Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що [PERSON] (надалі позивач) являється власником житлового будинку, який розташований за адресою вул. Пархоменка, 121 в с. Хмільна, Каніського району, Черкаської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 10.12.2004 року. В даному будинку зареєстрований також колишній чоловік позивача [PERSON], що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Хмільнянської сільської ради Канівського району від 12.01.2017 року № 65. Після розірвання шлюбу сторін відповідач почав проживати окремо. Починаючи з січня 2010 року відповідач за місцем реєстрації не проживає, що підтверджується [PERSON] виконавчого комітету Хмільнянської сільської ради Канівського району від 05.01.2017 року № 21. Вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, так як він не проживає в даному приміщенні понад 1 рік. В добровільному порядку відповідач не знявся з реєсраційного обліку, що і змушує позивача звернутись до суду з вимогою про визнання його таким, що втратив право користування її будинком. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, будинком № 121 по вул. Пархоменка в с. Хмільна, Канівського району, Черкаської області та примусово зняти його з реєстрації. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, за участю її представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити з підстав, наведених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заперечення, в якому пояснив, що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю, оскільки він з часу розлучення вільно користувався спільним будинком. До вересня 2013 року року він мешкав у зазначеному будинку постійно, а з 09.09.2013 року внаслідок зміни місця роботи (працює водієм міжнародних вантажних перевезень), має змогу приїзджати додому лише п'ять-шість разів на рік на декілька днів. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, наведених в письмових запереченнях, які дадані до матеріалів справи, в задовленні позову просив відмовити. Заслухавши пояснення та доводи представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, заперечення та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] придбала будинок в с. Хмільна, Канівського району, Черкаської області по вул. Пархоменка, буд.121 10.12.2004 року (а.с.7-8), а провела державну реєстрацію вказаного будинку 25.01.2010 року (а.с.8 на звороті). Відповідно до рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 2-105/2010 р. від 29.01.2010 року сторони розірвали шлюб (а.с.13). Долю майна подружжя в рішенні не вирішено. Відповідно до довідки № 65 від 12.01.2017 року виданої виконавчим комітетом Хмільнянської сільської ради Канівського району Черкаської області встановлено, що [PERSON] з 24.12.2004 року і по даний час зареєстрований в [INFO] (а.с.15). Відповідно до акту від 05.01.2017 року, засвідченого Хмільнянським сільським головою Канівського району Черкаської області вбачається, що жителі с. Хмільна Канівського району Черкаської області, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] засвідчили, що в будинку № 121 по вул. Пархоменка в с. Хмільна, Канівського району, Черкаської області [PERSON] з січня 2010 року по даний час не проживає (а.с.16). З довідок, виданих ТОВ «БР-Транс» встановлено, що [PERSON] дійсно працює в ТОВ «БР-Транс» на посаді водія автотранспортних засобів з міжнародних перевезень з 09.09.2013 року і по даний час, тому перебуває у відрядженнях за кордоном протягом тривалого часу (а.с.56-57). Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно із ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Досліджені в судовому засіданні матеріали не можуть підтвердити факт постійного непроживання [PERSON] в житловому будинку по вул. Пархоменко, 121, с. Хмільна, Канівського району, Черкаської області, а його тривала відсутність за місцем проживання пояснюється відрядженнями по роботі, оскільки він працює водієм автотранспортних засобів з міжнародних перевезень в ТОВ «БР-Транс». Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх позовним вимог в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Також, в судовому засіданні встановлено, що і позивач не проживає в [INFO], оскільки працює в м. Каневі та орендує квартиру. Інших доказів на підтвердження доводів позову щодо непроживання відповідача в спірному будинку без поважних причин понад один рік чи вибуття його на інше постійне місце проживання, [PERSON] суду не надала. На підставі вище викладеного та

Outcome: dismissed