Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позову позивач вказує, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28.10.2006. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 11.05.2018 їх шлюб розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею, знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. В судове засідання позивач не з`явилась, згідно заяви просить справу розглядати без її участі, без звукозапису судового процесу, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, згідно заяви позов визнає повністю, просить справу розглядати без його присутності, без звукозапису судового процесу, що суд вважає за можливе. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.10.2006 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачем та знаходяться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою № 1963 від 25.09.2019, наданою Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст.184 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Розмір аліментів судом встановлюється згідно з вимогами закону, з врахуванням суті позовних вимог матеріального становища сторін, наданих доказів. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів- у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved