Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26.06.2019 року. Від спільного шлюбу у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Після розлучення та по теперішній час дитина постійно проживає разом з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Будь-яка матеріальна допомога на утримання дитини з боку відповідача відсутня. Усвідомлюючи, що малолітня донька знаходиться на стадії росту та розвитку і безпосередньо потребує постійної батьківської уваги та допомоги, відповідач не виконує свої батьківські обов`язки і не подає належного чоловічого прикладу. Всі обов`язки щодо виховання та утримання дитини позивачка фактично виконує самостійно, але їй тяжко самостійно та у повному обсязі утримувати доньку Відповідач є особою з повною дієздатністю, має офіційний дохід. Позивач просила розглянути справу без її участі. Відповідач через канцелярію суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. З урахуванням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2019 року, шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 8). Згідно свідоцтва про народження на ім`я [PERSON] , [INFO] , її батьком є [PERSON] , тобто відповідач по справі. Згідно зі\~ст. 180 Сімейного кодексу України,\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з положень ст. 181 Сімейного кодексу України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст.182\~Сімейного кодексу\~України,\~при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо достатності заробітку відповідача для виплати аліментів в мінімальному рекомендованому розмірі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Враховуючи норму ч. 3 ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1\~ст.191 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн. Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до\~ст. 179 СК України\~аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до\~Цивільного кодексу України.

Outcome: approved