Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської районної державної адміністрації про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач, не спілкується з дитиною, не проявляє батьківського піклування та турботи, не цікавиться станом здоров'я, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню сина. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення позивач не заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог не визнав, суду зазначив, що позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні та вихованні малолітнього [PERSON], у зв»язку із чим він не може належним чином виконувати свої батьківські обов»язки. Представник Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської районної державної адміністрації в судове засідання не з»явився, однак начальник служби подав заяву, в якій просить суд справу розглядати без участі їх представника, зазначивши, що Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER]. У даному шлюбі у сторін [INFO] народився син - [PERSON] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 29.06.2010 року Кобзарівською сільською радою Зборівського району Тернопільської області). Після розірвання шлюбу між сторонами неповнолітній - [PERSON] залишився проживати із позивачкою [PERSON]. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 січня 2015 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа - служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, у задоволенні позову відмовлено. Проте, попереджено [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], поклавши на орган опіки та піклування Тернопільської районної державної адміністрації контроль за виконанням відповідачем батьківських обов»язків. Як вбачається із інформації Тернопільського дошкільного закладу №1 Тернопільської міської ради від 01.07.2016 року №28, [PERSON] відвідував старшу групу №4 з 01.09.2015 року по 31.05.2016 року. За час перебування дитини в закладі вихованням дитини, оплатою за харчуванням, відвідуванням батьківських зборів та виховних заходів займалась [PERSON]. Батька дитини у закладі не було жодного разу. Як вбачається із довідки про сплату аліментів від 23.06.2016 року №11493/03-41/5 виданою Тернопільським районним відділом ДВС, в період з 01.10.2010 року по 31.05.2016 року у [PERSON] наявна заборгованість за 2010 рік - 450 грн., за 2013 рік - 490 грн., за 2014 рік 670 грн., за 2015 рік 3290 грн., з 01.01.2017 року по 01.06.2017 року 1500 грн. Згідно висновку Тернопільської районної державної адміністрації щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, Тернопільська районна державна адміністрація вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. У зазначеному висновку вказано, що після попередження відповідача щодо належного виконання своїх батьківських обов»язків рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 23.01.2015 року батько й надалі не бере участі у вихованні вина, його утриманні та матеріальному забезпеченні, не відвідує в дні народження. При проведенні бесіди з дитиною [PERSON] йому було задано ряд запитань, з відповідей якого зроблено висновок, що він вважає своїм рідним батьком теперішнього чоловіка матері [PERSON]. Згідно із ст.10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано суду доказів щодо належного виконання ним своїх батьківських обов»язків стосовно малолітнього сина [PERSON], щодо свого піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечення необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, спілкуванні з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, надання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, Крім цього, [PERSON] в обґрунтування своїх доводів та заперечень проти позову не подано доказів, про чинення йому перешкод із боку позивача у спілкуванні з дитиною, піклуванні про неї та у її вихованні, у відвідуванні малолітнього сина. Також, не подав доказів, що останнім вживались будь-які заходи щодо усунення таких перешкод шляхом звернення до відповідних служб у справах дітей та суду. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Стаття 150 СК України вказує, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до абз.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»: ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню його неповнолітньої дитини. Не змінив свого ставлення до дитини відповідач після його попередження Тернопільським міськрайонним судом у своєму рішенні від 23 січня 2015 року про необхідність змінити ставлення до виховання малолітнього сина [PERSON] Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Тому, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, необхідність умов для її нормального виховання та розвитку, суд вважає, що відповідача [PERSON] слід позбавити батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. На підставі наведеного,

Outcome: approved