Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Веліков А.І. про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності на житловий будинок. В обґрунтування своїх вимог позивач указує, що 18 листопада 2004 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу жилого будинку, згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON] купила, за 18 000 гривень, жилий будинок [ADDRESS] Даний договір був посвідчений нотаріально 18.11.2004 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Веліковим А.І., який зареєстрований в реєстрі за № 9137. З моменту укладення договору купівлі-продажу в даному домоволодінні проживає та зареєстрована позивач разом зі своїми дітьми, [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], з того ж часу вона сплачує земельний податок за фактичне користування землею, та оплачує комунальні платежі. В даному домоволодінні [PERSON] ніколи не була зареєстрована та не проживає. Договір купівлі-продажу жилого будинку який був придбаний [PERSON], був придбаний за кошти позивача. З моменту сплати мною грошових коштів, відповідач фактично передав мені в користування будинок, пообіцявши в подальшому підготувати та оформити всю правову та технічну документацію для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Позивач як добросовісний набувач, позбавлена можливості оформити та закріпти за собою право власності на житловий будинок, в якому проживає з 2004 року та користується прилеглою до нього земельною ділянкою. Оскільки, [PERSON] не бажає повернути їй сплачену вартість будинку, тому просила суд визнати договір купівлі-продажу жилого будинку недійсним, та визнати за нею право власності на вищезазначений жилий будинок. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але на адресу суду надала заяву в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явились, але на адресу суду надала заяву, в якій позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 18.11.2004 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу жилого будинку, згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON] купила, за 18 000 гривень, жилий будинок [ADDRESS] Даний договір був посвідчений нотаріально 18.11.2004 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Веліковим А.І., який зареєстрований в реєстрі за № 9137. Відповідно до довідки Дубіївської сільської ради Черкаського району від 07.06.2016 р. за № 419 в домоволодінні [ADDRESS] зареєстрована позивач, разом зі своїми дітьми, [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] Відповідно до довідки Дубіївської сільської ради Черкаського району від 09.06.2016 р. за № 427 [PERSON] з 2004 року сплачує земельний податок за фактичне користування землею, за адресою: будинок [ADDRESS]. Відповідно до довідки Дубіївської сільської ради від 09.06.2016 року за № 420 [PERSON] не зареєстрована та не проживає. Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Однак, з моменту фактичного виконання умов договору купівлі-продажу будинку, передачі повної суми його вартості, передачі будинку позивачу, як покупцю до теперішнього часу продавець не надав необхідних документів для нотаріального посвідчення правочину. Відповідно до ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1 ст.230 ЦК України встановлено, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В силу ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку поясненням сторін, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення, оскільки позивач при укладанні договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] від 18.11.2004 року, покупець не повідомив стосовно раніше отриманих від неї грошових коштів за купівлю вищезазначеного об'єкту нерухомого майна та невиконаних перед нею зобов'язань за вже укладеною домовленістю.

Outcome: approved