Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вище зазначеним позовом, в якому просила визнати рішення [PERSON] міської ради від 11 грудня 2015 року №27 «Про передачу громадянам безоплатно у власність земельних ділянок» недійсним в частині передачі безоплатно у власність гр. [PERSON] земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. М. Кривоноса,2 в м.Чортків та стягнути судові витрати з відповідачів. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є співвласником житлового будинку №2 по вул. Кривоноса м.Чорткова, її частка у спільному майні складає 23/50 частини будинковолодіння. Інша частина перебуває у власності сусідки [PERSON], якій належить відповідно 27/50 частки даного будинковолодіння, яку успадкувала після смерті чоловіка. За житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами закріплена присадибна земельна ділянка із фактичним розміром 615 кв.м. Відповідач [PERSON] міська рада своїм рішенням № 27 від 11.12.2015р. фактично здійснила розподіл в натурі присадибної земельної ділянки на дві частини між співвласниками житлового будинку, господарських споруд та будівель, без її відома та згоди. Таке рішення встановлює порядок користування земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку без врахування часток сторін у праві власності на будинковолодіння. Вважає, що [PERSON] міська рада не наділена повноваженнями встановлювати порядок користування присадибною ділянкою між двома співвласниками та вищевказане рішення є незаконним з тієї підстави, що внаслідок його прийняття відбулось безпідставне збільшення площі присадибної земельної ділянки гр. [PERSON], що суперечить інтересам позивачки. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заперечення проти позову, просить відмовити за безпідставністю та необгрунтовністю. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, подали письмове клопотання про розгляд справи без участі представника, на вирішення вказаної справи покладаються на розсуд суду. Суд, вислухавши позивачку та її представника, ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є співвласником житлового будинку №2 по вул. Кривоноса м. Чорткова, її частка у спільному майні складає 23/50 частини будинковолодіння. Інша частина перебуває у власності сусідки [PERSON], якій належить відповідно 27/50 частки даного будинковолодіння, яку вона успадкувала після смерті чоловіка. За житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами закріплена присадибна земельна ділянка із фактичним розміром 615 кв.м., що підтверджується викопіровкою від 02 грудня 1980 року. [PERSON] зверталася до Чортківського районного суду Тернопільської області із позовною заявою про визначення порядку користування земельною ділянкою, згодом провадження по справі було закрито у зв'язку із смертю [PERSON]. Крім того, 14 вересня 2015 року [PERSON] міська рада Тернопільської області на пленарному засіданні сесії прийняла оскаржуване рішення за № 180 «Про затвердження акту погодження та закріплення межі земельної ділянки по вул. Максима Кривоноса, 2 в м. Чортків гр. [PERSON]». Згідно даного рішення було вирішено: *затвердити акт комісії від 09 вересня 2015 року про погодження межі земельної ділянки загальною площею - 0,0337 га по вул. Максима Кривоноса, 2 в м. Чорткові гр.. [PERSON]; *погодити та закріпити межу земельної ділянки загальною площею 0, 0337 га по вул. Максима Кривоноса, 2 в м. Чорткові гр. [PERSON]; - надати дозвіл Чортківському міському голові підписати акт прийому-передачі межових знаків на зберігання гр. [PERSON] замість [PERSON] Копію рішення направити у відділ Держземагентства у Чортківському районі та заявнику. У зв'язку із тим, що даним рішенням було порушено право позивачки на земельну ділянку воно було оскаржене в Чортківському районному суді Тернопільської області в результаті чого визнане недійсним. Апеляційний суд Тернопільської області залишив рішення першої інстанції від 10.02.2017р. без змін. З листа [PERSON] міської ради від 18 травня 2017р. за № 01-36/696 вбачається, що 11 грудня 2015 року [PERSON] міська рада на пленарному засіданні другої сесії сьомого скликання приймає рішення за № 27 «Про передачу громадянам безоплатно у власність (оренду) земельних ділянок», згідно якого вирішила передати безоплатно у власність громадянам міста земельні ділянки, згідно додатку, зокрема [PERSON] земельну ділянку розташовану по вул. М.Кривоноса, 2 м. Чорткова загальною площею 0, 0337 га. Дане оскаржуване рішення було прийняте на користь померлого 04.11.2015 р. [PERSON] під час розгляду справи в Чортківському районному суді як адміністративному суді про визнання рішення [PERSON] міської ради № 180 від 14 вересня 2015 року недійсним. Таким чином, відповідач [PERSON] міська рада своїм рішенням № 27 від 11.12.2015р. фактично здійснила розподіл в натурі присадибної земельної ділянки на дві частини між співвласниками житлового будинку, господарських споруд та будівель [PERSON] і гр. [PERSON], без відома та згоди останньої. Таке рішення встановлює порядок користування земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку без врахування часток сторін у праві власності на будинковолодіння. Відповідно до ч.4 ст.88 ЗК України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Згідно положення п.1 Розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органом місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.92 р. «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Правонаступником померлого є відповідачка [PERSON] по даній справі, яка в силу ст. 1218 ЦК України успадковує після свого чоловіка усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, зокрема право на приватизацію зареєстрованої за померлим земельної ділянки площею 0,0337га. [PERSON] міська рада прийняла оскаржуване рішення № 27 від 11.12.2015 р. в частині передачі земельної ділянки у власність [PERSON] на користь померлого, який помер 04 листопада 2015 р., а тому він втратив правоздатність. Згідно ч. 1 ст. 25 Цивільного кодексу України правоздатність це здатність мати цивільні права та обов'язки фізичній особі. Згідно із ч. 2 ст. 25 ЦК момент виникнення правоздатності пов'язується з фактом народження дитини. У відповідності до ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Таким чином, [PERSON] міська рада прийняла рішення № 27 від 11.12.2015 р. на користь особи, яка втратила право набувати будь-які права та обов'язки. Згідно ст. 358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Позивачка [PERSON] як учасник спільної часткової власності на будинковолодіння, в якої на правах приватної власності перебуває 23/50 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами має право на отримання у власність частину спільної земельної ділянки у розмірі 0,0283 га, а гр. [PERSON], як власник 27/50 частини будинковолодіння - 0,0332 га. Незважаючи на вищевикладені правові норми, внаслідок прийняття рішення [PERSON] міської ради від 11 грудня 2015 року № 27 гр. [PERSON] передано у власність присадибну земельну ділянку у розмірі 0,0337 га, що не відповідає його частці у спільній власності на будинковолодіння. Отже, оскаржуване рішення є таким, що не грунтується на нормах чинного законодавства, а навпаки суперечить вищевказаним положенням земельного та цивільного законодавства. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» справи про вирішення земельного спору, що відповідно до визначеної Земельним кодексом компетенції розглядався органом місцевого самоврядування чи органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів, з рішенням якого одна зі сторін у земельному спорі не погоджується, розглядаються судами в порядку цивільного судочинства. У відповідності до п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» де вказано, що «земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного кодексу України; далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування. Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства.» Згідно ст.152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст.ст.10,11,\~59,\~60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Приймаючи до уваги вище заначене , та те, що порушені права позивача, суд вважає, що рішення [PERSON] міської ради №27 від 11.12.2015 року про передачу громадянам безоплатно у власність земельних ділянок слід визнати незаконним. На підставі викладеного та

Outcome: partial