Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що згідно рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11.04.2016р. з [PERSON] на її користь були стягнуті аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Сума стягуваних аліментів на дочку є недостатньою для матеріального утримання дитини, донька росте і щодня потребує повноцінного харчування, часто хворіє та має хронічні захворювання, що потребує додаткових коштів, в звязку з чим позивач змушена звернутися до суду з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів. Крім того, на даний момент вона втратила роботу та перебуває на обліку у центрі зайнятості. Відповідач не має постійного заробітку, однак має нерегулярний мінливий дохід, а тому позивач просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2\~000,00 грн., починаючи стягнення з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що при сплаті відповідачем аліментів саме в такому розмірі буде забезпечуватися їх рівність при несенні обовязку по утриманню дитини. У судовому засіданні позивач [PERSON] на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі, пояснила, що дитина має хронічні захворювання, які потребують лікування, це тягне додаткові витрати. Крім того, наступного року дитина закінчує навчання в школі та буде вступати до вищого навчального закладу. Відповідач має можливість сплачувати таку суму коштів на утримання дитини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, пояснив, що він не працевлаштований, має тимчасові заробітки. Крім того, у нього інша сімя та дохід цивільної дружини становить 3\~000 грн. Інвалідом він не являється. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Із свідоцтва про народження серії 1-СР № 106877, виданого 06.06.2002р. Піщанською сільською радою Золотоніського району, вбачається, що [PERSON] народилася 04.05.2002 року, про що в Книзі записів актів громадянського стану про народженя зроблено відповідний запис за № 19, її батьками значаться [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11.04.2016р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 04.05.2002р.н. в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 17.03.2016р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки-розрахунку ВДВС Золотоніського МРУЮ ГУЮ у Черкаській області № 13765 від 04.07.2018р. заборгованості [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], 04.05.2002р.н. починаючи з 17.03.2016 року по 01.07.2018р до повноліття. Заборгованість станом на 01.04.2016 року з попереднього в/д складає 7\~213,54 грн. Із довідки Золотоніської міськрайонної філії ЧОЦЗ № 275 від 19.07.2018р. вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку як безробітна з 14.06.2018 року. Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Ураховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14. Судом встановлено, що матеріальний стан позивачки змінився, а саме внаслідок втрати роботи вона перебуває на обліку у центрі зайнятості, про що нею надано відповідну довідку. Погіршення матеріального стану позивача судом не встановлено, оскільки нею не надано доказів про отримувані доходи за попереднім місцем роботи та розмір призначеної допомоги по безробіттю. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на зазначені положення закону, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, визначивши, які правовідносини випливають із встановлених обставин справи, суд, взявши до уваги зміну матеріального становища позивача, дійшов висновку про зміну розміру аліментів, що стягуються, оскільки їх розмір є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, виходячи з вище викладеного, суд вважає, що позов [PERSON] про збільшення розміру аліментів підлягає до часткового задоволення. Водночас, визначений позивачкою розмір аліментів у вигляді 2\~000,00грн. - належить зменшити, враховуючи, що на час розгляду справи судом розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік з 01 січня 2018 року становить 1\~860 грн., з 01 липня 2018 року становитиме 1\~944 грн., а з 01 грудня 2018р. становитиме 2\~027 грн., які в рівних частках мають надавати на утримання дитини обоє батьків. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ч. 4 ст. 182 СК України, враховує обставини, що мають істотне значення для визначення їх розміру, а саме те, що відповідач офіційно не працевлаштований та не має стабільного доходу. При цьому суд враховує ті обставини, що відповідач по справі [PERSON] має можливість надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини, а саме він не являється інвалідом, на обліку у службі зайнятості як безробітний не перебуває, а отже є працездатним та інших утриманців не має. Крім того, суд приймає до уваги, що позивачем не доведено того факту, що при сплаті відповідачем аліментів саме в розмірі 2\~000,00грн. буде забезпечуватися їх рівність при несенні обовязку по утриманню дитини, оскільки не надано доказів розміру витрат, які на утримання дитини несе позивач. Таким чином суд вважає, що розмір аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1\~200,00 грн. буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, належного харчування, оздоровлення та забезпечення одягом. При цьому суд не враховує доводи позивача щодо наявності у дитини хронічних хвороб та додаткових витрат на лікування у звязку з цим, оскільки такі витрати, відповідно до ст. 185 СК України, відносяться до додаткових витрат на дитину та є самостійними позовними вимогами, а до суду позивач звернулася з позовом про інший предмет та з інших підстав. Разом з\~тим суд\~приходить до\~висновку про\~ необхідність\~відмовити позивачу\~в частині\~задоволення позовної\~вимоги про стягнення аліментів з врахуванням індексації, оскільки позивачем вказані вимоги не обґрунтовані з посиланням на відповідні докази. Окрім наведеного ч. 2 ст. 184 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Суд, у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судовий збір 704,80 грн.

Outcome: partial