Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем є батьками малолітньої дитини, сина - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач, після розірвання шлюбу з позивачем, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення з цим позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 23.05.2019 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено проводити в порядку загального позовного провадження, у справі призначено підготовче судове засідання. Позивач, [PERSON] , в підготовче судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи (а.с.30), надала до суду заяву (а.с.27) про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів підтримала, просила суд позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні не заперечувала. Відповідач, [PERSON] , в підготовче судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.34), надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив суд розглянути справу в підготовчому судовому засіданні (а.с.36). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 15.09.2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис №351 від 15.09.2007 року, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.8, копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ). [INFO] народився [PERSON] , його батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.9, копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ). Відповідно до рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 15.09.2014 року (справа №590/808/14-ц, провадження №2/590/182/14) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, [PERSON] після розірвання шлюбу залишено прізвище « [PERSON] » (ксерокопія рішення суду, а.с.10) Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, дійшов такого висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Отже, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки батько дитини зобов`язаний утримувати свого сина до повноліття. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, з відповідача на користь держави мають бути стягнуті судові витрати, пов`язані з розглядом справи, тобто судовий збір в розмірі 768,40 грн..

Outcome: approved