overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 16 липня 1978 року та зареєстрований Кудринецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Відповідач зловживає спиртними напоями, в стані сп'яніння наносить їй побої, не працює, не допомагає по господарству. Наймаючи на фізичну роботу у господарстві людей, постійно вислуховує від відповідача безпідставні звинувачення у подружній зраді. З метою збереження сім'ї намагалася згладжувати їх відносини, однак це для неї стало непосильним. Фактично вони припинили подружні відносини, хоча продовжують проживати в одному будинку. Постійна напруга і неспокій негативно впливають на її фізичний та психологічний стан. Оскільки в них немає неповнолітніх дітей, намагалася розірвати шлюб в органах РАЦСу, однак в обумовлений день відповідач до РАЦСу не з'явився, тому змушена звертатися до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити позов з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив. За таких обставин суд вирішив справу розглядати у відсутності позивача та ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 16 липня 1978 року, актовий запис №13, здійснений Кудринецькою сільською радою (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Негативна поведінку відповідача у сім»ї, нехтування сімейними обов»язками, зневажливе ставлення до дружини призвели до того, що сторони припинили подружнє життя. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 16 серпня 2007 року та зареєстрований Висічанською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №05, вказуючи, що шлюб між ними виявилося невдалим. Негативне ставлення відповідача до неї призвело до розпаду сім'ї і фактичного припинення шлюбних відносин, Вони втратили взаємоповагу один до одного, почуття любові, дружби, взаємодопомоги не існують. Вони не проживають спільно впродовж чотирьох років. На даний час відповідач вже створив нову сім'ю. Вона прийшла до переконання, що збереження шлюбу є неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Добровільно, в органах РАЦСу відповідач відмовляється розірвати шлюб, тому їй довелося звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в письмовій заяві просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує, просить шлюб з відповідачем розірвати, час для примирення просить не надавати. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив. За таких обставин суд вирішив справу розглядати у відсутності відповідача та провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 16 серпня 2007 року, актовий запис №05, здійснений Висічанською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER], [PERSON], [INFO], змінила ім'я на «Данилевич Уляна Ярославівна», про що в Книзі реєстрації зміни імені 21 серпня 2010 року зроблено відповідний актовий запис №30. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Між сторонами сімейне життя не склалося. Сторони фактично припинили подружні стосунки та спільне проживання, спільно не проживають впродовж чотирьох років. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Судові витрати по справі слід покласти на позивача. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 16 травня 1987 року та зареєстрований Ланівецькою сільської радою Борщівського району Тернопільської області, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося. У 2002 році відповідач за її згодою поїхав на роботу за кордон. З того часу вони не зустрічались, деякий час спілкувалися по телефону, а згодом, це було 10 років тому назад, припинили спілкування. Відповідач не брав ніякої участі в утриманні сім»ї, Шлюбні відносини набули формальних рис, необхідності для подальшого збереження шлюбу немає, і такий шлюб суперечить її інтересам. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач [PERSON] в письмовій заяві просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує, просить шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив. За таких обставин суд вирішив справу розглядати у відсутності сторін та провести заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 16 травня 1987 року, актовий запис №6, здійснений Ланівецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Подружжя більш як десять років не підтримують будь-яких стосунків. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 17 липня 2008 року та зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, посилаючись на те, що життя з відповідачем не склалося. Відповідач ображав її, не брав участі в утриманні сім'ї, через що між ними постійно виникали сварки та в результаті безліч разів припиняли жити разом. Так не спілкувалися від кількох тижнів до кількох місяців. Періодично відповідач просив вибачення, запевнював, що виправиться, однак нічого на краще не мінялося. Саме через таке відношення відповідача до неї та сім»ї, вони з вересня 2014 року припинили шлюбні відносини і разом не проживають до сьогодні. Посилаючись на те, що можливості та необхідності для примирення між ними немає, наполягає на розірванні шлюбу. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати та пояснила, що немає більше сил терпіти негативну поведінку чоловіка у сім»ї, та не бажає відновлювати подружні стосунки. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив. За таких обставин суд вирішив справу розглядати у відсутності відповідача та ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 17 липня 2008 року, актовий запис №829, здійснений відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Сторони неодноразово припиняли подружні стосунки через негативну поведінку відповідача, з вересня 2014 року їх шлюб набув формальних рис. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 18 березня 2009 року та зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №22, вказуючи, що причиною розпаду сім'ї послужила поведінка відповідача, який за період спільного проживання проявив себе з негативної сторони. Через нестримний характер, образи, безпідставні ревнощі, які вважає нормою відносин, небажання утримувати сім»ю, в них часто виникали конфлікти. З метою збереження сім'ї намагалися жити окремо від батьків, однак ситуацію це виправило. Відповідач свій характер змінювати не бажає, їх відносини вичерпались, стали чужими людьми, а тому майбутнього для їхньої сім'я не бачить. Примирення не бажає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що вичерпала усі можливості розібратися в проблемах їх стосунків, налагодити їх. Відповідач у своєму житті не зважає ні на неї, ні на дітей, ні на її батьків, з якими вони проживають. Просить час для примирення не давати та шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що жодних стосунків він більше не підтримує і не бажає цих стосунків. Вони не змогли за час спільного проживання зрозуміти один одного і з часу припинення подружніх стосунків навіть не намагалися жось змінити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 18 березня 2009 року, актовий запис №22, здійснений відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Сторони не змогли побудувати сімейні відносини між собою та іншими членами сім»ї. не підтримують стосунків з липня 2015 року, обоє наполягають на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Судові витрати по справі слід покласти на позивача. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 19 листопада 2003 року та зареєстрований Мельниця-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області, посилаючись на те, що сімейне життя між ними не склалося. За час спільного проживання відповідач проявив себе з негативної сторони, не дивлячись на її постійні прохання, зловживав спиртними напоями. В результаті вона припинила з ним спільне проживання в 2008 році. Впродовж більш як 5-ти років вони спільно не проживають, будь-яких стосунків не підтримують і відновлювати подружні стосунки вона не має наміру. Від спільного проживання неповнолітніх дітей немає, однак її пропозицію подати спільно заяву про розірвання шлюбу через органи РАЦС, відповідач ігнорує. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує, просить шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON] також подав до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов визнає, просить шлюб розірвати. За таких обставин суд вирішив справу розглядати у відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 19 листопада 2003 року, актовий запис №31, здійснений Мельниця-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про одруження серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Подружжя не підтримує стосунків з 2008 року, підстав для примирення, з огляду на заяву відповідача про визнання позову, суд не вбачає. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 19 лютого 2011 року та зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Їхнє подальше спільне життя та збереження шлюбу стало неможливим. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить позов задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві, а також пояснила, що відповідач не утримує сім»ю, не приділяє належної уваги їй та дитині. Будь-якого примирення не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що використав усі можливі засоби для примирення, через наполягання дружини погоджується на розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 19 лютого 2011 року, актовий запис №11, здійснений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії 1-ИД № 071891). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження І-ИД №143413). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Між ними відсутні взаємні погляди на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. За час, наданий судом, сторони не примирилися. Обоє наполягають на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 19 серпня 1990 року та зареєстрований Кривченською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №11, посилаючись на те, що сімейне життя між ними не склалося. Через нерозуміння один одного вони розійшлися і вже близько одинадцяти років проживають окремо. Неповнолітніх дітей у них немає. Шлюб між нею та відповідачем носить формальний характер. На її пропозицію подати до органу реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про розірвання шлюбу, відповідач відмовився. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач [PERSON] у поданій до суду заяві просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив. За таких обставин суд вирішив справу розглядати у відсутності сторін та провести заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 19 серпня 1990 року, актовий запис №11, здійснений Кривченською сільською радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про укладення шлюбу серії 1-ИД № 479985). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Сторони припинили подружні стосунки, впродовж одинадцяти років проживають окремо. Шлюб між ними носить формальний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 19 серпня 2014 року та зареєстрований Мельнице-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №12, вказуючи, що сімейне життя між ними не склалося. Вони перестали розуміти одне одного, стосунки між ними погіршились. Відповідач почав зловживати алкоголем, ніде не працює, з приводу чого між ними виникали суперечки, що негативно впливало на виховання малолітньої дитини. Впродовж останнього року шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Наполягає, що примирення між ними неможливе. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що рік, впродовж якого вони не підтримують сімейні стосунки, переконалися, що є різними людьми, шлюб між ними неможливий. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що за останній рік усі заходи для примирення використав. Переконався, що в них різні погляди на сімейне життя, права та обов»язки подружжя. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 19 серпня 2014 року, актовий запис №12, здійснений Мельнице-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Впродовж останнього року сімейних стосунків не підтримують. Обоє наполягають на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст.24, 55, 56 ч.3, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved