Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до суду про стягнення на свою користь з відповідача [PERSON] суму втрат від інфляції в розмірі 3 982,66 грн. та 3 % річних в розмірі 423,39 грн., а всього 4 406,05 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області по справі № 373/2589/13-ц від 29.10.2013 задоволено її позов до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Вирішено стягнути з відповідача на її користь борг у розмірі 5 000,00 грн. При розгляді справи судом було встановлено, що відповідач 21.06.2013 позичив у неї грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн. та у визначений розпискою термін не повернув. На виконання рішення суду видано виконавчий лист, на підставі якого відділом Державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції в Київській області 22.01.2014 відкрито виконавче провадження. Відповідно до інформації Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби за № 9267 від 20.07.2017 [PERSON] на виконання рішення суду сплачено лише 700,00 грн. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, в разі порушення грошового зобов?язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума 3% річних складає ? 423,39 грн., а сума інфляційних витрат складає ? 3 982,66 грн. Розрахунок відсотків за користування грошовими коштами вона розрахувала із суми заборгованості 4 700,00 грн. за період з 31.08.2014 по 31.08.2017 з врахуванням трьохрічного терміну позовної давності. Просить також судові витрати по справі покласти на відповідача, врахувавши, що на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вона звільнена від сплати судового збору за подання позову до суду, оскільки є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом 2 групи. Позивач в судове засідання не з?явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з?явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, які повертались на адресу суду з відміткою працівника відділу зв'язку «за закінченням встановленого строку зберігання». За правилами п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки (листа) є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку. Окрім того, відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене 15.02.2018. На підставі ч.11 ст.128 ЦПК України [PERSON] з опублікуванням оголошення про виклик вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до вимог ст.ст.280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області по справі № 373/2589/13-ц від 29.10.2013 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики вирішено стягнути з останнього на користь позивача борг у розмірі 5 000,00 грн. На виконання рішення суду 25.12.2013 видано виконавчий лист, на підставі якого постановою державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції в Київській області від 22.01.2014 було відкрито виконавче провадження. Відповідно до інформації Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби за № 9267 від 20.07.2017 [PERSON] рішення суду в повному обсязі не виконав. На виконання рішення суду ним сплачено лише 700,00 грн., тобто сума заборгованості становить 4 300,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку. Зобов?язання виникають з підстав, що встановлені ст.11 цього Кодексу. Так, у ч.5 ст.11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов?язки можуть виникнути з рішення суду. За правилами ч.2 ст.625 ЦК України в разі порушення грошового зобов?язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов?язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов?язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов?язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов?язки можуть виникати з рішення суду. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області по справі № 373/2589/13-ц від 29.10.2013 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто борг за договором позики в розмірі 5 000,00 грн. Таке зобов?язання зводиться до сплати грошей, отже, є грошовим зобов?язанням, яке відповідач належним чином не виконує, що дає підстави для стягнення з нього на користь позивача інфляційних витрат за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми, які входять до складу грошового зобов?язання, оскільки боржник зобов?язаний відшкодувати інфляційні витрати від знецінення неповернутих коштів за час виконання рішення суду про стягнення суми. Позивачем помилково зазначено суму боргу 4 700,00 грн. у розрахунку відсотків за користування грошовими коштами. Хоча у позовній заяві нею зазначено, що сума боргу [PERSON] складає 4 300,00 грн., оскільки ним сплачено 700,00 грн., що також підтверджується інформацією Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби за № 9267 від 20.07.2017. Отже, інфляційні витрати з суми боргу 4 300,00 грн за період прострочення з 31.08.2014 по 31.08.2017 (починаючи з моменту видачі судом виконавчого листа 25.12.2013 на момент подачі даного позову до суду, з врахуванням трьохрічного терміну позовної давності) становлять: за період з 31.08.2014 по 31.12.2014, згідно середньомісячного індексу інфляції за 2014 рік (124,9 %) ? 360,81 грн., загальна сума боргу станом на 01.01.2015 складає 4 660,81 грн.; за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, згідно середньомісячного індексу інфляції за 2015 рік (143,3 %) ? 2 018,13 грн., загальна сума боргу станом на 01.01.2016 складає 6 678,94 грн.; за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, згідно середньомісячного індексу інфляції за 2016 рік (112,4 %) ? 828,19 грн., загальна сума боргу станом на 01.01.2017 складає 7 507,13 грн.; за період з 01.01.2017 по 15.01.2017, згідно середньомісячного індексу інфляції (100,9 %) ? 32,69 грн., загальна сума боргу станом на 16.01.2017 складає 7 539,82 грн.; за період з 16.01.2017 по 15.02.2017, згідно середньомісячного індексу інфляції (101,1 %) ? 82,94 грн., загальна сума боргу станом на 16.02.2017 складає 7 622,76 грн.; за період з 16.02.2017 по 15.03.2017, згідно середньомісячного індексу інфляції (101,1 %) ? 76,23 грн., загальна сума боргу станом на 16.03.2017 складає 7 698,99 грн.; за період з 16.03.2017 по 31.08.2017, згідно середньомісячного індексу інфляції (101,8 %) ? 755,49 грн., загальна сума боргу станом на 31.08.2017 складає 8 454,48 грн. Тому, інфляційні нарахування на основну суму боргу за період з 31.08.2014 по 31.08.2017 становлять 4 154,48 грн. (8 454,48 - 4 300 = 4 154,48). Сума 3% річних з суми заборгованості в розмірі 4 300,00 грн. за період з 31.08.2014 по 31.08.2017 (загальний період прострочення 1 097 днів) становить 387,71 грн. З врахуванням викладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 4 154,48 грн. інфляційних нарахувань на основну суму боргу за період з 31.08.2014 по 31.08.2017 та 387,71 грн. 3 % річних від простроченої суми основного боргу за період з 31.08.2014 по 31.08.2017. Судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 704,80 грн., слід стягнути з відповідача на користь держави відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі положень п.п. 9, 10 ст.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджено відповідним посвідченням серії [NUMBER] та інвалідом 2 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER].

Outcome: approved