Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої дитини: доньки - [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що відповідач не приймає жодної участі у матеріальному утриманні доньки, не виконує батьківських обов`язків щодо виховання дитини, не цікавиться станом її здоров`я, не дбає про її фізичний, духовний та моральний розвиток, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню доньки. Крім того, підставі рішення Алчевського міського суду Луганської області від 09 серпня 2011 року, відповідач не сплачує аліментів. Зазначила, що з часу ухвалення даного судового рішення, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку неодноразово збільшувався, сума стягуваних аліментів є недостатньою для утримання дитини. Позивач не має можливості самостійно надати своїй дитині належне матеріальне утримання, а тому, просить суд змінити розмір аліментів, визначений рішенням суду від 09 серпня 2011 року, визначивши його в твердій грошовій сумі, в розмірі 1 500 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Представник Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, від них в суд надійшов лист із клопотанням про розгляд справи у відсутності їх представника, висновок органу опіки та піклування підтримують. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопілсьької області від 06 грудня 2018 року. У даному шлюбі народилася донька - [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії І-ЕД , видане 06 липня 2010 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області). Неповнолітня [PERSON] проживає із позивачкою [PERSON] та перебуває на її вихованні та утриманні (Довідка №2066 від 16.07.2019 р., видана ГТОВ «Мрія»). Згідно інформації, викладеній у характеристиці, наданої Тернопільською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів №17 ім. В.Вихруща з поглибленим вивченням іноземних мов Тернопільської міської ради, [PERSON] навчається у 2-А класі. Мати [PERSON] систематично відвідує школу, цікавиться навчанням і вихованням дочки. Постійно відвідує батьківські збори. Батько [PERSON] дитиною не цікавиться, жодного разу не був у школі від початку навчання дочки. Згідно Довідки №184, виданої 12.03.2019 р. Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] проживає в [ADDRESS] без реєстрації, разом з дочкою [PERSON] , [INFO] . Батько [PERSON] разом з ними не проживав, не проживає, участі у вихованні дочки не приймає. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не приймає участі у вихованні доньки [PERSON] , не надає матеріальної допомоги, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про її духовний, моральний та фізичний розвиток, неповнолітня донька знаходиться на утриманні та вихованні матері. Згідно висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 51 Конституції України «Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття...». Стаття 150 СК України вказує, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до абз.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»: ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї малолітньої дитини. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] в частині позбавлення батьких прав відповідача є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Тому, враховуючи інтереси малолітньої дитини, необхідність умов для її нормального виховання та розвитку, суд вважає, що відповідача [PERSON] слід позбавити батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини: доньки - [PERSON] , [INFO] . Щодо позовної вимоги про зміну розміру аліментів суд зазначає наступне Рішенням Алчевського міського суду Луганської області від 09 серпня 2011 року визначено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] , починаючи стягнення із 04.07.2011 року. Частиною 1 ст. 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідач [PERSON] на підставі рішення суду, зобов`язаний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Як вбачається із Довідки про неотримання аліментів №1191/16.2-77 від 11.03.2019 р. Алчевським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, згідно якої [PERSON] не отримувала аліменти у період із 01.08.2018 р. по 01.02.2019 р. згідно з виконавчим листом №2-2251, який видано 09.08.2011 року Алчевським міським судом Луганської області. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, враховуючи те, що встановлений рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини в у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, є недостатнім для забезпечення мінімальних потреб дитини, а тому є підставою для зміни розміру аліментів. Суд на підставі ст. 182 СК України, із врахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини та платника аліментів, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 06 до 18 років, який з 01.01.2020 року становить 2 218 грн., вважає, що із [PERSON] в користь [PERSON] , слід стягувати аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини: дочки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. На підставі наведеного,

Outcome: approved