Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ними 23-річного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON] , які на теперішній час проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , та перебувають на її утриманні. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний 22.02.2021 року заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області. Також позивач зазначила, що 08.02.2021 року донькам - [PERSON] та [PERSON] , виповнилось по 18 років, проте вони і надалі потребують фінансової допомоги, так як продовжують навчатись у КЗОЗ «Харківський обласний медичний фаховий коледж» ХОР на 3 курсі денного відділення. У зв`язку з чим вони не мають змоги влаштуватися на роботу та отримувати самостійний заробіток. Термін закінчення навчання - червень 2022 року. Крім того, на проживання, транспортні витрати, харчування, одяг та забезпечення доньок всіма необхідними речами для навчання у місяць необхідна значна сума коштів. Також позивач вказала, що відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований у ГУНП в Луганській області, займає посаду дільничого офіцеру поліції сектору превенції Біловодського відділу поліції та має стабільний дохід. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 липня 2021 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Відповідач [PERSON] надав суду пояснення (відзив на позовну заяву), де вказав, що разом з позивачем [PERSON] не мешкає з 2014 року. Також вказав, що він матеріально допомагав родині, висилаючи гроші кожного місяця, сам знаходився в зоні проведення АТО, коли мав можливість - приїздив провідати дітей. Приблизно 2-2,5 роки тому між ними було обумовлено, що він буде добровільно сплачувати аліменти на утримання доньок у розмірі 4000 грн, яку він сплачує кожного місяця, крім цього за проханням доньок іноді він їм переводить додаткові гроші у різних сумах. Крім того зазначив, що також є внутрішньо переміщеною особою, орендує квартиру в м. Сєвєродонецьк, де несе службу з 2019 року. З квітня 2021 року перебуває у шлюбі з [PERSON] , яка проживає з ним та неповнолітньою донькою. [INFO] в нього від спільного шлюбу народився син - [PERSON] . Вказав, що його родина складається з чотирьох осіб та він є єдиним утримувачем, інших доходів його родина не має. Також зазначив, що не відмовляється допомагати своїм дітям - [PERSON] та [PERSON] , та добровільно сплачувати грошові кошти на їх утримання. Проте, не згодний з позовною заявою, а саме з необхідністю сплачувати аліменти до досягнення дітьми 23-річного віку, у зв`язку з тим, що закінчують вони навчання у червні 2022 році (у віці 19 років) та поки що до вищих учбових закладів вони не поступали, а з 2022 року вони можуть працювати та забезпечувати себе самостійно. У зв`язку з викладеним, відповідач просив суд врахувати його скрутний соціальний та матеріальний стан на даний час. Також вказав, що у зв`язку зі станом свого здоров`я влітку 2021 року знаходився на лікуванні в кардіологічному відділенні м. Сєвєродонецьк та інституті кардіології ім. М.Д. Стражеско м. Києва, на що були потрібні значні кошти. В результаті чого за допомогою керівництва Старобільського РУП ГУНП в Луганській області було надіслано телеграми у всі органи поліції Луганщини про факт захворювання, та небайдужі колеги вчасно надали матеріальну допомогу. Позивач [PERSON] надала суду пояснення та вказала, що вона разом із доньками з 2014 року проживає в орендованій квартирі, так як свого житла у м.Харкові вони не мають. Відповідач надсилав гроші у розмірі 4000 грн., які йшли на оплату орендованої квартири. Згідно декларації за 2020 рік [PERSON] має у власності з 31.12.2017 року автомобіль легковий «ВАЗ 21070», також з 30.05.2020 року має у користуванні автомобіль легковий «Opel Astra», має у власності квартиру з 01.09.2012 року у м.Кадіївка. Також, спільні доньки перебувають на обліку та потребують постійних оглядів у лікарів та відповідно потребують лікування, так як знаходяться на постійному контролі у зв`язку із захворюванням очей. Прийом у лікарів, придбання ліків, окулярів, тощо, потребує певних грошових витрат. Також позивач вказала, що вона перебуває на обліку та має захворювання: розсіяний склероз, рецидивуючий тип перебігу, стадія нестійкої ремісії, з правобічною сенсо-моторною недостатністю, легким мозочково-атактичним, астенічним синдромом, за шкалою EDSS 2,5 бали. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2021 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] та [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] у судове засідання також не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Також вказав, що позовні вимоги визнає частково, просив при розгляді справи враховувати матеріальний стан його родини та можливість утримання з нього аліментів в розмірі ј з усіх видів заробітку на користь [PERSON] на утримання повнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] до червня 2022 року, а саме до закінчення їх навчання у Харківському медичному коледжі. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що батьками дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зазначено [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Згідно позовної заяви, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22.02.2021 року. Відповідно до положень ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно довідок № 6334-625404 від 01.10.2018 року, № 6334-625376 від 01.10.2018 року, № 6334-8077 від 27.03.2015 року позивач [PERSON] та доньки [PERSON] , [PERSON] перебувають на обліку в УПСЗНА Немишлянського району ХМР як внутрішньо переміщені особи, фактичне місце проживання/перебування вказано: [ADDRESS] . Як вбачається з довідки № 371 від 29.10.2021 року, наданої заст. начальника ОСББ «АВТОРОБІТНИК», [PERSON] не зареєстрована та тимчасово проживає за адресою: [ADDRESS] , у складі сім`ї: [PERSON] , 1973 року народження, [PERSON] , 2003 року народження, [PERSON] , 2003 року народження. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, однією з підстав права на утримання після досягнення віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, є продовження навчання. Таким чином, потреба в матеріальній допомозі у формі аліментів має бути обов`язково пов`язаною з навчанням, в разі переривання навчання такий студент не виконує освітньої (наукової) програми, атому і не продовжує навчання, що в розумінні ст. 199 СК України позбавляє його права на отримання матеріальної допомоги. Згідно довідки № 336 від 05.03.2021 року, виданої директором КЗОЗ «Харківський обласний медичний фаховий коледж» ХОР Хомченко Е.В. , [PERSON] навчається у КЗОЗ «Харківський обласний медичний фаховий коледж» ХОР на денному відділенні «Медсестиринство-ІІІ» в гр. М-30, курс третій, термін навчання - 01.09.2018 року - 30.06.2022 року, наказ про зарахування № 294-у від 30.07.2018 року. Згідно довідки № 334 від 05.03.2021 року, виданої директором КЗОЗ «Харківський обласний медичний фаховий коледж» ХОР Хомченко Е.В. , [PERSON] навчається у КЗОЗ «Харківський обласний медичний фаховий коледж» ХОР на денному відділенні «Медсестиринство-ІІІ» в гр.. М-30, курс третій, термін навчання - 01.09.2018 року - 30.06.2022 року, наказ про зарахування № 294-у від 30.07.2018 року. Статтею 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Таким чином, закон рівною мірою покладає обов`язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина на обох з батьків. Крім того, згідно ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів, який підлягає стягненню з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно медичної довідки МЦ «Мій офтальмолог» від 08.05.2021 року [PERSON] спостерігається у офтальмолога з 13-14 років, діагноз: міопія сл.ст. Міопічний астигматизм. Спазм акомодації. Згідно медичної довідки МЦ «Мій офтальмолог» від 08.05.2021 року [PERSON] спостерігається у офтальмолога з 7-8 років, окулярами користується з 2го класу, діагноз: прогресуюча міопія середнього ступеня обох очей. Спазм акомодації обох очей. Мати - [PERSON] , має діагноз: розсіяний склероз цереброспінальної форми, рецидивуючий тип перебігу, з право двобічною сенсо-моторною недостатністю з акцентом праворуч, мозочково-атактичним синдромом, частковою атрофією ДЗН обох очей, синдромом хронічної втомленості (EDSS 3,0 бали), що підтверджується випискою № 1285 з медичної картки стаціонарного хворого КНП «МКЛ № 7» ХМР від 25.02.2019 року та консультативним висновком ДУ «Інститут неврології, психіатрії та наркології НАМН України» від 03.11.2021 року. З тексту позовної заяви та пояснень [PERSON] вбачається що, у зв`язку із тим, що [PERSON] та [PERSON] навчаються на третьому курсі денного відділення, не мають змоги влаштуватися на роботу та отримувати самостійний заробіток, мають фінансові витрати у зв`язку з лікуванням, вони потребують фінансової допомоги. Згідно декларації за 2020 рік (дата подачі 18.03.2021 року) [PERSON] займає посаду дільничого офіцера поліції сектору превенції Біловодського відділу поліції ГУНП Луганської області, отримав заробітну плату за 2020 рік у розмірі 218182 грн., державну та соціальну матеріальну допомогу у розмірі 1390 грн. та 3511 грн., допомогу переміщеним особам на проживання у розмірі - 4681 грн., а також соціальні виплати - 3089 грн., виплати чи відшкодування, які здійснюються професійними спілками - 2000 грн. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.04.2021 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , який також був взятий на обік у УПСЗН Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (довідка № 919-5000396630 від 16.09.2021 року). Згідно акту обстеження житлових умов від 07.06.2021 року, наданого головою ОСББ «Новікова 23А» Бурджанадзе Р.К., [PERSON] , 1979 року народження, [PERSON] , 1986 року народження, та [PERSON] , 2004 року народження, не зареєстровані, але проживають за адресою: [ADDRESS] , з 06.08.2018 року і по теперішній час. Крім того, відповідачем в обґрунтування заперечень проти позову надано копію службової телеграми заступника начальника ГУНП в Луганській області полковника поліції Отставних Д., згідно якої майору поліції [PERSON], поліцейському офіцеру громади сектору взаємодії з громадами Старобільського РУП ГУНП в Луганській області, лікарями був встановлений діагноз «аденома правого наднирника». Натепер [PERSON] проходить лікування у ДУ «Національний науковий центр «Інститут кардіології ім.. академіка М.Д. Стражеска» НАМН України. Для проведення лікування необхідні значні кошти, яких родина не має. Проте, відповідних медичних довідок про необхідність лікування на теперішній час відповідач [PERSON] суду не надав. Відповідач також стверджував, що він є єдиним утримувачем родини з чотирьох осіб, проте доказів вказаного матеріали справи не містять. Згідно пояснень відповідача, він добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання доньок [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями дублікатів чеків та не заперечується позивачем. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Загальними засадами, встановленими ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, а саме - виплата аліментів у розмірі ј з усіх видів заробітку на користь позивача на утримання повнолітніх [PERSON] та [PERSON] до червня 2022 року, тобто до закінчення їх навчання у КЗОЗ «Харківський обласний медичний фаховий коледж» ХОР. Оскільки повнолітні доньки - [PERSON] та [PERSON] продовжують на теперішній час навчання, є студентами денної форми навчання, у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, позовні вимоги законні та обґрунтовані. Проте, розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів у відповідному розмірі, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, суд вважає необхідним зазначити, що дана норма застосовується лише в разі стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.1 ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Проте, у даному випадку, [PERSON] та [PERSON] є повнолітніми та досягли 18 років, при цьому, чинним законодавством не передбачено та не встановлено розмір граничного розміру аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання в розмірі із зазначенням «але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку» задоволенню не підлягають. Положеннями частини першої статті 191 СК України закріплено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, враховуючи рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, виходячи із зазначених у статті 3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, враховуючи, що відповідач офіційно працює, має матеріальну можливість сплачувати аліменти, доказів наявності суттєвих вад здоров`я не суду не надав, має на утриманні малолітнього сина, надає матеріальну допомогу повнолітнім донькам, позовні вимоги визнав частково, суд вважає необхідним заявлені вимоги про стягнення аліментів задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 12.07.2021 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ними 23-річного віку. Одночасно, сторонам роз`яснюється, що розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, що відповідає положенням ст. 192 СК України. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. За частиною шостою вищевказаної статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на те, що позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial