Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Перша Тернопільська державна нотаріальна контора про визначення частки у майні, що є у спільній сумісній власності, посилаючись на те, що 12 листопада 2014 року помер її чоловік [PERSON]. В порядку приватизації 12 квітня 2003 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] набуто право спільної сумісної власності на квартиру №109, що знаходиться в будинку №6 по вулиці В.Симоненка в м. Тернополі. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому 1/4 частку (ст.372 ЦК України) у спільній сумісній власності квартири. Позивач, як дружина померлого та спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину, про що у встановлений законом шестимісячний строк подала у держнотконтору свою письмову заяву. Постановою державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через невизначеність розміру спадкового майна померлого [PERSON] у квартирі №109, що знаходиться в будинку №6 по вулиці В.Симоненка в м. Тернополі, яка належала йому на праві спільної сумісної власності. Просить суд визначити, що частка померлого 12 листопада 2014 р. [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру №109, що знаходиться в будинку №6 по вулиці В.Симоненка в м. Тернополі, становила 1/4 (одна четверта). Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з»явилися, згідно поданих ними письмових заяв, просять справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги визнають та проти їх задоволення не заперечують. Представник Першої Тернопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, згідно отриманого від них листа, вони просять справу розглядати у відсутності їх представника. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив 23 серпня 1980 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (Свідоцтво про укладення шлюбу І-ОЛ №356177, видане 23 серпня 1980 р. Плетено-ташликським сільським бюро ЗАГС Маловісковського району Кіровоградської області) і після одруження останній присвоєно прізвище «Огир». Згідно Свідоцтва на право власності на житло, виданого 12 квітня 2003 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації згідно розпорядження від 12.04.2003 р. №35982, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: м. Тернопіль вул. В.Симоненка, 6/109. Загальна площа квартири становить 63,4 кв.м. Квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Як вбачається із технічного паспорта, виданого 14.04.2003 р. Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, квартира [ADDRESS], квартира складається з трьох кімнат, загальна площа квартири - 63,4 кв.м., житлова 38,0 кв.м. 12 листопада 2014 року [PERSON] помер (Свідоцтво про смерть серії І-ИД №179934, видане 12.11.2014 року Відділом ДРАЦСу реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції). Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому ? частку у спільній сумісній власності квартири і дружина померлого являється спадкоємцем першої черги за законом. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] прийняла спадщину, про що у встановлений законом шестимісячний строк подала у держнотконтору свою письмову заяву. Згідно постанови державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори [PERSON] від 09 червня 2015 року №1997/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилася після смерті її чоловіка [PERSON], через невизначеність розміру спадкового майна померлого у квартирі [ADDRESS], яка належала йому на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Згідно зі ст. 1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Як встановлено в судовому засіданні, між співвласниками квартири №109, що знаходиться в будинку №6 по вулиці В.Симоненка в м. Тернополі, до часу смерті [PERSON] не укладалось угод щодо поділу майна, належного їм на праві спільної сумісної власності, а тому при визначенні часток слід виходити із засад рівності часток кожного співвласника. Тому, слід вважати, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому ? частину спірної квартири і його дружина [PERSON] являється спадкоємцем першої черги за законом. Враховуючи вищенаведене, вважаю, що слід визначити, що частка померлого 12 листопада 2014 року [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру №109, що знаходиться в будинку №6 по вулиці В.Симоненка в місті Тернополі, становила 1/4 (одна четверта), задовольнивши позовні вимоги. На підставі наведеного,

Outcome: approved