Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 06.03.2009 року по 28.04.2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони по справі мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 03.09.2014 року Суворовським районним судом м.Херсона видано рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% неоподаткованого мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.07.2017 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Виконавчий лист щодо примусового виконання вказаного рішення перебуває на виконанні у Суворовському районному відділі державної виконавчої служби у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса). Відповідачем сплата аліментів проводилась нерегулярно, у зв`язку з чим виникла заборгованість зі сплати станом на 31.03.2021 року в сумі 117 556,62 грн. Розмір заборгованості за аліментами, визначений державним виконавцем, відповідачем в судовому порядку не оскаржено. Згідно складеного позивачем розрахунку неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2017 року по квітень 2021 року становить 410\~672,98 грн. З урахуванням того, що сума неустойки (пені) за вказаний період складає 410\~672,98 грн., що значно перевищує 100 % встановлену межу ст.196 СК України, тому позивач просить стягнути з відповідача саме 100% заборгованості по аліментах у сумі 117556,62 грн. Ухвалою суду від 30.04.2021 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 02.07.2021 року здійснено перехід розгляду цивільної справи зі спрощеного позовного провадження без виклику сторін у спрощене позовне провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 12.10..2021 року ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в понову обсязі, просили їх задовольнити. Надали згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відзив від відповідача до суду не надходив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, при прийнятті рішення покладався на розсуд суду. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно актового запису про народження №237, складеного 11.06.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно актового запису про народження №203, складеного 27.03.2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Заочним рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 03.09.2014 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% неоподаткованого мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.07.2017 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу №668/9689/14-ц, виданому 29.10.2014 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , заборгованість станом на 31.03.2021 року становить 117 556,62 грн. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини 3 статті 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом. Згідно частини 1 статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. За правовою позицією Великої Палата Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц та від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц, зазначено, що розмір неустойки (пені) за місячним платежем розраховується наступним чином: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. Позивачем надано до позовної заяви розрахунок суми пені за прострочення сплати аліментів, відповідно до якого сума загальна сума пені складає 410\~672,98 грн. Однак, частиною 1 статті 196 СК України безальтернативно встановлено обмеження розміру стягнення судом неустойки (пені) - не більше 100 відсотків заборгованості за аліментами. Заборгованість за аліментами становить 117 556,62 грн. Оскільки неустойка не може перевищувати розмір заборгованості, з відповідача підлягає стягненню сума пені, яка зазначена позивачем у розмірі 117 556,62 грн. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Тобто, відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає в усіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач відзив не подав, відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України наданий позивачем розрахунок пені не спростував, а також і не надав і доказів того що заборгованість виникла з незалежних від нього причин, доказів про добровільну сплату аліментів. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з вищевикладених мотивів та доводів. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved