Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.03.2017 року померла її мати [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в с. Карпилівка, вул. Незалежності, 96, Ківерцівського району Волинської області, земельної частки (паю), яка перебуває у колективній власності СЗАТ «Карпилівка» розміром 1,11 в умовних кадастрових гектарах. Ще за життя спадкодавець розпорядилася належним їй майном, заповівши все належне їй майно на її користь. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому просить в судовому порядку визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. До суду подала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області в судове засідання не з'явився. До суду подано заяву про визнання позову та розгляд справи у відсутності їх представника. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно витягу з по господарської книги № 1 за 2016-2020 роки [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області, по особовому рахунку № 010131 1, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Карпилівка, вул. Незалежності, 96, Ківерцівського району Волинської області, 1960 року побудови, належить [PERSON] (а.с.9). [PERSON] померла 10.03.2007 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ №040962 (а.с.7). Як вбачається з заповіту, посвідченого 12.05.1998 року [PERSON] сільською радою Ківерцівського району Волинської області за реєстровим № 12, [PERSON] розпорядилася належним їй майном, на користь [PERSON] (а.с.13). Заповіт не змінено та не скасовано. Відповідно до довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Ківерцівського району Волинської області до складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] ввійшов житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Карпилівка, вул. Незалежності, 96, Ківерцівського району Волинської області та право на земельну частку пай (а.с.8). Наявність у власності спадкодавця земельної частки (паю) розміром 1,11 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності СЗАТ «Карпилівка» с. Карпилівка Ківерцівського району Волинської області стверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0250334 від 25.09.2000 року (а.с.10). Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В силу п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України однією з підстав виникнення права власності на земельну ділянку, є прийняття спадщини. Згідно статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку у порядку спадкування переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Позивач у справі, [PERSON], будучи спадкоємцем майна померлої за заповітом, прийняла спадщину, шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на момент смерті. Постановою № 1202/02-31 від 06.09.2017 року державний нотаріус Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області відмовив гр. [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом через відсутність у спадкодавця оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину. Беручи до уваги, викладене, суд дійшов висновку про визнання за позивачем [PERSON] права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Карпилівка, вул. Незалежності, 96, Ківерцівського району Волинської області та права на земельну частку (паю), яка перебуває у колективній власності СЗАТ «Карпилівка» розміром 1,11 в умовних кадастрових гектарах.

Outcome: approved