Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача Берестечківської міської ради Волинської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] в [ADDRESS] померла спадкодавиця [PERSON] - мати позивача. [INFO] помер батько [PERSON] . Після смерті спадкодавиці відкрилась спадщина за законом, де єдиним спадкоємцем є позивач. Інші спадкоємці відсутні. Своєчасно прийняти спадщину по смерті спадкодавиці в порядку, передбаченому главою 87 ЦК України позивач не встигла у зв`язку з тривалими сезонними роботами за межами області, а також достатністю на її думку фактичного вступу в управління спадковим майном та наявністю на руках правовстановлюючих документів. З врахуванням наведеного та на підставі ст. 1272 ЦК України просить визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 02.02.2021 року відкрито провадження у даній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Позивач в підготовче судове засідання 01.03.2021 не з`явилась, в заяві просить справу розглядати у її відсутності, пред`явлену вимогу задовольнити. Представник відповідача міський голова виконавчого комітету Берестечківської міської ради в заяві до суду просить справу розглядати в їх відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , про що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.13). Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Довідкою виконавчого комітету Берестечківської міської ради від 26.01.2021 №62 стверджується, що за спадкодавцем [PERSON] значиться майно, яке складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Заповіт спадкодавцем [PERSON] в Берестечківській міській раді не складався і не посвідчувався. [PERSON] була зареєстрована в Берестечківському психоневрологічному інтернаті, який розташований за адресою: [ADDRESS] , (а.с.12). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 02.04.1998, відділ по приватизації житлового фонду виконавчого комітету Луцької міської ради народних депутатів посвідчує, що квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] є дочкою [PERSON] . [PERSON] одружилась та змінила своє прізвище на « [PERSON] », про що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6,8). Будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] , позивач звернулася до приватного нотаріуса Горохівського районного нотаріального округу Панасюк І.І. з метою прийняття спадщини. Згідно роз`яснення приватного нотаріуса Горохівського районного нотаріального округу Панасюк І.І. щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини від 26.01.2021 №6/02-17, [PERSON] у встановлений термін не подала заяву про прийняття спадщини, а тому пропустила строк для прийняття спадщини (а.с.19). 05.02.2021 до суду надійшла відповідь приватного нотаріуса Горохівського районного нотаріального округу Панасюк І.І., з якої вбачається, що спадкова справа після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] не заводилась. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №63450157 від 05.02.2021 вбачається, що заповіти від імені [PERSON] не посвідчувався (а.с.25-27). Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно після смерті [PERSON] судом не встановлено. Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач свої вимоги обґрунтовувала тим, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у зв`язку з тривалими сезонними роботами за межами області, а також достатністю на її думку фактичного вступу в управління спадковим майном та наявністю на руках правовстановлюючих документів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінюючи доводи позивача та надані нею докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що у своїй сукупності вони свідчать про те, що позивач мала об`єктивні труднощі у своєчасному поданні заяви про прийняття спадщини, а тому причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку є поважними. Крім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). Водночас відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. У своєму позові [PERSON] вказує, що судові витрати залишає за собою, а тому розподіл судових витрат у даній справі не здійснюється. Враховуючи вищенаведене, на підставі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 1268-1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved