Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої злочином. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що внаслідок вчинення відповідачем крадіжки її гаманця з грошовими коштами в розмірі 13000 гривень з магазину в селі Богатир Великоновосілківського району Донецької області їй була завдана матеріальна шкода на вказану суму, за що вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 13.02.2020 відповідача було визнано винним у скоєнні злочину за ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 місяців арешту. В зв`язку з тим, що станом на час звернення до суду з позовом відповідач не відшкодував заподіяну шкоду та навіть не попросив вибачення, позивач просить стягнути з відповідача 13000 гривень в рахунок відшкодування шкоди, завданої їй кримінальним правопорушенням. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просить провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с.12). \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав (а.с.14,15,18,19). На підставі ст.280 ЦПК України у справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 13.02.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого за ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді 3 місяців арешту. Вирок набрав законної сили 17.03.2020 (а.с.6-7). Вказаним вироком підтверджено, що 13.07.2019 о 08.00 відповідач вирішив поїхати до м.Запоріжжя по особистих справах. Наступного дня на зворотному шляху з м.Запоріжжя [PERSON] вирішив заїхати до магазину, розташованого в [ADDRESS] , з метою придбання особистих речей. Знаходячись в торгівельному залі, останній помітив гаманець з грошовими коштами на робочому столі працівника магазину [PERSON] , що за ним ніхто не спостерігає, а поруч немає людей, [PERSON] вирішив викрасти вищезазначений гаманець, тобто в той же час у нього виник умисел на крадіжку, і з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги інших осіб, викрав з прилавка гаманець з грошовими коштами в розмірі 13000 гривень, які належать [PERSON] , після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши [PERSON] матеріальну шкоду на вказану суму. Свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, [PERSON] визнав повністю. У вказаному кримінальному провадженні [PERSON] визнана потерпілою. Під час розгляду кримінального правопорушення цивільний позов потерпілим заявлений не був. Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України. Судом з`ясовано, що в добровільному порядку відповідачем завдані збитки позивачу не відшкодовані. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. З гідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що вироком суду, який набрав законної сили, доведена вина відповідача, як особи, внаслідок злочинних дій якої позивачу заподіяно майнову шкоду, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог позивача щодо відшкодування відповідачем шкоди, завданої йому кримінальним правопорушенням. Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд на підставі ст.141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 гривень.\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved