Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на її користь на утримання аліменти у розмірі ? частини усіх видів його заробітку до досягнення нею 23-х років за умови продовження навчання. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21 серпня 1993 року між її батьками було укладено шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. 2002 року шлюб між її батьками [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [INFO] народилася вона. Її батько на протязі 18 років сплачував на її ім'я аліменти. У зв'язку з тим, що вона пішла вчитись, відповідач на її утримання матеріальної допомоги не надає, не зважаючи на те, що згідно законодавства зобов'язаний це робити. Вона не в змозі самостійно сплачувати за навчання, проживання, одяг, харчування, підручники, кошти на проїзд до місця навчання, що й зумовило необхідність звернення до суду. На даний момент вона навчається на першому курсі Вищого комерційного училища Київського національного торговельно-економічного університету, за професією продавець непродовольчих товарів та декоратор вітрин, на денній формі навчання, на бюджетній основі. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, позов визнає, проти його задоволення не заперечує. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, відповідача. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у всій сукупності, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] народилася [INFO], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). 11 січня 2002 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.3). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку ОСІБ № 1126 від 04 грудня 2013 року, виданою Житловою ремонтно-експлуатаційною організацією № 409 (а.с.7). Відповідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При визначені розміру аліментів, у відповідності до ст. 182 СК України, суд враховує як стан здоров'я та матеріальне становище позивача так і відповідача, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб та приходить до наступного. Як роз'яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Судку України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання Вищого комерційного училища Київського національного торговельно-економічного університету з 01 вересня 2013 року по 16 січня 2015 року (а.с.6). Аналізуючи вищевикладене, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі ? частини щомісячного доходу (заробітку), що не поставить в скрутне матеріальне становище відповідача, та буде спроможним до сплати останнім. Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок, від сплати яких був звільнений позивач при звернені до суду. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved