Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. З врахуванням поданих в ході розгляду справи уточнених позовних вимог, позовні вимоги мотивує тим, що позивач та відповідач перебували з 24.09.2010 року по 23.02.2017 року у зареєстрованому шлюбі, під час якого придбали спільне майно, а саме: шафа двох дверна для вітальні, стіл кухонний та чотири стільця, дитячий диван, дитяче ліжко, дитяча коляска, газова плита «Гефест», морозильна камера, праска, міксер, гладильна дошка, люстра, ламінат 5 упаковок, ванна, умивальник з тумбою, унітаз, 4 міжкімнатних дверей, 2 металопластикові вікна та вартість ремонтних робіт загальною вартістю 51400 грн. та автомобіль ВАЗ 2109 вартістю 35100 грн. Крім того, вказує, що окрім спільно придбаного майна їй було подаровано та на даний час знаходяться у відповідача наступні речі: меблі для спальної кімнати, м`який куточок, спальня «Софія» та пральна машина «Електролюкс», загальною вартістю 61734 грн. На підставі наведеного та ст. 60, 70 СК України, просить суд, визнати за нею право власності на м`який куточок вартістю 15978 грн., спальню «Софія» - 12389 грн., пральну машину «Електролюкс» - 5000 грн., які були їй подаровані, а також виділити їй у власність: шафу двох дверну - 3000 грн., стіл кухонний та чотири стільці - 1000 грн., дитячий диван - 3000 грн., дитяче ліжко - вартістю 700 грн., дитяча коляска - 3000 грн., газова плита «Гефест» - 3000 грн., морозильна камера - 3000 грн., праска - 500 грн., міксер - 200 грн., гладильна дошка - 300 грн., люстра - 500 грн., люстра - 500 грн., 5 упаковок ламінату - 4000 грн. Відповідачу просить виділити легковий автомобіль ВАЗ 2109 вартістю 35100 грн., ванна - 1800 грн., умивальник з тумбою - 1300 грн., унітаз - 800 грн., 4 міжкімнатних дверей - 12000 грн., 2 металопластикові вікна - 2800 грн., ремонтні роботи у квартирі - 10000 грн. У відзиві на позовну заяву відповідач при вирішенні питання про поділ майна подружжя просив врахувати, що поточний ремонт у квартирі, яка належить його матері і вартість якого позивач визначила на власний розсуд (10000 грн.) не підтверджений будь-якими доказами. Також автомобіль марки ВАЗ 2109 не реєструвався на праві власності, ні за ним ні за позивачем і фактично такого автомобіля у їхній власності немає, а тому поділ його є неможливим. Крім того, зазначає, що речі придбані для їхньої дитини не мають ніякого відношення до позивачки, оскільки, такі використовуються лише дитиною. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.04.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.09.2019 року закрито підготовче засідання у справі, призначено справу до судового розгляду. До початку судового засідання представник позивача подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду. Будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 24.09.2010 року по 23.02.2017 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Луцького міськрайонного суду від 23.02.2017 року (а.с.10). Від спільного подружнього життя у сторін народилася дочка - [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо ) самостійного заробітку ( доходу ). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 своєї постанови №11 від 22.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі - Постанова Пленуму ВСУ №11) вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Судом встановлено, що сторонами за час шлюбу набуто та не оспорюється відповідачем, наступне майно: шафа двох дверна - 3000 грн., стіл кухонний та чотири стільці - 1000 грн., дитячий диван - 3000 грн., дитяче ліжко - вартістю 700 грн., дитяча коляска - 3000 грн., газова плита «Гефест» - 3000 грн., морозильна камера - 3000 грн., праска - 500 грн., міксер - 200 грн., гладильна дошка - 300 грн., люстра - 500 грн., люстра - 500 грн., 5 упаковок ламінату - 4000 грн., ванна - 1800 грн., умивальник з тумбою - 1300 грн., унітаз - 800 грн., 4 міжкімнатних дверей - 12000 грн., 2 металопластикові вікна - 2800 грн., загальною вартістю 41400 грн. Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Із змісту ст..70, 71 СК України в їх системному зв`язку випливає, що у разі наявності в майні, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, неподільних речей, то в силу частини другої статті 71 СК України такі речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними, з присудженням одному з подружжя грошової компенсації, замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно. Таким чином, вищезазначене спільно набуте майно підлягає поділу між сторонами, з урахуванням думки позивача та позиції відповідача у відзиві на позовну заяву, відповідно до яких, позивачу слід виділити: шафу двох дверну - 3000 грн., стіл кухонний та чотири стільці - 1000 грн., газову плиту «Гефест» - 3000 грн., морозильну камеру «Сіменс» - 3000 грн., на загальну суму 10000 грн.; відповідачу: дитячий диван - 3000 грн., дитяче ліжко - вартістю 700 грн., дитячу коляску - 3000 грн., 5 упаковок ламінату - 4000 грн., ванну - 1800 грн., умивальник з тумбою - 1300 грн., унітаз - 800 грн., 4 міжкімнатних дверей - 12000 грн., 2 металопластикові вікна - 2800 грн., праску - 500 грн., міксер - 200 грн., гладильну дошку - 300 грн., люстру - 500 грн., люстру - 500 грн., на загальну суму 31400 грн. Оскільки, вартість майна виділеного позивачу значно менша за вартість майна, що перейшла у власність відповідачу, враховуючи принцип рівності часток у спільному майні подружжя, на користь позивача підлягає виплата половина вартості майна, що становить 10700 грн. (41400 грн. / 2-10000 грн.) Не підлягають до задоволення вимоги позивача щодо визнання права власності на подаровані їй меблі для спальної кімнати, м`який куточок, спальня «Софія» та пральна машина «Електролюкс», загальною вартістю 61734 грн., оскільки, такі речі і так є її власністю, поділу не підлягають, а тому позивач обрала невірний спосіб захисту порушеного права щодо зазначеного майна. Також не підлягає до задоволення вимога щодо виділу у власність відповідача автомобіля марки ВАЗ 2109 вартістю 35100 грн. та проведених позивачем ремонтних робіт у квартирі вартістю 10000 грн., оскільки, такі доводи позивача не підтвердженні жодними належними доказами. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню, судовий збір у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на підставі п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Інші судові витрати до розподілу та стягненню не підлягають, оскільки не підтвердженні належними доказами.

Outcome: partial