Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки на час її навчання. В позовній заяві посилалась на те, що дочка на даний час навчається у Київському університеті культури за денною формою навчання на контрактній основі. Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає, а позивач не в змозі самостійно утримувати їхню дочку. Дочка потребує матеріальної допомоги у зв`язку з тим, що не має можливості працювати. Тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дочкою 23 років за умови, що вона продовжуватиме навчання. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 14 липня 2020 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.40). Відповідач звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи в загальному позовному провадженні за участю обох сторін. Ухвалою суду від 26 серпня 2020 року в задоволенні даного клопотання відмовлено. 03 серпня 2020 року відповідач також подав суду заперечення проти позову про стягнення аліментів. Вказані заперечення, що по суті є відзивом на позов, подані з порушенням вимог ч.4 ст.178 ЦПК України, згідно якої копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Відповідачем до відзиву не додано документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Чинним Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено як має діяти суд у випадку порушення відповідачем порядку подання відзиву, встановленого частинами 4 та 5 ст. 178 ЦПК України. Згідно ч. 9 ст.10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Відповідно до ч.9 ст.83 ЦПК України суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. З цих підстав, застосовуючи аналогію закону, при розгляді справи суд не бере до уваги наданий відповідачем відзив у зв`язку з відсутністю підтвердження надсилання (надання) відзиву та доданих до нього копій доказів іншим учасникам справи. Третя особа [PERSON] письмових пояснень по суті спору суду не надала. З іншими клопотаннями учасники справи до суду не звертались. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13 червня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управлння юстиції м.Полтави (а.с. 11). З 01 вересня 2018 року [PERSON] навчається на денній формі навчання на контрактній основі Київського університету культури. Термін навчання: з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року. Зазначена обставина підтверджується довідкою №1092, виданою 23 червня 2020 року Київським університетом культури (а.с.14). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні син, донька продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. [PERSON] продовжує навчання, не працює, тому суд вважає, що вона є такою, що потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Судом встановлено, що з 18 жовтня 2018 року зареєстроване місце проживання [PERSON] - гуртожиток за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи №34363823 від 24 жовтня 2018 року, виданою відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської РДА (а.с.15). Як підтверджується квитанціями №1411-8435-2603-1006 від 13 листопада 2018 року на суму 12500 грн., №1594-8605-7223-7109 від 15 травня 2019 року на суму 13725 грн., №1783-8559-0159-4290 від 19 грудня 2019 року на суму 13725 грн., дублікатом квитанції №0.0.1706115009.1 від 15 травня 2020 року на суму 14287,50 грн., виданими КБ «ПриватБанк», навчання [PERSON] оплатила [PERSON] (а.с.33-36). Також судом встановлено, що позивач [PERSON] регулярно надає дочці [PERSON] матеріальну допомогу, здійснюючи на її ім`я перерахування особистих коштів, що підтверджується платіжними дорученнями, долученими до матеріалів справи (а.с.17-32, 37). Проте з наявних у справі доказів не вбачається, що відповідач може надавати своїй повнолітній дитині матеріальну допомогу. Відповідач [PERSON] , [INFO] , є особою пенсійного віку. Будь-які докази того, що він крім пенсії одержує дохід, що надавав би йому можливість брати участь в утриманні [PERSON] , в матеріалах справи відсутні. Оскільки згідно ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, до досягнення 23 років лише за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач таку допомогу може надавати, підстави для задоволення позову відсутні. Тому в задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру позовних вимог. Позивач від сплати судового збору звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Тому судові витрати у справі необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed