Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до Шишацької селищної ради про визначення ідеальних часток у спільному нерухомому майні, визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що житловий будинок № 24 по вул. Першотравневій в с. Гоголеве Шишацького району Полтавської області станом на 01 липня 1990 року відносився до колгоспного двору членами якого були: позивач, батько позивача [PERSON] та мати позивача [PERSON]. Після смерті матері, яка померла 30.12.1992, батько успадкував належну їй частку у спірному будинку та став власником його 2/3 частин. 19 квітня 2005 року батько позивача [PERSON] помер. Позивач прийняла спадщину, але зважаючи на відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок державний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва на вказане нерухоме майно. В звязку з вищевикладеним, посилаючись на норми ЦК та ЦПК України позивач звернулась за захистом своїх прав до суду, просила визначити ідеальні частки членів колишнього колгоспного двору у спірному будинку та остаточно визнати за нею право власності на даний спадковий будинок в цілому. Позивач в судове засідання не зявився. Особливою умовою угоди № 566 від 22 березня 2018 року, укладеної між позивачем та адвокатом [PERSON] є участь представника у судових засіданнях без участі позивачів. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі та участі позивача. Представник відповідача Шишацької селищної ради в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, заяв по суті справи від нього не надходило. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Згідно технічного паспорту ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» (інв. справа № 42803) від 25.09.2017 спірний житловий будинок розташований по вул. Першотравнева, 24 в с. Гоголеве Шишацького району Полтавської області та складається з житлового будинку 1986 року побудови, загальною площею 49,9 кв.м., жилою площею 21,5 кв.м. (літ. А-1), літньої кухні (літ. Б, б), сараїв (літ. В, Г, Д) (а.с. 17-20). Відповідно до довідки Гоголівського старостату Шишацької селищної ради від 06.03.2018 № 86 домоволодіння, яке розташовано по вул. Першотравнева, 24 в с. Гоголеве Шишацького району Полтавської області згідно погосподарської книги № 3, особовий рахунок № 133, станом на 01.07.1990 року відносилось до колгоспного двору. Членами колгоспного двору на вказану дату є: голова двору [PERSON], дружина [PERSON], донька - [PERSON] (а.с.15). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових права та інших майнових реєстрів від 03.04.2018 року № 119380335 відомості про реєстрацію права власності на вказаний будинок відсутні (а.с.37). Вищевказані обставини також підтверджуються довідкою ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» від 05.10.2017 № 10131 (а.с.20). Згідно ст. 5 ЦК України Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Враховуючи те, що згідно технічної документації спадковий житловий будинок та господарські приміщення побудовані в період з 1986 по 1990 рік, суд розглядаючи спірні правовідносини керується тими нормами права, які існували на час їх виникнення, зокрема положеннями ЦК УРСР. Так, у відповідності до чинного на той час законодавства, зокрема положень Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, вимог інших нормативних актів УРСР, що існували до його прийняття та введення в дію, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз'яснення ст.ст. 17, 18 Закону України «Про власність» вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно ст. 13 Закону Української РСР «Про сільську раду депутатів трудящих Української РСР» 1968 року зі змінами на вказані ради було покладено обовязок здійснення обліку населення та ведення за встановленими формами погосподарських книг. Таким чином записи у погосподарських книгах, визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на житлові споруди. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що наявність відповідного запису у погосподарській книзі № 3, особовий рахунок № 133 Гоголівської сільської ради (на даний час Гоголівський старостат Шишацької селищної ради) Шишацького району Полтавської області є належним документом, що підтверджує право спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул. Першотравнева, 24 у с. Гоголеве Шишацького району Полтавської області та який станом на 01.07.1990 відносився до колгоспного двору, наступних громадян: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.15). На період будівництва житлового будинку, яке здійснено в 1986 році, введення об'єкту до експлуатації потрібно не було, що підтверджено листом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року № 12/5-126, яким роз'яснюється процедура реєстрації об'єктів нерухомості збудованих до 05.08.1992 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його колишнім членам колгоспного двору ніким не оспорюєтся. Згідно довідки ПП Полтавське БТІ «Інвентризатор» від 05.10.2017 № 10131 самочинне перепланування та реконструкція будинку не проводилось (а.с. 20). Згідно ст. 112 ЦК УРСР майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). З врахуванням приписів ст. 112 ЦК УРСР 1963 року спірний житловий будинок належить членам колгоспного двору: [PERSON], [PERSON], [PERSON] При цьому в разі визначення частки співвласників даного будинку, кожен з них мав би право власності на 1/3 його частину, оскільки судом не встановлено підстав відступати від принципу рівності часток кожного зі співвласників. Виходячи з вищевикладеного, врахувавши рівність часток кожного з членів колгоспного двору, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо визначення ідеальних часток кожного з членів колгоспного двору у спірному житловому будинку. 30 грудня 1992 року померла [PERSON], що підтверджується копією актового запису про смерть № 1 від 03.01.1993 року по Гоголівській сільській раді Шишацького району Полтавської області (а.с.31-32). Згідно довідки Гоголівського старостату Шишацької селищної ради від 20.02.2018 № 70 останнім місцем проживання померлої 30.12.1992 [PERSON] було с. Гоголеве Шишацького району Полтавської області, вул. Першотравнева, 24. Разом з нею був зареєстрований та проживав чоловік [PERSON]. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 51424525 від 30.03.2018 спадкові справи після смерті [PERSON] не заводились (а.с.34). З наведених у позовній заяві пояснень позивача, а також факту спільного постійного проживання з померлою [PERSON] її чоловіка [PERSON] вбачається, що останній відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР прийняв спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном (спільним будинком, речами домашнього вжитку) та не заявивши відмову від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином частка [PERSON] у спільному житловому будинку збільшилась до 2/3 частин (1/3+1/3). 19 квітня 2005 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 005326, виданим 27.04.2005 Гоголівською сільською радою Шишацького району Полтавської області, актовий запис № 9 (а.с.12). [PERSON] залишив заповіт, посвідчений 16.02.1993 головою виконавчого комітету Гоголівської сільської ради [PERSON], згідно якого все своє майно заповідав дочці [PERSON] (а.с.11). При цьому наявність родинних відносин між спадкоємцем [PERSON] (батько) та спадкоємцем [PERSON] (донька) підтверджуються свідоцтвами про народження та одруження останньої відповідно серії ІІ-КЕ 682390 від 07.02.1970 та ІІ-КЕ № 251605 від 11.02.2003 (видано повторно) (а.с.8-10). При вивченні спадкової справи № 144/2005 щодо майна померлого [PERSON] судом встановлено, що єдиним спадкоємцем всього майна померлого, що прийняла спадщину є донька [PERSON]. Інші спадкоємці, що прийняли спадщину або претендують на неї відсутні (а.с.35-36). Постановою в.о. завідувача Шишацькою державною нотаріальною конторою [PERSON] від 01 грудня 2017 року № 669/02-14 спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину за заповітом на спадкове майно померлого [PERSON] у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по вул. Першотравневій, 24 в с. Гоголеве Шишацького району Полтавської області в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно на імя померлого (а.с.21). Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Таким чином успадкувавши після смерті батька належні йому 2/3 частини житлового будинку, право власності на які він не зареєстрував за своє життя, позивач позбавлена можливості оформити вказане майно на себе через відсутність відповідних правовстановлюючих документів на імя померлого, що є перешкодою для реалізації ним права власності на спадкове майно. Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, являючись власником іншої 1/3 частини спірного житлового будинку та земельної ділянки для його обслуговування площею 0,2500га, кадастровий номер 5325781601:01:001:0509 позивач правомірно претендує на будинок в цілому (а.с.16). На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved