Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на свою користь та на утримання їх неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку по утриманню дочки. Просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 6\~500 грн. щомісячно. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та погодився сплачувати аліменти у розмірі 30 відсотків від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також зазначив, що він приїхав у липні 2016 року із-за кордону, на даний час не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, має незадовільний стан здоров»я. До часу приїзду в Україну тривалий1 час проживав та працював в Італії, отримував заробітну плату у розмірі 400-500 Євро в місяць. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано (Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.01.2016 р.). У даному шлюбі у них народилася одна дитина: дочка [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серії І-ИД №206715, видане 11.11.2014 року Відділом ДРАЦСу реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції). Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітня [PERSON] проживає з позивачем [PERSON] та перебуває на її утриманні, відповідач [PERSON] проживає окремо та самоусунувся від виконання батьківського обовязку щодо утримання дитини. Позивач [PERSON] не працює, оскільки здійснює догляд за малолітньою дочкою, отримує державну допомогу на дитину у розмірі 860 грн. в місяць.. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що їй відомо, що відповідач [PERSON] тривалий час проживає в Італії де мав місце праці та отримував доходи. Як вбачається із довідки, виданої Бедриківською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області від 05 вересня 2016 року №628, [PERSON] з 31 травня 1995 року по даний час не працює. Крім цього, як вбачається з інформації Заліщицького районного центру зайнятості від 05 вересня 2016 року № 05/1313, [PERSON] на обліку в Заліщицькому районному центрі зайнятості на обліку не перебуває. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує стан здоровя дитини та її матеріальне становище, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 06 років, який з 01.05.2016 року становить 1\~228 грн., тому суд вважає, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. щомісячно. Визначаючи зазначений розмір аліментів, суд вважає, що відповідач має змогу їх сплачувати, оскільки тривалий час проживає в Італії, мав там місце праці, де отримував доходи у розмірі 400 євро на місць, що підтверджено його поясненнями та поясненнями свідка [PERSON] у судовому засіданні, інших утриманців не має. На підставі наведеного та

Outcome: partial