Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Національного президентского оркестру, третьої особи Міністерства оборони України про визнання трудового контракту недійсним. Позивач [PERSON] з урахуванням збільшення розміру позовних вимог(а.с.63-67) просила суд визнати трудовий контракт від 22.02.2017 року між нею та Національним президентским оркестром недійсним повністю та зобов'язати відповідача відновити [PERSON] попередні умови праці, визначені трудовим договором від 12.10.2007 року. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 20.11.2017 року у задоволенні позову [PERSON] до Національного президентского оркестру, третьої особи Міністерства оборони України про визнання трудового контракту недійсним було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24.01.2018 року цивільна справа за позовом [PERSON] до Національного президентского оркестру, третьої особи Міністерства оборони України про визнання трудового контракту недійсним повернута до Голосіївського районного суду м. Києва для ухвалення додаткового рішення. Винесення додаткого рішення вбачається з підстав заяви про уточнення позовних вимог щодо зобов'язання відповідача відновити [PERSON] попередні умови праці визначені трудовим договором від 12.10.2017 року. Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою участників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо стосовно певної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалене рішення. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України сторони викликаються в судове засідання при винесення додаткового рішення у разі необхідності. При розгляді справи по суті розглядались всі позовні вимоги позивача у тому числі і щодо відновлення [PERSON] попередніх умов праці. Суд заслухав пояснення сторін, досліджував письмові докази по справі з урахуванням всіх встановлених в судовому засіданні обставин справи, та дійшов висновку що із сторони работодавця, Національного президентского оркестру, не відбулось порушення гарантій трудових прав [PERSON] при переводі її на контрактну форму трудового договору. Позовні вимоги відновити [PERSON] попередні умови праці визначені трудовим договором від 12.10.2007 року(а.с.68-71) задоволенню не підлягають, оскільки відмінність умов роботи позивача відбулась у частині застосування контрактної форми трудового договору і саме правомірність застосування контрактної форми трудового договору на певний строк і оспарювалась позивачем. В судовому засіданні встановлено, що з 12.10.2007 року позивач працювала у Національному президентському на підставі безстрокового трудового договору.(а.с.68-71). Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» від 28.01.2016 року була запроваджена контрактна форма трудового договору в сфері культури. На підставі цього директором Національного президентського оркестру 20.12.2016 року був виданий наказ №120 «Про повідомлення що до зміни істотних умов праці художнього та артистичного персоналу Національного президентського оркестру» від 20.12.2016 року позивача було повідомлено про зміну істотних умов праці,а саме про зміну форми трудового договору на контрактну(а.с.15). Цим наказом директора Національного президентського оркестру №120 «Про повідомлення що до зміни істотних умов праці художнього та артистичного персоналу Національного президентського оркестру» від 20.12.2016 року позивача було повідомлено про зміну істотних умов праці, а саме про зміну форми трудового договору на контрактну та про те що після спливу двох місяців у разі незгоди на продовження роботи у нових умовах безстроковий трудовий договір буде припинено. Позивач погодилась продовжувати роботу у нових умовах, відповідно 22.02.2017 року підписавши контракт(а.с.7). Статтею 4 Кодексу законів про працю України, визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Частиною 1 статті 21 Кодексу законів про працю України визначено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до частини 3 статті 21 Кодексу законів про працю України, особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Пунктом 3 Розділу II Закону - №955-VI встановлено, що з працівниками художнього та артистичного персоналу, які перебувають у трудових відносинах з державними та комунальними закладами культури, протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом укладається контракт строком від одного до трьох років без проведення конкурсу. Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» передбачено, що набрання чинності цим Законом є підставою для припинення безстрокового трудового договору з керівниками та комунальнихзакладів культури, а також з професійними творчими працівниками (художнім та артистичним персоналом) державних та комунальних закладів згідно з пунктом 9 статті 36 Кодексу законів про працю України. Ця норма не поширюється на професійних творчих працівників комунальних закладів культури у територіальних громадах з населенням до 5 тисяч жителів. Відмовляючи у задоволенні позову [PERSON] до Національного президентского оркестру, третьої особи Міністерства оборони України про визнання трудового контракту недійсним в рішенні суду 20.11.2017 року суд відмовляв в задоволенні всіх позовних вимог позивача за заявленим позовом. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed