Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона 12 жовтня 1995 року уклала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис № 2059. Від шлюбу мають трьох дітей, із яких двоє неповнолітніх: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] Вказує, що шлюбні відносини між ними та проживання однією сімєю фактично припинені з липня 2017 року. Спільне господарство не ведеться. Спільне життя з відповідачем не склалось з причин непорозуміння між ними, у звязку з чим між ними виникають суперечки та сварки. На даний час з відповідачем мають різні погляди на життя та виховання дітей. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам та інтересам дітей. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис № 2059. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про слухання справи без її участі. Також вказала, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявивсяДо початку слухання справи надав заяву про слухання справи без його участі, також вказав, що не заперечує проти задоволення позову. Враховуючи думку позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного. Встановлено, що 12 жовтня 1995 року, згідно свідоцтва про шлюб (Серія 1-СР № 280258), сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, про що складено відповідний актовий запис № 2059. Згідно свідоцтв про народження (Серії І-СР № 116342 та Серії І-СР № 015411) сторони мають неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щодо місця проживання яких між сторонами спору не існує. Батьком дитини записаний відповідач. Також, спору щодо батьківства та про поділ спільного майна, що є спільною власністю подружжя між сторонами немає. Крім того, при прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача [PERSON], який повністю погодився із заявленими позовними вимогами та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Зясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не повязані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна правова оцінка, вказують на наявність підстав для повного задоволення даного позову.

Outcome: approved