overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що являється власником житлового будинку в [ADDRESS] , який належить їй на праві приватної власності. Із її дозволу, як власника, у даному будинку прописався [PERSON] , який не проживає за місцем реєстрації без поважних причин більше десяти років та враховуючи, що даний факт створює перешкоди позивачу в отриманні державної субсидії, тому позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком, що в [ADDRESS] . Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, хоча про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, що згідно ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Приймаючи до уваги вимоги ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати дану справу без особистих пояснень відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо даних про взаємовідносини сторін, з приводу яких виник спір. \~ Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставин справи. Позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок в [ADDRESS] ) [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок виданого 10 лютого 1990 року . У даному житловому будинку зареєстрований [PERSON] , який за місцем реєстрації не проживає з 2007 року, що підтверджується актом опитування свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності з положеннями ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом, при незаконному позбавленні права користування жилим приміщенням порушене право підлягає відновленню. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати [PERSON] , таким, що втратив право на користування житловим будинком з надвірними будівлями в [ADDRESS] ) [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що являється власником житлового будинку в [ADDRESS], який належить їй на праві приватної власності. Із її дозволу, як власника, у даному будинку прописався [PERSON], який не проживає за місцем реєстрації без поважних причин понад один рік, та, враховуючи, що даний факт створює перешкоди позивачці в отриманні державної субсидії, тому позивач просить суд визнати [PERSON]таким, що втратив право на користування житловим будинком, що в [ADDRESS]. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за відсутності його та відповідача, позовні вимоги визнають, щодо задоволення позовних вимог не заперечують. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставин справи. Позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок в [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04 березня 1998 року Зборівською державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером 226, що підтверджується реєстраційним посвідченням Зборівського районного бюро технічної інвентаризації від 10 липня 1998 року. У даному житловому будинку зареєстрований [PERSON]. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності з положеннями ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом, при незаконному позбавленні права користування жилим приміщенням порушене право підлягає відновленню. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати [PERSON], таким, що втратив право на користування житловим будинком з надвірними будівлями в [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про визнання таким, що втратив право на користування житлом. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона є власником житлової квартири в м.Зборів по вул.Б.Хмельницького, буд.№ 59кв.40, Зборівського району, Тернопільської області, що стверджується витягом з про реєстрацію права власності на нерухоме майно серія ССТ №992557 від 16.07.2008 року. Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, що згідно ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Приймаючи до уваги вимоги ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати дану справу без особистих пояснень відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо даних про взаємовідносини сторін, з приводу яких виник спір. \~ Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставин справи. Позивачу [PERSON] належить житлова квартира в [ADDRESS], що стверджується витягом з про реєстрацію права власності на нерухоме майно серія ССТ №992557 від 16.07.2008 року. У даній житловій квартирі зареєстрований [PERSON], який за місцем реєстрації не проживає з 06 серпня 2006 року, що підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності з положеннями ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом, при незаконному позбавленні права користування жилим приміщенням порушене право підлягає відновленню. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати [PERSON], таким, що втратив право на користування житлом в м.Зборів по вул.Б.Хмельницького 59/40.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Посилається на те, що рішенням Збаразького районного суду від 18 квітня 2006 року з відповідача було стягнуто на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], в твердій грошовій сумі в розмірі 150 гривень, щомісячно, починаючи з 10.02.2006 року, до досягнення нею повноліття. В даний час погіршилося її майнове становище, тому просить визначити розмір аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п`ятсот) гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить визначити розмір аліментів в сумі 400 грн., щомісячно. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає і не заперечує щодо визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 400 грн., щомісячно. Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з»явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ст.197 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підставний i підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за piшенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось iз них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 18 квітня 2006 року з [PERSON], [INFO], уродженця с. Гніздичне Збаразького району було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 150 гривень на дитину, щомісячно, починаючи з 10.02.2006 року, до досягнення нею повноліття. Дитина перебуває на утриманні матеpi i проживає разом із нею в с. Синява Збаразького району. [PERSON] проживає від сім`ї окремо в [ADDRESS]. Проаналізувавши докази представлені сторонами, суд вважає, що в даному конкретному випадку необхідно збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 18 квітня 2006 року, визначивши розмір аліментів, що підлягають стягненню із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 400 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили. Розмір визначених даним рішення аліментів в твердій грошовій сумі 400 грн. на дитину підлягає індексації відповідно до закону. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про повернення боргу за договором позики. У відповідності до вимог ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк три дні з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішення з 15 год 00 хв. 11 грудня 2020 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог вказує, що 02.09.2003 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], 2009 року народження. Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними постійно виникають сварки та непорозуміння. Тривалий час сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують та спільного господарства не ведуть. Даний шлюб носить формальний характер і зберегти надалі його неможливо. Позивачка в судове засідання не з'явилася, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо надіслала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомилв суд про причини своєї неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Суд, розглянувши матеріали справи, вважає за необхідне, проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 02 вересня 2003 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим виконкомом Колодіївської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис №5. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтво про народження серії [NUMBER] виданим Колодіївською сільською радою Підволочиського району від 06.02.2009 року. Тривалий час між подружжям склалися неприязні відносини, постійно виникають сварки та непорозуміння. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та подружніх стосунків не підтримують. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме їх інтересам. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що слід розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 02.09.2003 року Колодіївською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області від 02.09.2003 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог вказує, що 11.05.1986 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], який є повнолітнім. Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними постійно виникають сварки та непорозуміння. Тривалий час проживають окремо, подружніх відносин не підтримують та спільного господарства не ведуть. Даний шлюб носить формальний характер і зберегти надалі його неможливо. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зіславшись на доводи, викладені у заяві. Щодо надання судом строку для примирення заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомилв суд про причини своєї неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши думку позивачки, яка не заперечила щодо проведення заочного розгляду справи, вважає за необхідне, проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 11 травня 1986 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції в Тернопільській області, про що зроблено актовий запис №439. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], який є повнолітнім. Тривалий час між подружжям склалися неприязні відносини, постійно виникають сварки та непорозуміння. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та подружніх стосунків не підтримують. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачкиЮ дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме їх інтересам. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що слід розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 11.05.1986 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції в Тернопільській області, про що зроблено актовий запис №439.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог вказує, що 12 листопада 2005 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. За час шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Протягом останнього року проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зіславшись на доводи, викладені у заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечив щодо задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 12.11.2005 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД №009131, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1971. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується витягом з реєстрації актів цивільного стану м. Уельва, про що зроблено відповідний актовий запис у Томі 00823 на сторінці 225 Першого відділу реєстрації актів цивільного стану м.Уельва та апостилем від 29.12.2008 року. Тривалий час між подружжям склалися неприязні відносини, постійно виникають сварки та непорозуміння. Між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння один до одного. Протягом останнього року сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують та шлюб існує лише формально. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам позивача та дітей. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON]М, та [PERSON], зареєстрований 12.11.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1971.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог вказує, що 19 вересня 2013 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них дітей не має. Останнім часом між ними постійно виникають сварки та непорозуміння. З жовтня 2013 року проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала повністю, зіславшись на доводи викладені у заяві. Вказала, що наданий судом двічі строк для примирення позитивних результатів не надав. Посилаючись на наведене, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, однак просив суд надати сторонам строк для примирення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 19 вересня 2013 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1649. Від даного шлюбу у сторін дітей не має. Тривалий час між подружжям склалися неприязні відносини, постійно виникають сварки та непорозуміння. Між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння один до одного. З січня 2013 року сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та шлюб існує лише формально. Судом двічі було вжито заходів щодо збереження сім'ї та надано строк для примирення подружжя. Однак, сторони не примирились. Позивачка категорично не бажає продовжувати спільне сімейне життя з відповідачем та наполягає на розірванні шлюбу. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам позивачки. Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 19.09.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1649.

Outcome: approved