Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1000,00 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має змогу надавати таку допомогу, вихованням дитини не займається. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила суд задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та вказав, що не погоджується із позовними вимогами у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень на позов, посилався на те, що є інвалідом ІІІ групи у зв'язку із отриманням поранення та контузією, що отримав при виконанні бойових завдань при проходженні військової служби у Афганістані. Відповідач зазначив, що має велику кількість захворювань, на підтвердження чого надав до суду копії медичних довідок та вказав, що у зв'язку з цим не може працевлаштуватися. Крім того, відповідач вказав, що він дійсно отримує державну допомогу, проте її велика частина, близько 1500,00 грн. йде на лікування. Враховуючи викладене, відповідач просив суд задовольнити позов частково та стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 700,00 грн. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши надані сторонами пояснення, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Шарівською сільською радою Валківського району Харківської області 19.11.2011 року. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. У свідоцтві про народження дитини, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітня дитини проживає з позивачем та знаходиться на її матеріальному утриманні, на підтвердження чого позивачем надана довідка № 245 від 22.04.2014 року Шарівської сільської ради Валіквського району Харківської області. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При вирішенні спору, суд враховує, що [PERSON] є інвалідом ІІІ групи та є обмежено працездатним. За таких обставин, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на користь позивача - [PERSON] на утримання дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. З урахуванням наведеного,

Outcome: partial