Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів[PERSON], [PERSON] про визнання такими, що втратив право користування житловим приміщенням. В якому прохала: визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], таким, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], так як вони понад один рік без поважних причин відсутні у вказаній квартирі. В обґрунтування позову зазначила, що вона [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS]. У вказаній вище квартирі, крім неї [PERSON] зареєстровані: дочка [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO], котрі з червня 2008 року не проживають у квартирі без поважних причин. Вона не має змоги вплинути на відповідачів, щоб вони добровільно знялися з реєстраційного обліку з її квартири, і тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] адвокат за ордером [PERSON] до суду не зявився, надавши клопотання про розгляд справи за відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.41). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду 22.11.2017 та 20.12.2017 не зявились, повідомлені на останню відому судові адресу, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст. 131 ЦПК України) (а.с.27-28, 35-36, 37-38). Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що квартира №90 по провулку Стешенка у м.Полтаві на праві власності належить [PERSON], що підтверджується копією : свідоцтва про право власності на житло, видане 14.03.1994 відділом приватизації житла та зареєстроване в КП «Інвентаризатор» в реєстрову книгу №119-16347 від 14.03.1994; свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 21.08.2009 ДН Четвертої Полтавської нотаріальної контори [PERSON], що зареєстровано 23.11.2009 в ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор»; свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 25.12.2009 ДН Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори [PERSON], що зареєстровано 08.02.2010 в ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» (а.с.4-8). Таким чином, спірна квартира є приватною та належить на праві приватної власності [PERSON] Статус квартири [ADDRESS] приватна, за даною адресою зареєстровано 3 особи: з 20.01.1987 [PERSON], [INFO] власник; з 25.08.2010 [PERSON], [INFO] дочка; з 25.08.2010 [PERSON], [INFO] онука, що підтверджується копією довідки КП «ЖЕО №2 Полтавської міської ради» №4999 від 03 жовтня 2017 року (а.с.9). [PERSON], [INFO], уродженка с.Старий Хутір Лохвицького району Полтавської області зареєстрована [INFO], що підтверджується копією паспорту КО 744431, виданий Октябрським РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області 24.03.2008 року на ім'я [PERSON] (а.с.13). Відповідно до ч.2 ст.64 ЖК України, до членів сім»ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Стаття 3 СК України визначає, що сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом та мають взаємні права та обовязки. Таким чином, донька [PERSON] та онука [PERSON] були зареєстровані у спірній квартирі, як члени сім'ї власника квартири. [PERSON] та [PERSON] з червня 2008 року не проживають у [INFO] без поважних причин, що підтверджується актом про не проживання від 04 жовтня 2017 року (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, [PERSON], [PERSON] втратили право користування житловим приміщенням квартирою №90 по провулку Стешенка, 1 у місті Полтаві, оскільки відсутні у даному житловому приміщення понад один рік, чим перешкоджають власнику у здійснені права користування та розпоряджання приватною квартирою тим, що станом на сьогоднішній день є зареєстрованими в ній. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову, з метою усунення перешкод у здійсненні [PERSON] права володіння, користування та розпоряджання своєю власністю - квартирою №90 по провулку Стешенка, 1 у місті Полтаві. Визнати [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 640 грн. (а.с.1). Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Також стягнути в рівних частках (640:2) з [PERSON] та [PERSON], а саме по 320 грн. судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved