Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позов вмотивовано тим, що вона з відповідачем перебували у шлюбі, який розірвали 4 липня 2018 року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей син [PERSON] , [INFO] , який на сьогоднішній день є повнолітнім, та син [PERSON] , [INFO] . Неповнолітній син [PERSON] знаходяться на її повному утриманні та вихованні, оскільки відповідач в добровільному порядку коштів на його утримання не надає та зовсім про нього не піклується.\~ В позові позивачка зазначила, що відповідач інших утриманців не має, є працездатним та виїжджає за межі країни на заробітки, тому вважає, що з відповідача на її користь слід стягувати щомісячно аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 2500 грн. до досягнення ним повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представником позивача [PERSON] подано до суду заяву, в якій вона просить розглянути справу у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від у повноваженого представника відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляду справи у його відсутності та відсутності відповідача [PERSON] . Позовні вимоги визнає частково, посилаючись на наведені у поданому 13.11.2020 року відзиві обставини. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання по утриманню дитини належно не виконує. Неповнолітній син сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою, знаходиться на її повному утриманні та вихованні, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає та зовсім про нього не цікавиться. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач належним чином матеріально не утримує свою дитину, враховуючи матеріальне становище самої дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, не має інших утриманців, постійного місця роботи не має, суд приходить висновку, що з [PERSON] \~ слід щомісячно стягувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1800 грн. щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та половину судових витрат, понесених позивачкою. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial