Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] . обґрунтування позову зазначила, що вона та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . Їх син досягнув повноліття, у зв`язку з чим стягнення аліментів на його утримання припинено. На даний час [PERSON] 01.09.2018 по 30.06.2022 навчається на ІІ курсі Харківського коледжу державного університету телекомунікацій, форма навчання - денна, повністю перебуває на її утриманні, тому потребує постійної матеріальної допомоги. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) [PERSON] з дня подачі заяви і до закінчення навчання, але не пізніше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, обґрунтовуючи свої доводи аналогічно викладеному в позові. Вважає, що відповідач має змогу надавати таку матеріальну допомогу сину за умови продовження навчання. Представник позивача просила позов задовольнити з викладених в ньому підстав. Відповідач просив відмовити в задоволенні позову, мотивуючи свої заперечення тим, що його дохід невеликий і практично складає мінімальну заробітну плату. До грудня 2020 він перебував на обліку в службі зайнятості та мав мінливий характер доходу, просив взяти до уваги стан його здоров`я. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції (серія [NUMBER] від 07.11.2002 року), актовий запис № 1162. На даний час [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття та навчається на ІІ курсі Харківського коледжу державного університету телекомунікацій на бюджетній основі, форма навчання - денна, закінчує навчання 30.06.2022 року, що підтверджується довідкою від 25.10.2020, №58. Згідно довідки від 24.06.2021 вих.№3034, вбачається, що відповідач з червня 2020 року по грудень 2020 року про доходи вбачається, що позивач працює в ТОВ «ВП Роганський м`ясокомбінат» на посаді старша сестра медична, (а.с.71). Згідно довідки від 24.06.2021 вих. №3034 вбачається, що відповідач з червня 2020 року по грудень 2020 року був зареєстрований як безробітний в Харківському МЦЗ, (а.с.65). З грудня 2020 року позивач працює комендантом в Харківському НДЕКЦ МВС , що підтверджується довідкою №11 від 11.06.2021, (а.с. 68) та відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про суми виплачених доходів, (а.с.106) . Як вбачається з матеріалів справи, повнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем. У зв`язку з навчанням на денній формі [PERSON] самостійного заробітку не має, будь-які джерела доходу в нього відсутні, він повністю перебуває на утриманні позивача, отже потребує матеріальної допомоги для оплати пов`язаних з навчанням витрат. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, що продовжують навчання, є одним із способів захисту їх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд, зокрема, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18. У випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання). Такі висновки щодо застосування статті 185 СК України висловлені в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15, у постановах Верховного Суду від 29 січня 2018 року у справі № 622/373/16-ц, провадження № 61-1717 св 18, від 25 лютого 2020 року у справі № 521/4397/17, провадження № 61-39201св18. Вирішення питання про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у частці від заробітку залежить від наявності у відповідача такої можливості та з урахуванням можливості надання утримання іншим із батьків . Матеріали справи свідчать про те, що повнолітній син сторін - [PERSON] , [INFO] , є студентом Харківського коледжу державного університету телекомунікацій, навчається на денній формі, самостійного заробітку не має, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги для оплати пов`язаних з навчанням витрат. Суд не бере до уваги доводи позивача щодо того, що він не має можливості надавати допомогу сину в т.ч. у зв`язку зі станом здоров`я, оскільки з наданих відповідачем доказів вбачається наявність у нього певних захворювань, однак будь-які обмеження у праці, якою він може займатися, не встановлені, перебування відповідача на амбулаторному лікуванні не було тривалим . Медичних протипоказань чи висновків відповідних медичних лікарських комісій щодо заборони працювати відповідач не має,також суду не надано відомості щодо перебування відповідача на диспансерних обліках у зв`язку з наявність в нього хронічних захворювань. Його працездатність за станом здоров`я не обмежена, що свідчить про наявність у нього можливості працювати та отримувати доходи. Твердження відповідача, щодо достатніх доходів позивачки для утримання повнолітнього сина, висновків суду не спростовують. Доказів про те, що розмір доходів позивачки дозволяє їй самостійно утримувати повнолітнього сина, що продовжує навчатися, без допомоги відповідача, матеріали справи не містять. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Проте, при визначенні розміру аліментів, суд враховує положення ст.182 СК України. Згідно ст.ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. При визначенні розміру аліментів, суд враховує , що позивачкою не надано доказів того, що для оплати половини вартості навчання сина та його щомісячних витрат на навчання буде достатнім стягнення аліментів саме в розмірі ј частина доходів відповідача та наявності у відповідача можливості сплачувати аліменти саме у такому розмірі. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку , що аліменти на утримання повнолітнього [PERSON] , [INFO] , слід визначити у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу щомісячно, що є достатнім для забезпечення матеріальних потреб повнолітнього сина, який продовжує навчання, тобто наявні підстави для часткового задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позовна заява задоволена на 50 % (з 1/4 частини на 1/6 частину), тому сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь держави підлягає зменшенню з 840 грн. 80 коп. до 420 грн.40 коп. (50% від 840,80 грн.).

Outcome: partial