Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON], Вінницької міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року в м. Вінниці померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Інша частина квартири належить позивачу та третій особі без самостійних вимог щодо предмету спору на праві спільної часткової власності по 1/3 частки кожному. Спадкоємцями за законом після смерті матері є діти померлої - позивач та відповідач [PERSON] У встановлений законом шестимісячний строк позивач прийняла спадщину після смерті матері, так як звернулась до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Натомість, відповідач [PERSON] протягом шести місяців з дня відкриття спадщини спадщину після смерті матері не прийняв, оскільки не вступив у фактичне управління та володіння спадковим майном та протягом шести місяців з дня відкриття спадщини з відповідною заявою до нотаріальної контори не звертався. 03.02.2015 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М.В. видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку спадкового майна - 1/3 частки квартири [ADDRESS], тобто на 1/6 частки зазначеної квартири. В той час, як видати свідоцтво про право на спадщину за законом на іншу 1/2 частку спадкового майна - 1/3 частки квартири [ADDRESS], тобто на 1/6 частки зазначеної квартири державний нотаріус позбавлена можливості, оскільки відповідач [PERSON] до нотаріальної контори не звертався, а відтак встановити чи прийняв спадкоємець спадщину після смерті [PERSON] не вбачається можливим. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на спадкове майна - 1/6 частки житлової квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року в м. Вінниці. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача Вінницької міської ради за довіреністю [PERSON] поклався на розсуд суду при вирішенні даного спору. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином через оголошення в газеті «Вінниччина» від 06.05.2016 року №35 (23077). В судовому засіданні третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] не заперечував проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, копії матеріалів спадкової справи Першої Вінницької державної нотаріальної контори №6/2003 до майна померлої [INFO] року [PERSON], оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] року в м. Вінниці померла мати позивача [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області 09.07.2002 року (а.с.20). Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Правила книги шостої цього Кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Оскільки мати позивача [PERSON] померла [INFO] року, тобто до 01.01.2004 року, до виниклих правовідносин слід застосовувати положення та норми ЦК УРСР 1963 року. Згідно ст.525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. А тому, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частки квартири [ADDRESS], яка належала померлій на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого виконкомом Вінницької міської ради 26.03.1998 року згідно з рішенням №350 від 26.03.1998 року, дублікат якого виданий виконкомом Вінницької міської ради 15.08.2003 року, зареєстрованого КП «ВОББТІ» 28.10.2003 року, реєстровий номер запису 717/33930 в реєстровій книзі №371 (а.с.17-18). Згідно ч.ч.1, 2 ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч.1 ст.529 ЦК УРСР). Зі змісту статті 549 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Окрім того, стаття 553 ЦК УРСР визначає, що спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Як вбачається з копії матеріалів спадкової справи до майна померлої [INFO] року [PERSON] (а.с.55-78) спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є її діти - позивач та відповідач [PERSON] У встановлений законом шестимісячний строк позивач прийняла спадщину після смерті матері, так як звернулась до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті матері (а.с.56). Натомість, відповідач [PERSON] протягом шести місяців з дня відкриття спадщини спадщину після смерті матері не прийняв, оскільки фактично не вступив в управління та володіння спадковим майном та протягом шести місяців з дня відкриття спадщини з відповідною заявою до нотаріальної контори не звертався. 03.02.2015 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М.В. видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку спадкового майна - 1/3 частки квартири [ADDRESS], тобто на 1/6 частки зазначеної квартири (а.с.76). В той час, як видати свідоцтво про право на спадщину за законом на іншу 1/2 частку спадкового майна - 1/3 частки квартири [ADDRESS], тобто на 1/6 частки зазначеної квартири державний нотаріус позбавлена можливості, оскільки відповідач [PERSON] до нотаріальної контори не звертався, а відтак встановити чи прийняв спадкоємець спадщину після смерті [PERSON] не вбачається можливим, згідно довідки Першої Вінницької державної нотаріальної контори від 03.02.2015 року (а.с.78). Отже, вищевикладені обставини в системному аналізі зі ст.ст.549, 553 ЦК УРСР свідчать про те, що відповідач [PERSON] спадщину після смерті своєї матері не прийняв, оскільки не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини, а саме: протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини та фактично не вступив в управління або володіння спадковим майном, натомість позивач є такою, що спадщину прийняла після смерті матері, а тому є всі достатні підстави для визнання за нею права власності на спадкове майно - 1/6 частки житлової квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року в м. Вінниці. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved