Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до Чернівецького районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Вказала, що шлюб із відповідачем [PERSON] зареєстрований 02.12.1998 року, про що в книзі реєстрації шлюбів с. Саїнка Чернівецького району Вінницької області зроблено актовий запис за № 6 та стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER]. За час перебування у шлюбних відносинах у них народилось троє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають біля неї та перебувають на її утриманні, що стверджується довідкою виконкому Чернівецької селищної ради № 774 від 03.07.2015 року. Відповідач з травня 2015 року постійної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, ухиляється від обов'язку батька щодо виховання та утримання дітей, тому [PERSON] змушена звернутись до суду із даним позовом, і просити суд винести рішення про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмір 600 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, в порядку ч.1 п.1 ст.367ЦПК України просить допустити негайне виконання рішення в сумі платежу за один місяць, що буде встановлена судом, стягнути з [PERSON] на її користь витрати на правову допомогу. Сторони в судове засідання не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач свої вимоги підтримує, просить їх задоволити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. Відповідач позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти розірвання шлюбу, та просить стягувати з нього аліменти на користь позивача у розмірі 400 грн. на кожну дитину. Відповідно до вимог ч.4 ст.130 ЦПК України, у разі визнання позову ухвалення судового рішення проводиться в порядку, встановленому, зокрема, ст.174ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши надані матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволити частково, зокрема, розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на кожну дитину у розмірі 400 грн, оскільки самостійне утримання дітей ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Встановленим в суді фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Причинами розпаду сім'ї є те, що подружжя має різні погляди на життя, ведення домашнього господарства та несумісність характерів, на підставі чого в сім'ї виникали сварки та різного роду непорозуміння. На даний час позивач та відповідач наміру зберегти сім'ю не мають, ніяких мір до збереження сім'ї ніхто не приймає. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб, припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя суперечило б їх інтересам, що є підставами для розірвання шлюбу. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON], [INFO] року народженя, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], однак добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню дітей. Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обов'язків утримувати дітей, судом не встановлено. Відповідно до ст. ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 06 липня 2015 року за вхід.№2217/15-вх, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 06 липня 2015 року. Враховуючи, що відповідач не має постійного місця роботи, але отримує дохід з інших джерел доходу (ведення сільськогосподарської діяльності), тобто частину доходу одержує в натурі, належної матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає, інших утриманців не має, діти знаходяться на повному забезпеченні матері, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей розмірі 400 грн. на кожну дитину від усіх видів заробітку /доходу/, починаючи з дня подачі позову - 06.07.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.3 ст.79 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Оскільки матеріали справи містять докази надання позивачу правової допомоги та допомоги в написанні позовної заяви, а також докази оплати таких послуг, а саме квитанцію №135 від 06.07.2015року адвокатського об'єднання «Вінницька обласна колегія адвокатів», а також враховуючи обмеження в ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» та на підставі ст.ст. 84,88 ЦПК України підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача 600 гривень 00 коп. витрат на правову допомогу. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, враховуючи, що позивач при подачі позову про розірвання шлюбу сплатив 243.60 грн. судового збору, а при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судових витрат, відтак, в порядку ч. 3 ст. 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь позивача 243,60 грн. витрат, понесених по сплаті судового збору, та в дохід держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved