Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області з позовом до відповідачів[PERSON], [PERSON], Державного комітету ветеринарної медицини України, Куп'янської станції по боротьбі з хворобами тварин, Куп'янської районної державної лікарні ветеринарної медицини, в якій просить: визначити роздільний порядок користування будинком за адресою: [ADDRESS], перерозподіливши квартири в будинку щодо її частки; [PERSON] виділити квартиру №2, будинку літ. «Д», яка складається з кухні 3-1-21, 3 кв.м., санвузла 3-11-3,5 кв.м, сіней 3-111- 1, 7 кв.м, кладової 3-1У- 3,2 кв.м, жила кімната 3-1 - 21.5 кв.м, жила кімната 3-2 - 14,1 кв.м, кладова 3-3 - 1,6 кв.м, коридор 3-4 - 8,4 кв.м, усього по квартирі №2 - 75 кв.м. з надвірними будівлями - за адресою: [ADDRESS];[PERSON] виділити квартиру №1 в будинку літ. «Д» № 45-а по [ADDRESS] яка складається з - веранда 1-1 - 6 кв.м, сіни 1-11- 2,7 кв.м, санвузол 1-111- 2,9 кв.м. топкова 1-1У - 9,6 кв.м, кухня 1-У - 5,8 кв.м, коридор 1-1 - 1,1 кв.м, жила кімната 1-2 - 20,3 кв.м, коридор 1-3 - 4,1 кв.м, жила кімната 1-4 - 15,7 кв.м, жила кімната 1-5 - 16,1 кв.м, всього 84,1 кв.м. приміщення в будинку літ. «Д» з надвірними будівлями; припинити спільну часткову власність на домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову вказано, що позивач євласником 21\\100 частин жилого домоволодіння за адресою: [ADDRESS], за договором купівлі-продажу від 22.01.1991 року, посвідченого державним нотаріусом Черняєвою А.О. за реєстр. №203 та зареєстрованого в Куп'янському БТІ. На вказаній земельній ділянці за адресою: [ADDRESS], знаходяться контора літ. «А», біоцех літ. «Б», льохи №2,0, дев'ять сараїв - літ. Р.Н-1, Н, Н-2, Н-5, Ц, Я, Х, И, вбиральня літ. «У», три жилі будинки - літ. «Д, С,С-1У», огорожа №1,2, колонка літ. «К», гараж літ. «Н», контора літ. «П,Т» гараж літ. «Ш», котельня літ. «Ф», льохи літ. «Т», «Г», аптека літ. «Г», ізолятор літ. «Ж». [PERSON]перейшли у користування будинку літ. «Д» - кімнати 3-1 - 8, 4 кв.м, 3-1 розміром 21,5 кв.м, 3-2 розміром 14,1 кв.м, 3-3 розміром 1,6 кв.м.. Відповідачу [PERSON] належить на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 18.11.2017 року за реєстр. №№1-2897, 1-2896 - 26\\100 частин домоволодіння з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В користуванні цієї власниці знаходяться жилі приміщення в будинку літ. «Д»- кімнати -1-5 16,1 кв.м, 1-4 - 15,7 кв.м, 1-2 - 20,3 кв.м, коридор 1-3 - 4,1 кв.м, коридор 1-1 - 1 кв.м, кухня 1-У - 5,8 кв.м, приміщення 1-1У 9,6 кв.м, приміщення -1-П 2,7 кв.м, сходини 1-1 - 6 кв.м, ванна 1-Ш 2,9 кв.м.\\ техпаспорт , виготовлений 24.05. 2018 році. Як вказано у свідоцтвах про право на спадщину за законом від 18.11.2017 року у цієї співвласниці на земельній ділянці розташоване домоволодіння, яке складається з двох житлових будинків, один з яких - дерев'яний, обкладений цеглою, загальною площею 189 ,0 кв.м. в т.ч. житловою 116,6 кв.м, в плані земельної ділянки позначений літерою «Д», другий шлаколитий, обкладений цеглою, загальною площею 51,9 кв.м, в т.ч. житловою 34.1 кв.м. в плані земельної ділянки позначений літерою «С», при якому є надвірні будівлі і служби: гараж літ. « Р-1», сарай - літ. «О-11», сарай - літ. «Р-II», сарай - літ. «О-1», сарай - літ. «Р-111», сарай літ. « Э», сарай - літ. «Ю», сарай літ. «Щ», вбиральня - літ. «У-1», погріб - літ. «О», погріб - літ. «Щ-1» , ветлікарня - літ. «А» , будівля - літ. «Ж», гараж - літ. «Н, Н-1, Н-11, Н-111», підвал - літ. «Г, Л» , ветаптека - літ. «Е», сарай - літ. «Ц» , сарай -літ. «Я», вбиральня - літ. «У-1, У», дві будівлі - літ. «Н-2, Х», склад - літ. «Н-1, У», котельня - літ. «Ф», будівля - літ. «Б» , гараж - літ. «Я-1, б-5, Ж-3». Відповідачу [PERSON] в користуванні в будинку літ. «Д» знаходяться 26\\200 частки в житловому будинку з надвірними будівлями - кімнати 2-2 - 16, 4 кв.м., 2-1 12.7 кв.м, 2-П -8 кв.м, сходини 2-1 - 2,4 кв.м, інших відомостей немає. Щодо власності Держави в особі Державного комітету ветеринарної медицини, де знаходиться Куп'янська районна державна лікарня ветеринарної медицини, м. Куп'янськ, вул. 1 Травня 45, то їй належить за свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 13.10.2009 року серії [NUMBER] за рішенням міськвиконкому 15.09.2009 року в цілій частині все, що знаходиться на земельній ділянці розміром 5277 кв.м. кадастровий номер [NUMBER] за адресою: [ADDRESS], за переліком, який визначений в свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 13.10.2009 року серії [NUMBER] За рішенням Куп'янського міськвиконкому № 111 від 17.04.2018 року « Про зміну поштової адреси об'єкта нерухомого майна «будинку на плані літ. «Д» за адресою: [ADDRESS], присвоєно адресу: [ADDRESS], тобто будинок - позивача та відповідачів тепер має адресу: [ADDRESS], на плані він знаходиться під літ. «Д». Позивач вважає, що необхідно в судовому порядку вирішити питання про виділ будинку літ. « Д» зі спільної сумісної власності , у зв'язку з чим і змінена адреса цьому будинку. Оскільки учасники справи не мають відношення до іншої власності, вони не користуються іншими надвірними будівлями, від них відокремлена земельна ділянка 5277 кв.м., на якій знаходяться численні надвірні будівлі, належні іншому власнику за іншою поштовою адресою, тому виділити буд. літ. «Д» з відповідними надвірними будівлями в окремий будинок за вказаною адресою можливо. А також необхідно виділити кожному зі співвласників будинку літ. «Д» квартиру, яку придбали вони за правочинами, вказаними вище. Фактичне користування своєю власністю кожного з співвласників склалось. Позивачу квартиру №2 будинку літ. «Д» - кухню 3-1- 21,3кв., санвузол 3-11- 3,5кв.м ,сіни3-111- 1, 7 кв.м, кладова 3-1У- 3,2 кв.м, жила кімната 3-1 - 21.5 кв.м, Жила кімната 3-2 14.1 кв.м, кладова 3-3 - 1.6 кв.м, коридор 3-4 8,4 кв.м, усього по квартирі № 2 -75 кв.м. з надвірними будівлями. [PERSON] в кв. № 1 будинку «Д» - веранда 1-1 -6 кв.м, сіни 1-11- 2,7 кв.м, санвузол 1-111- 2,9 кв.м. топкова 1-1У - 9,6 кв.м, кухня 1-У - 5,8 кв.м, коридор 1-1 - 1,1 кв.м, жила кімната1-2 - 20,3 кв.м, коридор1-3 - 4,1 кв.м, жила кімната 1-4 - 15,7 кв.м, жила кімната 1-5 - 16,1 кв.м, , всього 84.1 КВ.м приміщення в будинку літ. Д. з надвірними будівлями. [PERSON] - в кв. 3 будинку «Д» - тамбур 2-1 2,4 кв.м, кухня 2-11 8 кв.м., 2-1 жила кімната 12,7 кв.м, жила кімната 2-2 16.4 кв.м , а всього 39,5 кв.м в будинку «Д» з надвірними будівлями, що є у спільній частковій власності. Оскільки будинок є подільним, то його можна поділити між сторонами так, як склалось фактичне користування будинком. Позивач користується і вважає, що їй необхідно виділити кв. 2 будинку як співвласнику. Відповідач - Держава в особі Державного комітету ветеринарної медицини України є власником будівель та споруд за свідоцтвом про право власності на нерухоме майно на земельній ділянці 5277 кв.м. за адресою: [ADDRESS], і межує з земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] Позивач підтверджує, що немає в суді іншого позову між тими ж сторонами про той же предмет позову. Ухвалою судді від 26.07.2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи міститься письмова заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримують повністю, який просять суд задовольнити та ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, поважності неявки не убачається. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі. Позов визнає у повному обсязі. Представник Державного комітету ветеринарної медицини України, Куп'янської станції по боротьбі з хворобами тварин, Куп'янської районної державної лікарні ветеринарної медицини Міняйло Ю.О. у судове засідання також не з'явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає повністю і просить його задовольнити. Таким чином, зі згоди позивача та представника позивача та на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіривши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.ч. 1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ч.1 і ч.2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що станом на 24.05.2018 року виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], замовниками якого є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. (а.с. 12-15) Згідно Довідки №511-в-ю від 13.12.2014 року з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл її за власниками земель, землекористувачами, угіддями (форма 6-зем) станом на 01.01.2013 року, яка надана на заяву Куп'янської районної державної лікарні ветеринарної медицини Харківської області, місце розташування земельної ділянки: [ADDRESS]; правовий статус земельної ділянки - землі не надані у власність або постійне користування в межах населених пунктів (шифр рядка - 96, форма 6 - зем); форма власності - державна - 300; цільове призначення земельної ділянки (категорія земель та склад земельних угідь) - забудовані землі - землі громадського призначення (графа - 43, форма 6 - зем); номер кадастрової зони та кадастрового кварталу - КОАТУУ [NUMBER], кадастрова зона - 26; кадастровий квартал - 001; площа земельної ділянки, га - 0,5277 га. (а.с. 16) Відповідно до Довідки КП «Куп'янське бюро технічної інвентаризації» від 17.01.2018 року, (а.с. 18) підстави виникнення права приватної спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], зареєстровані станом на 30.12.2012 року: - за [PERSON] - 13\\200 частки - договір купівлі - продажу, посвідчений державним нотаріусом Куп'янської ДНК Черняєвою А.О. 07.12.1990 року за №3361; - за [PERSON] - 13/200 частин - рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 02.06.2004 року, спрва №2-1177; - за [PERSON] - 21/100 частин - договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Куп'янської ДНК Черняєвою А.О. 22.01.1991 р. за №203 (а.с. 10-11); - за Державою в особі Державного комітету ветеринарної медицини України - (форма власності - державна) 1/1 частки - свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане управлінням економіки Куп'янської міської ради 13.10.2009 р.; - за [PERSON] - 26/200 частин - свідоцтво про право на спадщину за заповітом та за законом, видане державним нотаріусом Куп'янської ДНК Гречук Є.О. 08.08.2002 р. за [NUMBER], дублікат якого виданий державним нотаріусом Куп'янської ДНК Колосовською С.О. 10.08.2017 р. за №1-1963 (в КП «Куп'янське БТІ не зареєстрований»), а також 26/200 частин домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності, видане державним нотаріусом Куп'янської ДНК Гречук ДНК 08.08.2002 р. за [NUMBER], дублікат якого виданий державним нотаріусом Куп'янської ДНК Колосовською С.О. 10.08.2017 р. за №1-1962 (в КП «Куп'янське БТІ не зареєстрований»), що успадкувала після смерті спадкодавця [PERSON] її онука [PERSON] про що свідчать: свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене державним нотаріусом Куп'янської державної нотаріальної контори Харківської області Колосовською С.О. 18.11.2017 року, зареєстроване в реєстрі за №1-2896 (а.с. 22); свідоцтво про право на спадщину за заповітом посвідчене державним нотаріусом Куп'янської державної нотаріальної контори Харківської області Колосовською С.О. 18.11.2017 року, зареєстроване в реєстрі за №1-2897 (а.с. 24); Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний №104274443)(а.с. 23); Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний №104273307). (а.с. 25) Крім того, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно Управління економіки Куп'янської міської Ради від 13.10.2009 року закріплений відповідний майновий комплекс за адресою: [ADDRESS] за Державою в особі Державного комітету ветеринарної медицини України на 1\\1 частку. (а.с. 20, 21) Рішенням №111 Виконавчого комітету Куп'янської міської ради Харківської області від 17.04.2018 року, змінено поштову адресу житлового будинку, загальною площею 189,0 кв.м., житловою площею 116,6 кв.м., позначеному на плані БТІ літ «Д», розташованого в домоволодінні по [ADDRESS] на поштову адресу: [ADDRESS]. (а.с. 17) В частині 1 ст. 316 ЦК України визначено поняття права власності - це право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно частини 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч.ч.1, 3 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 4 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою у вправі власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. Відповідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними з припиненням права спільної часткової власності. У разі недосягнення такої домовленості між співвласниками спір за позовом будь-кого із них вирішується судом. Згідно з положеннями статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із вищезазначеного, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину квартири із самостійним виходом (квартиру). Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Вирішення питання про технічну можливість виділу часток з нерухомого майна та можливих варіантів такого виділу потрібні спеціальні знання. Під час вирішення зазначених спорів суди повинні враховувати роз'яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок». При вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути. Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у справі №6-12цс13 кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Виходячи з аналізу зазначеної правової норми слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Зокрема при встановленні порядку користування будинком кожному із співвласників передається в користування конкретна частина будинку, виходячи із його частки в праві спільної власності на будинок. Сторони своїм правом заявити клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, не скористались. За таких обставин, суд позбавлений можливості визначити, чи відповідає запропонований позивачкою варіант порядку користування житловим будинком часткам, які належать позивачу та відповідачам у праві спільної часткової власності, крім того, вирішення спору по суті без проведення згаданої експертизи, може суттєво порушити права та інтереси інших співвласників, тому суд, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. За змістом частини 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи юридичну оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, враховуючи, що суд позбавлений можливості визначити, чи відповідає запропонований позивачкою варіант порядку користування житловим будинком часткам, які належать позивачу та відповідачам у праві спільної часткової власності, крім того, вирішення спору по суті без проведення судової будівельно-технічної експертизи, може суттєво порушити права та інтереси інших співвласників, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed