Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 19 травня 2016 року Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 62, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають. Сімейні відносини між ними припинено у березні 2017 року. Причиною цьому зазначає часті сварки, конфлікти, через які вони не змогли жити разом. Вважає, що сімя розпалась остаточно, збереження її неможливо і суперечить інтересам позивача. Відповідач неодноразово викликався до суду, але в судове засідання не зявився, відзиву на позов не надав. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, порядок виклику відповідача в судове засідання дотримано /а.с. 28-29, 33 -36, 42/. Належним чином повідомлена позивач та її представник до суду не зявилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримали, позивач на розірванні шлюбу наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Після розірвання шлюбу просить повернути їй дошлюбне прізвище «Фурман». За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності учасників справи, в тому числі відповідача, та оголосив про заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. Згідно зі ст.229 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.05.2016 Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 62 /а.с.8/, від шлюбу спільних дітей не мають. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що неповнолітніх дітей сторони у справі не мають, на час розгляду справи майновий спір відсутній. При цьому суд враховує, що шлюбні стосунки подружжя не підтримують, мешкають в різних населених пунктах, спільно господарство не ведуть, відповідач відзив на позов не надав. За таких обставин суд вважає, що продовження шлюбних стосунків порушує права сторін, і насамперед, як зясувалося - позивача. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач бажає відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне змінити їй прізвище з «Осадчої» на «Фурман». Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, оскільки позивача ухвалою суду біло звільнено від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved