Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області із позовною заявою до [PERSON] , Дергачівської міської ради «Про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом». У позовній заяві позивач просить суд, визнати незаконним та скасувати Рішення виконавчого комітету Дергачівської міської ради Харківської області №145/21 від 14.04.1987 року в частині узаконення самовільно побудованої прибудови до будинку розміром 3,63х6,90 м., розташованої в [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , померлого в 1984 році; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області за реєстровим номером 2-79, в частині включення до складу спадкового майна прибудови «А'-1» за адресою: [ADDRESS] ; стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування позову позивач посилається на здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно за [PERSON] , який помер у 1984 році, та, відповідно, не мав правоздатності та дієздатності станом на дату прийняття оскаржуваного рішення виконавчим комітетом Дергачівської міської ради Харківської області, що призводить до невключення до складу спадкового майна [PERSON] прибудови до будинку «А'-1» та, відповідно, до відсутності у складі спадкового майна, яке отримала [PERSON] після смерті [PERSON] , прибудови до будинку «А'-1». У зв`язку з чим свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області за реєстровим номером 2-79, в частині включення до складу спадкового майна прибудови «А'-1» за адресою: [ADDRESS] є недійсним. 28.01.2019 року на адресу суду найшов Відзив на позовну заяву за підписом В.о. Дергачівського міського голови, секретаря міської ради, К.І.Бондаренко. У відзиві відповідач просить розглянути справу за відсутності представника відповідача (Дергачівської міської ради Харківської області) та вирішити справу відповідно до вимог чинного законодавства. Також, відповідач просить відмовити позивачу в частині стягнення з Дергачівської міської ради судового збору та витрат на професійну правничу допомогу адвоката, оскільки відповідач є органом місцевого самоврядування, діяльність якого має значне соціальне значення для територіальної громади міста, додаткові кошти для оплати судового збору та правничої допомоги не передбачені. Відповідач, [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі, посилаючись на законність Рішення виконавчого комітету Дергачівської міської ради Харківської області №145/21 від 14.04.1987 року, недоведеність позовних вимог, відсутність спору, невірний вибір позивачем способу цивільно-правового захисту своїх прав. Відповідачем також заявлено клопотання про застосування позовної давності. У судове засідання з`явився представник позивача [PERSON] та відповідач [PERSON] . Представник відповідача Дергачівської міської ради, у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та дату судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Позивачу, [PERSON] , належить 1/12 частини жилого будинку з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 19.06.1986 року, зареєстрованого в реєстрі за №3076 та ј зазначеного житлового будинку належить [PERSON] на підставі Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19.10.2018 року у справі 619/3986/17. На підставі Свідоцтва про право на спадщину від 19.07.1986 року за реєстровим № 3074, виданого після смерті [PERSON] , [PERSON] на праві власності належить 1/6 частини жилого будинку з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] . У вказаному Свідоцтві зазначено склад спадкового майна, до якого не увійшла прибудова «А'-1» розміром 3,63х6,90 м. 14.04.1987 року Рішенням виконкому Дергачівської міської ради Харківської області №145/21 (рішення яке оскаржується позивачем у межах даної цивільної справи) самовільно побудована прибудова до будинку розміром 3,63х6,90 м., розташована в [ADDRESS] , була узаконена на ім`я [PERSON] , померлого в 1984 році. Рішенням виконкому Дергачівської міської ради Харківської області №186/12 від 14.04.1987 року зареєстровано право приватної власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , померлого в 1984 році. Відповідно до ст.9 Цивільного кодексу Української РСР здатність мати цивільні права і обов`язки (цивільна правоздатність) визнається в однаковій мірі за всіма громадянами Української РСР та інших союзних республік. Правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю. Відповідно до ст.9 Цивільного кодексу Української РСР здатність громадянина своїми діями набувати цивільних прав і створювати для себе цивільні обов`язки (цивільна дієздатність) виникає у повному обсязі з настанням повноліття, тобто після досягнення вісімнадцятирічного віку. Таким чином, право власності на нерухоме майно не може бути зареєстровано за особою, яка померла, оскільки зі смертю особи її правоздатність та дієздатність припиняється. Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч.9 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою, а згідно ч. 10 цієї статті акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або Законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Відповідно до ст. 26 зазначеного Закону визначені повноваження сільських, селищних міських рад, зокрема скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень. Відповідно до статті 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. Відповідно до ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. З урахуванням зазначеного, Рішення виконавчого комітету Дергачівської міської ради Харківської області №145/21 від 14.04.1987 року в частині узаконення самовільно побудованої прибудови до будинку розміром 3,63х6,90 м., розташованої в [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , померлого в 1984 році є незаконним та таким що підлягає скасуванню. Доводи відповідача, [PERSON] , щодо відсутності належних доказів будівництва прибудови до будинку «А'-1» судом не приймаються, оскільки зазначені обставини не входять до предмету доказування у справі. Відповідно до абз.1 ст.105 Цивільного кодексу Української РСР громадянин, який збудував або будує жилий будинок, здійснив або здійснює його перебудову чи прибудову без встановленого дозволу, або без належно затвердженого проекту, або з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, не вправі розпоряджатися цим будинком чи частиною його. Таким чином, прибудова до будинку «А'-1» розміром 3,63х6,90 м., не є спадковим майном, оскільки остання не була узаконена за життя спадкодавця. Отже до складу спадкового майна, яке було прийняте [PERSON] після смерті [PERSON] , померлого в 1984 році не входить прибудова до будинку «А'-1». Тобто, у проміжок часу між 14.04.1987 року (тобто датою прийняття Рішення про узаконення прибудови «А'-1» за померлим [PERSON] та реєстрацією права власності на вказану прибудову за [PERSON] ) та 23.03.2015 року (датою видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , на ім`я [PERSON] ), право власності на прибудову «А'-1» на підставі незаконного Рішення виконкому Дергачівської міської ради Харківської області було зареєстроване за померлим [INFO] [PERSON] . Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадщини [PERSON] , відповідно до Свідоцтва про право на спадщину, від 23.03.2015 року, реєстровий номер 2-79, виданого після смерті [PERSON] , належить, у тому числі, прибудова «А'-1» за адресою [ADDRESS] . У свідоцтві також зазначено що частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами належала померлому на підставі: - 1/6 частина на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом за реєстровим № 3074 -1/2 частина на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від одної до п`яти включно, посвідченого 29.03.1961 р., реєстровий №1003. У [PERSON] було відсутнє право власності на прибудову «А'-1», тому, відповідно, остання не могла увійти до складу спадкового майна після його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. З огляду на вказане, свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області за реєстровим номером 2-79, в частині включення до складу спадкового майна прибудови «А'-1» за адресою [ADDRESS] є недійсним. Щодо доводів відповідача, [PERSON] , про сплив трирічної позовної давності, в межах якої [PERSON] , могла звернутися до суду з даним позовом, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що у провадженні Дергачівського районного суду Харківської обл. перебуває цивільна справа №619/4342/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про виділ 2\\3 частин жилого будинку з надвірними будівлями в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою. У ході розгляду даної цивільної справи, а саме в кінці листопада 2015 року, після ознайомлення із позовною заявою та додатками до неї, Позивачу, [PERSON] , стало відомо, що на підставі рішення виконкому Дергачівської міської ради Харківської області №145/21 від 14.04.1987 року самовільно побудована прибудова до будинку розміром 3,63х6,90 м., розташована в [ADDRESS] , була узаконена на ім`я [PERSON] , померлого в 1984 році. Доводи відповідача, [PERSON] , щодо наявності об`єктивної можливості та обов`язку позивача, [PERSON] , довідатися про стан своїх майнових прав на житло, де вони з матір`ю мешкали з 1984 року, судом відхиляються, оскільки право власності на прибудову «А'-1» за адресою: [ADDRESS] на підставі оспорюваного свідоцтва належить саме відповідачу, [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину від 19.06.1986 року, зареєстроване в реєстрі за №3076, згідно якого [PERSON] належить 1/12 частини жилого будинку з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] не містить прибудову «А'-1» за адресою: [ADDRESS] . Рішення виконавчого комітету Дергачівської міської ради Харківської області №145/21 від 14.04.1987 року є документом, який перебуває на зберіганні у Архівному відділі Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області. З огляду на зазначене, [PERSON] не могло бути відомо існування Рішення виконавчого комітету Дергачівської міської ради Харківської області №145/21 від 14.04.1987 року або ж про факт узаконення прибудови «А'-1» за адресою [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , померлого в 1984 році. При цьому факт ознайомлення позивача, [PERSON] із текстом Рішення виконавчого комітету Дергачівської міської ради Харківської області №145/21 від 14.04.1987 року саме у кінці листопада 2015 року у ході розгляду справи №619/4342/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про виділ 2\\3 частин жилого будинку з надвірними будівлями в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою, відповідачем, [PERSON] не спростовується. Позовна заява про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом подана [PERSON] до Дергачівського районного суду Харківської області 08.11.2018 року, тобто з дотриманням строків позовної давності. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Таким чином , аналізуючи вищевказане, беручи до уваги надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі ст. ст. 9, 105 Цивільного кодексу Української РСР, ст.19 Конституції України, ст.26, 59 Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» ст. ст. 15, 16, 21, 393, 1218, 1301 ЦК України,

Outcome: approved