Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визначення часток у спільній сумісній власності, розділ майна подружжя . В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вони з відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 1987 року, який був зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №837. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-КИ № 208938 від 28.04.2015 року, шлюб між сторонами розірвано, про що зроблено актовий запис № 27. В період шлюбу позивач та відповідач придбали за кошти сімейного бюджету майно, яке на теперішній час зареєстроване на імя відповідача, однак в добровільному порядку розділити дане майно не вдається. До вказаного майна зокрема належить: - житлова квартири № 1, що складається з двох житлових кімнат, в будинку № 18 по вул. Постишева в м. Кривий Ріг, загальною площею 54,1 кв. м. -автомобіль марки PEUGEOT моделі BOXER, 2013 року випуску білого кольору, реєстраційний державний номер [NUMBER], номер шасі VF3YDDMFC11500850. Згідно заяви про уточнення позовних вимог від 05.10.2017 року, позивач просив визнати житлову квартиру за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Постишева, б. 18, кв.1, загальною площею 54,1 кв.м., та автомобіль марки PEUGEOT моделі BOXER, 2013 року випуску білого кольору, реєстраційний державний номер [NUMBER], номер шасі VF3YDDMFC11500850 спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] Розділити майно придбане за період шлюбу [PERSON] та [PERSON] шляхом визначення часток у спільній сумісній власності наступним чином: - визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Постишева, б. 18, кв.1, загальною площею 54,1 кв.м. - визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку автомобіля марки PEUGEOT моделі BOXER, 2013 року випуску білого кольору, реєстраційний державний номер [NUMBER], номер шасі VF3YDDMFC11500850. Також, в позовній заяві в редакції від 22.11.2015 року, позивач ставила питання щодо визнання за нею права власності на 1/6 частку будинку за адресою вул. [PERSON], б. 50/2, оскільки вартість вказаного будинку за період шлюбу істотно збільшилась внаслідок грошових вкладень позивачки. Разом з тим, відповідно до заяви представника позивача, поданої до суду 27.03.2017 року в даній частині позов залишено без розгляду. В судове засідання позивач не зявився, представник позивача надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність та за відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав до суду письмові заперечення, згідно яких не погоджується з позовними вимогами в частині визнання права власності позивача на ? частку спірного автомобіля, оскільки вважає, що справедливим варіантом розподілу даного майно буде, стягнення з нього грошових коштів в сумі, що дорівнює ? частці вартості даного автомобіля на момент придбання. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам\~ст. 247 ЦПК України. Провадження у даній справі відкрито ухвалою судді від 25 грудня 2015 року, та справу було призначено до судового розгляду. 15 грудня 2017 року набув чинності\~Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, котрим\~ЦПК України\~викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу\~XIII\~Перехідних положень ЦПК України\~в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. При цьому, відповідно до ч.2\~ст.19 ЦПК України\~цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Враховуючи зазначене і положення ст.ст.19,\~258-260,\~274 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести судовий розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 15.08.1987 року по 28.04.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу № 859478 (а.с.8) та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-КИ № 208938 (а.с.9) . В період перебування у шлюбі з [PERSON], відповідачем, [PERSON], згідно договору купівлі-продажу квартири від 03.04.2009 року (а.с.10,11) придбано у власність житлову квартиру за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Постишева, б. 18, кв. 1, загальною площею 54,1 кв.м. Крім того, в період шлюбу з [PERSON], відповідачем, [PERSON], згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО 864367 (а.с.37) придбано у власність автомобіль марки PEUGEOT моделі BOXER, 2013 року випуску білого кольору, реєстраційний державний номер [NUMBER], номер шасі VF3YDDMFC11500850. Згідно позиції позивача, вказане майно придбане за спільні з відповідачем кошти сімейного бюджету. Відповідач даних обставин не спростовував. Відповідно до\~ст. 368 ЦК України, \~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте у результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1\~ст. 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відтак спільне майно подружжя, за відсутності домовленості між ними, слід ділити порівну, з врахуванням обставин, що мають значення у справі, призначення речей, їх фактичного перебування у володінні одного з подружжя та намірів щодо володіння та використання майна кожним з подружжя. В силу\~статті 63 СК України\~дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно до ч. 1\~ст. 69 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Частиною 2\~ст. 183 ЦК України визначено, що неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Згідно з\~ст. 71 СК України\~майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України. З урахуванням вимог вказаної правової норми, суд відхиляє доводи відповідача викладені в наданому до суду запереченні щодо способу поділу спірного автомобіля шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в сумі ? частки вартості автомобіля на час його придбання, оскільки згоди на такий спосіб поділу спільного майна подружжя не надано позивачем. Також, в даному випадку, суд враховує відсутність будь-яких доказів внесення відповідачем відповідних грошових сум на депозитний рахунок суду, що, в даному випадку, у згідно вимог законодавства є обовязковими умовами для запропонованого відповідачем способу розподілу спірного майна. Частинами 1, 3\~ст. 368 ЦК України\~встановлено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частинами 1, 2, 3\~ст. 372 ЦК України\~встановлено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Під час розгляду справи не встановлено обставин, які мають істотне значення для відступу від засад рівності часток при поділі майна подружжя. З огляду на вищевказане, спільне майно підлягає поділу між сторонами з визнанням за [PERSON] та [PERSON] права власності за кожним із них на ? частку квартири за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Постишева, б. 18, кв.1, загальною площею 54,1 кв.м. та ? частку автомобіля марки PEUGEOT моделі BOXER, 2013 року випуску білого кольору, реєстраційний державний номер [NUMBER], номер шасі VF3YDDMFC11500850. Крім того, суд зазначає, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20.04.2016 року задоволено заяву представника [PERSON] про забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти будь-яких дій, повязаних з відчуженням спірного майна. Суд приходить до висновку, що заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20.04.2016 року слід залишити в силі до їх скасування в порядку, визначеному\~Цивільним процесуальним кодексом. В порядку\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Отже, судовий збір сплачений позивачем підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved