Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29.07.2006 р.Відділом реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 61. Від шлюбу мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, різні погляди на життя, у звязку з чим між ними постійно виникали сварки, що негативно впливало на розвиток малолітньої доньки, та призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. З серпня 2016 р. сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Вважає подальше сумісне життя, збереження сімї та їх примирення неможливими, і такими, що суперечитиме її інтересам та інтересам спільної дитини. Після розірвання шлюбу просить змінити прізвище «Кучерява» на дошлюбне «Доденко», судові витрати віднести за рахунок відповідача. У судове засідання позивач не зявилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON], про розгляд справи повідомлений завчасно та належним чином, заперечень суду не надав, у судове засідання повторно не зявився, поважність причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. За таких підстав суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних даних і доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки позивач проти такого вирішення\~ справи не заперечує.\~\~ Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до положень ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 29.07.2006 р. перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №61, від якого мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб та народження дитини (а.с. 6,7). Позивач зазначила про категоричну відмову від примирення та збереження сімї, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини, а тому відсутні підстави щодо застосування заходів щодо примирення подружжя. Враховуючи, що сімя сторін розпалась остаточно, з вини обох з подружжя, які не дійшли спільної згоди щодо вирішення життєвих проблем, що призвело до припинення шлюбно-сімейних відносин та їх окремого проживання з серпня 2016 р., а тому є підстави вважати, що тривалий час шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі позивача, суперечить її інтересам, та малолітньої доньки, що має істотне значення. За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням клопотання позивача, після розірвання шлюбу, суд відновлює їй дошлюбне прізвище «Доденко». Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 640 грн.. На підставі наведеного, ст.51 Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 105, 110, 112-113 СК України,

Outcome: approved