Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Великогаївська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла її матір [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина за законом, до складу якої входить частина житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Однак, отримати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом вона не може, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. З цих підстав, просить суд визнати за нею право власності на 1/10 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, загальною площею 82,8 кв. м., житловою площею 58,8 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Великогаївська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла його дружина [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина за законом, до складу якої входить частина житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Однак, отримати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом він не може, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. З цих підстав, просить суд визнати за ним право власності на 1/10 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, загальною площею 82,8 кв. м., житловою площею 58,8 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . У судове засідання позивач-відповідач та її представник не з`явилися, однак від представника позивача-відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі, первісні позовні вимоги підтримує з підстав, наведених у позовній заяві, просить їх задовольнити в повному обсязі. Проти задоволення зустрічних позовних вимог не заперечує. Відповідач-позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак від представника відповідача-позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, зустрічні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у зустрічній позовній заяві, просила їх задовольнити в повному обсязі. Проти задоволення первісних позовних вимог не заперечує. Представник Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без участі їх представника, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Перевіривши, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. [INFO] померла матір позивача та дружина відповідача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 25.06.2019 р. Виконавчим комітетом Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 91. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом на все належне їй майно, зокрема, на частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, загальною площею 82,8 кв. м., житловою площею 58,8 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У справах приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Сліско С.М. 14.02.2020 р. заведена спадкова справа за № 1/2020, згідно з матеріалами якої спадкоємцями за законом [PERSON] , померлої [INFO] є її чоловік [PERSON] та її дочка [PERSON] , які проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Даний будинок мав статус колгоспного двору, в якому станом на 01.07.1990 року, членами колгоспного двору були: голова двору [PERSON] , дружина [PERSON] (померла [INFO] ), дочка [PERSON] , внучка [PERSON] та внук [PERSON] , про що свідчить довідка Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 20.02.2020 р. за № 83. Згідно ч, 1 ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року колгоспний двір це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу), Відповідно до змісту ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. Положеннями ст. 126 ЦК УРСР встановлено, що працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберігалося після припинення його існування мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п.п. 4.15, 4.18 п, 4 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджено Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5, видача свідоцтва про спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони та арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі, свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (1217 ПК України). Статтею 1226 ЦК України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно довідки Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 20.02.2020 р. № 84 вбачається, що земельна ділянка для будівництва та обслуговування даного житлового будинку розташована в [ADDRESS] . Земельна ділянка не приватизована, кадастровий номер не присвоєний. Відповідно до інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна від 03.02.2020 р. за № 13 ФОП [PERSON] вбачається, що станом на 31.01.2020 р. будинковолодіння [ADDRESS] належить: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , тобто по 1/5 частки за кожним. Отже, на момент смерті [PERSON] належала 1/5 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, загальною площею 82,8 кв. м., житловою площею 58,8 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно позивач та відповідач, як спадкоємці після смерті [PERSON] , які своєчасно прийняли спадщину, мають право на прийняття спадщини за законом по 1/10 частини даного житлового будинку кожен від 1/5 частини. Однак, отримати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом вони не можуть, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, про що свідчать постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.02.2020 р. № 13/02-31 та від 22.02.2020 р. № 14/-2-31. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення первісних та зустрічних позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача та відповідача, які підлягають захисту, шляхом визнання за [PERSON] права власності на 1/10 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, загальною площею 82,8 кв. м., житловою площею 58,8 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , та визнання за [PERSON] права власності на 1/10 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, загальною площею 82,8 кв. м., житловою площею 58,8 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . На підставі наведеного,

Outcome: approved