Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] , в якому просить визнати їх такими, що втратили право на користування належним їй житловим приміщенням в [ADDRESS] , посилаючись на те, що даний будинок належить їй на праві приватної власності на підставі рішення Бучацького районного суду від 02.04.2012, у якому зареєстрований її батько [PERSON] та дядько [PERSON] . Близько чотирьох років відповідачі не проживають за вказаною адресою без поважних причин, у зв`язку з чим у неї виникають проблеми з оформленням субсидій та інших соціальних виплат, що об`єктивно порушує її права. За наведених обставин вона вимушена звертатися до суду. Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 05 квітня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 травня 2021 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Рекуш О.Р. в судове засідання не прибули, будучи належно повідомленими про час та місце розгляду справи. Від представника позивача - адвоката Рекуша О.Р. надійшла заява в якій він просить розглядати справу у його та позивача відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в зал судового засідання не прибули повторно, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду справи. Причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавали. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] , про що свідчить Витяг про державну реєстрацію прав КП «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації» від 18.05.2012 року, реєстраційний номер 36687828. Форма власності: приватна. Підстава виникнення права власності - рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 02.04.2012 (справа №1903/788/2012). Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.321 ЦК України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів його сім`ї, інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені у ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За даними довідки № 24 від 10 березня 2021 року, виданої Трибухівською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, у житловому будинку в [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , [INFO] , яка є власником вищевказаного домоволодіння, та відповідачі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які не проживають у вказаному будинку понад чотири роки. Заборона (арешт) на вказаний будинок відсутні. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Бучацьким відділом реєстрації актів громадського стану 14 серпня 2001 року, [PERSON] народилася [INFO] в с.Пишківці Бучацького району Тернопільської області, її батьком зазначений [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Відповідно до рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 21.02.2019 року (справа №595/2180/18), шлюб, укладений 22 грудня 1990 року між [PERSON] та відповідачем по справі [PERSON] , зареєстрований у виконкомі Трибухівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області - розірвано. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні не здобуто доказів, які давали б суду підстави вважати поважними причини відсутності відповідачів [PERSON] та [PERSON] за місцем постійного проживання за адресою: [ADDRESS] . Отже, відповідачі [PERSON] та [PERSON] відсутні по місцю постійного проживання понад один рік без поважних причин, їх реєстрація в домоволодінні, яке належить позивачу, створює певні перешкоди в реалізації її прав, як власника, а тому відповідачів слід визнати такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] , що належить позивачці [PERSON] . На підставі ст.41 Конституції України, ч.1 ст.317, ст.319, 321, 383, ч.1 ст.391, ч.2 ст.405 ЦК України, ч.4 ст.64, ч.ч.1,4 ст. 156 ЖК України та

Outcome: approved