Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про одруження між позивачем та відповідачем було укладено шлюб 01.08.2001 року, актовий запис № 273 у відділі РАГС Костянтинівського міського управління юстиції. Від подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Відповідач залишив сімю і не проживає разом з дітьми. Батько добровільно участі в утриманні дітей не бере, їздить на заробітки до Польщі, там має роботу, самостійно утримувати дітей позивачу важко. Відповідно до довідки Жовківського відділу соціального захисту від 20.11.2014 року № 50 «Про взяття на облік особи, яка перемішується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції», така видана громадянці України [PERSON], а також зазначено, що з нею переміщені син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], в м. Жовкву, вул. Дорошенка, 5 Б, Львівської області. Діти проживають разом з матірю та перебувають на її утриманні. У зв'язку з чим позивач звернулась до суду та просить стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, а всього 4000 грн., але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 12.02.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, однак 30.03.2018 року подала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Від нього не надходило клопотань про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. \~Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та ухвалити заочне рішення Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуаних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України, позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Судом встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 01.08.2001 року у відділі РАГС Костянтинівського міського управління юстиції (запис № 273), що стверджується копією свідоцтва про одруження серії І-НО № 122565. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 15.02.2018 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Відповідно до довідки Жовківського відділу соціального захисту від 20.11.2014 року № 50 «Про взяття на облік особи, яка перемішується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції», така видана громадянці України [PERSON], а також зазначено, що з нею переміщені син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], в м. Жовква, вул. Дорошенка, 5 Б Львівської області з м. Костянтинівка, вул. Громова, 45/75, Донецької області. Зматеріалів справи вбачається, що [PERSON] народився 01.05.2002 року і його батьками є позивач та відповідач, що стверджується копією свідоцтва про народження серії 1-НО № 294789. [PERSON] народилася 04.12.2008 року і її батьками є позивач та відповідач, що стверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БК № 161308. Згідно зі ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК). Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 р. № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дітей. З позовної заяви та заяви позивача від 30.03.2018 року вбачається, що діти проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Суд враховує те, що діти проживають разом з матірю, а відтак, знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно свого обовязку по утриманню дітей не виконує, тому, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує : - стан здоровя та матеріальне становище дітей, які не хворіють, майна у власності не мають, самостійних доходів не отримують, також вік дітей, які в своєму віці потребують суттєвих матеріальних витрат на утримання; - стан здоровя та матеріальне становище матері дитини позивачки по справі, яка не хворіє, не працює, інших осіб на утриманні не має; - стан здоровя та матеріальне становище батька дитини відповідача по справі і платника аліментів, який не хворіє, інвалідності не має, місце праці не встановлено, однак, суд враховує те, що він є працездатним, а відтак, може надавати допомогу на утримання дітей, інших осіб на утриманні не має. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до п. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому суд, з врахуванням всіх вище перелічених обставин, приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а саме : сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO],в твердій грошовій сумі по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, а всього 4000 грн., але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 12.02.2018 року і до досягнення дітьми повноліття та стягувати такі в користь матері дітей [PERSON]. Крім цього, згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України „ Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів; А тому, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved