Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на автомобіль [NUMBER], [NUMBER], 1987 року випуску, колір «бежевий», номер шасі (кузова) ХТА210800Н0113104. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 10 вересня 2014 року згідно Біржового договору №102231 вона придбала у відповідача автомобіль [NUMBER] за ціною 14200,00 грн. Відповідач [PERSON] передав позивачу [PERSON] автомобіль у користування та володіння, при цьому відповідач не отримала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на праві власності. Відповідач володів, користувався та розпоряджався вказаним автомобілем на підставі доручення від 06 грудня 2013 року, яке діяло до 06 грудня 2016 року. Незважаючи на це, відповідачем автомобіль не знятий був з обліку для перереєстрації, а на даний час це не можливо, оскільки строк дії довіреності закінчився, автомобіль зареєстрований на тимчасово окупованій території, смт. Старобешеве Донецької області, де й проживає його власник. За вказаних обставин, на даний час зняти з обліку автомобіль чи отримати доручення не можливо, що і змусило позивача звернутися до суду з даним позовом за захистом порушеного права. Позивач в судове засідання не зявився, але надав заяву від 23 березня 2019 року, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та провести розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву від 23 березня 2019 року, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, заперечень проти задоволення позову не має, просить суд розглянути справу без його участі. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно біржового договору від 10 вересня 2014 року №102231, укладеного між покупцем [PERSON] та продавцем [PERSON], посвідченого Товарною біржею агропромислового комплексу центральних областей України, продавець продав, а покупець купив за ціною 14200,00 грн., автомобіль [NUMBER], [NUMBER], 1987 року випуску, колір «бежевий», номер шасі (кузова) ХТА210800Н0113104. З цього часу позивач як належний покупець володіє, користується та має змогу у встановленому порядку розпоряджатися вказаним автомобілем, що свідчить про набуття позивачем всіх правомочностей власника майна. З вини відповідача [PERSON] даний транспортний засіб не був знятий з обліку в органах ДАІ, як то передбачалось у зобовязання відповідачу згідно укладеного біржового договору. Судом встановлено, що 06 грудня 2016 року закінчилася дія доручення виданого 06 грудня 2013 року приватним нотаріусом Старобешівського районного нотаріального округу Донецької області, на підставі якого відповідач [PERSON] володів, користувався та розпоряджався вказаним автомобілем. Згідно звіту № 22102018-002 про оцінку транспортного засобу ринкова вартість автомобіля [NUMBER], [NUMBER], 1987 року випуску, колір «бежевий», номер шасі (кузова) ХТА210800Н0113104 складає 36808,00 грн. Відповідачем жодним чином не спростовано доводи позивача про те, що чинним законодавством не передбачено державної реєстрації договорів купівлі-продажу транспортного засобу, чи державної реєстрації права власності чи іншого речового права на транспортні засоби, з якими міг би повязуватись момент набуття права власності на транспортні засоби. Натомість, «Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого ПКМУ від 07.09.1998 року № 1388, передбачена державна реєстрація саме транспортних засобів, яка не є тотожною з державною реєстрацією договору чи державною реєстрацією права власності на транспортний засіб. Отже жодним чином не повязується перехід права власності на транспортний засіб з моментом проведення державної реєстрації цього транспортного засобу за набувачем. Згідност. 41 Конституції Україникожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно дост. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~статті 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчудження власником свого майна. Відповідач [PERSON] 10 вересня 2014 року скористався визначеними ст.ст. 316,\~317,\~319 ЦК України\~правами, як власника майна, і з дотриманням вимог статей\~655,\~657 ЦК України\~здійснив відчудження саме позивачу належного на той час йому автомобіля. Однак, в порушення взятих на себе зобовязань не зняв вказаний автомобіль з обліку та в подальшому ухилився від цього не зважаючи на вимоги позивача, що грубо порушує права позивача як нового власника майна. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України згідно із Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого ПКМУ від 07.09.1998 року № 1388, яким передбачено, що транспортні засоби повинні бути зареєстровані за їх власниками та особами, що використовують їх на законних підставах. Оскільки право власності позивача ніким не оспорюється, суд, оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок досліджених доказів у їх сукупності, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх задоволення, а тому ухвалює про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею всі документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved