Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 05.06.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області сторони зареєстровано шлюб, про що 05.06.2011 року зроблено відповідний актовий запис №922. Під час перебування у шлюбі у сторін [INFO] народилась дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Спільне життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їх доньки, тому позивач вирішила звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд розірвати щлюб. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення. А тому суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні достовірно встановлено, що 05.06.2011 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що 05.06.2011 року складено актовий запис №922 відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.06.2011 року (а.с.12) Від шлюбу у сторін є малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.04.2013 року, де у графі батько записано [PERSON] , а у графі мати - [PERSON] (а.с.11). Зі змісту позову вбачається, що спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їх малолітньої доньки, сім`я сторін розпалася і зберегти її неможливо. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, що підтверджується матеріалами справи, а подальше спільне проживання у шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено і збереження шлюбу буле суперечити їхнім інтересам, інтересам їх малолітньої доньки, а також положенню ст. 51 Конституції України, відповідно до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Судові витрати слід стягнути з відповідача згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved