Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис №956. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 2004 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалось, з причин різності характерів та вподобань, втрачено почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, спільне господарство не ведеться, на примирення вона не згодна, тому просила розірвати шлюб. Спору про поділ майна та місце проживання дитини на теперішній час сторони не мають. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, повідомлялась про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. Її представник - адвокат Ульяницька Л.Ю., яка діє на підстав договору про надання правової допомоги №79/2019 від 23.04.2019, ордеру №1972 від 10 лютого 2016 року в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала у повному обсязі, просила розірвати шлюб між сторонам по справі. У судовому засіданні відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечував, погодився із заявленим розміром судових витрат, визначених позивачем. Ухвалою Київського районного суду м. Харків від 08 травня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис №956 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 18 вересня 2004 року). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15.06.2011 року). Батьками є сторони по справі. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення він не згоден, відповідач клопотань про надання строку на примирення не надав. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». За відсутності клопотання про зворотне, суд залишає позивачу її шлюбне прізвище « [PERSON] ». Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Так, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу та витрати на правничу допомогу слід повністю покласти на відповідача. Відповідач погодився із заявленим розміром судових витрат, заяву про їх зменшення до суду не заявляв. На підставі викладеного,

Outcome: approved