Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права вланості на майно по набувальній давності. В підтвердження позовних вимог посилаються на те, що вона, [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], [INFO]. Приблизно 15 років тому він поїхав на заробітки. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області визнанно безвісті відсутнім [PERSON] , [INFO], а також відсутність останього протягом 15 років. Її батьку належить житловий будинок №163 по вул. В.Николяка в селі Бійничі, Дрогобицького району Львівської \~ \~ \~ \~області, загальною площею 49,8 кв.м., житловою площею 15,2 кв.м., земельна ділянка, загальною площею 0,1021 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та яка знаходиться на території Нижньогаївської сільської ради Дрогобицького району Львівської області та має кадастровий номер земельної ділянки : 4621282100:03:000:0274 та земельна ділянка, загальною площею 6841 га, яка призначена \~ \~ \~ \~для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, знаходиться на території Нижньогаївської сільської ради Дрогобицького району Львівської області та має кадастровий номер земельної ділянки: 4621282100:03:000:0437. Вона з 2000 року і по даний час проживає в зазначеному будинку, доглядає за ним, виконує ремонтні роботи. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З врахуванням наведене у неї виникла необхідність звернутися до суду. В судове засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з»явилася, однак від неї поступила заява, в якій вона просить слухати справу у її відсутності, підтримує збільшені заявлені позовні вимоги, а тому суд розглянув справу у відсутності представника позивача на підставі наявних доказів по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, однак від неї поступила заява, в якій вона вказала, що визнає заявлені позовні вимоги, просить слухати справу у її відсутності, а тому суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів по справі. Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення позову. Як вбачається із копії рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.12.2017р., [PERSON], [INFO] визнано безвісно відсутнім. Як вбачається із копії рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.12.2016р., шлюб між [PERSON] та [PERSON], укладений 15 липня 1993 року та зареєстрований Відділом ЗАГСу Дрогобицького міськвиконкому, актовий запис за №340. Як вбачається із копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ААЕ №542593 від 13.03.1998р., посвідченого державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори [PERSON], спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], померлої 30.05.1995р. є [PERSON], що проживає в [INFO]; спадкове майно складається із Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №154011, переданої для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства площею 1,01га., розташованої на території Гаї-Бійничі, Нижньогаївської сільської [PERSON], зареєстрованого в Книзі сертифікатів на право приватної власності на землю. Як вбачається із копії Довідки за №1290/2018р., виданої КП Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», будинок за №163 по вул.Николяка, яка знаходиться в с.Бійниці, Дрогобицького району, Львівської області зареєстрований на праві власності за [PERSON] 1/1, інвентаризаційна вартість 46911грн. Як вбачається із копії Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №054453 від 26.05.2004р., [PERSON] на підставі розпорядження Дрогобицької РДА від 04.02.2004р. за №30 є власником земельної ділянки площею 0,1021га., розташованої на території Нижньогаївської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, кадастровий номер земельної ділянки 4621282100:03:000:0274 ( цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного господарського виробництва). Як вбачається із копії Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №054491 від 26.05.2004р., [PERSON] на підставі розпорядження Дрогобицької РДА від 04.02.2004р. за №30 є власником земельної ділянки площею 0,6841га., розташованої на території Нижньогаївської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, кадастровий номер земельної ділянки 4621282100:03:000:0437 ( цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного господарського виробництва). Як роз'яснено у п.п.9,11,13, 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №5 «Про судову практику про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч.3 ст. 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч. 2 ст. 344 ЦК України). Крім того, судом враховуючи положення ст.ст.335 і 344 ЦК України, зокрема, що право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ, отже встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Крім того, можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 13, 16 ЦК, а також ч.4 ст.344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права, у зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності, а тому виходячи зі змісту ч.1 ст.344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.344\~ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває - право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги позивача є підставними та такими, що підлягають до задоволення. \~ \~ \~

Outcome: approved