Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідачів - Третьої Львівської Державної нотаріальної контори, [PERSON] про поновлення строку для прийняття спадщини. Ухвалою судового засідання без виходу в нарадчу кімнату 19.03.2015 р. за клопотання позивача [PERSON], Третю Львівську Державну нотаріальну контору переведено в статус третьої особи. /а.с.32-33/. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що [INFO] р. померла її мама [PERSON], яка була власницею квартири у [ADDRESS]. 06.02.2015 р. [PERSON] звернулась до нотаріуса Третьої Львівської державної нотаріальної контори з метою написання заяви про прийняття спадщин, про те у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено у зв'язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Вважає, що даний строк пропущено із поважних причин, оскільки хворіла на запалення легень. Просить позов задоволити. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до позовну. Просила такий задоволити. Відповідач [PERSON] у судовому засідання проти позову не заперечив, оскільки відмовився від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]. Просив поновити [PERSON] строк для подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки остання дійсно хворіла на запалення легень, а тому не могла вчасно звернутись до нотаріуса. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника Третьої Львівської державної нотаріальної контори. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON]. /а.с.4/. [INFO] р. [PERSON] померла, про що зроблено актовий запис за №1030 та видано свідоцтво про смерть, серія [NUMBER]. /а.с.5/. Як встановлено у судовому засіданні, так і підтверджено матеріалами справи, а саме свідоцтвом про право на спадщину за законом, спадкоємцем всього майна [PERSON], який помер [INFO] р. була його дружина [PERSON], що проживала, за адресою: [ADDRESS]. Спадкове майно, на яке в указаній частці видане свідоцтво, складається з: ? частини квартири [ADDRESS]. /а.с.12/. Як вбачається із копії спадкової справи №87/2015 до майна померлого [INFO] р. [PERSON], 06.02.2015 р. [PERSON] звернулась в Третю Львівську Державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом також нею було надано всі необхідні документа, для прийняття спадщини за законом. /а.с.49-64/. Однак, у прийнятті вищезгаданого спадкового майна [PERSON] було відмовлено, оскільки останньою було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як з'ясовано у судовому засіданні [PERSON] відмовився від прийняття спадкового майна, яке належало померлій [PERSON], а відтак [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008р. №7 роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як з'ясовано у судовому засіданні, що і підтверджено відповідачем, [PERSON] лише 02 лютого 2015 р. звернулась до суду із заявою про прийняття спадщини, оскільки хворіла на запалення легень, відтак суд вважає, що останньою даний строк пропущено із поважних причин, і їй необхідно визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача і визначення її додаткового строку, який буде достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON]. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позовних вимог, на відповідача слід покласти документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved