Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 15 серпня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Приморської райадміністрації м. Маріуполя, про що складено актовий запис №143. Під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилась дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-ТН №724417, виданого управлінням ЗАГС м. Дзержинськ Нижегородської області 18 червня 2004 року, актовий запис №1050 та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-ТН №764286, виданого відділом ЗАГС м. Виска головного управління ЗАГС Нижегородської області 07 серпня 2012 року, актовий запис №643. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 липня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. На теперішній час сторони разом не проживають. Оскільки діти постійно проживають з позивачкою, перебуває на її утриманні просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 травня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 12 червня 2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 30 жовтня 2018 року вирішено провести заочний розгляд справи. Позивач у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала, наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин про день та час розгляду справи був повідомлений. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а також заяви позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, згідно зі свідоцтвом про народження серії ІІ-ТН №724417, виданого управлінням ЗАГС м. Дзержинськ Нижегородської області 18 червня 2004 року, [PERSON], народилася 02 червня 2004 року, батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON], актовий запис №1050, згідно зі свідоцтвом про народження серії ІІ-ТН №764286, виданого відділом ЗАГС м. Виска головного управління ЗАГС Нижегородської області 07 серпня 2012 року, [PERSON], народилася 15 лютого 2012 року, батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON], актовий запис №643. Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 липня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладений відділом реєстрації актів громадського стану Приморської райадміністрації м. Маріуполя,15 серпня 2000 року, актовий запис №143 - розірвано. Згідно з інформацією про реєстрацію місця проживання матері/батька/опікуна (піклувальника) з дитиною (дітьми) від 10 травня 2018 року №14-126.0516 вбачається, що [PERSON] мешкає за адресою: вулиця Променева, будинок №19, місто Маріуполь, Донецька область разом з дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної\~Ради України\~N\~789-XII\~від 27\~лютого 1991\~року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно з ч. 3 ст. 181 СК України а рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 2 ст.182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Згідно з ст. 183 СК України,\~\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. ст. 182, 183\~СК України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в частковому відношенні, а саме в розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 травня 2018 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то у відповідності до положень ч. 9 ст. 10, ч. 6 ст. 141 ЦПК України, ці витрати підлягають стягненню з відповідача у дохід держави. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей за один місяць згідно із положеннями п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 180 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved