Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01 січня 2019 року і до повноліття дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільна дитина сторін проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні, відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні сина, ухиляється від покладеного на нього батьківського обов`язку. Ухвалою судді від 03 жовтня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 28 жовтня 2019 року судом зареєстровано письмовий відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву про стягнення аліментів, у якому він просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] до нього про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01 січня 2019 року відмовити у повному обсязі. Просить вирішити питання про стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1300,00 грн., щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Додатково зазначив, що після розлучення із позивачем вони усно домовились між собою, що [PERSON] буде сплачувати на утримання їх неповнолітнього сина аліменти в сумі 800 грн., дана домовленість виконується по даний час, однак [PERSON] виявила бажання, щоб відповідач сплачував аліменти в сумі 1170,00 грн. [PERSON] з цим погоджується, але бажає, щоб суд, в разі задоволення зазначеної позовної заяви, вирішив питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, а саме 1300,00 грн., що в даному випадку є найбільш доцільним і тому бажає, щоб суд присудив йому такі аліментів, які він вважає є аргументованими і він особисто буде мати можливість їх сплачувати з моменту подачі позивачем зазначеної позовної заяви до суду, аж до повноліття дитини, а не з 01 січня 2019 року, як це вимагає позивач у зазначеній позовній заяві. У вихованні дитини відповідач також бере активну участь, завжди його навідує і попри усні домовленості із позивачем (сплати аліменти - 800 грн.), він додатково та добровільно бере участь у витратах на утримання сина, однак не на все придбане у нього збереглись чеки та квитанції. Також [PERSON] зазначає про те, що він одружений і в нього на утриманні є неповнолітня дитина його дружини та його непрацездатні батьки (пенсіонери), які також розраховують на матеріальну підтримку відповідача, так як часто хворіють. 18 листопада 2019 року судом зареєстровано відповідь позивача [PERSON] , в якій вона зазначила, між сторонами після розлучення була досягнута усна домовленість, що відповідач у добровільному порядку буде сплачувати аліменти на утримання сина. Ця сума у 2018 році становила 800 грн. на місяць, однак з 1 січня 2019 року відповідачу підвищили пенсію і він мав би сплачувати аліменти не 800 грн., а 1170 грн. Для позивача різниця у 370 грн. є суттєва, оскільки син росте і потребує більше коштів на його утримання. Відповідач сам стверджує, що в 2019 році мав додаткові заробітки, які він від [PERSON] та сина приховував. Ці кошти дозволили йому, хоча і частково, покращити його матеріальний стан та його нової сім`ї, але не сина. Не відповідає дійсності твердження [PERSON] , що він допомагає синові і здійснює грошові витрати на його утримання іншим шляхом. Позивач не вважає додатковою допомогою пригощання сина один раз в місяць піцою. Батьки відповідача є самодостатні і забезпечені люди, вони мають підсобне господарство, отримують пільги від держави на тверде паливо, електроенергію та скраплений газ, не є інвалідами. А те, що вони інколи хворіють, то це притаманно кожній людині, особливо в старшому віці. Дитина дружини, з якою проживає відповідач, не є усиновленою, у неї є батько і він має так само її утримувати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник, адвокат Стасишин М.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, пояснили, що відповідач має можливість платити аліменти на утримання сина у розмірі 1300,00 грн. щомісячно, оскільки він офіційно не працює, отримує лише пенсію в розмірі 3800,00 грн., стан його здоров`я задовільний. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Як слідує із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 29 квітня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, з 29 квітня 2004 року сторони перебували у шлюбі. Від цього шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 15 лютого 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 листопада 2014 року шлюб між сторонами розірвано (справа № 607/16872/14-ц). Згідно довідки № 1675 від 20 вересня 2019 року, виданої ПП «Вікторія - 1», [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею зареєстрований та проживає син [PERSON] , [INFO] . 06 березня 2019 року відповідач [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 06 березня 2019 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Як слідує з довідки про доходи пенсіонера № 898 від 15 жовтня 2019 року, виданої Головним правлінням Пенсійного фонду України, [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Тернопільській області і отримує пенсію за вислугу років. Сума пенсії, отримана відповідачем, за період з 01 січня 2019 року по 31 жовтня 2019 року складає 42315,80 грн. Із наказу № 45 від 17 жовтня 2019 року, виданого ТОВ «Спеціалізований підрозділ охорони «Дозор - Тернопіль», вбачається, що [PERSON] , охоронник, звільнений з роботи 17 жовтня 2019 року у відповідності до п. 1 ст. 36 КЗпП України (угода сторін). Даний факт підтверджується також записом у трудовій книжці відповідача серії [NUMBER] . За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Судом встановлено, що [PERSON] не працевлаштований, так як 17 жовтня 2019 року звільнився з останнього місця роботи, однак є працездатним, отримує пенсію за вислугу років, інших утриманців не має. Щодо доводів відповідача про те, що на його утриманні знаходиться дитина дружини від попереднього шлюбу, то суд зазначає, що даних про те, що дитина усиновлена [PERSON] суду не надано та таких в судовому засіданні не здобуто.Щодо тверджень останнього про те, що на його утриманні перебувають батьки пенсіонери - [PERSON] та [PERSON] , які хворіють, то суд їх відхиляє, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів в їх обґрунтування [PERSON] не надав. Копії пенсійних посвідчень батьків відповідача тільки підтверджують те, що вони є пенсіонерами та отримують пенсію за віком. Стан здоров`я [PERSON] суд вважає задовільним, оскільки зворотнє не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, відповідачем не надано доказів того, що він хворіє та по стану здоров`я не може працювати та утримувати сина. Тобто, за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем [PERSON] може виконувати обов`язки по утриманню сина [PERSON] , [INFO] . Відтак, у зв`язку з тим, що неповнолітня дитина сторін потребує матеріальної допомоги, а відповідач зобов`язаний належно виконувати свої батьківські обов`язки, позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1600,00 грн. щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів з відповідача, починаючи з 01 січня 2019 року, до задоволення не підлягають, оскільки у відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає до стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial