Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування уточненого позову зазначила, що 01.08.2019 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Наразі позивач сама несе матеріальні затрати на утримання дітей: їх догляд, харчування, лікування, придбання одягу й взуття тощо. Відповідач, покладених на батьків обов`язків не виконує, не бере матеріальної, трудової, педагогічної або будь-якої іншої участі у розвитку й вихованні дітей. Саме відсутність будь-якої матеріальної підтримки від відповідача по утриманню спільних дітей й змусила позивача звернутися до суду. Відповідач є працездатним, отримує стабільний дохід, володіє транспортним засобом, його стан здоров`я дозволяє працювати на різних видах робіт, а тому може сплачувати визначений нею розмір аліментів. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 3500,00 грн. щомісячно, починаючи з 22.09.2021 р. і до повноліття дітей. Ухвалою суду від 22.09.2021 року у вказаній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 20.10.2021 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивач визнає позовні вимоги частково, та наголошує на наявність у нього трьох неповнолітніх дітей, двоє з яких проживають з позивачем. Чинним законодавством передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на час пред`явлення до суду позовної заяви складає 1006,50 грн. на одну дитину. На підставі ст. 182 СК України відповідач погоджується на сплату аліментів в розмірі 1006,50 грн. на кожну дитину. Крім того, відповідач регулярно робить грошові внески на утримання [PERSON] за домовленістю з його матір`ю (колишньою дружиною). Розмір аліментів в твердій грошовій сумі 3500,00 грн. на кожну дитину окремо є надуманими та завищеними. Твердження позивача, що відповідач має постійний дохід (у розмірі 2000 євро), щомісячно ніякими доказами або документально не підтверджені та спростовується відповідачем. Згідно довідки Запорізького національного університету від 27.07.2021 № 03-48/04 позивач має постійну роботу і відповідний дохід. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд врахувати заперечення проти позову та частково визнав позовні вимоги. 27.10.2021 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що розмір аліментів в твердій грошовій сумі 3500,00 грн. на дитину не є надмірними. Відповідачу відомо про рівень доходу позивача та те, що вона перебуває у декретній відпустці. Періодично відповідач виїжджав на роботу до Польщі, має робочу візу. Просила задовольнити позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача за наявними матеріалами справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.02.2020 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.04.2021 року. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, які проживають з матір`ю. Як визначено\~ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст.180 СК України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати і батько, відповідно до приписів частини 1\~статті 141 СК України, мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Частиною 3\~ст. 181 СК України\~визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків\~або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, оскільки малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають з матір`ю, батько - відповідач по справі, зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на їх утримання та виховання. Відповідно до наказу № 4 від 02.12.2021 р., виданого ПП [PERSON] , [PERSON] прийнято на посаду продавця у магазин « [INFO] » з 03.12.2021 р., з окладом 6500,00 грн., що також підтверджується трудовим договором № 4 від 03.12.2021 р. Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що [PERSON] \~є працездатним, має задовільний стан здоров`я, до суду не надано відомостей про наявність у нього непрацездатних батьків. При визначенні розміру аліментів, судом враховується, що позивачем в порушення\~ст. 81 ЦПК України\~не доведено належними доказами платоспроможність відповідача по справі на сплату аліментів щомісячно у заявленому позивачем розмірі - в сумі по 3500,00 гривень на кожну дитину щомісячно, при цьому, на думку суду дитина, яка має двох батьків, вправі розраховувати на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.\~\~ Водночас, доводи відповідача в тій частині, що заявлений позивачем розмір аліментів в сумі\~\~по 3500,00 грн. на кожну дитину є непомірним для нього, суд знаходить слушними.\~\~ Враховуючи викладене, беручи до уваги, що діти сторін проживають разом з позивачем, яка займається їх вихованням, що потребує не тільки матеріальних витрат, а й значних моральних зусиль, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі по 1050,00 гривень на кожну дитину. При визначенні розміру аліментів, суд виходить із засад розумності та справедливості, та враховує, що визначеної суми буде достатньо для належного утримання та розвитку спільних дітей сторін, так як обов`язок по їх утриманню покладається на обох батьків. При цьому, суд бере до уваги положення Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» згідно яких прожитковий мінімум складає на дитину віком до 6 років з 01.12.2021 року - 2100,00 грн. Крім того, на думку суду, вказаний розмір аліментів не призведе до такого погіршення матеріального стану відповідача, що останній буде позбавлений забезпечити власне утримання. Положеннями ч.1\~ст. 191 СК України\~передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково, стягнувши на користь позивача аліменти в розмірі по 1050,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.08.2021 року і до їх повноліття. Також, слід зазначити, що визначений судом розмір аліментів забезпечить належне утримання дітей та відповідає можливостям відповідача надавати матеріальну допомогу. За змістом п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак із відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 272,40 грн. (908,00 х 2100 / 7000), відповідно до задоволеної частини, оскільки позивач звільнена від оплати судового збору за\~позовні вимоги про стягнення аліментів.

Outcome: partial