Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що на її постійному утриманні та забезпеченні перебуває їхня малолітня дочка - [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання та забезпечення їхньої малолітньої дитини, просить суд стягнути в її користь на утримання доньки аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі. Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечили проти задоволення позову, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу між сторонами по справі, дочка проживала разом із відповідачем без реєстрації у трьохкімнатній квартирі [ADDRESS] та з грудня 2012 року по жовтень 2013 року відвідувала дошкільний начальний заклад «Ромашка» у м. Теребовля. Однак, вирішуючи питання про визначення місця проживання дитини, згідно ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 07.11.2013 р., донька залишилась проживати із позивачем. Відповідач погоджується із тим, що його стан здоров'я та матеріальне становище дозволяють йому утримувати доньку, що власне і здійснювалося ним виключно до моменту, коли позивач забрала доньку. Щодо тверджень позивача про ухилення від виконання ним своїх батьківських обов'язків, заперечує, оскільки цікавиться життям доньки, відвідує її у садочку та надає кошти для потреб їхньої дитини. Тому, відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони по справі розірвали шлюб, що стверджується рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.06.2012 р. Від даного шлюбу у сторін по справі народилася дочка - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження, виданого 14.07.2008 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області України. Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 07.11.2013 р., малолітня дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її постійному утриманні. Судом не встановлено та не подано доказів, що відповідач за своїм станом здоров'я та матеріальним становищем не може виконувати свої обов'язків по утриманню дитини. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача, суд вважає, що позовні вимоги у цій частині підлягають до часткового задоволення, оскільки кошти на утримання доньки будуть перевищувати доходи відповідача і він не буде мати змоги сплачувати аліменти у розмірі заявленому позивачем, а тому, з відповідача слід стягнути в користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн., щомісячно, починаючи з 21.01.2014 р. і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягнення судового збору в дохід держави. На підставі наведеного,

Outcome: partial