Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], в якому просить про стягнення заборгованості по аліментах у сумі 15000 гривень та пені за прострочення сплати аліментів у сумі 7300 гривень. В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що шлюб між сторонами укладено 17 липня 2004 року, в шлюбі у них народилась донька - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. 24 березня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про сплату аліментів на утримання малолітньої [PERSON] у розмірі 5000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Оплата за квітень 2016 року не була здійснена. Відтак виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 5000 грн. Відповідач у добровільному порядку не хоче погасити вказану заборгованість. Виходячи із положення ч.1 ст. 196 СК України, яка вказує, що розмір пені не може бути більшим від 100% розміру заборгованості,позивач має право на стягнення з відповідача 5000 грн. боргу аліментних зобов'язань за квітень 2016 р. та 5000 грн. пені за прострочення сплати аліментів. Також за листопад 2017 року, відповідно до умов договору, аліменти мали б бути сплачені до 31 жовтня 2017р., а за грудень 2017р. - до 30 листопада 2017р. Однак, станом на момент звернення до суду дані виплати не здійснені, що становить заборгованість 10 000 грн., а також пеня за листопад 1900 гривень та за грудень 400 гривень, отже, заборгованість по аліментах та пені за прострочення сплати аліментів складає 22 300 (двадцять дві тисячі триста) гривень. У судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що відповідач визнає позов частково - щодо стягнення пені за невчасну сплату аліментів за листопад та грудень 2017 р. Також представник надав квитанції про сплату аліментів за листопад 2017 року та грудень 2017 року та пояснив, що аліменти за квітень 2016 р. були передані позивачці готівкою при підписанні договору. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами укладено 17 липня 2004 року. У шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Як вбачається із тексту договору « Про сплату аліментів на дитину «, який було підписано сторонами 24.03.16 р., виплата аліментів на утримання дитини повинна була здійснюватись починаючи з 01.04.16 р. у розмірі 5000 грн. Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що кошти за квітень 2016 року були передані готівкою позивачці під час підписання угоди, оскільки таке не підтверджується письмовими доказами та дана обставина не визнається позивачем. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Суд розглянув справу на підставі наявних в справі доказів, що були безпосередньо досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Виходячи з представлених сторонами доказів , суд приходить до висновку, що до задоволення підлягають вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по аліментах за квітень 2016 р. та пені за прострочення сплати вказаних аліментів. Оскільки відповідачем надано квитанції про сплату заборгованості по аліментах за листопад та грудень 2017 року з порушенням строків проведення виплат, що були передбачено угодою сторін, , то до стягнення підлягає і пеня за прострочення сплати вказаних аліментів. Враховуючи, що позов задоволено частково, позивач звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути 704,80 грн. судового збору.

Outcome: partial