Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог посилається на те, що 24 жовтня 2015 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Однак, спільне життя з відповідачем не склалося, протягом шлюбу сімейні відносини поступово погіршувались, вони не пов`язані спільним побутом та веденням спільного господарства, тому їх шлюб фактично припинив своє існування, близько 6 місяців вони проживають окремо, відповідач добровільно сплачує аліменти на утримання дитини. Вважає, що за таких обставин подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини, тому просить суд його розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, проте подала до суду клопотання, відповідно до якого просить справу слухати у її відсутність, позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, відповідно до змісту якої просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24 жовтня 2015 року, виданим Виконавчим комітетом Пасічнянської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області. Від даного шлюбу у сторін є дитина, [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Старосинявським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 06 червня 2016 року. Ч. 1 ст. 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. За нормами ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, що змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони подружніх відносин не підтримують, тривалий період проживають окремо, вони не пов`язані спільним побутом та веденням спільного господарства, спільним вирішенням питань життя сім`ї, між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного. Шлюб існує лише формально. Таким чином, судом встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам. Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, а також визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 24 жовтня 2015 року.

Outcome: approved