Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася 12.10.2016 р. До Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON], [INFO] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку/доходу щомісячно з дня досягнення повноліття і до досягнення ним 23 років. В судове засідання позивач не з'явилася, але від неї до суду надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та, просить суд, їх задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Зі згоди позивача та відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 15.11.1997 р. між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. 09.06.2000 р. шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (серія [NUMBER]). [INFO] р. народився син - [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER]) Після розірвання шлюбу і дотепер [PERSON] мешкає з позивачем, перебуваючи на його утриманні. На підставі постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.01.2000 р. (справа № 2-2061/2000) відповідач був зобов'язаний виплачувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 27.12.1999 р. На сьогодні [PERSON] Є повнолітнім і навчається на 2-му курсі денної форми навчання Харківської державної академії культури (напрям: 6.020202. Хореографічне мистецтво; галузь: 0202 Мистецтво; спеціалізація: Бальна хореографія) за контрактом, що підтверджується Договором № 121/15 (студ) про підготовку спеціаліста з вищою освітою у Харківській державній академії культури від 12.08.2015 р., а також довідкою № 171 від 28.09.2016 р., виданою Харківською державною академією культури. Суд приймає до уваги також те, що крім [PERSON], на утриманні позивача перебуває неповнолітня донька - [PERSON]. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток. Згідно ст. 28 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на освіту. Згідно ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N3, від 15.05.2006 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Правом на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів наділена як сама повнолітня дитини, яка продовжує навчання, так і той з батьків з ким вона проживає. Тому, враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов і стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини з дня подачі позову до суду в розмірі 1/4 частини його доходу, щомісячно на період навчання але не довше ніж до досягнення 23 років. За ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Одночасно з відповідача [PERSON] у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 551, 20 грн. На підставі ст. 27, 28 Конвенції про права дитини, ст. 198,199, 200 СК України,

Outcome: approved