Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] третя особа - Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області, в якому з урахуванням уточнень, прийнятих судом до розгляду, просила суд: - надати позивачу у володіння та користування в натурі приміщення в житловому будинку літ. «А-1»: № 2-І (тамбур) - площею 0,2 м2, № 2-1 (кухня) площею 6,0 м2, № 2-2 (житлова) площею 10,8 м2, № 2-3 (житлова) площею 14,3 м2, № 2-4 (коридор) площею 3,1 м2, № 2-5 (коридор) площею 5,1 м2, № 2-6 (санвузол) площею 2,0 м2, загальна площа приміщень 41,5 м2 та господарські будівлі і споруди: літ. Б (сарай) - площею 20,5 м2, літ. В (вбиральня) площею 1,0 м2, літ. Г (льох) площею 4,0 м2, літ. К (гараж) площею 20,9 м2, № 10 (огорожа), № 9 (огорожа), № 8 (огорожа), № 6 (ворота), № 7 (зливна яма), частину огорожі № 1 (позначену на схемі розподілу земельної ділянки, виконаної ФО-П [PERSON] довжиною від Д до З 19,97 м., від З до І 2,5 м., від І до Е 15,85 м.); - надати відповідачу у володіння та користування в натурі приміщення в житловому будинку літ. «А-1»: № 1-1 (коридор) площею 6,0 м2, № 1-2 (житлова) площею 10,6 м2, № 1-3 (житлова) площею 14,1 м2, № 1-4 (коридор) площею 2,8 м2, № 1-5 (сан. вузол ) площею 3,7 м2, № 1-6 (кухня) площею 6,7 м2, загальна площа приміщень 43,9 м2 та господарські будівлі і споруди: літ. Д (сарай) площею 21,7 м2, літ. Л (душ) площею 1,0 м2, літ. И (гараж) площею 26,0 м2, літ. З (навіс) площею 3,4 м2, літ. Ж (льох) площею 2,3 м2, частину огорожі № 1 (позначену на схемі розподілу земельної ділянки, виконаної ФО-П [PERSON] довжиною від Б до Д 17,51 м., від Е до Ж 8,66 м., від Ж до В 10,68 м.), № 4 (ворота), № ІІ (зливна яма); - дворовий водопровід № 2 залишити у спільному володінні та користуванні. Визнати за позивачем право спільної сумісної власності на земельну ділянку № 18, що знаходиться по вул. Пархоменка у м. Харків, площею 0,0862 га., кадастровий номер 6310138500:09:034:0004 в порядку спадкування за заповітом. Припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку № 18, що знаходиться по вул. Пархоменка у м. Харків, площею 0,0862 га., кадастровий номер 6310138500:09:034:0004. Визнати за позивачем право спільної часткової власності на ? частину земельної ділянки № 18, що знаходиться по вул. Пархоменка у м. Харків, кадастровий номер 6310138500:09:034:0004, загальною площею 0,0862 га. Визнати за відповідачем право спільної часткової власності на ? частину земельної ділянки № 18, що знаходиться по вул. Пархоменка у м. Харків, кадастровий номер 6310138500:09:034:0004, загальною площею 0,0862 га. Встановити наступний порядок володіння та користування земельною ділянкою № 18, що знаходиться по вул. Пархоменка у м. Харків, площею 0,0862 га., кадастровий номер 6310138500:09:034:0004, згідно схеми розподілу земельної ділянки, виконаної ФО-П [PERSON], а саме: - надати у володіння та користування позивачу частину земельної ділянки площею 0,0143 га. (ділянка № 3 в межах: від Д до З 19,97 м., від З до І 2,5 м., від І до Е 15,85 м., від Е до Д 15,29 м.) та частину земельної ділянки площею 0,0284 га. (ділянка № 1 в межах: від А до Б 14,98 м, від Б до В 29,39 м., від В до Г 7,86 м., від Г до А 34,12 м.), загальною площею 0,0427 га.; - надати у володіння та користування відповідачу частину земельної ділянки площею 0,0427 га. (ділянка № 2 в межах: від Б до Д 17,51 м., від Д до Е 15,29 м., від Е до Ж 8,66 м., від Ж до В 10,68 м., від В до Б - 29,39 м.), загальною площею 0,0427 га. Також, представник позивача просить суд всі судові витрати залишити за позивачем. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що відповідно заповіту від 19.12.2008 р., посвідченого [PERSON], державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори позивач є спадкоємцем всього майна померлої [PERSON] Позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 30.10.2015 року посвідчене [PERSON] державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори. У відповідності до цього свідоцтва, спадщина складається з ? (однієї другої) частини житлового будинку літ. «А-1», житловою площею 49,8 м2, загальною площею 85,4 м2, з надвірних будівель та споруд: сарай літ. Б, вбиральня літ. В, льох літ. Г, сарай літ. Д, льох літ. Ж, навіс літ. З, гараж літ. И, гараж літ. К, альтанка літ. М, душ літ. Л, огорожа № 1,3,4,6, водопровід № 2, замощення І, зливна яма № 7, зливна яма № ІІ, що знаходяться за адресою м. Харків, вул. Пархоменка, 18. Право власності на дану частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами зареєстроване за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчить витяг від 30.10.2015 року індексний номер 46625459. Право спільної сумісної власності на земельну ділянку № 18 по вул. Пархоменка в м. Харків, загальною площею 0,0862 га. (кадастровий № 6310138500:09:034:0004) належить відповідачу та за життя належало [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 065328 від 17.07.2008 року, зареєстрованому в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 810867100117. Позивач звернулась до державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на частину у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, що належала померлій на підставі вказаного державного акту. Однак нотаріус прийняла постанову від 04.11.2015 року про відмову у видачі такого свідоцтва. Обґрунтовуючи відмову нотаріус посилається на те, що не виділено частки померлої у спільному майні з [PERSON], а також неможливістю визначити склад спадкового майна. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі просив суд їх задовольнити. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON], які діють на підставі довіреностей, у судовому засіданні позовні вимоги визнали, не заперечували проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, матеріали справи містять його клопотання про розгляд справи за його відсутності. Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне. Позивач та відповідач є співвласниками спірного домоволодіння. Так, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.10.2015 року посвідченого державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 6-1482 - позивачу, а на підставі договору дарування від 02.10.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 02.10.2003 року, - відповідачу, належать на праві приватної власності по ? (одна друга) частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою м. Харків, вул. Пархоменка, 18. Право власності позивача на вищенаведене майно зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, право власності відповідача зареєстроване у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». З матеріалів справи вбачається, що позивач запропонував відповідачу укласти договір про встановлення порядку володіння та користування житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами за адресою м. Харків, вул. Пархоменка, 18, що відповідає фактичному порядку користування спірним домоволодінням. Дана обставина підтверджується листом від 12.11.2013 року. В підтвердження відправлення цього листа позивач надав до суду копію вкладення у цінний лист від 12.11.2013 року (ц/л 6247200064230) з відбитком штемпелю поштового відділення та копію чеку від 12.11.2013 року № 5117. Відповідач лист отримав 27.11.2013 року, про що свідчить копія повідомлення про вручення поштового відправлення. Представник позивача у судовому засіданні повідомив, що не отримав від відповідача відповіді на вказаний вище лист. На час розгляду справи у суді між позивачем та відповідачем не було укладено договору про встановлення порядку володіння та користування житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами за адресою м. Харків, вул. Пархоменка, 18. Представники відповідача у судовому засіданні пояснили, що відповідач не згоден на встановлення, запропонованого у листі від 12.11.2013 року порядку користування житловим будинком та надвірними будівлями і спорудами, посилаючись на те, що сарай літ. Б повинен залишитися у відповідача, а дворовий водопровід № 2 повинен залишитися у спільному володінні та користуванні та знаходитись на частині земельної ділянки, що надана відповідачеві у володіння та користування. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Судом встановлено, що спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами належить позивачу [PERSON] та відповідачу - [PERSON] на праві спільної часткової власності. Відповідно до положень ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння і користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У судовому засіданні було встановлено, що склад спірного майна з часом змінювався та між позивачем і відповідачем на теперішній час склався певний порядок користування спірним житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами. Так, позивач фактично користується приміщеннями в житловому будинку літ. «А-1»: № 2-І (тамбур) - площею 0,2 м2, № 2-1 (кухня) площею 6,0 м2, № 2-2 (житлова) площею 10,8 м2, № 2-3 (житлова) площею 14,3 м2, № 2-4 (коридор) площею 3,1 м2, № 2-5 (коридор) площею 5,1 м2, № 2-6 (санвузол) площею 2,0 м2, загальною площею 41,5 м2 та господарськими будівлями і спорудами: літ. Б (сарай) - площею 20,5 м2, літ. В (вбиральня) площею 1,0 м2, літ. Г (льох) площею 4,0 м2, літ. К (гараж) площею 20,9 м2, № 10 (огорожа), № 2 (дворовий водопровід), № 9 (огорожа), № 6 (ворота), № 7 (зливна яма). Відповідач фактично користується приміщеннями в житловому будинку літ. «А-1»: № 1-1 (коридор) площею 6,0 м2, № 1-2 (житлова) площею 10,6 м2, № 1-3 (житлова) площею 14,1 м2, № 1-4 (коридор) площею 2,8 м2, № 1-5 (сан. вузол ) площею 3,7 м2, № 1-6 (кухня) площею 6,7 м2, загальною площею 43,9 м2 та господарськими будівлями і спорудами: літ. Д (сарай) площею 21,7 м2, літ. Л (душ) площею 1,0 м2, літ. И (гараж) площею 26,0 м2, літ. З (навіс) площею 3,4 м2, літ. Ж (льох) площею 2,3 м2, № 1 (огорожа), № 4 (ворота), № ІІ (зливна яма). Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Висновком судової будівельно-технічної та судової земельно-технічної експертизи № 668/6156/6157/6158 Харківського НДІ судових експертиз ім. Заслуженого професора M.С. Бокаріуса складеного 30.05.2014 року, передбачено, що з технічної точки зору поділити будинок № 18 з надвірними будівлями в натурі у відповідності до розміру частки кожного із співвласників не надається можливим, однак передбачає можливість встановлення порядку володіння та користування житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами. У судовому засіданні позивач наполягав що найбільш справедливим є фактичний порядок володіння та користування житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами. З такою позицією позивача погодився і відповідач. По даному варіанту розподілу спірного житлового будинку з надвірними будівлями здійснювати переобладнання приміщень не потрібно. Грошова компенсація не розраховується. Вимоги відповідача, стосовно надання у володіння та користування сараю літ. Б, суд вважає безпідставними, з огляду на те, що такий розподіл спільного майна не буде відповідати ? частці у спільному майні позивача та відповідача. Грошову компенсацію за сарай літ. Б, відповідач не запропонував. Суд приймає до уваги наведене, вважає за доцільне встановити порядок володіння та користування житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою м. Харків, вул. Пархоменка, 18, у відповідності до порядку володіння та користування, що склався фактично, а дворовий водопровід № 2 залишити у спільному володінні та користуванні сторін. Стосовно позовної вимоги про визнання за позивачем права спільної сумісної власності на земельну ділянку № 18, що знаходиться по вул. Пархоменка у м. Харків, площею 0,0862 га., кадастровий номер 6310138500:09:034:0004 в порядку спадкування за заповітом, суд вважає необхідним зазначити наступне. Земельна ділянки площею 0,0862 га. за адресою м. Харків, вул. Пархоменка, 18, кадастровий номер 6310138500:09:034:0004, належить відповідачу та за життя належала [PERSON] на праві спільної сумісної власності, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 065328 від 17.07.2008 р., зареєстрованому в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 810867100117. Згідно заповіту від 19.12.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON], позивач є спадкоємцем всього майна померлої [PERSON] Позивач у встановлений законом термін звернулась до державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на частину у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, що належала померлій на підставі вказаного вище державного акту. Однак нотаріус прийняла постанову від 04.11.2015 року про відмову у видачі такого свідоцтва. Обґрунтовуючи відмову нотаріус посилається на те, що не виділено частки померлої у спільному майні з [PERSON], а також неможливістю визначити склад спадкового майна. Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як встановлено судом, [PERSON] є спадкоємицею [PERSON], та успадкувала 1/2 частину житлового будинку літ. «А-1», житловою площею 49,8 м2, загальною площею 85,4 м2, з надвірних будівель та споруд: літ. Б (сарай), літ. В (вбиральня), літ. Г (льох), літ. Д (сарай), літ. Ж (льох), літ. З (навіс), И (гараж), літ. К (гараж), літ. Л (душ), літ. М (альтанка), огорожа № 1,3,4,6, водопровід № 2, замощення І, № 7 (зливна яма), № ІІ (зливна яма), що знаходяться за адресою м. Харків, вул. Пархоменка, 18, про що видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Також, судом встановлено, що відповідно до постанови державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори від 04.11.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частину у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, що належала померлій [PERSON] на праві спільної сумісної власності, у звязку з тим, що не виділено частки померлої у спільному майні з [PERSON], а також неможливістю визначити склад спадкового майна. Тобто, інший об'єкт спадщини - спірна земельна ділянка, не була у передбаченому законом порядку успадкована [PERSON], а нотаріусом не було здійснено державної реєстрації права власності останньої на спірну земельну ділянку. Спадкування частки у праві спільної сумісної власності передбачено ст. 1226 ЦК України, згідно з якою частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Крім того, ст. 1225 ЦК України встановлює порядок спадкування права на земельну ділянку, відповідно до якого право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені; до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. При цьому, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у ст.ст. 57-60, 131-132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215 ЦПК України, визначено обов'язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також надання оцінки всім доводам сторін у справі, що також є складовою вимогою ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 04.XI.50). Вирішуючи спір в частині визначення порядку користування спірною земельною ділянкою та визнання за [PERSON] права власності на відповідну частину земельної ділянки в порядку спадкування, суд враховує, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах і [PERSON] успадкувала відповідне право на ту частину спірної земельної ділянки, якою фактично користувалась спадкодавець [PERSON], у зв'язку із чим суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про визнання за позивачем права спільної сумісної власності на земельну ділянку № 18, що знаходиться по вул. Пархоменка у м. Харків, площею 0,0862 га., кадастровий номер 6310138500:09:034:0004 в порядку спадкування за заповітом. Також позивач просить суд припинити за ним право спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку та визнати за ним право спільної часткової власності на ? частину земельної ділянки та визнати за відповідачем право спільної часткової власності на ? частину земельної ділянки. Вирішуючи дане питання суд приймає до уваги наступне. Земельна ділянка площею 0,0862 га. за адресою м. Харків, вул. Пархоменка, 18, кадастровий номер 6310138500:09:034:0004, перебуває у спільній сумісній власності, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 065328 від 17.07.2008 року, зареєстрованому в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 810867100117. З матеріалів справи вбачається, що позивач запропонував відповідачу укласти договір про поділ земельної ділянки площею 0,0862 га. за адресою: м. Харків, вул. Пархоменка, 18. Дана обставина підтверджується листом від 07.11.2013 року. В підтвердження відправлення такого листа відповідачу, позивач надав до суду копію вкладення у цінний лист від 07.11.2013 року (ц/л 6247200150390) з відбитком штемпелю поштового відділення та копію чеку від 07.11.2013 року № 4841. Відповідач лист отримав 11.11.2013 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Представник позивача у судовому засіданні повідомив, що позивач не отримав від відповідача відповіді на вказаний вище лист. На час розгляду справи у суді між позивачем та відповідачем не було укладено договору про поділ земельної ділянки за адресою м. Харків, вул. Пархоменка, 18. Однак представники відповідачів у судовому засіданні погодились з вимогами позивача щодо припинення права спільної сумісної власності та визнання за позивачем права спільної часткової власності на ? частину спірної земельної ділянки та визнання за відповідачем права спільної часткової власності на ? частину спірної земельної ділянки. Частиною 1 статті 86 ЗК України передбачено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 065328 від 17.07.2008 року не містить інформації про розмір часток позивача та відповідача у спільній власності на земельну ділянку. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,0862 га., за адресою м. Харків, вул. Пархоменка, 18 належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності. Статтею 89 ЗК України, передбачене право співвласників земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Також частиною 2 статті 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Підпунктом «е» п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7, передбачено, що учасник спільної сумісної власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки, за умови попереднього визначення розміру рівних земельних часток, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно висновку судової будівельно-технічної та судової земельно-технічної експертизи № 668/6156/6157/6158 Харківського НДІ судових експертиз ім. Заслуженого професора M.С. Бокаріуса складеного 30.05.2014 р. розмір земельної частки позивача дорівнює ? та земельної частки відповідача також дорівнює ? . Однак, у наведеному вище висновку зазначено, що у фактичному користуванні позивача знаходиться земельна ділянка площею 250 м2., а у фактичному користуванні відповідача знаходиться земельна ділянка площею 612 м2. Ідеальні частки співвласників земельної ділянки, відповідно розподілу земельної ділянки по фактичному землекористуванню, дорівнюють у позивача 29/100, а у відповідача 71/100. Позивач та відповідач не надали до суду доказів стосовно досягнення домовленості про встановлення такого розподілу часток у землекористуванні. Позивач не згоден з фактичним порядком користування земельною ділянкою та вважає що йому належить ? частина спірної земельної ділянки. Висновком судової будівельно-технічної та судової земельно-технічної експертизи № 668/6156/6157/6158 Харківського НДІ судових експертиз ім. Заслуженого професора M.С. Бокаріуса складеного 30.05.2014 року передбачено, що існує технічна можливість розділити спірну земельну ділянку у відповідності до часток позивача та відповідача у праві власності на житловий будинок. Суд приймає до уваги наведене та вважає що позовні вимоги у частині припинення права спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнання права спільної часткової власності на ? частину земельної ділянки за позивачем та визнання права спільної часткової власності на ? частину земельної ділянки за відповідачем підлягають задоволенню. Також позивач просить суд встановити порядок володіння та користування земельною ділянкою, що відповідає його ? частці у праві власності на спірну земельну ділянку. В обґрунтування меж та розмірів частини земельної ділянки, що буде надана позивачу у володіння та користування, позивач надав до суду схему розподілу земельної ділянки, виконану ФО-П [PERSON]. Даною схемою передбачено, що позивачу надається у володіння та користування частина спірної земельної ділянки площею 0,0143 га. (ділянка № 3 в межах: від Д до З 19,97 м., від З до І 2,5 м., від І до Е 15,85 м., від Е до Д 15,29 м.) та частина земельної ділянки площею 0,0284 га. (ділянка № 1 в межах: від А до Б 14,98 м, від Б до В 29,39 м., від В до Г 7,86 м., від Г до А 34,12 м.), загальною площею 0,0427 га. Відповідачу надається у володіння та користування частину земельної ділянки площею 0,0427 га. (ділянка № 2 в межах: від Б до Д 17,51 м., від Д до Е 15,29 м., від Е до Ж 8,66 м., від Ж до В 10,68 м., від В до Б - 29,39 м.), загальною площею 0,0427 га. Представники відповідача пояснили суду, що відповідач згоден з таким порядком володіння та користування земельною ділянкою. За таким порядком володіння та користування земельною ділянкою, позивачу та відповідачу надаються рівні за площею земельні ділянки, забезпечене нормальне користування будинком з надвірними будівлями та спорудами, передбачена можливість здійснення догляду за домоволодінням, забезпечена можливість проходу з вулиці на подвір'я та до частин будинку співвласників, дворовий водопровід № 2 розташований на частині земельної ділянки наданій відповідачу, що не ущемляє прав як позивача, так і відповідача. Таким чином, з урахуванням площі житлового будинку та надвірних будівель і споруд, площі земельної ділянки, кількості співвласників, розміру часток кожного з них, з урахуванням позиції відповідача про визнання позовних вимог, висновку судової будівельно-технічної та судової земельно-технічної експертизи, схеми розподілу земельної ділянки, виконаної ФО-П [PERSON], суд приходить до висновку, про можливість часткового задоволення позовних вимог. Судові витрати суд покладає на позивача за його заявою. На підставі викладеного,

Outcome: partial