Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про зміну способу та розміру аліментів, а саме, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 3\~000,00 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Обґрунтовує тим, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.11.2017 р. у цивільній справі № 607/8274/17, вирішено змінити розмір стягнення\~аліментів,\~які стягуються\~із [PERSON] в користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з 600 грн. щомісячно на кожну дитину на 1/3 частину всіх видів його заробітку (доходу) на утримання двох дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи із дня набрання даним рішення законної сили та до досягнення старшою дитиною повноліття. Однак, стягуваних коштів недостатньо для належного утримання та виховання дітей, які потребують належного догляду. У зв`язку із цим, просить суд збільшити розмір стягуваних аліментів, шляхом зміни способу їх стягнення. Крім цього, просить суд стягнути з відповідача судові витрати по справі, понесені на правову допомогу адвоката. Відповідач подав відзив на позов, в якому зазначив, що свій батьківський обов`язок він виконує належним чином, бере участь у вихованні та утриманні дітей, жодних заборгованостей по сплаті аліментів немає. Проте, позивач, в свою чергу, вихованням дітей не займається, оскільки періодично перебуває за кордоном, не приділяє їм достатньої уваги та материнської любові. Доводи позивача про необхідність стягувати аліменти у збільшеному розмірі не заслуговують на увагу суду, оскільки позивачем не надано жодного доказу про зміну матеріального стану у відповідача в бік покращення, а у позивача в бік погіршення. Покликання на захворювання сина само по собі не може свідчити про зміну матеріального стану платника чи одержувача аліментів та не є підставою для зміни розміру аліментів, оскільки жодних доказів того, що [PERSON] дійсно самостійно несе будь-які витрати на лікування дитини немає. Позивачем не доведено, що від дня постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів змінились сімейне становище та матеріальний стан платника або одержувача аліментів, виникли інші обставини, що відіграють суттєву роль в житті позивача, відповідача чи їх неповнолітніх дітей, і що є підставою для збільшення розміру аліментів, а тому, можна дійти до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. У відповідача відсутня можливість сплачувати аліменти на утримання дітей в більшому розмірі, оскільки жодної заробітної плати він не отримує, тому що являється священиком, настоятелем церкви «Різдва Христового» ПЦУ м. Збаража, внаслідок чого його дохід є несталим, оскільки складається із пожертв прихожан церкви, розміри яких є різними. Крім цього, на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, похилого віку [PERSON] та [PERSON] . Також, він проходить курс амбулаторного лікування, оскільки є хворим на вегето-судинну дистонію по змішаному типу. Із вищенаведеного, відповідач при вирішенні даного спору, просить суд врахувати, що позивач мешкає окремо від неповнолітніх дітей, оскільки періодично проживає за межами України, не бере участі щодо їхнього виховання та утримання, проте він щомісячно надає грошові кошти на утримання дітей, а також повністю забезпечую продуктами харчування, одягом, взуттям та канцелярським приладдям, сталої заробітної плати не має, на його утриманні перебувають батьки пенсійного віку та в нього незадовільний стан здоров`я. В задоволенні позову просить відмовити повністю та стягнути з позивача судові витрати по справі, понесені на правову допомогу адвоката. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити у його задоволенні з підстав, наведених у відзиві на позов. Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюб, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 березня 2017 року (справа №607/5200/16-ц). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Від даного шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10 жовтня 2006 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області України, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05 червня 2009 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 травня 2017 року (справа №607/3519/17) стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 600 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 16 березня 2016 року та до досягнення старшою дитиною повноліття. Згодом, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.11.2017 р. у цивільній справі № 607/8274/17, вирішено змінити розмір стягнення\~аліментів,\~які стягуються\~із [PERSON] в користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з 600 грн. щомісячно на кожну дитину на 1/3 частину всіх видів його заробітку (доходу) на утримання двох дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи із дня набрання даним рішення законної сили та до досягнення старшою дитиною повноліття. Судом з`ясовано, що неповнолітні діти проживають разом зі своєю матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Згідно висновку лікаря [PERSON] за результатами магнітно резонансної томографії головного мозку від 08.03.2019 р., у неповнолітнього [PERSON] , 2006 р.н., виявлено кістозне утворення (кіста?) шишковидної залози. Відповідач [PERSON] офіційно не працює, втім є священнослужителем, про що свідчить довідка Збаразького благочиння Тернопільської єпархії Української православної церкви Київського патріархату від 29.05.2019 р. Також, відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,09 га, яка розташована [ADDRESS] , кадастровий номер 6122488400:04:001:0571, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 18 квітня 2019 року. Крім цього, відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного господарського сільськогосподарського виробництва, площею 3,2081 га, яка розташована Тернопільська область, Збаразький район, село Залісці, кадастровий номер 6122482800:01:001:0589, яка передана в оренду ТОВ «Мрія Фармінг Полісся», що підтверджується інформаційною довідкою з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 18 квітня 2019 року. Згідно довідки Збаразького міжрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 29.05.2019 р. № 9231/13-31 встановлено, що станом на 29.05.2019 р. заборгованість зі сплати аліментів за [PERSON] відсутня. Переплата станом на 29.05.2019 р. становить 1\~935,67 грн. Відповідно до довідки КНП «Збаразький центр первинної медико-санітарної допомоги» Збаразької районної ради за № 1 від 29.05.2019 р., відповідач проходить курс амбулаторного лікування, оскільки є хворим на вегето-судинну дистонію по змішаному типу. Відповідач вказує, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, похилого віку [PERSON] та [PERSON] , однак жодних доказів щодо їх утримання суду не надано. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181\~СК України). Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181\~СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192\~СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 12,\~82 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, вирішуючи питання про зміну способу та розміру стягнення аліментів, враховує розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а саме, суму аліментів, яка підлягає стягненню на даний час, рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище сторін, а саме, наявності у відповідача двох земельних ділянок, які належать йому на праві власності, а також, що останній є священнослужителем, стан здоров`я дитини [PERSON] , [INFO] , в якого виявлено кістозне утворення (кіста?) шишковидної залози, вважає, що є підстави для часткового задоволення позовних вимог та зміни способу та розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, а тому, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 700,00 грн., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття; та аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 700,00 грн., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Щодо стягнення судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу. Частиною 2\~статті 137 ЦПК України\~встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.\~На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. На підтвердження факту витрат на оплату послуг адвоката позивачем надано договір про надання правової допомоги від 17.04.2019 р., укладений між адвокатом Варода П.Б. та [PERSON] та квитанція до прибуткового касового ордеру № 72 від 17.04.2019 р. Разом з тим, згідно ч. 4\~ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи наведені норми, суд дійшов висновку з огляду на обсяг матеріалів справи, який є не значним, те що справа не відноситься до справ значної складності, зважаючи на кількість засідань, в яких брав адвокат\~участь у справі, суд вважає, що заявлений позивачем до відшкодування розмір судових витрат на професійну правничу допомогу в суді становить 3 000,00 грн. на витрати на правову допомогу.\~\~\~\~\~\~\~\~ Тому слід стягнути з відповідача в користь позивача сплачені витрати на правову допомогу в розмірі 3 000,00 грн. Згідно статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: partial