Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Мотивувала тим, що 03.06.1999 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Оскільки спільне життя між ними не склалось, вони шлюб згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 08.05.2012 року розірвали. Від шлюбу них є дитина-інвалід [PERSON], [INFO]. Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, виданою Івано-Франківським бюро медико-соціальної експертизи серія АБ № 0891151 від 14.09.2017 року, [PERSON], зважаючи на факт інвалідності з дитинства, встановлено довічно І-шу групу інвалідності та постановлено діазноз розумова відсталість помірного ступеня (внаслідок хвороби Дауна). Крім цього, відповідно до цієї довідки та висновку Івано-Франківської ОПНЛ № 3 від 21.09.2017 року, [PERSON] потребує постійного стороннього догляду та нагляду. Син проживає з позивачем та перебуває а повному її утриманні. Відповідач з моменту розірвання шлюбу з ними не проживає, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Оскільки позивач постійно здійснює догляд за сином, тому немає можливості працювати, єдиним джерелом їх доходу є державна соціальна допомога дітям-інвалідам. Однак цих коштів вистачає лише на ліки сина, та відповідно не вистачає для повноцінного забезпечення догляду за ним. Як відомо позивачу, відповідач перебуває у хорошому стані здоров'я, працездатний та платоспроможний. У нього відкрито декілька депозитних рахунків у ПАТ КБ «Приватбанк», крім того, він недавно успадкував будинок та земельні ділянки (паї) у с. Старий Гвіздець Коломийського району Івано-Франківської області. У зв'язку з наведеним просила суд стягувати з відповідача на її користь алімети на утримання повнолітньої дитини-інваліда [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500грн. щомісячно, починаючи з 06.11.2017 року, допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць та стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, за змістом якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи думку представника позивача, яка викладена в письмовій заяві, дослідивши матеріали справи, суд вважає,що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який рішенням Івано-Франківського міського суду від 08.05.2012 року розірвано. (а.с.3,4,5). Від шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія І-НМ № 012508 (а.с.6). Відповідно до копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія АВ № 0891151, [PERSON] є інвалідом з дитинства першої групи довічно та потребує стороннього догляду і нагляду (а.с.7), що підтверджується також копією пенсійного посвідчення серії ААГ № 221969 (а.с.8), копією висновку лікарської комісії Івано-Франківської обласної психоневрологічної лікарні № 3 № 508/104/21.09.17 (а.с.9). Відповідно до копії довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 02-02/1178 від 06.11.2017 року, та копії Витягу з єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, син [PERSON] проживає разом з матір'ю, тобто позивачем (а.с.12,13). 21.08.2017 року [PERSON] досягнув повноліття. Відповідно дост. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надати. Зміст ст. 200 Сімейного Кодексу вказує про те, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Виходячи із змісту вищевказаних статей, для виникнення обов'язку батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей необхідні наявність трьох умов: дитина повинна бути непрацездатною; вона потребує матеріальної допомоги; а батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дитину. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)доведені стягувачем аліменти витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до позовної заяви, що також підтверджується матеріалами справи, [PERSON] потребує стороннього догляду, у звязку з чим позивач не має змоги працювати. Єдиним доходом для позивача та її сина, є соціальна допомога дітям-інвалідам, що підтверджується копією довідки № 8906 від 15.09.2017 року, виданої Департаментом соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради (а.с.14). Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Разом з тим, відповідачем не надано жодних належних доказів, які давали б підставу вважати його таким, що не може надавати матеріальну допомогу суду не надано. Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина у розмірі 1500,00 грн. щомісячно. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. З ч. 3 ст. 88 ЦПК України вбачається, що якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved