Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] міської ради, [PERSON] громади Преподобного Іова Почаївського Української Православної Церкви Київського Патріархату, Державного реєстратора Відділу державної реєстрації [PERSON] РДА [PERSON], третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів [PERSON] про визнання протиправними рішень суб'єкта владних повноважень та скасування запису про реєстрацію. Позовні вимоги мотивує тим, що 01.08.2012 року між нею та [PERSON] міською радою було укладено договір, відповідно до умов якого [PERSON] міська рада в особі [PERSON] продала, а вона купила нерухоме майно площею 97,9 кв.м. по вул. Грабовського, 5-б. Земельна ділянка, на якій розташоване приміщення, була в користуванні попереднього власника згідно із Державним актом серії ІІ-ВЛ №000796 від 10.12.1997 року площею 0,1497 га. В квітні 2013 року вона звернулась до [PERSON] міської ради з проханням надати їй в користування земельну ділянку, на якій розміщено належне їй нерухоме майно. Однак, рішенням від 29.05.2013 року №41/50 у наданні їй земельної ділянки було відмовлено. Постановою Луцького міськрайонного суду від 24.12.2013 року вказане рішення міської ради було визнано протиправним та скасовано. Однак, в період часу з 04.01.2014 року по даний час не було ухвалено рішення ради за її заявою від квітня 2013 року про надання земельної ділянки. Натомість 26.11.2014 року [PERSON] міська рада винесла рішення №66/40 про надання земельної ділянки за адресою вул. Грабовського, 5-в в м. Луцьку [PERSON], яка захоплює частину земельної ділянки по вул. Грабовського, 5-б в м. Луцьку, на яку вона претендує. В подальшому між нею та [PERSON] міською радою була укладена угода про примирення відповідно до умов якої [PERSON] міська рада визнає право [PERSON] на земельну ділянку, яка межує із земельною ділянкою по вул. Грабовського, 5-в в м. Луцьку та яка перебувала у постійному користуванні згідно із Державним актом серії ІІ-ВЛ №000769 від 10.12.1997 року. Для реалізації права [PERSON] на земельну ділянку [PERSON] міська рада бере на себе обовязок розглянути на найближчій черговій сесії клопотання позивача про надання йому земельної ділянки за адресою м. Луцьк, вул.. Грабовського, 5-б. Виконання обовязків може відбуватися лише після припинення права постійного користування земельною ділянкою, шляхом ухвалення ряду послідовних рішень органу місцевого самоврядування та вчинення дій самим позивачем. Загальний строк виконання відповідачем умов п. 2, 3 не повинен перевищувати 5 місяців із дня укладення угоди про примирення. За умови виконання угоди про примирення позивач не матиме жодних претензій та вимог по відношенню до [PERSON] На виконання вказаної угоди про примирення, за поданням постійної комісії міської ради було ухвалено рішення №78/114 від 30.09.2015 року, згідно із яким скасовано Державний акт від 10.12.1997 року серії ІІ ВЛ №000796. Однак, по даний час угода про примирення не виконана. Крім того, [PERSON] міська рада ухвалила рішення №7/92 від 27.04.2016 року «Про надання [PERSON] громаді Преподобного Іова Почаївського УПЦ КП дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування для будівництва та обслуговування церковно-притчевого будинку на вул. Грабовського». Відповідно до даного рішення частину земельної ділянки надано так, що позивачу доведеться зносити належну їй будівлю. 28.09.2016 року [PERSON] міською радою було ухвалено рішення за №13/1 «Про надання [PERSON] громаді Преподобного Іова Почаївського УПЦ КП в постійне користування земельної ділянки для будівництва та обслуговування церковно-притчевого будинку на вул.Даньшина,39,а.» Покликаючись на порушення такими діями [PERSON] міської ради її права на земельну ділянку, на якій розміщене належне їй нерухоме майно, визнане постановою Луцького міськрайонного суду від 24.12.2013 року, [PERSON] міською радою в угоді про примирення, обумовлене у ст.120 ЗК України, просить суд: -визнати протиправним і скасувати рішення [PERSON] міської ради від 27.04.2016 року №7/92 «Про надання [PERSON] громаді Преподобного Іова Почаївського УПЦ КП дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування для будівництва та обслуговування церковно-притчевого будинку на вул. Грабовського»; -визнати протиправним і скасувати рішення [PERSON] міської ради від 28.09.2016 року №13/1 «Про надання [PERSON] громаді Преподобного Іова Почаївського УПЦ КП в постійне користування земельної ділянки для будівництва та обслуговування церковно-притчевого будинку на вул. Даньшина, 39а»; -скасувати запис про державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі права власності на нерухоме майно, право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 0,0823 га, що знаходиться у місті Луцьку по вул.Даньшина, 39а зареєстроване за правокористувачем: [PERSON] громадою Преподобного Іова Почаївського Української Православної церкви Київського патріархату код ЄДРПОУ 39205209; - стягнути судовий збір з відповідачів. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON], в судовому засіданні проти позову заперечила. Оскаржувані рішення вважає законними, такими, що відповідають Конституції України, Земельному кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування». Представники відповідача [PERSON] громади Преподобного Іова Почаївського Української Православної Церкви Київського Патріархату [PERSON], [PERSON] в задоволенні позову просили відмовити. Державний реєстратор Відділу державної реєстрації [PERSON] РДА [PERSON] та третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів [PERSON] в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується, це право набувається та реалізується громадянами виключно у відповідності до закону. За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. З пояснень представників сторін, матеріалів справи судом встановлено, що 01.08.2012 року між територіальною громадою м.Луцька в особі [PERSON] міської ради та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] було передано у власність нежитлове приміщення загальною площею 97,9 кв.м. за адресою: м. Луцьк, вул. Грабовського, 5-б. Згідно Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ВЛ №000796 від 10.12.1997 року земельна ділянка площею 0,1497 га за адресою: м. Луцьк, вул. Грабовського, 5-б (колишня вул. Грабовського, 3-а) з була надана в постійне користування для будівництва і обслуговування виробничих приміщень Житлово-експлуатаційній конторі №2 м. Луцька на підставі рішення [PERSON] міської ради від 27.11.1997 року №582. Згідно ч.1 ст.92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності без встановленого строку. Зі змісту частини другої цієї ж статті вбачається, що передача земельної ділянки у постійне користування громадянам не передбачена. Отже, земельні ділянки, надані громадянам або юридичним особам у постійне користування, перебувають у власності держави або територіальної громади до переоформлення у встановленому порядку та отримання у власність чи користування. Рішенням [PERSON] міської ради від 30.09.2015 року №78/114 припинено Державний акт на право постійного користування на землю від 10.12.1997 року серії ІІ ВЛ №000796. Відповідно до статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116, 118 ЗК України є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Частиною першою статті 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Положеннями ч.ч.2,3 ст. 123 ЗК України, встановлено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Позивач [PERSON] звернулася до [PERSON] міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Грабовського, 5-б для обслуговування нежитлового приміщення. Рішенням [PERSON] міської ради від 29.05.2013 року №41/50 [PERSON] було відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування нежитлового приміщення на вул. Грабовського, 5-б в м. Луцьку площею 0,1175 га за рахунок земель міста, наданих у постійне користування. Рекомендовано заявнику розробити схему земельної ділянки в іншій конфігурації. 27.04.2016 року [PERSON] міська рада ухвалила рішення №7/92 «Про надання [PERSON] громаді Преподобного Іова Почаївського УПЦ КП дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування для будівництва та обслуговування церковно-притчевого будинку на вул. Грабовського». 28.09.2016 року [PERSON] міською радою було винесено рішення за №13/1 «Про надання [PERSON] громаді Преподобного Іова Почаївського УПЦ КП в постійне користування земельної ділянки для будівництва та обслуговування церковно-притчевого будинку на вул.Даньшина,39,а.» Відповідно до ч.1 ст.143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста вирішують питання місцевого значення віднесені законодавством до їхньої компетенції. Згідно ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Стаття 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачає, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією, цим та іншими законами до їх відання. Згідно із ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення питань регулювання земельних відносин є виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад(п.32). Отже, земельна ділянка площею 0,1497 га за адресою: м. Луцьк, вул. Грабовського, 5-б (колишня вул. Грабовського, 3-а), яка була надана в постійне користування для будівництва і обслуговування виробничих приміщень ЖЕК №2 м. Луцька на підставі рішення [PERSON] міської ради від 27.11.1997 року №582, перебуває у комунальній власності і питання передачі земельної ділянки у власність або у користування є виключною компетенцією міської ради. Позивачем не доведена обставина, на яку вона посилалася щодо того, що на вартість придбаної нею будівлі істотно впливав розмір земельної ділянки, на якій вона розташована. Матеріалами справи спростовується також твердження позивача, що земельна ділянка, надана [PERSON] громаді Преподобного Іова Почаївського УПЦ КП таким чином, що їй необхідно буде зносити належну їй будівлю. Крім того [PERSON] міська рада визнає право [PERSON] на земельну ділянку, необхідну для обслуговування належного їй нерухомого майна, про що передбачено умовами мирової угоди від 04.08.2015 року. На основі викладеного суд приходить до висновку, що надання земельної ділянки по вул.Грабовського в постійне користування [PERSON] громаді Преподобного Іова Почаївського Української Православної Церкви Київського Патріархату жодним чином не порущує право [PERSON] на земельну ділянку, необхідну для обслуговування належного їй нерухомого майна. Таким чином, підстави для визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень [PERSON] міської ради від 27.04.2016 року №7/92, від 28.09.2016 року №13/1 та скасування запису про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою загальною площею 0,0823 га у місті Луцьку по вул.Даньшина, 39а зареєстрованого за [PERSON] громадою Преподобного Іова Почаївського Української Православної церкви Київського патріархату відсутні, тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст.ст.14, 19, 143 Конституції України, ст.ст.92, 116, 118, 122, 123. 125, 126 Земельного Кодексу України, ст.ст.25, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»,

Outcome: dismissed