Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду 01 грудня 2008 року в м. Умань Черкаської області було укладено кредитний договір № 0000396 між кредитною спілкою «Злагода» та членом кредитної спілки [PERSON] про надання грошових кошт у кредит позичальникові у сумі 24000 гривень зі сплатою 48 % річних зі строком погашення, згідно додатку № 1 до 01 грудня 2010 року. За вказаним кредитним договором поручителями, які взяли на себе обов'язок відповідати за зобов'язання позичальника стала вона, [PERSON] Проте позичальник не виконував належним чином свій обов'язок, тому рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 травня 2011 року було вирішено стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь кредитної спілки «Злагода» неповернутий кредит в сумі 17000 гривень, а всього 37769 гривень 81 копійку. На підставі цього рішення державним виконавцем державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 11 червня 2011 року на підставі виконавчого листа № 2-483, виданого 01 червня 2011 року Уманським міськрайонним судом. При цьому йому не було надано жодного рахунку для перерахування заборгованості за рішенням суду. Тому вона звернулася до державного виконавця з питанням на який рахунок перерахувати кошти за виконавчим листом. Державний виконавець повідомив їй, щоб вона пішла і заплатила гроші у кредитну спілку, що нею і було зроблене. 30 червня 2011 року вона сплатила заборгованість через касу кредитної спілки «Злагода» в сумі 40000 гривень. Однак згодом, вона дізналася, що сплачену нею в касу спілки суму коштів в розмірі 40000 гривень, в погашення заборгованості за кредитним договором № ЗПН-0000396 від 01 грудня 2008 року, де є поручителем, самочинно, без її згоди, кредитна спілка розподілити серед двох, замість одного кредитних договорів, а саме: 5000 гривень за договором № ЗПН-0000396 від 01 грудня 2008 року квитанція № 1458 від 30 червня 2011 року; 15000 гривень за договором № ЗПН-0000396 від 01 грудня 2008 року квитанція № 1475 від 30 червня 2011 року; 5000 гривень за договором № ЗПН-0000257 від 01 серпня 2008 року квитанція № 1459 від 30 червня 2011 року; 15000 гривень за договором № ЗПН-0000257 від 01 серпня 2008 року квитанція № 1474 від 30 червня 2011 року. Проте до договорів № ЗПН-0000257 від 01 серпня 2008 року і № ЗПН-0000257 від 01 серпня 2008 року вона ніякого відношення не має і будь-яких зобов'язань за цими договорами на себе не брала. Так, договір кредиту № ЗПН-0000257 від 01 серпня 2008 року, укладений між КС «Злагода» та членом спілки [PERSON]. В забезпечення цього договору кредиту, було укладено договори поруки: поручитель [PERSON], договір поруки № 0000257-П від 01 серпня 2008 року; поручитель [PERSON], договір поруки № 0000257-П від 01 серпня 2008 року. це підтверджується зазначеними договорами. За таких обставин КС «Злагода», відповідач по цій справі, самочинно, без будь-якої правової підстави, протизаконно розподілила його власні кошти, які призначалися для погашення заборгованості за договором № 0000396, тим самим продовжуючи з неї стягувати нібито непогашену заборгованість за договором № 0000396, де вона є поручителем, що порушує її права, свободи та законні інтереси. Такими діями вчинено правопорушення, протиправне заволодіння чужого майна шляхом зловживання службовим становищем, належними їй грошовими коштами в сумі 20000 гривень, які були ввірені нею у відання кредитної спілки «Злагода», до повного погашення заборгованості за кредитним договором № 0000396 від 01 грудня 2008 року, у якому була поручителем, яке полягає у незаконному оберненні вказаної суми грошових коштів на користь третіх осіб, зокрема: за договором кредиту № ЗПН-0000257 від 01 серпня 2008 року, чим завдано їй значної матеріальної шкоди, а також і моральної шкоди, за що передбачена відповідальність. В добровільному порядку відповідач не бажає зробити перекидку незаконно розподілених кошт, з договору № ЗПН-0000257 від 01 серпня 2008 року на договір № ЗПН-0000396 від 01 грудня 2008 року та закрити кредитний договір № ЗПН-0000396 від 01 грудня 2008 року за повним виконанням зобов'язань за цим договором. Тому стала необхідність у зверненні до суду за захистом порушених прав відповідачем. У випадку, вказаному в позові, вона сплатила гроші відповідачу як поручитель боржника, оскільки між ними склалися правовідносини у відповідності до закону та кредитного договору і договору поруки. Відповідач мав право вимагати від боржника виконання його обов'язку, в тому числі і від поручителів, тільки на правовій підставі, що визначені законом або договором. Тобто, відповідач мав право вимагати від боржника ([PERSON]) виконання нею обов'язку, в тому числі і від поручителів ([PERSON] та [PERSON]) за договором кредиту № ЗПН-0000257 від 01 серпня 2008 року, а не від неї, оскільки вона не пов'язана за цим договором будь-якими правовідносинами. Відповідач, прийнявши суму грошових коштів від неї в рахунок виконання зобов'язань за кредитним договором № ЗПН-0000396 від 01 грудня 2008 року в повному обсязі, не виконав зобов'язання про надання їй розписки про одержання ним виконання в повному обсязі, а вчинив правопорушення вказане вище, чим грубо порушив її права, які підлягають захисту в судовому порядку. Відповідно розрахунку про спричинення їй збитків, збитки складають 9880 гривень 52 копійки. Просить суд визнати дії відповідача у незаконному оберненні належних їй грошових коштів у розмірі 20000 гривень на користь третіх осіб, зарахованих за договором кредиту № ЗПН-0000257 від 01 серпня 2008 року, укладений між КС «Злагода» та членом спілки [PERSON] - протиправними. Зобов'язати кредитну спілку «Злагода» виконати свій обов'язок в натурі: зарахувати незаконно обернені грошові кошти в розмірі 20000 гривень, сплачені нею 30 червня 2008 року за квитанцією № 1459 від 30 червня 2011 року (5000 гривень) та за квитанцією № 1474 від 30 червня 2011 року (15000 гривень) в рахунок виконання зобов'язань, як поручителя за кредитним договором № ЗПН-0000396 від 01 грудня 2008 року, укладеного між кредитною спілкою «Злагода» та членом кредитної спілки [PERSON] про надання грошових коштів за кредит позичальникові у сумі 24000 гривень зі сплатою 48 % та видати їй розписку про одержання відповідачем виконання зобов'язань в повному обсязі за кредитним договором № ЗПН-0000396 від 01 грудня 2008 року, укладеного нею з кредитною спілкою «Злагода» та членом кредитної спілки [PERSON] про надання грошових кошт у кредит позичальникові у сумі 24000 гривень. Стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування матеріальних збитків в розмірі 9880 гривень 52 копійки. Стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 гривень. Позивач [PERSON] в судовому засіданні в повному об'ємі підтримала позовні вимоги та пояснила, що при зверненні до відповідача з метою погашення кредитної заборгованості її дочки за рішенням Уманського міськрайонного суду, кошти передала, але через припинення електропостачання, в кредитній спілці їй сказали прийти пізніше. Коли через два дні вона прийшла до спілки, з'ясувалося, що передані нею кошти були нараховані на інший рахунок. Її усні претензії залишалися без задоволення, тому вимушена була звернутися до суду з вказаним позовом, який просить задоволити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні в повному об'ємі підтримав позовні вимоги. На його думку є достатньо підстав для задоволення позову та пояснив, що позивач була поручителем по кредитному договору, укладеному з КС «Злагода». Оскільки боржник не виконав умов цього договору, кредитор звернувся до суду з позовом, який було задоволено. Кредитною спілкою отримано виконавчий лист, з яким вони звернулися до виконавчої служби і було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Вказаний факт свідчить про те, що відповідачу було відомо, яку суму, з якого і згідно якого договору необхідно стягувати. Позивач звернулася до виконавчої служби, де їй порекомендували погасити заборгованість саме у кредитній спілці, що позивач і зробила, але саме в день звернення в приміщенні кредитної спілки було відсутнє електропостачання. Кошти працівники кредитної спілки отримали та повідомили, що за довідкою про погашення кредиту позивач може з'явитися в любий інший день. В подальшому було з'ясовано, що кошти зараховані на інший рахунок. Позивач зверталася до кредитної спілки з метою належного перерахування коштів, але в добровільному порядку це питання вирішено не було, тому за захистом своїх прав вона звернулася до суду з вказаним позовом. Вважає позов обґрунтованим та просить суд його задоволити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що кошти, сплачені позивачем були зараховані в рахунок боргу [PERSON] на підставі усної згоди позивача. Письмового підтвердження такої домовленості не існує. Просить суд відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що у 2011 році у кредитній спілці «Злагода» не працювала, а зараз працює головним бухгалтером цієї спілки. Позивач кредити брала декілька раз але належним чином не виконує свої обов'язки по вказаним договорам, тому просить суд відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, коли позивач і її родина брали кредит, вони проживали однією сім'єю, а коли кошти необхідно було повертати сім'я розпалася. Оскільки позивач з колишніми членами її родини своєчасно не повертає гроші, страждають інші члени кредитної спілки. Усна домовленість щодо порядку повернення коштів укладалася позивачем з членом кредитної спілки, яка на цей час померла, а тому не має підтвердження, що вказана домовленість мала місце. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що була особисто при тому, коли позивач приносила кошти до кредитної спілки. [PERSON] у кредитній спілці виступала як боржником, так і поручителем. По своїх зобов'язанням вона погасила заборгованість повністю, спочатку вона принесла 40000 гривень, але по вказівці голови правління вказана сума була розподілена по двох рахунках, а саме 20000 гривень зарахувалося на один рахунок, а інші 20000 гривень за рахунок кредиту, який брала дочка позивача. Такий перерахунок можна провести тільки зі згоди як, позивача, так і її дочки. Але голова правління на цьому наполягала, і сказала, що вона усе влаштує і домовиться. Заяви [PERSON] про згоду такого перерахунку так і не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що була засновником цієї кредитної спілки і була обізнана з роботою спілки. Колишнього голову правління знала тільки з гарної сторони. Позивач [PERSON] неодноразово брала кредити в спілці і робила це без примусу, з власної ініціативи. Дочка позивача також брала кредити, і їй відомо, що по одному кредиту поручителем виступав батько, а по другому мати. Також їй відомо, що на момент, коли погашався кредит між батьком і матір'ю були якісь непорозуміння. Зі слів [PERSON] їй відомо, що позивач принесла 40000 гривень, які просила розподілити між двома кредитними зобов'язаннями. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в той день, коли [PERSON] принесла гроші вона присутня не була. На наступний день [PERSON] принесла підійшла до неї і сказала, що вчора позивач принесла 40000 гривень ці кошти знаходяться в касі, а їй необхідно виписати квитанції, розподіливши по 20000 гривень на погашення двох договорів кредиту. Квитанції вона виписала і віддала касиру. По всіх справах [PERSON] були наявні рішення суду щодо стягнення боргу, чому вони не виконувалися їй не відомо. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи, допитавши свідків та вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом достовірно встановлено, що згідно рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 травня 2011 року по цивільній справі за позовом кредитної спілки «Злагода» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу, зазначені позовні вимоги задоволено. Стягнуто з боржника [PERSON] та поручителів по кредитному договору [PERSON], [PERSON] солідарно заборгованість в розмірі 37769 гривень 81 копійка. Державним виконавцем органу державної виконавчої служби Уманського МР управління юстиції [PERSON] 11 червня 2011 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення вищевказаного боргу. Згідно квитанцій до прибуткового касового ордера за номерами 1474, 1475, 1458 та 1459 від 30 червня 2011 року позивач [PERSON] сплатила на рахунок КС «Злагода» 40000 гривень в рахунок повернення кредитних зобов'язань. На думку суду, оскільки позивач [PERSON] мала перед відповідачем КС «Злагода» певні кредитні зобов'язання, з метою виконання яких сплатила 40000 гривень на рахунок кредитної спілки. Вказані кошти були перерозподілені між різними рахунками по різним кредитним зобов'язанням, без письмової згоди позивача [PERSON] на такий перерозподіл. За вказаних обставин, суд вважає, що вимога позивача щодо зобов'язання відповідача зарахувати грошові кошти в розмірі 20000 (двадцять) гривень, сплачені [PERSON] 30 червня 2011 року за квитанцією № 1459 від 30 червня 2011 року в розмірі 5000 гривень та за квитанцією № 1474 від 30 червня 20111 року в розмірі 15000 гривень в рахунок виконання зобов'язань як поручителя за кредитним договором № ЗНП-0000396 від 01.12.2008 року, укладеного між кредитною спілкою «Злагода» та членом кредитної спілки «Злагода» [PERSON] про надання грошових коштів в кредит позичальникові в сумі 24000 гривень. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити, так як позивачем в судовому засіданні не обґрунтовано зміст позовних вимог та доказів на підтвердження обґрунтованості своїх вимог. Оскільки право визначення вимоги, згідно ч.1 ст.11 ЦПК, належить позивачу, який свої вимоги не конкретизував та в законному порядку не довів, то суд вважає такі позовні вимоги недоведеними відповідно до вимог ст.60 ЦПК.

Outcome: approved