності моїй доньці - [PERSON] , [INFO] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.04.2004 року, посвідченого 20.04.2004 року державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. за № 2-941 та зареєстрованого в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 4900638 від 16.09.2007 року та відповідно до угоди про розподіл спадкового майна від 20.04.2004 року, посвідченого 20.04.2004 року державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. за № 2-946 та зареєстрованого в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за №4900638 від 16.09.2007 року. З 2018 року і по теперішній час відповідач - [PERSON] у вказаному житловому будинку не проживає, а проживає за іншою юридичною адресою, в іншому населеному пункті - [ADDRESS] . Позивачу доводиться багато сплачувати по рахункам за комунальні послуги за відповідача та вона фактично позбавлена права на оформлення житлової субсидії, оскільки в моєму житловому будинку зареєстрований відповідач - [PERSON] , який там фактично не мешкає з 2018 року. В утриманні мого будинку, його ремонті, оплаті послуг за електроенергію, газопостачання та інших комунальних послуг відповідач - [PERSON] участі не приймає на сьогодні, будь-яка поштова кореспонденція на ім`я відповідача за вказаною мною вище адресою на сьогодні не надходить. На початку серпня місяця 2021 року позивачем було усно запропоновано відповідачу - [PERSON] добровільно знятися з реєстрації з належного мені житлового будинку [ADDRESS] , однак останній відмовився категорично це робити. Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу без її участі, про що надала суду письмову заяву. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином\~та своєчасно. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Третьою особою, Дергачівською міською радою Харківського району Харківської області, надано до суду заяву з проханням розгляд справи проводити без участі їх представника. Третьою особою, [PERSON] , надано до суду заяву з проханням розгляд справи проводити без її участі. Крім того в поданій заяві, [PERSON] зазначила, що не заперечує проти задоволення позову. Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки визнані судом неповажними, і тому неявка відповідача не може бути перешкодою для заочного розгляду судом справи, що відповідає положенням частини 1\~статті 280 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~статті 280 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу, [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності від 20.04.2004 року, посвідченого 20.04.2004 року державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. за №2-938 та зареєстрованого в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за №4900638 від 16.09.2007 року, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.04.2004 року, посвідченого 20.04.2004 року державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. за № 2-941 та зареєстрованого в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за №4900638 від 16.09.2007 року та відповідно до угоди про розподіл спадкового майна від 20.04.2004 року, посвідченого 20.04.2004 року державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. за №2-946 та зареєстрованого в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за №4900638 від 16.09.2007 року належить на праві приватної спільної часткової власності 3/4 частини житлового будинку [ADDRESS] . Друга половина житлового будинку [ADDRESS] у розмірі 1/4 частини належить на праві приватної спільної часткової власності моїй доньці - [PERSON] , [INFO] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.04.2004 року, посвідченого 20.04.2004 року державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. за № 2-941 та зареєстрованого в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 4900638 від 16.09.2007 року та відповідно до угоди про розподіл спадкового майна від 20.04.2004 року, посвідченого 20.04.2004 року державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. за № 2-946 та зареєстрованого в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за №4900638 від 16.09.2007 року. Відповідно до Довідки про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому будинку осіб від 13.08.2021 року за вих. № 02-22/1085, виданою Дергачівською міською радою Харківського району Харківської області, разом зі мною у вказаній вище моїй частці житлового будинку за адресою: [ADDRESS] також зареєстрований відповідач - [PERSON] , [INFO] . За адресою: [ADDRESS] позивач проживає сама, відповідач по справі - [PERSON] у будинку не проживає з 2018 року по теперішній час, що підтверджується актом депутата Дергачівської міської ради Харківського району Харківської області - Бєсєдіна С.О. від 13.08.2021 року. Як вказує позивач у позові, з 2018 року і по теперішній час відповідач - [PERSON] у вказаному житловому будинку не проживає, а проживає за іншою юридичною адресою - [ADDRESS] . Позивачу доводиться багато сплачувати по рахункам за комунальні послуги за відповідача та вона фактично позбавлена права на оформлення житлової субсидії, оскільки в моєму житловому будинку зареєстрований відповідач - [PERSON] , який там фактично не мешкає з 2018 року. В утриманні мого будинку, його ремонті, оплаті послуг за електроенергію, газопостачання та інших комунальних послуг відповідач - [PERSON] участі не приймає на сьогодні, будь-яка поштова кореспонденція на ім`я відповідача за вказаною мною вище адресою на сьогодні не надходить. Таким чином суд вважає, що відсутність відповідача свідчить про те, що він добровільно залишив спірне житлове приміщення. Відповідно до ч.1\~ст.316 Цивільного кодексу України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1\~ст. 317 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1\~ст.319 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Конституцією України\~та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Так, відповідно до\~ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст.383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Так, відповідно до вимог Цивільного кодексу України право на проживання відповідача в належному позивачу житловому приміщенні залежить від права самого власника і є похідним від нього. Згідно зі ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Так, відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає, житловою площею будинку не користується, житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку не сплачує, домовленості з позивачем про збереження користування житлом понад строк укладено не було, а тому правових підстав для подальшої його реєстрації у будинку позивача наразі немає, внаслідок чого відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування вищевказаним будинком. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що вказаний позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved