Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , Тростянецької сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Вона є спадкоємцем майна померлої за законом. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно на ім`я спадкодавця. Тому просить в судовому порядку визнати за нею право власності на вищевказане майно в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.04.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 29.05.2020 року закрито підготовче судове засідання у даній справі та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. До суду подала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. До суду подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача Тростянецької сільської ради Ківерцівського району Волинської області, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.03.2002 року (а.с.6). Відповідно до витягу з погосподарського обліку № 518 від 20.11.2019 року Тростянецької сільської ради Ківерцівського району Волинської області, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , 1960 року побудови, належить [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.8). На момент відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу. Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. В силу ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] стверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.11.2019 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19.05.1979 року (а.с. 9, 10). Постановою № 363/02-31 від 01.04.2020 року державний нотаріус Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність у спадкодавця оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Згідно повідомлення Ківерцівської державної нотаріальної контори № 468/01-16 від 27.05.2020 року, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа № 61/2020. 13.02.2020 року із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину звернулася [PERSON] 13.02.2020 року про прощення шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини звернувся син спадкодавця [PERSON] . Інших спадкоємців не встановлено. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформленого правовстановлюючого документу на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину, суд дійшов висновку про визнання за позивачем [PERSON] права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] .

Outcome: approved