Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про поділ майна подружжя та просила суд постановити рішення, яким поділити нерухоме майно, яке придбано в шлюбі та перебуває у спільній сумісній власності позивача та відповідача та визнати за позивачем право власності на 1\\2 частину квартири № 8 в смт. Недригайлів Сумської області по вул. Горького, 4 та на 1\\2 частину нежитлового приміщення №9 по вул. Шевченка в смт. Недригайлів Недригайлівського району Сумської області. Під час судового розгляду позивач зменшила розмір позовних вимог та просила визнати за нею право власності на 1\\2 частину квартири № 8 в смт. Недригайлів Сумської області по вул. Горького, 4. В судове засідання 13 жовтня позивач [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 30). Відповідач в судовому засіданні зменшені позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі. Згідно зі ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. З рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 19 жовтня 2012 року про розірвання шлюбу (а.с. 10) вбачається, що позивач та відповідач уклали шлюб 22 травня 1999 року в м. Харків, який розірвали 19.10.2015 року. Перебуваючи у шлюбі, сторони 18 липня 2006 року на імя відповідача [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, оригінал якого оглянуто в судовому засіданні, а копія долучена до матеріалів справи (а.с. 31). З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що зазначена квартира зареєстрована на імя відповідача 19.07.2006 року (а.с. 33). Відповідно до довідки-характеристики на квартиру [ADDRESS] її вартість становить 35 232 грн. (а.с. 22). Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України (далі - СК) України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. За змістом ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 69 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Оскільки спірна квартира є неподільною річчю, а позивач не вимагає її поділу в натурі, суд визначає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу по 1\\2 частин кожному і залишає майно у їх спільній частковій власності. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю майна. На час звернення до суду [PERSON] вартість квартири на нежитлового приміщення, указаних у позовній заяві, а відповідно ціна позову визначена позивачем 200 000 грн. Сума сплаченого судового збору склала 2000 грн., з розрахунку ставки судового збору за подання позову майнового характеру, що становить 1 відсоток ціни позову. В подальшому розмір позовних вимог позивачем зменшився, так як позивач просила визнати за нею право власності на квартиру вартістю 35 232 гривень, вартість якої встановлена на підставі довідки характеристики. Таким чином, ціна позову щодо вимог позивача при зменшенні позовних вимог становить 35 232 грн., а відповідно сума судового збору з розрахунку 1 відсоток ціни позову повинна складати 352 грн. 32 коп. Позивач сплатила судового збору на суму 2000 грн., тобто на 1647 грн. 68 коп. більше. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається у разі зменшення розміру позовних вимог. Тобто надмірно сплачена сума судового збору в сумі 1647 грн. 68 коп. повинна бути повернена позивачу. Вимога про стягнення з відповідача судових витрат не заявлялась. На підставі викладеного,

Outcome: approved