Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненого кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позову зазначено, що вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 06.06.2018 року [PERSON] [INFO], визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 06.06.2018 року встановлено, що 08.03.2018 приблизно о 04 год. 00 хв., [PERSON], діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, переліз через паркан будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], тим самим проник до подвір'я, що належить [PERSON], та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, розбив вікно в будинку, через яке проник, та таємно вилучив із вказаного будинку металеву плиту з вугільної печі 75 см на 60 см (1 одиниця) вартістю з урахуванням зносу 300 грн., металеві колосники (6 одиниць) вартістю з урахуванням зносу 30 грн., металеву плиту з вугільної печі 50 см на 60 см (1 одиниця) вартістю з урахуванням зносу 250 грн. Після цього, [PERSON] залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілій [PERSON] матеріальний збиток на суму 730 грн. Таким чином, внаслідок злочинних дій відповідача позивачеві було завдано матеріальної шкоди, що полягє у проведені відновлювальних робіт вікна та вугільної печі, які оцінені у сумі 3824 грн. Окрім матеріальної шкоди позивачеві було завдано і моральну шкоду неправомірними діями відповідача, оскільки позивач зазнала переживання, тривогу, емоційну напругу, нервозність, почуття образи, обурення, побоювання щодо збереження свого майна, психічного болю, було порушено нормальний спосіб життя, оскільки була змушена докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав і для відновлення пошкодженого майна, яку вона оцінює у 2000 гривень, а тому звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду в сумі 3824 грн. та 2000 грн. моральної шкоди. 09.11.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою про зменшення позовних вимог, а саме позивач просить стягнути з [PERSON], [INFO], матеріальну шкоду у розмірі 3824 грн., решту позовних вимог залишити без розгляду. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 13 листопада 2018 року постановлено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої кримінальним правопорушенням, в частині відшкодування моральної шкоди спричиненої кримінальним правопорушенням - вважати неподаною та повернути особі, яка її подавала, прийняти до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди спричиненої кримінальним правопорушенням та відкрити спрощене позовне провадження у цивільній справі. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, наполягає на задоволені позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих причин, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надавав. Справа розглядається на підставі ст. 280 ЦПК України - заочно. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається з вироку Дзержинського міського суду Донецької області від 06 червня 2018 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. Відповідно до вимог ст.ст. 75, 76, 104 КК України [PERSON] від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на один рік, та покладено на нього обов'язки: періодично з'являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Відповідач по справі був засуджений за те, що він 08.03.2018 приблизно о 04 год. 00 хв., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, переліз через паркан будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], тим самим проник до подвір'я, що належить [PERSON], та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, розбив вікно в будинку, через яке проник, та таємно вилучив із вказаного будинку металеву плиту з вугільної печі 75 см на 60 см (1 одиниця) вартістю з урахуванням зносу 300 грн., металеві колосники (6 одиниць) вартістю з урахуванням зносу 30 грн., металеву плиту з вугільної печі 50 см на 60 см (1 одиниця) вартістю з урахуванням зносу 250 грн. Після цього, [PERSON] залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілій [PERSON] матеріальний збиток на суму 730 грн. Під час ухвалення вироку цивільний позов потерпілої [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди залишено без розгляду. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, у відповідності до вироку Дзержинського міського суду Донецької області від 06 червня 2018 року вбачається, що [PERSON] потерпілій [PERSON] кримінальним злочином завдав матеріальну шкоду яка виражена в пошкоджені вікна та вугільної печі. У відповідності до договору підряду №12 від 19.04.2018 року, замовник [PERSON], вартість ремонтних робіт та матеріалів становить 3824 грн. (а.с.7-9). З додатку №2 до вищезазначеного договору вбачається, що необхідно провести наступні роботи/послуги: скління віконного отвору, ремонт вугільної печі (влаштування колосників та укладення цегли та плит) вартістю 1269 грн. Окрім того, необхідно придбати матеріали на проведення ремонтних робіт на суму 2555 грн., а саме: цеглу, плиту чавунну, пісок. (а.с.9). Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Ст. 1166 п. 1 ЦК України, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); З п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку із заподіянням шкоди майну. Отже, аналізуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 3824 грн. за завдану майнову шкоду. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Оскільки позивач по справі звільнений від сплати судового збору, то суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача суми судового збору в розмірі 704,80 грн. на користь держави.

Outcome: approved