Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб між нею і відповідачем [PERSON] Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05 серпня 1995 року між нею і відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З 1999 року вона постійно проживає у Києві. З 04 серпня 2014 року вони з відповідачем перестали жити однією сім'єю, він виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації і прийняв громадянство РФ. Подальше збереження шлюбу між ними неможливе, як неможливе і подальше спільне життя подружжя, в силу постійного проживання на території різних держав. Крім цього, збереження шлюбу неможливе через відсутність почуттів і проживання в різних країнах, фактично відповідач усунув себе від сімейних відносин вже три роки тому. Вони мають з відповідачем обопільний намір щодо розлучення. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив провести засідання без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Також, відповідачем було надано нотаріально засвідчену заяву, в якій останній не заперечує проти розірвання шлюбу, не має до [PERSON] претензій майнового характеру або будь-якого іншого характеру, просить розглядати справу в його відсутність. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача, в якій зазначив, що відповідач просить суд розглянути справу без його участі на підставі наявних документів в зв'язку з відсутністю можливості прибути в судове засідання, він не заперечує проти розірвання шлюбу та не має до позивача будь-яких претензій майнового характеру. За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, за наявними в ній доказами. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Вивчивши матеріали справи, доводи поданих сторонами заяв, оцінивши наявні у справі докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції у Луганській області 05 серпня 1995 року, про що у книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис за № 230 (а.с. 7). Сторони від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 8, 9). Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не проживають разом з 2014 року, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що примирення з відповідачем не відбудеться. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов'язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки сторони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved