overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Бучацький районний суд Тернопільської області з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування житловим будинком по [ADDRESS] , мотивуючи тим, що відповідач не проживає в житловому будинку з 2006 року, однак залишається зареєстрованою в ньому, а це перешкоджає їй реалізувати свої майнові права. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просила суд справу розглядати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак представник відповідача [PERSON] подала суду заяву, в якій вказала, що позов визнає і просила суд справу розглядати у її відсутності. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини. [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] ; [PERSON] зареєстрована в будинку [PERSON] , але з 2006 року в ньому не проживає. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи з положень ст. 150 Житлового кодексу України та ст. 383 Цивільного кодексу України власник житла має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла; і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї; колишніми членами його сім`ї; а також членами сім`ї колишнього власника житла. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає, не сплачує будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не веде з позивачем спільне господарство, вони не пов`язані спільним побутом, тобто підстав для продовження терміну зберігання за відповідачем права користування спірним житлом, передбачених ст. 71 ЖК України, немає. Таким чином, відповідач втратила право на користування житловим будинком, що належить позивачу, отже є підстави визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Бучацький районний суд Тернопільської області з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим будинком по [ADDRESS] , мотивуючи тим, що відповідач не проживає в житловому будинку більше дев`яти років, однак залишається зареєстрованим в ньому, а це перешкоджає їй реалізувати свої майнові права. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що позивач є власником житлового будинку по [ADDRESS] . В будинку зареєстрований її син [PERSON] , однак не проживає в житловому будинку, не бере участі в його утриманні та обслуговуванні. Позивач хоче реалізувати своє право на субсидії, а також захистити свої права власника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини: [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] ; [PERSON] зареєстрований в будинку [PERSON] , але з липня 2011 року в ньому не проживає. Відповідно до вимог ст.\~72\~Житлового Кодексу\~України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи з положень ст.\~150\~Житлового кодексу\~України та ст.\~383\~Цивільного кодексу\~України власник житла має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Частиною 2 статті 405\~ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла; і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї; колишніми членами його сім`ї; а також членами сім`ї колишнього власника житла. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає, не сплачує будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не веде з позивачем спільне господарство, вони не пов`язані спільним побутом, тобто підстав для продовження терміну зберігання за відповідачем права користування спірним житлом, передбачених ст. 71 ЖК України, немає. Таким чином, відповідач втратив право на користування житловим будинком, що належить позивачу, отже є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Бучацький районний суд Тернопільської області з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим будинком по [ADDRESS] , мотивуючи тим, що відповідач не проживає в житловому будинку більше трьох років, однак залишається зареєстрованим в ньому, а це перешкоджає їй реалізувати свої майнові права. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що позивач є власником житлового будинку по [ADDRESS] . В будинку зареєстрований її онук [PERSON] , однак не проживає в житловому будинку, не бере участі в його утриманні та обслуговуванні. Позивач хоче реалізувати своє право на субсидії, а також захистити свої права власника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини: [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] ; [PERSON] зареєстрований в будинку [PERSON] , але більше трьох років в ньому не проживає. Відповідно до вимог ст.\~72\~Житлового Кодексу\~України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи з положень ст.\~150\~Житлового кодексу\~України та ст.\~383\~Цивільного кодексу\~України власник житла має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Частиною 2 статті 405\~ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла; і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї; колишніми членами його сім`ї; а також членами сім`ї колишнього власника житла. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає, не сплачує будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не веде з позивачем спільне господарство, вони не пов`язані спільним побутом, тобто підстав для продовження терміну зберігання за відповідачем права користування спірним житлом, передбачених ст. 71 ЖК України, немає. Таким чином, відповідач втратив право на користування житловим будинком, що належить позивачу, отже є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Бучацький районний суд Тернопільської області з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим будинком по [ADDRESS] , мотивуючи тим, що відповідач не проживає в житловому будинку з 2018 року, однак залишається зареєстрованим в ньому, а це перешкоджає їй реалізувати свої майнові права. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просила суд справу розглядати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини: [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] ; [PERSON] зареєстрований в будинку [PERSON] , але з 2018 року в ньому не проживає. Відповідно до вимог ст.72\~Житлового Кодексу\~України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи з положень ст.150\~Житлового кодексу\~України та ст.383\~Цивільного кодексу\~України власник житла має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Частиною 2 статті 405\~ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла; і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї; колишніми членами його сім`ї; а також членами сім`ї колишнього власника житла. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає, не сплачує будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не веде з позивачем спільне господарство, вони не пов`язані спільним побутом, тобто підстав для продовження терміну зберігання за відповідачем права користування спірним житлом, передбачених ст.71 ЖК України, немає. Таким чином, відповідач втратив право на користування житловим будинком, що належить позивачу, отже є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Бучацький районний суд Тернопільської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що у них різні погляди на життя, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, немає згоди у вирішенні спільних сімейних питань. Сім`я фактично розпалася, а шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак подала заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просила суд справу розглядати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає і просив суд справу розглядати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 29 січня 2014 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] в Підзамочківській сільській раді Бучацького району Тернопільської області, актовий запис №01; Сторони виховують дочку [PERSON] , [INFO] ; Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги одне до одного, не підтримують шлюбних стосунків. Таким чином, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Бучацький районний суд Тернопільської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що у них різні погляди на життя, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, немає згоди у вирішенні спільних сімейних питань. Сім`я фактично розпалася, а шлюб носить формальний характер. З лютого 2020 року проживають окремо. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав заяву, в якій вказав, що позов підтримує і просив суд справу розглядати у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоч належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 06 серпня 2011 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №72; Сторони виховують двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги одне до одного, не підтримують шлюбних стосунків. Таким чином, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Бучацький районний суд Тернопільської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що у них різні погляди на життя, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, немає згоди у вирішенні спільних сімейних питань. Сім`я фактично розпалася, а шлюб носить формальний характер. Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 04 лютого 2021 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак подала заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просила суд справу розглядати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 14 лютого 2005 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] в Підзамочківській сільській раді Бучацького району Тернопільської області, актовий запис №05; Сторони виховують дочку [PERSON] , [INFO] ; Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги одне до одного, не підтримують шлюбних стосунків. Таким чином, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Бучацький районний суд Тернопільської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що у них різні погляди на життя, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, немає згоди у вирішенні спільних сімейних питань. Сім`я фактично розпалася, а шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини з відповідачем припинені. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак подала заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просила суд справу розглядати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає і просив суд справу розглядати у його відсутності. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 22 квітня 2017 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] в Бучацькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №26; Сторони виховують двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; 05.10.2021 року суд вживав заходів щодо примирення подружжя - надавав строк два місяці для примирення, однак сторони не примирились. Таким чином, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Бучацький районний суд Тернопільської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що у них різні погляди на життя, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, немає згоди у вирішенні спільних сімейних питань. Сім`я фактично розпалася, а шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з листопада 2020 року. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, однак остання подала заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просила суд справу розглядати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає і просив суд справу розглядати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 12 квітня 1991 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] в Озерянській сільській раді Бучацького району Тернопільської області, актовий запис №4; Сторони виховують сина [PERSON] , [INFO] ; 02.07.2021 року суд вживав заходів щодо примирення подружжя - надавав строк два місяці для примирення, однак сторони не примирились. Таким чином, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] \~\~звернулася\~в Бучацький\~районний суд\~Тернопільської області\~з позовом\~до Бучацької\~міської ради\~Тернопільської області\~про визнання\~права власності\~на спадкове\~майно.\~В обгрунтування\~заяви зазначила,\~що [INFO] в с.Зубрець Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON] , яка за життя склала заповіт і призначила її спадкоємцем майна, а саме, житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] . Спадщину вона прийняла, оскільки в шестимісячний строк подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Іванів Л.І. Однак через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просила суд справу розглядати у її відсутності. В судове засідання представник відповідача Бучацької міської ради Тернопільської області не з`явився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає і просив суд справу розглядати у його відсутності. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: [INFO] в с.Зубрець Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON] ; \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало їй на праві власності; \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений нею 05 лютого 2020 року і посвідчений секретарем Зубрецької сільської ради Бучацького району Тернопільської області, згідно якого [PERSON] заповіла [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями; Осіб, які б незалежно від змісту заповіту мали право на обов`язкову частку у спадщині, немає. \~ \~ \~ \~Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Бучацький районний суд Тернопільської області з позовом до Бучацької міської ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який за життя склав заповіт щодо усієї спадщини і призначив її своїм спадкоємцем. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Через відсутність документа, який би за життя спадкодавця посвідчував його право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, вона не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, однак останній подав до суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує і просив суд справу розглядати у його відсутності. В судове засідання представник відповідача - Бучацької міської ради Тернопільської області не з`явився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що покладається на розсуд суду щодо прийняття рішення і просив суд справу розглядати у його відсутності. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: [INFO] в с.Дуліби Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON] . Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало йому на праві приватної власності. Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений ним 29 лютого 2008 року і посвідчений секретарем Дулібівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповів [PERSON] . Осіб, які б незалежно від змісту заповіту мали право на обов`язкову частку у спадщині, немає. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved