Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із цим позовом, в якому просили: договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] 22.09.2008, зареєстрованого в реєстрі за №8031 - припинити у зв'язку з реалізацією предмета іпотеки з прилюдних торгів 17.12.2010; зобов'язати Реєстраційну службу Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області в день отримання рішення, що набуло законної сили, зняти заборони відчуження іпотечного майна та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек відповідні записи щодо обтяження майна, яке є предметом іпотеки на підставі Договору іпотеки зареєстрованого 22.09.2008, укладеного між АТ «Брокбізнесбанк» та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], (нерухоме майно/предмет іпотеки: 2/5 частини комплексу будівель, що розташовані за адресою [ADDRESS]), а саме: - виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна реєстраційний запис № 7952456, - виключити з Державного реєстру іпотек реєстраційний запис № 7952122. Судові витрати просила залишити за позивачем. Свій позов обґрунтовує тим, що згідно Акту про проведення аукціону з реалізації арештованого нерухомого майна від 17.12.2010, затвердженого начальником ВДВС Жмеринського МРУЮ, на аукціоні було реалізоване арештоване нерухоме майно, що належало [PERSON], а саме: 2/5 частини комплексу будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS], її було визнано переможцем аукціону. Відповідно до рішення суду від 08.02.2011 за нею було визнано право власності на вищевказане майно, яке 28.04.2011 було зареєстровано нею на праві власності. Вона, як законний власник майна, мала намір розпорядитися ним на свій власний розсуд, але не змогла, так як з'ясувалось, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться записи в Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, внесених на підставі Договору іпотеки укладеного з попереднім власником [PERSON], що порушують її права як власника належного їй майна, а саме: 2/5 частину комплексу будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з вищевикладеними обставинами, вона не може володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги за підставами вказаними в позові. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що 2/5 частини комплексу будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS] були реалізовані АТ «Брокбізнесбанк» як іпотечне майно з прилюдних торгів, в рахунок погашення боргу за кредитним договором [PERSON]. Вищевказане мано придбала [PERSON]. Кошти від реалізації предмету іпотеки були перераховані до АТ «Брокбізнесбанк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Оскільки вказаних коштів було не достатньо для погашення суми боргу за кредитним договором, відповідач заперечує проти задоволення позову. Однак, безпосередньо до [PERSON] у банку претензій немає. До того ж, позивач просить суд припинити договір іпотеки, однак оскільки не є стороною договору іпотеки, тому він не має права звертатись до суду з таким позовом. Крім того, виходячи з другого пункту позовних вимог, позивач вважає, що вказаний позов слід розглядати в порядку адміністративного судочинства, проте відповідного клопотання про закриття з цих підстав провадження у справі не заявив. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судовому засіданні вимоги позивача підтримав повністю та пояснив, що [PERSON] придбала спірне майно з прилюдних торгів, і має повне право вимагати усунення перешкод у вільному його користуванні та розпорядженні. Представник реєстраційної служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області в судове засідання не з'явився, і за умови, що він про час і дату розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надавав, за згодою сторін, суд ухвали розглянути справу у його відсутність. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Задовольняючи позов частково, суд виходив з положень ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що відповідно до рішення Жмеринського міськорайонного суду по справі № 2-188 від 08.02.2011 за позивачем [PERSON] було визнано право власності на майно, що складається з 2/5 частину комплексу будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с.4), що не підлягає доказуванню у відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України. Згідно Витягу про державну реєстрацію прав від 28.04.2011 Жмеринським районним структурним підрозділом комунального підприємства «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» зареєстровано за позивачем право власності на: 2/5 частини комплексу будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS], про що внесено запис № 111 в книгу 52 (а.с.5). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.09.2014 за [PERSON] 06.02.2013 зареєстровано на праві власності 2/5 частини комплексу будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Згідно того ж витягу, на вищевказане майно до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (реєстраційний запис № 7952456) та до Державного реєстру іпотек (реєстраційний № 7952122), внесені відповідні записи щодо обтяження майна (2/5 частини комплексу будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS]), яке є предметом іпотеки на підставі Договору іпотеки зареєстрованого 22.09.2008, укладеного між АТ «Брокбізнесбанк» та попереднім власником майна [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.8). Вищевказані докази, суд приймає до уваги, оскільки вони визнані сторонами, які беруть участь у справі, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Згідно з ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/91-ВР від 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Аналогічні положення містяться і у ст.ст. 317, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст. 321 ЦК України). Отже, з огляду на вище викладене суд робить висновок, що між попереднім власником спірного майна [PERSON] та АТ «Брокбізнесбанк» було укладено кредитний договір, у забезпечення якого було укладено договір іпотеки, де предметом іпотеки виступав вищевказаний комплекс будівель на який було накладено обтяження, в тому числі щодо його відчуження. Оскільки [PERSON] зобов'язання за кредитним договором не виконав то за виконавчим листом нотаріуса [PERSON] вищевказане іпотечне майно, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, було реалізовано на прилюдних торгах, де покупцем стала [PERSON]. Після проведення прилюдних торгів і при видачі свідоцтва про право власності на вищевказане майно [PERSON], нотаріусом [PERSON] заборону на відчуження майна не було знято і запис з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна та Державного реєстру іпотек не був виключений, що не заперечується сторонами по справі і що на сьогоднішній день перешкоджає позивачу, як власнику 2/5 частини комплексу будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS], право власності якого ніким не оспорюється, вільно розпоряджатись своїм майном, що дає йому право звертатись до суду з позовом про припинення договору іпотеки, оскільки відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст. 3, 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотека відповідно до цього Закону; набуття іпотеко держателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотеко державець не відновив її. Враховуючи те, що арештоване іпотечне нерухоме майно, що належало [PERSON], а саме: 2/5 частину комплексу будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS] банком було реалізовано з прилюдних торгів [PERSON] згідно Закону України «Про іпотеку», то договір іпотеки слід припинити. Що стосується другої вимоги позивача, то згідно абзац 3 п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», оскільки згідно зі статтею 16 ЦПК не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства. Разом із тим суд також має врахувати, що в порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий. Тому суд вважає, що друга вимога, є похідною від першої, і її окремий розгляд неможливий, однак вона не підлягає задоволенню, так як є зайвою з таких підстав. Відповідно до п.п. 2, 4 «Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2004 № 410, державний реєстр іпотек - це єдина комп'ютерна база даних про обтяження і зміну умов обстеження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором, передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної. Державна реєстрація відомостей про обтяження чи зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором та передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної здійснюється шляхом внесення реєстратором запису до Реєстру, а також змін і додаткових відомостей до запису, виключення запису з Реєстру. Відповідно до ст.17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до п. 1.5. Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, реєстратори приймають заяви про реєстрацію обтяження об'єкта нерухомого майна від державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів, які не є реєстраторами, судів, слідчих органів та інших осіб, визначених цим положенням; уносять та вилучають записи до (з) Реєстру заборон про заборони, арешти щодо нерухомого майна; отримують (видають) витяги з Реєстру заборон. Реєстратори також уносять та вилучають до (з) Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості про тимчасові застереження щодо нерухомого майна. Відповідно до вищевикладеного, випливає що державний реєстратор на підстав рішення суду про припинення договору іпотеки за заявою особи має право виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна реєстраційний запис № 7952456, - виключити з Державного реєстру іпотек реєстраційний запис № 7952122. З урахуванням клопотання позивача, судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/91-ВР від 17.07.1997, ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, абзацу 3 п. 3 постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 № 3, п.п. 2, 4 Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек, ст.17 Закону України «Про іпотеку», п. 1.5. Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна,

Outcome: partial