Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, зареєстрованого 15.07.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №1105 та стягнення аліментів. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що від спільного проживання у шлюбі однією сімєю з відповідачем у них народився син: [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею, матеріально відповідач не допомагає, хоча має можливість утримувати дитину. Причиною розпаду сімї вказує припинення подружніх стосунків, спільного бюджету не мають, спільне господарство не ведуть. Збереження сімї вважає не можливим. Просить, поданий нею позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, в наданих суду поясненнях посилалася на обставини аналогічно викладеним в позовній заяві, просила заявлені нею вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача про розірвання шлюбу та не заперечував проти задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання сина. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши та розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 15.07.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №1105 (а.с.8). Крім того також встановлено, що сторони подружні стосунки припинили, їх сімя розпалась, і шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги і довіри, розпад їх сімї відбувся остаточно та поновити її не можливо. Будь - яких заперечень з боку відповідача проти заявлених вимог в суд не поступало. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 п.9 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, шлюб між ними необхідно розірвати. Згідно зі\~ст.24 СК України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Т Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). У відповідності зі ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, судом крім наведеного встановлено відсутність заперечень відповідача проти позову, а тому шлюб зареєстрований 15.07.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №1105, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], слід розірвати. Також судом встановлено, що за період спільного проживання у шлюбі однією сімєю у сторін народився син: [PERSON], [INFO] (а.с.9), який проживає за адресою [INFO] «В»/17 та знаходиться на утриманні позивача (а.с.10); навчається в 1-«Б» класі Львівського навчально-виховного комплексу школа-садок «Арніка» (а.с.11). Згідно ст. 180 СК України, відповідач [PERSON], як батько малолітнього сина [PERSON], [INFO], зобовязаний утримувати його до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частина 1\~ст. 183 СК України\~передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В п. 17\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3\~зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно\~ст. 191 СК України,\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.\~\~\~\~ Відповідно до ст. 57\~ ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яке суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і\~ всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що малолітній син [PERSON], [INFO], утримується позивачем, інших дітей на утриманні у відповідача не має, із врахуванням як матеріального становища позивача, так і матеріального становища відповідача, а саме те, що останній на даний час не має постійного заробітку (доходу), його стан здоровя, враховуючи потреби дитини, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 640,00 гривень в дохід держави. Пунктом 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмета спору, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved