Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до відповідача з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] на свою користь кошти у розмірі 1980 гривень за придбаний електропобутовий масажер «Подорожник», інфляційні витрати в розмірі 144,74 грн., кошти за відправлення поштових звернень у розмірі 82 грн., та моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 17 жовтня 2018 року, по [ADDRESS] по квартирам ходили розповсюджувачі товарів та пропонували електропобутовий масажер «Подорожник». Вона та її чоловік [PERSON] пенсіонери, саме у цей час знаходились вдома та відкрили двері, коли розповсюджувач товарів подзвонив до їхньої квартири. Молодий чоловік представився менеджером та на її прохання показав посвідчення на ім`я [PERSON] Вони впустили його у свою квартиру. Він пройшов до кімнати та витяг із своєї сумки електропобутовий масажер, запитав куди увімкнути електровилку та почав показувати, як ним користуватися. [PERSON] почав говорити, що він коштує 9460 грн., а продасть їм по пільговій ціні, так як вона ветерани праці, чоловік дитина війни та попросив показати нам свої посвідчення. Потім, [PERSON] провів лекцію відносно електропобутового масажера «Подорожник», у всіх яскравих барвах розписавши його переваги та зауваживши про те, що електропобутовий масажер «Подорожник» лікує усі хвороби та вручив листок (пам`ятку). Менеджер [PERSON] в їх присутності електропобутовий масажер з запломбованої упаковки не доставав, а показував електропобутовий масажер якій в нього знаходився у руках, а потім їм його і продав за 1980 гривень. На запитання щодо пакувальної коробки, [PERSON] уточнив чи вона нам необхідна, а потім коли ми стали наполягати на її отриманні достав її із своєї сумки. [PERSON] виписав товарний чек б/номера від 17.10.2018 р. на електропобутовий масажер «Подорожник» на суму 1980 грн., видав керівництво з експлуатації та пам`ятку і швидко вийшов з квартири. Після того, як менеджер [PERSON] пішов, вона з чоловіком у спокійній обстановці почали розглядати електропобутовий масажер «Подорожник» та читати інструкцію і з`ясували, що в інструкції відсутня інформація про виробника товару та дату виготовлення. Того самого вечора 17.10.2018 р. вона зателефонувала менеджеру [PERSON] , проте він не захотів з нею спілкуватись, тоді вона звернулась по телефону безпосередньо до ФОП [PERSON] , який був вказаний в товарному чеці з проханням забрати електропобутовий масажер «Подорожник» та повернути їй сплачені кошти посилаючись на те, що проконсультувавшись з лікарем, який пояснив, що електропобутовий масажер «Подорожник» їм з чоловіком не підходить. Проте він почав їх звинувачувати та вказувати на те, що вона підписала договір, але жодного письмового договору позивачем підписано не було. 18.10.2018р. на адресу ФОП [PERSON] було надіслано вже рекомендованого листа, щодо повернення коштів, проте лист повернувся у зв`язку з відсутністю ФОП [PERSON] за зазначеною адресою. 05 листопада 2018 року вона звернулась до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області зі скаргою, в якій просила вирішити питання щодо повернення коштів за товар, який було придбано у ФОП [PERSON] . Листом від 08.11.2018 р. №01-27/7626 Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області повідомило, що скаргу направлено до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області. Згідно листа від 04.01.2019р. № 7.3. № 1900313 від Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області в якому повідомлялось про те, що Держпродспоживслужбою в Дніпропетровській області до Держпродспоживслужби України направлено запит про надання погодження на проведення позапланової перевірки ФОП [PERSON] , однак погодження до теперішнього часу не отримано. Листом від 24.01.2019р. №7.3/1901689 Головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області повідомило, що в ході перевірки було встановлено відсутність фізичної особи - підприємця [PERSON] за зазначеною адресою, що унеможливлює проведення позапланового нагляду (контролю) та вирішення питання. Крім того Головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області зазначило, що для розшуку суб`єкту господарської діяльності направить матеріали справи до органів внутрішніх справ (до теперішнього часу матеріали справи до органів внутрішніх справ не направлено). Також позивачем було направлено заяву до Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області від 12.12.2018р. щодо шахрайських дій з боку ФОП [PERSON] та повернення коштів. Листом від 08.01.2019р. № 28/115/111/01 - 2019 Миргородське ВП Головного управління Національної поліції в Полтавській області повідомило, що в ході перевірки матеріалами не здобуто доказів, які б вказували на наявність кримінального правопорушення, перевірку закінчено. 15.01.2019 року вона звернулась із скаргою та проханням вирішити дане питання до Держпродспоживслужби України. Листом від 11.02.2019р. № В - 791/К - 324 Держпродспоживслужби України повідомила, що відповідь надасть Головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області. Листом від 21.02.2019 р. №7.3/1903699 Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, повідомило, що її звернення від 18.02.2019 р. на «Урядову гарячу лінію 1545» було розглянуто та у додатках було додано лист відповідь від 24.01.2019р. № 7.3/1901689 до теперішнього часу матеріали справи до органів внутрішніх справ не направлено. Листом від 22.02.2019р. № 7.3/1903780 Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, повідомило, що моє звернення від 15.01.2019р. адресоване Голові Держпродспоживслужби Лапі В.І. було розглянуто та у додатках було додано лист відповідь від 24.01.2019р. № 7.3/1901689 (до теперішнього часу матеріали справи до органів внутрішніх справ не направлено). Листи Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 21.02.2019р. № 7.3./1903699 та від 22.02.2019р. № 7.3/1903780 були надіслані на її адресу 13.03.2019р., що також підтверджується штемпелем на конверті, а отже Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області надала відповідь з порушенням термінів встановлених Законом України «Про звернення громадян». Позивачка просить суд зобов`язати ФОП [PERSON] повернути кошти за придбаний електропобутовий масажер «Подорожнк» у розмірі 19800 грн.00 коп., крім того стягнути індекс інфляції за прострочення повернення грошових коштів у розмірі 1980 грн. з 17.10.2018 року по 27.03.2019 року, що становить 144,74 грн. Крім того просила стягнути моральну шкоду в розмір 1980 гривень. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 01 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено проведення судового засідання (а.с.37). У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] , що діє на підставі довіреності (а.с.44) позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився без пояснення причини неявки, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином у відповідності до п.4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відзиву не подав (а.с.41, 51, 57). Представник третьої особи Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів свого представник в судове засідання не направив, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 39, 49). Заслухавши пояснення позивача, представника позивача [PERSON] , а також дослідивши докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. За письмовою згодою позивача та за відсутності відзиву на позовну заяву справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч. 1 ст. 698 ЦК України, за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, що здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Судом встановлено, що 17 жовтня 2018 року [PERSON] придбала у ФОП [PERSON] , через менеджера [PERSON] , електропобутовий масажер «Подорожник», що підтверджується копією товарного чеку б/н від 17.10.2018 року (а.с.10). Відповідно до ст. 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. 18.10.2018р. позивач на адресу ФОП [PERSON] надіслала заяву рекомендованим листом з вимогою повернення коштів за придбаний товар, оскільки останній не є сертифікованим і не являється лікарським засобом, лист повернувся у зв`язку з відсутністю ФОП [PERSON] за зазначеною адресою (а.с.15-16). Відповідно до ст. 707 ЦК України, покупець має право протягом чотирнадцяти днів з моменту продажу йому непродовольчого товару належної якості, обміняти його на аналогічний товар, а якщо у продавця немає необхідного для обміну товару, продавець має право повернути придбаний товар продавцеві та одержати сплачену за нього суму. Таке ж право покупця (споживача) на обмін товару належної якості, а в разі відсутності аналогічного товару для обміну, який влаштовує покупця, - на розірвання договору та одержання назад грошей, сплачених за товар, передбачено і ст. 9 Закону України Про захист прав споживачів. При цьому, частинами 3,4 статті 12 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями споживач має право розірвати договір за умови повідомлення про це продавця (виконавця) протягом чотирнадцяти днів з дати одержання документа, який засвідчує факт здійснення правочину поза торговельними або офісними приміщеннями чи прийняття продукції або першої поставки такої продукції, за умови, що така продукція є річчю, а прийняття чи поставка продукції відбувається пізніше часу одержання споживачем документа на їх продаж. У разі розірвання договору, укладеного поза торговельними або офісними приміщеннями, споживач повинен повідомити продавця (виконавця) про місце, де продукція може бути повернена. Договором може передбачатися, що продукція або результати робіт (послуг), що були надіслані поштою, повинні у разі розірвання договору також бути повернені поштою. Будь-які витрати, пов`язані з поверненням продукції, покладаються на продавця (виконавця). Продавець (виконавець) повинен відшкодувати витрати споживача у зв`язку з поверненням продукції. У разі розірвання договору, укладеного поза торговельними або офісними приміщеннями, обов`язок споживача зберігати у себе продукцію припиняється по закінченні шістдесяти днів після її одержання. Якщо продавець (виконавець) не вживає заходів для повернення її собі протягом зазначеного періоду, така продукція переходить у власність споживача без виникнення зобов`язання з оплати її вартості. Одже, позивач, користуючись своїм правом передбаченим ЗУ «Про захист прав споживачів», вчасно повідомила продавця про свій намір повернути товар, що підтверджується наданими поштовими квитанціями, але грошові кошти у строк, передбачений законодавством відповідачем повернуті не були. Таким чином позовна вимога про повернення коштів за придбаний товар підлягає до задоволення. Виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства з відповідача в користь позивача слід стягнути вказану в позові суму в розмірі 1980 грн. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань. Провівши розрахунки з урахуванням індексу інфляції, офіційно встановленого в Україні за період з жовтня 2018 р по березень 2019 р, судом встановлено, що розмір втрат позивача у зв`язку з інфляцією становить 144 грн. 74 коп. (1980,00 грн. х 107,31% = 2124,74 грн., 2124,74-1980,00 = 144,74 грн), які підлягають стягненню з відповідача. Стосовно вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного. Частинами 1-3 ст. 23 ЦК України, передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно д ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до п. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Тривале не виконання відповідачем законних вимог позивача призвело до необхідності відстоювати свої права в судовому порядку, у зв`язку з чим було задоволено позовні вимоги [PERSON] про стягнення вартості товару, тому, наявні правові підстави для відшкодування позивачу завданої моральної шкоди. Судом встановлено, що через протиправну поведінку відповідача, яка полягала у не виконанні законним вимог позивача, передбачених Законом України «про захист прав споживачів», необхідності витрачанням свого особистого часу на звернення до правоохоронних та контролюючих органів, суду, у зв`язку з неможливістю захистити порушене право споживача, що позначилось негативно на її психологічному стані, а отже, призвело до завдання позивачу моральних страждань. На основі принципів розумності, виваженості та справедливості, врахувавши характер і тривалість страждань, суд визначає розмір моральної шкоди у 1000 грн., які належить стягнути з відповідача. Щодо позовних вимог в частині стягнення коштів за відправлення поштових звернень у розмірі 82 гривні суд вважає, що в цій частині позовних вимог необхідно відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до ст.141 ЦПК України. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви про захист прав споживачів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1121,86 грн. судового збору, пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: partial