Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою в якій просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON], [INFO] на її користь аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування позовних вимог покладається на те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який укладено 21.02.1998р.. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей, син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач іноді може купити комусь з дітей якусь річ або дати незначну суму грошей особисто синові. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей, відповідач не надає, хоча зобовязаний цю допомогу надавати, чим ставить її з дітьми у скрутне матеріальне становище. В звязку з цим, вона вимушена звернутись з даним позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, однак надіслала на адресу суду заяву в якій зазначає, що справу просить слухати у її відсутності, а що стосується позовних вимог, то такі підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не зявлявся, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. З свідоцтв про народження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], 06.06.2001р.н. і є сторонами по справі. Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки з урахуванням матеріального становища відповідача, який витрачає певні кошти для особистих потреб, з нього слід стягувати в користь позивача аліменти на неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Outcome: approved