Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] на момент реєстрації шлюбу та до 2018 року сторони проживали в Демократичній Соціалістичній Республіці Шрі Ланка. Після переїзду на Україну в сторін по справі почалися непорозуміння щодо ведення господарства, виховання та догляду за дитиною, витрачання коштів з сімейного бюджету, що стало причиною розпаду сім`ї. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем не можливе, оскільки вони втратили любов та повагу один до одного, шлюб став носити формальний характер. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище. Ухвалою суду від 20.02.2020 року, було відкрите загальне позовне провадження, розпочате підготовче провадження по справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.20). Ухвалою суду від 08.05.2020 року підготовче провадження по справі закрито та справа призначена до розгляду по суті (а.с.30). У судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача - адвокат Сухенко Ю.М. через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи без участі позивача [PERSON] та представника, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі (а.с.36). Відповідач [PERSON] є громадянином Демократичної Соціалістичної Республіки Шрі Ланка, разом з цим зареєстрований на території України за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідною довідкою (а.с.25). У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладання судового засідання, відзиву на позов до суду не надавав. Сповіщався про дату та час судового засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, проте до суду повернувся поштовий конверт з відповідною відміткою пошти про невручення судової повістки (а.с.27,35). Згідно з вимогами ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. При цьому днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи вищезазначене, суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] - громадянкою України та відповідачем [PERSON] - громадянином Демократичної Соціалістичної Республіки Шрі Ланка, зареєстрований шлюб реєстратором К. Чандрані Чандрасена підрозділом Коломбо - Тхімбірігасяя провінції Коломбо, відділення Тхімбірігасяя, про що зроблено запис та видано постанову про реєстрацію шлюбів №5596 (а.с.6). Дана постанова про реєстрацію шлюбу №5596 перекладена на українську мову та легалізована Посольством України в Республіці Індія 19 липня 2018 року за №572/272 (а.с.7). Сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.12), яке переукладено на українську мову та легалізовано Посольством України в Республіці Індія 19 липня 2018 року за №572/273 (а.с.13). Відповідно до ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України «Про міжнародне приватне право» Відповідно до п. 11 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом», передбачено, що правові наслідки шлюбу з іноземним елементом визначаються ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право». Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, тобто правом тієї держави, громадянами якої вони є одночасно, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі. Наприклад, якщо подружжя, що є громадянами різних держав, спільно проживали на території України і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України. У випадку відсутності такої ситуації - правові наслідки шлюбу визначаються правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Згідно ст. 58 Закону України «Про міжнародне право» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умовами додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Згідно ст. 63 Закону України «Про міжнародне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків. Згідно ст. 13 ЗУ «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Шлюб укладений між сторонами 18 травня 2016 року, легалізований Посольством України в Республіці Індія 19 липня 2018 року за №572/272, що підтверджується відповідною печаткою, якою засвідчено справжність напису (а.с.7). Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з положень ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, позивач поновлювати сімейні стосунки з відповідачем не бажає, сторони проживають окремо один від одного та спільного господарства не ведуть, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між ними необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved