Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 08.10.2010 вона зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому [INFO] народився син [PERSON] , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Подружні відносини з відповідачем не склались у зв`язку з тим, що чоловік зловживає спиртними напоями, протягом тривалого часу «хворіє на ігроманію» та програє всі сімейні кошти на ігрових автоматах, внаслідок чого між ними постійно виникали сварки, свідком яких була їх дитина. З цих причин вона з 13.01.2019 припинила шлюбні стосунки з відповідачем та перестала вести з ним спільне господарство. Вважаючи примирення та збереження сім`ї неможливим та таким, що суперечить її інтересам, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач вказала, що вона наполягає на позові, а відповідач що він не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно з ухвалою судді від 17.09.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 08 жовтня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 306, в якому [INFO] народився син [PERSON] , який проживає разом з матір`ю. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з 13 січня 2019 року. Вказані обставини встановлені на підставі копії свідоцтв про шлюб, про народження дитини, заяв сторін (а.с.9-10). Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України основною засадою, на якій ґрунтується шлюб, є вільна згода жінки та чоловіка. У шлюбі дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч.1 ст.55 СК України. Згідно з ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною четвертою ст.4 СК України закріплено та ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на повагу до приватного та сімейного життя, що включає в себе захист права на розірвання шлюбу у спосіб та в порядку, передбачені законодавством. Зокрема, згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно за ст.112 СК України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався більше півтора року тому, примирятися сторони не бажають, позивач наполягає, а відповідач не заперечує проти розірванні шлюбу, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім`ї не відповідало б їх інтересам та суперечило б моральним засадам суспільства, тому їх шлюб підлягає розірванню. Спір майнового характеру сторонами не заявлений, місце проживання дитини та питання її матеріального забезпечення визначено сторонами самостійно. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не висловила своє бажання на відновлення дошлюбного прізвища. Понесені судові витрати зі сплати судового збору позивач просить покласти на себе. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved