Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що [INFO] року помер її рідний брат [PERSON], після смерті якого лишилось спадкове майно, в тому числі і житловий будинок за адресою м. [ADDRESS] Зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем до майна померлого, так як постійна на час смерті спадкодавець [PERSON] проживав разом з нею, вона його доглядала, так як покійний проживав одиноко, своєї сім'ї за життя не мав. А тому зазначає, що вона як спадкоємець за законом спадщину після смерті брата [PERSON] прийняла, так як постійно проживала з ним на час його смерті. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON], відсутні. Позивач, в установленому порядку, звернулася до Державної нотаріальної контори щоб оформити свідоцтво на право власності на успадковане нерухоме майно (житловий будинок), однак в оформленні права власності на спадкове майно в нотаріальному порядку останній було відмовлено через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на його ім'я на вказане нерухоме майно. За викладених обставин, вона змушена звернутись до суду та просить визнати за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, та складається із житлового будинку з надвірними спорудами в м. [ADDRESS] В судове засідання сторони не з`явились. Позивач [PERSON] подала в канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, одночасно зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Свалявської міської ради Закарпатської області в підготовче судове засідання не з'явився, однак від міської ради в канцелярію суду надійшло повідомлення, у якому представник міської ради вказав, що Свалявська міська рада визнає заявлений позов, вважає позов [PERSON] підставним та просить його задовольнити, а також, просить справу розглядати у відсутності представника міської ради. За викладених обставин, суд провів розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, в порядку, передбаченому ч. 2 ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку передбаченому ст. 206 ЦПК України Згідно з ч.3 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 77 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок з господарським спорудами за адресою: м. [ADDRESS] З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.12.1995 року встановлено, що [PERSON] помер [INFO] Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі і на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] Закарпатської області, та встановлено, що за життя [PERSON] право власності на даний житловий будинок, в установленому порядку не оформив та не зареєстрував. Належність спадкодавцю зазначеного нерухомого майна підтверджуються наступними дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідно до договору від 22.03.1954 року, виданого на підставі рішення виконкому Свалявської окружної ради депутатів трудящих № 7 від 19.03.1954 року, [PERSON] відведено земельну ділянку для будівництва індивідуально житлового будинку в [ADDRESS], та зобов'язано гр.. [PERSON] побудувати на відведеній земельній ділянці житловий будинок в період з 1953 / 1954 років. Судом встановлено, що забудовником зазначеного житлового будинку за адресою [ADDRESS] Закарпатської області був [PERSON]. Відповідно до даних технічного паспорта та довідки про вартість нерухомо майна, встановлено, що нерухоме майно за вказаною адресою складається з: житлового будинку - «А»; огорожі - № 1,2. В судовому засіданні встановлено, що після його смерті в силу норм ЦК України 1963 року спадщину прийняла його дружина [PERSON], яка фактично вступила в управління та володіння майном померлого. Інші спадкоємці до майна померлого відсутні, оскільки спадкова справа після смерті покійного не заводилась, та із заявами до нотаріуса про прийняття спадщини ніхто не звернувся, про що свідчить Інформаційна довідка зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 51989457 від 21.05.2018 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] [PERSON] померла [INFO], так і не оформивши спадкові права після смерті покійного та не зареєструвавши право власності, на зазначений житловий будинок. Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до досліджених доказів встановлено, що на момент смерті спадкодавця [PERSON] з нею постійно проживав і був зареєстрований син [PERSON], рідний брат позивача, який відповідно до норм ЦК України (в редакції 1963 року) прийняв спадщину після покійної [PERSON], в тому числі і спірний житловий будинок (довідка ВУКГ № 479 від 13.03.2018 року). Інші спадкоємці до майна померлої відсутні, оскільки спадкова справа після смерті покійної не заводилась та із заявами до нотаріуса про прийняття спадщини ніхто не звернувся, про що свідчить Інформаційна довідка зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 51989479 від 21.05.2018 року. З копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від [INFO] року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Свалявського районного управління юстиції у Закарпатській області, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року в м. Свалява, Закарпатської області, та відповідно до акту від 14.05.2018 року слідує, що на час смерті [PERSON] постійно проживав з позивачем [PERSON] Суд вважає доведеною обставину, що [PERSON], є рідним братом [PERSON]. Підтвердженням цього є свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 14.08.1953 року та свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 18.09.1958 року, в яких їх батьками зазначені [PERSON] та [PERSON], та копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] згідно з яким [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON]. Та обставина, що інших спадкоємців які б виявили намір прийняти спадщину після смерті [PERSON], який помер [INFO] підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: довідкою № 480 від 13.03.2018 року виданою ВУКГ в м. Свалява Закарпатської області та Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 51989498 від 21.05.2018 року. Таким чином встановлено, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, відкрилась спадщина на належне йому майно, яку фактично прийняла його сестра [PERSON] як спадкоємець другої черги за законом в силу норм ст. ст. 1222 ,1258, 1262, 1268, 1269, 1270,1297 ЦК України. Згідно з технічним паспортом, інвентаризаційна справа № 1/389 від 14 березня 2018 року, житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] Закарпатської області, складається з: житлового будинку - «А»; огорожі - № 1,2. Відповідно до довідки виданої ФОП [PERSON] від 14 березня 2018 року № 241, інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою [ADDRESS] Закарпатської області, в цінах 2018 року становить : 31 144 (тридцять одна тисяча сто сорок чотири) гривень. Згідно ч.ч.1, 3, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що інші спадкоємці, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, відсутні. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину за законом (заповітом) на майно, яке підлягає реєстрації, здійснюється нотаріусом після подання правовстановлюючого документа та інформації про реєстрацію в електронному реєстрі житлового будинку. Якщо не подані такі відомості (інформація) та документи, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії. Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 15.05.2018 року за № 123842616, підтверджено відсутність записів щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: Закарпатська область, [ADDRESS] зокрема, щодо реєстрації його права власності, іпотеки, заборони відчуження. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України установлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В порядку ч.1 ст.82 ЦПК України фактичні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, у зв'язку із визнанням відповідачем позову, суд вважає доведеними, та у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, з'ясовані по справі обставини свідчать, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] Закарпатської області порядку спадкування за законом, після смерті рідного брата [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved