Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась із позовом до суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, посилаючись на те, що відповідач по справі являється її батьком, який прописаний у належному їй на праві приватної власності у житловому будинку, який розташований в м.Копичинці по вул. Ч.Андрієнка,22, Гусятинського району Тернопільської області, однак з 2007 року, з часу коли виїхав закордон в Росію, не проживає в належному їй житловому будинку по даний час, забравши всі речі і жодного разу не появлялася, тому просить суд визнати [PERSON], таким, що втратив право користування вищевказаним житловим будинком. Позивач [PERSON] в судове засіданні не зявилася, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився про дату, час і місце слухання справи був повідомлений за місцем реєстрації та шляхом повідомлення про виклик у судове засідання розміщеного на офіційній веб-сторінці суду відповідно до ст.128 ЦПК України. За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON], згідно свідоцтва про народження серії І-ИД№275824 виданого Копичинецькою міською Радою Гусятинського р/в ЗАГС 13 жовтня 1994 року.(а.с.13). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб Серії І-ИД№104369 [PERSON] та [PERSON] 14.04.2014 року зареєстрували шлюб у Копичинецькій міській раді Гусятинського району Тернопільської області. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини «Слободян».(а.с.14). [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в м.Копичинці по вул. Чічки-Андрієнка, 22 Гусятинського району Тернопільської області, згідно рішення Гусятинського районного суду від 20.07.2017 року, Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №95704090 від 29.08.2017 року, технічного паспорту на житловий будинок садибного типу.(а.с.8-10). Згідно актів обстеження на факт проживання [PERSON] від 03.01.2017 року, 02.11.2017 року, 14.05.2018 року, відповідач [PERSON], [INFO] зареєстрований в [INFO], з 2007 року не проживає та за вказаною адресою не появляється, проживає в Росії.(а.с.19-21). Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у житловому будинку за адресою: м. Копичинці, вулиця Чічки-Андрієнка,22, Гусятинського району Тернопільської області з 2007 року. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суб'єктами права приватної власності, згідно ст.325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно з п.3 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Згідно п.34 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] відсутній за місцем своєї реєстрації, з 2007 року не проживає понад встановлені строки в домоволодінні, яке належить позивачу, судом не встановлено домовленості між ним і власником житла щодо порядку користування будинком і залишаючись зареєстрованому у спірному домоволодінні, перешкоджає позивачу у здійсненню її законних прав, а тому [PERSON], [INFO], слід визнати таким, що втратив право користування житловим будинком, що за адресою: м. Копичинці, вул. Чічки-Андрієнка, 22, Гусятинського району Тернопільської області. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved