Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Регіональний сервісний центр Головного сервісного управління МВС у Донецькій області, державний виконавець Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання договору купівлі-продажу автомобіля дійсним, визнання права власності на автомобіль та зняття арешту з майна. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 30 червня 2018р. між нею та відповідачем [PERSON] укладений договір купівлі-продажу легкового автомобіля\~марки MAZDA,\~модель 3,\~2006\~року випуску,\~колір сірий,\~тип легковий\~седан,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~що належав\~відповідачу на\~підставі свідоцтва\~про реєстрацію\~транспортного засобу,\~виданого РЕВ\~3-го\~МРВ м.\~Донецьк УДАІ\~ГУМВС України\~в Донецькій\~області від\~09.12.2006р.\~Умовами договору\~позивачу перейшло\~право власності\~на автомобіль,\~за який\~вона сплатила\~кошти,\~що підтверджується\~розпискою про\~отримання грошових\~коштів відповідачем\~як власником\~автомобіля.\~В підтвердження\~свого наміру\~продати автомобіль\~відповідач передав\~позивачу ключі\~від автомобілю\~та свідоцтво\~про реєстрацію\~транспортного засобу\~на вказаний\~автомобіль та\~обіцяв оформити\~автомобіль нотаріально.\~Зі свого\~боку,\~позивач,\~ на\~підтвердження укладення\~договору,\~передала відповідачу\~100\~000\~гривень,\~що підтверджується\~розпискою.\~Відповідач не\~має можливості\~нотаріального посвідчення\~угоди,\~мотивуючи тим.\~що він\~мешкає у\~м.\~Донецьку та\~не має\~можливості прибути\~за місце\~знаходження автомобіля\~у м.\~Волноваха,\~тобто за\~обставин,\~які не\~залежать від\~його волі.\~Оскільки сторони\~договору домовились\~про усі\~суттєві умови\~договору та\~відбулося повне\~його виконання\~обома сторонами,\~нотаріально не\~оформили договір\~купівлі-продажу\~автомобіля через\~не залежні\~від волі\~відповідача обставини,\~позивач просить суд задовольнити вказаний позов, визнавши договір купівлі-продажу автомобіля дійсним, визнавши за позивачем права власності на автомобіль та знявши арешт з майна. В судове засідання позивач не з`явилась, про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягали та просили їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов на адресу суду не надав. Представник третьої особи Регіонального сервісного центру Головного сервісного управління МВС у Донецькій області у судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав на адресу суду відзив на позов, просив розглянути справу у його відсутність, вирішення питання щодо задоволенні позову просив залишити на розсуд суду. Представник третьої\~особи \~державний виконавець\~Краматорського міського\~відділу державної\~виконавчої служби\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Харків) у судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав на адресу суду відзив на позов, просив розглянути справу у його відсутність, у задоволенні позову просив відмовити з урахуванням доводів, викладених у відзиві. У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові докази, подані у даній цивільній справі, суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.81 ЦПК України, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст. 263 ч.5 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно розписки від 30.06.2018р., « [PERSON] (ІНН [NUMBER] ) продав [PERSON] автомобіль марки MAZDA, модель 3, 2006 року випуску, колір сірий, тип легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER] , за 100\~000, 00 грн. (сто тисяч гривень). Грошові кошти отримав у повному обсязі, претензій не має» (а.с5). Вказаним транспортним засобом фактично володіє позивач [PERSON] , користується ним, гроші у повній сумі за вказаний транспортний засіб одразу у повному обсязі передані відповідачу\~ [PERSON] . Згідно ч.1\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою\~ст.16 ЦК України\~встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Відповідно до ст.316 ч.1 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч.1ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 391 ЦК України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 657 ЦК України, договір купівлі продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилася щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення договору, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно ст.219 ч.2 ЦК України, суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що відповідав справжній волі особі яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. У судовому засіданні встановлено, що на підставі постанови начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про утворення виконавчої групи від 22.06.2016р., виконання повноважень відділів Калінінського, Будьонівського. Київського, Ленінського районних відділів державної виконавчої служби м. Донецька, які переміщено на підконтрольну владі територію покладено на Краматорський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) У вищезазначеному виконавчому провадженні № 62561682 відбувається виконання виконавчого листа Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 травня 2020 року у справі № 235/ 1738/20, провадження № 2-к/235/3/20 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України заочного рішення Центрально-районного суду м. Кемерово Кемеровської області Російської Федерації від 20 квітня 2017 року по справі № 2-2075/2017, яким з [PERSON] на користь Відритого акціонерного товариства « Вугільна компанія «Кузбассрозрізвугілля» стягнуто за незаконне збагачення в сумі 134582 рублів, проценти за користування грошовими коштами в сумі 820 рублiв, витрати з оплати державного мита в сумі 4000 руб., а всього - 139402 рублів. 14.07.2020 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В зв`язку з тим, що згідно відмітки у виконавчому документі боржник зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , яка станом на теперішній час с непідконтрольною українській владі територією та відсутня можливість направити вказану постанову за місцем реєстрації боржника, або здійснити перевірку майнового стану [PERSON] за місцем мешкання ( а.с. 37). 14.07.2020 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. 38-39). 14.07 2020 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно [PERSON] ( а.с. 40) Згідно з\~ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Ч. 4, 5\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного участині шостійстатті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до\~ст.\~41\~Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно\~ч. 1 ст.\~319, ч. 1 ст.321\~ЦК України власник має право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. ст.316,317,319\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391\~цього Кодексу встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно до ч.1, 2ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ч.5ст.59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, діюче законодавство не обмежує перелік випадків, при яких арешт може бути знятий за рішенням суду. Жодної необхідності в збереженні накладеного арешту в подальшому не існує, жодні законні права чи інтереси будь-якого в цьому випадку не захищаються, навпаки вони порушуються у позивача, який позбавлений права вільно розпоряджатись своїм майном. Здійснюючи аналіз наданих доказів, а також повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, які були досліджені в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які впливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до впевненості, що між сторонами відбулася угода купівлі-продажу транспортного засобу легкового автомобіля марки MAZDA, модель 3, 2006 року випуску, колір сірий, тип легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER] , що належав відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого РЕВ 3-го МРВ м. Донецьк УДАІ ГУМВС України в Донецькій області від 09.12.2006р. Частинами 1 і 4\~ст.41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст.\~316,\~317,\~319,\~321 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, приймаючи до уваги той факт, що в іншому порядку усунути перешкоди у вільному володінні та розпорядженні майном позивач не може, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що згідно висновку МСЕК м. Волноваха, позивач по справі - [PERSON] є інвалідом ІІ групи (а.с. 8) Відповідно до п.9 ст.5 Закону України « Про судовий збір», інваліди І та ІІ груп звільняються від сплати судового збору.

Outcome: approved