Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 03.11.2016 року було розірвано. Під час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні, а відповідач проживає окремо. Зазначає, що між ними було укладено договір про сплату аліментів на утримання дітей, відповідно до якого відповідач зобов'язався сплачувати аліменти на утримання дітей щомісячно у виді твердої грошової суми у розмірі 1500,00 на кожну дитину, з виплатою щомісячно не пізніше 12 числа поточного місяця за наступний на картковий рахунок [NUMBER]. Проте відповідач сплачував аліменти на рахунок [NUMBER] за 4 місяці в розмірі 10911,10 грн., але на даний час заборгованість складає за 9 місяців в розмірі 28089,00 грн. Відповідач матеріальну допомогу не надає, але у зв'язку з погіршенням матеріального стану вона потребує матеріальної допомоги, а тому, просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, в розмірі 1500,00 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 01.12.2017 року і до досягнення [PERSON], [INFO] повноліття та [PERSON], [INFO] повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомила, від неї до суду поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомив. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 03.11.2016 року було розірвано (а.с.9). Під час перебування в шлюбі, у сторін народилися діти: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] (а.с.7-8). Позивач [PERSON] із сином [PERSON], [INFO] та донькою [PERSON], [INFO] зареєстровані та проживають за адресою [INFO] (а.с.10). Відповідно до договору між батьками про сплату аліментів на утримання дитини від 06.10.2016 року, позивач - [PERSON] та відповідач [PERSON] встановлено, що платником сплачуються аліменти щомісяця у виді твердої суми, розмір якої за домовленістю сторін складає 1500,00 грн. на кожну дитину. Платник зобов'язався надавати додатковий сезонний одяг, який платник та одержувач можуть обирати спільно. Виплата аліментів здійснюється платником щомісячно, не пізніше 12 числа поточного місяця за наступний місяць. Виплата аліментів будь-яким шляхом за вибором платника банківським перерахуванням на поточний (картковий) рахунок одержувача: Банк отримувача ПАТ «Приватбанк», картковий рахунок [NUMBER]. В разі невиконання платником обов'язку по сплаті аліментів можуть стягуватись на підставі виконавчого напису нотаріусу (а.с.11). У зв'язку з несплатою аліментів на утримання дітей, позивач звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] та постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.11.2017 року їй відмовлено у вчиненні виконавчого напису у зв'язку з тим, що позивачем [PERSON] не надано жодного документу, які б підтверджували безспірність заборгованості [PERSON] (а.с.12). Згідно довідки №95 від 27.10.2017 року ДНЗ №33 Центру розвитку дитини «Оселя талановитих» діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] відвідують дошкілький навчальний заклад, квитанції про оплату харчування дітей в закладі приносить мати [PERSON] Батько [PERSON] відвідує дітей в дошкількому закладі під час свят (а.с.13). У відповідності до повідомлення Чернівецького міського центру зайнятості від 19.10.2017 року, відповідач [PERSON] станом на 17.10.2017 року на обліку не перебуває (а.с.14). Відповідно до повідомлення від 18.10.2017 року Державної податкової інспекції у м.Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області, відповідач [PERSON] взятий на облік як фізична особа-підприємець в Чернівецькій ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області з 27.07.2016 року. Станом на 18.10.2017 року перебуває в стані припинення з 21.12.2016 року (а.с.15-16). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статею 182 ч.2 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 189 СК України передбачено, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. Частиною 2 ст. 189 СК України передбачено, що у разі невиконання одним із батьків свого обов'язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. В пункті 16 постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленум Верховного Суду України визначив, що у разі невиконання батьком (матір'ю) свого обов'язку за договором стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або ) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ст.526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цьогокодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до виписки з рахунку ПАТ «Приватбанк» відповідач сплачував аліменти на рахунок [NUMBER] 4 місяці в розмірі 10911,10 грн., але на даний час заборгованість відповідача за період часу - 9 місяців, що складає суму 28089,00 грн. Даний розмір заборгованості, іншими доказами не спростований. Крім того, в матеріалах справи наявна постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій №133/02-31 від 09.11.2017 року (а.с.12) та відповідно до вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Як вбачається з позовних вимог та представленої виписки з рахунку [NUMBER], позовні вимоги не носять характеру безспірних, у зв'язку із чим нотаріусом відмовлено позивачу у здійсненні виконавчого напису, що в свою чергу надає позивачу право звернутися до суду із вимогами про стягнення заборгованості за договором у судовому порядку, оскільки позивач немає можливості стягнути цю заборгованість у встановленому ст. 189 СК України порядку. Стаття 191 СК України визначає, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що неповнолітні діти перебувають на матеріальному утриманні позивача; як позивач, так і відповідач є працездатними; суд вважає, що заявлені вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню частково в розмірі 1000,00 грн на кожну дитину. Згідно положень ст. 12 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронним доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення частково. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі на користь держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial