Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON], 3-тя особа: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гастелло, буд. 1, в якому зареєстрована з 1992 року. За вищезазначеною адресою також зареєстрована і відповідач [PERSON], яка фактично не проживає у будинку з жовтня 2009 року. Оскільки реєстрація відповідача [PERSON] порушує майнові інтереси позивача, та вона змушена сплачувати додаткові суми за утримання будинку та комунальні послуги, які до теперішнього часу нараховуються на відповідача, позивач просить суд визнати [PERSON] такою що втратила право користування житловим будинком № 1 по вулиці Гастелло в місті Запоріжжі. В судовому позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позові, просила суд позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день і час слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації місця проживання, заяви про розгляд справи за її відсутності, які і заперечень на позов до суду не надходило. Представник третьої особи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради в судове засідання не зявився, про день і час слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд визнає неявку відповідача [PERSON] у судове засідання неповажною та вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача та третьої особи, на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалення заочного рішення, проти чого не заперечує представник позивач. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у звязку з наступним. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є тіткою відповідача по справі [PERSON], [INFO]. Будинок № 1, розташований в м. Запоріжжя по вул. Гастелло, на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] 11 грудня 2010 року належить на праві приватної власності [PERSON] Згідно довідки № 04-19/05-12109 від 29.12.2016 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], з [INFO] по теперішній час. За вказаною адресою також зареєстровані три особи. За відомостями Адресно-довідкового бюро УДМС України в Запорізькій області, вбачається, що відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO]. Свідок [PERSON], яка є сусідкою позивача (адреса проживання: [INFO]), в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] в будинку, в якому мешкає [PERSON] не проживає з восени 2009 року. Наскільки їй відомо, [PERSON] у звязку з наміром укласти шлюб зареєструвалася в серпні 2009 року в будинку, який належить [PERSON], проте, весілля не відбулося, а тому вона виїхала за межи України. Будь-які речі [PERSON] в будинку відсутні, та з 2009 року свідок [PERSON] жодного разу не бачила. Свідок [PERSON], сусід по будинку (адреса проживання: [INFO]) пояснив суду, що [PERSON] він останній раз бачив в 2009 році у дворі будинку № 1 по вул. Гастелло в м. Запоріжжі. Крім позивача та її сина у будинку ніхто не мешкає. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Пункт. 1 ст. 8 Конвенції встановлює, що кожна людина має право на повагу до її житла. Цим правом закріплена недоторканність житла, яка проголошена також ст. 30 Конституції України. Відповідно до цього ніхто не може перешкоджати особі у законному володінні, користуванні чи розпорядженні своїм житлом, а будь-які порушення цих повноважень захищаються у встановленому законом порядку. В судовому засіданні позивачем доведено, що відповідач [PERSON] не проживає в [INFO] з 2009 року, тобто більше року, перешкод у користуванні житлом позивач [PERSON] не чинила, відповідач залишила місце реєстрації добровільно, особисті речі забрала, чим втратила до житла будь-який інтерес, а тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, як член сімї власника житла, втратила право користування цим житлом. Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За встановлених судом обставин, враховуючи те, що відповідач [PERSON] за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гастелло, буд. 1, не проживає понад рік, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнаня [PERSON] такою що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.

Outcome: approved