Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 30 жовтня 2015 року до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. З позовної заяви вбачається, що шлюб між сторонами був зареєстрований 9 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1987. Від цього шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в свідоцтвах про їх народження відповідач [PERSON] записаний як батько. Свій позов [PERSON] мотивує тим, що сімейне життя у них з відповідачем не склалося, причиною цього стали різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри в сім'ї, це призвело до неможливості подальшого спільного проживання, і як наслідок подружні відносини між ними припинені з травня 2015 року. Крім того, їхні малолітні діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, в зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON] змушена звернутися до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання малолітніх дітей. Дана справа перебувала в провадженні голови Великобагачанського районного суду Полтавської області Білецької В.І., 20.11.2015 року справа в порядку ст. 11-1 ЦПК України передана на розгляд судді Великобагачанського районного суду Полтавської області Лисенко Н.В. Ухвалою суду від 14 грудня 2015 року відкрито провадження по справі. В судових засіданнях 13 січня та 17 лютого 2016 року позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилалася на обставини, що викладені в позові, та пояснила, що в даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, підстав для збереження сім'ї немає. Спору щодо поділу спільного майна подружжя та місця проживання дітей в даний час немає та просила стягувати з [PERSON] аліменти на утримання їхніх малолітніх дітей в розмірі, що вказаний в позові. Відповідач [PERSON] в судові засідання 13 січня та 5 лютого 2016 року не з'явився, до суду надіслав заяви, в яких просив суд розгляд справи відкласти, а в судовому засіданні 17 лютого 2016 року позов [PERSON] щодо розірвання шлюбу визнав в повному обсязі та просив їхній шлюб розірвати, а позов про стягнення аліментів на малолітніх дітей визнав частково та пояснив, що він згодний сплачувати аліменти на утримання їхніх малолітніх дітей в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подання позову. Вважає, що ніяких підстав для стягнення аліментів за минулий час немає, він приймав участь в утриманні дітей до подання позову і один раз давав гроші на дітей позивачці після подання позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному обсязі, а позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню і є підстави для стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подання позову, з таких підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 9 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1987 (а.с.7 ). Від цього шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.а.с.8-9). В свідоцтвах про їх народження батьком записаний [PERSON], а матір'ю [PERSON]. З довідки № 4155 від 26 жовтня 2015 року, що видана виконавчим комітетом Великобагачанської селищної ради Полтавської області, вбачається, що [PERSON], [INFO], проживає без реєстрації в [ADDRESS], та має такий склад сім'ї: чоловік - [PERSON], [INFO], за даною адресою не проживає, син - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO] (а.с.10). З пояснень сторін вбачається, що конфлікт в сім'ї носить тривалий характер, вони стверджують, що немає в даний час ніяких підстав для збереження сім'ї. Спору з приводу поділу спільного майна та місця проживання дітей у них немає. За нормою ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки сім'я сторін розпалась остаточно, підстав примирення між ними немає, конфлікт в сім'ї носить тривалий характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхніх малолітніх дітей. Що стосується позовних вимог позивача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей суд приходить до наступних висновків. Як зазначено вище в свідоцтвах про народження малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком записаний [PERSON]. Позивач [PERSON] в період з 1 січня 2015 року по 30 червня 2015 року отримала соціальні виплати в сумі 5940 грн. (а.с.11), а в період з 1 липня 2015 року по 31 вересня 2015 року отримала соціальні виплати в сумі 2596 грн. 77 коп. Відповідач [PERSON] довідок про свої доходи суду не подав, суду пояснив, що він в даний час офіційно не працює. Позивач [PERSON] відмовилася надавати будь-які докази щодо підстав стягнення аліментів за минулий час і не наполягала на витребуванні будь-яких додаткових доказів щодо доходів відповідача. З пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що вони є працездатними, відповідач [PERSON] інших непрацездатних осіб на утриманні не має. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Суд, враховуючи вищевикладене, а саме: склад сім'ї, матеріальне становище сторін, стан здоров'я дітей, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, усталену судову практику з цієї категорії справ, приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] слід стягувати на користь [PERSON] аліменти на двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved