Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів в її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 1000 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому в них народився син [PERSON], який хворіє, однак відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальну допомогу не надає, хоча зобов'язаний надавати. Позивач у судовому засіданні уточнила позовні вимоги, зменшивши розмір позовних вимог, просить суд стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі по 500 грн. гривень щомісячно, про що подала суду письмову заяву. Суду пояснила, що відповідач не надає їм із сином, який хворіє, матеріальної допомоги у необхідному розмірі. Просить уточнені позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у позові. Відповідач у судовому засіданні уточнений позов визнав повністю та не заперечив відносно його задоволення. Суду пояснив, що, будучи суб»єктом підприємницької діяльності, його дохід має мінливий характер. Тому він щомісяця здійснюватиме виплату аліментів у розмірі 500 грн., а за можливості - добровільно надаватиме їх у збільшеному розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 25.09.2014 року, яке набрало законної сили, розірвано шлюб між [PERSON] (після розірвання шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]») та [PERSON], зареєстрований 19.11.2002 року Коропецькою селищною радою Монастириського району Тернопільської області. Від шлюбу у сторін народилась дитина: [INFO] син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER] від 20.06.2003 року. [PERSON], [INFO]., є інвалідом з дитинства, що підтверджується довідкою Монастириського районного територіального медичного об»єднання №11 від 30.09.2014 року. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено та не заперечувалось відповідачем, що малолітній син [PERSON] проживає разом із матір»ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON], який проживає окремо від сина, не виконує у повній мірі свій обов'язок по утриманню малолітньої дитини та не надає їй матеріальної допомоги у необхідному розмірі без поважних на те причин, хоча є здоровим і працездатним. Як пояснив відповідач у судовому засіданні, домовленості між сторонами щодо способу виконання відповідачем свого обов»язку по утриманню дитини не було. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно пояснень відповідача він має нерегулярний дохід. Суду не представлено доказів про отримання ним регулярного доходу, тому суд вважає, що вимоги щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі є підставними та підлягають до задоволення. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище відповідача, виходить з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівності обов'язку батьків щодо утримання дітей. Згідно Закону України «Пpo Державний бюджет на 2014 рік» мінімальний прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено в розмірі 1286 грн. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 24 жовтня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно із ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, слід стягнути із відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved