Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], [INFO] року в управлінні реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради, за актовим записом №390. Від спільного проживання у шлюбі однією сім'єю з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї вказує різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Подружні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведуть, спір про майно відсутній. Збереження сім'ї вважає неможливим та таким що суперечить її інтересам. Угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. Просить, поданий нею позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї до суду надійшла письмова заява з клопотанням справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила заявлені нею вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити і не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі у випадку повторної неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи в порядку ст. 74 ч. 4 ЦПК України, про поважні причини неявки суд не повідомив. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], зареєстрували шлюб [INFO] року в управлінні реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради, за актовим записом №390 (а.с.5). Сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства та бюджет, їх сім'я розпалась, і шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги і довіри, розпад їх сім'ї відбувся остаточно та поновити її не можливо. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 п.9 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, шлюб між ними необхідно розірвати. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб зареєстрований [INFO] року в управлінні реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради, за актовим записом №390 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] слід розірвати. Також судом встановлено, що перебуваючи в зареєстрованому шлюбі у позивача з відповідачем народився син [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно ст. 180 СК України, відповідач [PERSON], як батько неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] зобов'язаний утримувати його до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частина 1 ст. 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яке суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] утримується позивачем, інших дітей на утриманні у відповідача не має, із врахуванням як матеріального становища позивача, так і матеріального становища відповідача, його стан здоров'я, враховуючи потреби дитини, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожитковогом мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до повноліття дитини. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 551,20 гривень в дохід держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved