Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON], у якому зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 1998 року. Під час перебування в шлюбі в них народились діти: син - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та перебувають на її утриманні. З жовтня 2010 року стосунки між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Причиною припинення шлюбних відносин став той факт, що вони мали різні погляди на життя. На теперішній час відповідач має іншу родину, але за адресою позивача вчиняє бійки у нетверезому стані, свідками яких стають діти, мотивуючи це тим, що вони досі не розлучені. Позивач неодноразово зверталась з цього питання до міліції. Вважає, що примирення з відповідачем неможливе, збереження шлюбу вважає неможливим та небезпечним для свого здоров'я. Спору майнового характеру між ними немає. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишивши їй після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]». Сторони до судового засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, надали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позивач на позовних вимогах наполягала, відповідач позовні вимоги визнав. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з'явилися до суду. Судом встановлено, що 05 вересня 1998 року Димитровським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 253 (а.с. 6). Під час перебування у шлюбі в сторін народились діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких у свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 7, 8). Позивач разом з дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сiмейного кодексу України, шлюб припиняється внаслiдок його розiрвання. Вiдповiдно до частини другої статті 112 Сiмейного кодексу України, суд постановляє рiшення про розiрвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б iнтересам одного з них, iнтересам їхнiх дiтей, що має iстотне значення. Відповідач у своїй заяві, адресованій суду, позов визнав, а саме: погодився на розірвання шлюбу (а.с. 19). Таким чином, оцiнивши зiбранi по справi докази, суд вважає, що шлюб мiж сторонами слiд розiрвати, так як сторони створити мiцної сім'ї за час спiльного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подружнi стосунки припинилися, подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б їхнiм інтересам, та інтересам їх дітей. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави суд вважає, що позивачу необхідно залишити прізвище «[PERSON]», оскільки позивач просила про це в своїй заяві. На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved