Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, відповідно до вимог ст. ст. 180-182, 185, 191 СК України, та уточнивши свої позовні вимоги просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4/15 частин від усіх видів заробітку, починаючи з 01.11.2017 року та до його повноліття, [PERSON] , [INFO] в розмірі 4/15 частини від усіх видів заробітку, починаючи з 01.11.2017 року та до її повноліття; стягнути додаткові кошти на лікування сина дитини - інваліда [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, починаючи з 01.11.2017 року та до його повноліття; всі витрати, пов`язані з розглядом справи покласти на відповідача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області було розірвано. Від спільного шлюбу вони мають двох дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із матір`ю та знаходяться на її утриманні. Заробіток позивача не забезпечує її з дітьми потреб, матеріальну допомогу відповідач надає нерегулярно, на свій власний розсуд. Старший син є дитиною інвалідом та постійно потребує догляду та спеціалізованого медичного лікування, щомісяця він перебуває у кардіологічному відділенні Білгород-Дністровської лікарні для проведення поточної підтримуючої терапії. Середньомісячний розмір витрат на ліки складає близько 2000 грн. На даний час призначено оперативне лікування. Ці витрати повністю ігнорує відповідач, вона змушена працювати на двох роботах, хоча здійснює догляд за дитиною-інвалідом, але все одно знаходиться в скрутному матеріальному становищі. Участі у вихованні та догляду за дітьми відповідач не приймає. Інших дітей відповідач не має, стягнення за виконавчими листами не проводяться. Відповідач працює у в/ч [NUMBER] у м. Білгород-Дністровський, має регулярний дохід. До угоди з ним про надання стабільної матеріальної допомоги дітям та участі батька у вихованні дітей вони не дійшли, тому вона і вимушена звернутися з позовом до суду. Позивач в судовому засіданні свої уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, наведених у позові. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, вказуючи на те, що відповідачем в добровільному порядку сплачуються аліменти на утримання дітей, а тому немає предмета спору, та стягнення додаткових витрат на дитину можливо лише у разі обґрунтованості, у твердій грошовій сумі. За таких обставин просила у позові повністю відмовити, свою позицію виклала у письмовому відзиві на позовну заяву, наявному в матеріалах справи та відповідно до якого вказує, що з вересня 2016 року [PERSON] завжди матеріально забезпечував своїх дітей і турбувався про них. Він щомісячно, в добровільному порядку, на користь позивача по справі перераховував грошові кошти на утримання дітей у розмірі 3000 грн., що підтверджує відповідними квитанціями та розпискою самої позивача, тобто відповідач сплачує грошові кошти на утримання дітей щомісячно і добровільно. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що з 17.10.2003 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі,\~ який\~ 11.07.2017 року заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 495/9524/16-ц було розірвано /л.с.13,14/. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /л.с.9,10/ . У відповідності до довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописки № 20, виданої 26.10.2017 року ОСМД «Шевченко 46-А» , [PERSON] проживає та зареєстрована в [ADDRESS] . На вказаній житловій площі проживають та зареєстровані 4 особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] син, [INFO] , [PERSON] донька, [INFO] . Діти проживають разом із матір`ю та знаходяться на її утриманні /л.с.11/. Відповідач працює у в/ч [NUMBER] у м. Білгород-Дністровський, має регулярний дохід. Так, згідно звіту про здійснені відрахування та виплати [PERSON] , він дійсно працює у в/ч [NUMBER] та має стабільну заробітну плату. За період з 01.06.2017 року по 30.11.2017 року утримано 880,82 грн. аліментів. Середня заробітна плата [PERSON] складає більше 9000 грн. на місяць. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України,\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.\~ Частиною 5 ст.183 СК України, визначений розмір аліментів із розрахунку: на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. В ході судового розгляду справи встановлено, що дійсно починаючи з червня місяця 2017 року та до грудня 2017 року відповідач перераховував на картковий рахунок позивача грошові кошти, що підтверджується відповідними квитанціями /л.с.28-29/. Згідно розписки [PERSON] від 13.12.2017 року, вона щомісячно з вересня 2016 року отримувала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 3000 грн. на утримання 2-х дітей [PERSON] та [PERSON] . За грудень 2017 року в тому числі /л.с.30/. Суд не може погодитися з ствердженнями відповідача стосовно того, що немає предмету спору і у позові слід відмовити, оскільки він сплачує на користь позивача на утримання дітей аліменти у добровільному порядку, оскільки усна домовленість про сплату аліментів не має за собою стабільного підґрунтя, не несе юридичних наслідків, не дає жодних гарантій щодо належного виконання\~ батьком своїх обов`язків по утриманню дитини. Право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів є правом позивача. Обраний спосіб захисту прав дітей підлягає захисту у судовому порядку, оскільки передбачений чинним законодавством, має законодавче регулювання спірних правовідносин, до того ж позивач зазначає, що до угоди з відповідачем про надання матеріальної допомоги дітям та участі батька у вихованні дітей вони не дійшли, а тому дійсно дані правовідносини є спірними та підлягають судовому розгляду. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітніх дітей, враховуючи, що\~ ст. 180 СК України\~ покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, а законодавець чітко визначив яким має бути розмір аліментів на двох дітей у ч. 5 ст. 183 СК України, суд приходить до висновку, що в даному випадку позовні\~ вимоги підлягають задоволенню лише в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , але розмір їх має бути визначений у відповідності до норм чинного законодавства. Таким чином, суд дійшов висновку про доцільність стягнення з відповідача [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків для дитини відповідного віку, починаючи з 02.11.2017 року та до повноліття [PERSON] , [INFO] , а саме до [INFO] , потім з 09.09.2022 року у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків для дитини відповідного віку та до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття, а саме до [INFO] включно. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину -інваліда, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно посвідчення серії [NUMBER] , виданого Білгород-Дністровським управлінням праці та соціального захисту населення, [PERSON] , 2004 року народження є дитиною-інвалідом, та йому призначена державна соціальна допомога /л.с.15/. Згідно довідки про отримання допомоги від 30.10.2017 року № 1054, [PERSON] з 08.11.2011 року до 30.09.2019 року призначено державну допомогу на дитину-інваліда [PERSON] , [INFO] . /л.с.12/. З усієї сукупності наданих медичних довідок судом встановлено, що [PERSON] має вроджений порок серця, двухстворчатий аортальний клапан с недостатністю 2-3 ст. НК 1 ст. Згідно довідки, виданої кардіохірургом 12.10.2017 року, [PERSON] рекомендовано оперативне лікування у плановому порядку /л.с.16/. Враховуючи наведене, позивач вважає, що у зв`язку з хворобою дитини, що зумовлено особливими обставинами, з відповідача мають бути стягнути додаткові витрати, розмір яких вона просить визначити у 1/6 частці від доходу відповідача щомісячно до досягнення сином повноліття. Так, у відповідності до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесений разово, періодично або постійно. Аліменти мають своєю метою забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. У тих випадках, коли в силу особливих, виняткових обставин вимагаються поверх звичайних додаткові витрати, цих коштів може виявитися недостатньо. Стаття 185 СК передбачає притягнення батьків до участі у додаткових витратах на дитину, а не до додаткового стягнення коштів на утримання, ставить обох батьків в однакове становище. У Законі зазначено, що участь у додаткових витратах батьків, які сплачують аліменти або до яких не заявлялися вимоги про сплату аліментів, може бути лише у випадках, що викликані особливими обставинами (розвитком здібності дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Особливими обставинами можуть бути: несподіване тяжке захворювання, для лікування якого необхідна велика сума грошей, наприклад, на оплату операції, на проїзд до місця лікування, проживання, харчування, після операційне видужування в санаторії; нещасний випадок дитина потрапила в ДТП і була тяжко травмована тощо. Законодавець до особливих обставин відносить і позитивні чинники. Так, особливими позитивними обставинами називають розвиток здібностей дитини і, як приклад, наводять схильність дитини до музики, що викликало додаткові витрати з боку того батька, з ким проживає дитина, в необхідності придбати музичний інструмент, схильність може бути виявлена в спорті витрати на оплату тренерів, спортивного інвентарю, оренди залу, басейна тощо. Отже, у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою. Розмір суми, що стягується з одного із батьків дитини, зобов`язаного брати участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами, повинен визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат. У відповідності до [PERSON] до ст. 185 СК України, розмір суми, яка стягується як додаткові витрати, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або припускаючих витрат і, отже, не може бути визначений у частках до заробітку (доходу) відповідача. Додаткові витрати визначаються в твердій грошовій сумі з урахуванням матеріального стану батьків. Таким чином, участь батьків у додаткових витратах на дитину не обов`язково має бути рівною. Додаткові витрати можуть провадитися як одноразово, так і протягом тривалого часу, наприклад, через хворобу чи каліцтво дитини. У зв`язку з цим суд вправі зобов`язати батьків узяти участь як у фактично понесених витратах, так і у витратах, які необхідні в майбутньому. Як зазначалося раніше, батьки повинні добровільно визначатися, хто, у якій сумі повинен нести додаткові витрати на дитину. У разі спору суд визначає, хто з батьків, в якій твердій грошовій сумі повинен нести ці витрати. Якщо вимоги про аліменти і додаткові витрати розглядаються одночасно, то в рішенні має бути окремо зазначена частина заробітку (доходу), яка припадає дитині у вигляді аліментів, і сума додаткових витрат, які підлягають стягненню з платника аліментів. Розмір має бути підтверджений фактично понесеними або припустимими витратами. У мотивованій частині рішення суд повинен назвати загальну суму додаткових витрат, як вони розподіляються між батьками. Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 3 від 15.05.2006 р. в пункті 18 дав судам такі роз`яснення з приводу застосування статті 185 СК: «Звернути увагу суддів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягувати тільки батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачені витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. У відповідності до Постанови Верховного Суду України від 13.09.2017 року, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.\~ Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення.\~ Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані\~ витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. За таких обставин, враховуючи, що розмір додаткових витрат не може визначатись у частці від доходу відповідача, оскільки розмір додаткових витрат має бути підтверджений фактично понесеними або припустимими витратами, а тому у сенсі розуміння статті 185 СК України та роз`яснень ВСУ з приводу даного питання, додаткові витрати мають бути визначені тільки у твердій грошовій формі, за таких обставин позовні вимоги [PERSON] в цій частині задоволені бути не можуть. Враховуючи усе вищенаведене, суд приходить до висновку,\~ що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, а саме доцільним буде стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків для дитини відповідного віку, починаючи з 02.11.2017 року та до повноліття [PERSON] , [INFO] , а саме до [INFO] , потім з 09.09.2022 року у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків для дитини відповідного віку та до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття, а саме до [INFO] включно. В задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного, ст. ст. 180-184,185, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial