Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить визнати за нею право власності на 1/4 частку квартири за адресою: [ADDRESS] за набувальною давністю. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , і позивач після її смерті успадкувала 1/4 частку квартири за адресою: [ADDRESS] . Ще 1/4 частку вказаної квартири вона успадкувала після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , і 1/4 частка належала їй на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації. Отже, на цей час їй належить 3/4 частка цієї квартири, а 1/4 частка належала її батькові [PERSON] , який також брав участь у приватизації житла разом з нею, її матір`ю та бабусею. Рішенням суду від 16.09.2014 її батько був визнаний померлим. \~ \~ \~ \~ З метою прийняття спадщини після смерті батька у виді 1/4 частки квартири вона зверталася до нотаріуса, яка у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки заявниця пропустила строк для прийняття спадщини. Зазначила, що інші особи після смерті батька із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Вона з дня народження постійно проживає у цій квартирі, зареєстрована в ній, оплачує комунальні послуги, здійснювала поточні ремонти, тобто добросовісно заволоділа майном, що залишилось після смерті батька, відкрито, безперервно володіти ним, і вже після досягнення повноліття - протягом 10 років. \~ \~ \~ \~ \~ Із вказаних підстав, посилаючись на положення ч.1 ст.344 ЦПК України, просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 09.10.2020 було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання 04.11.2020. 04.11.2020 судом було витребувано докази у справі стосовно власників спірного нерухомого майна та кола спадкоємців після смерті [PERSON] 10.12.2020 підготовче провадження закрито і справу призначено до судового розгляду. \~ \~ \~ \~Належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Мірошниченко М.В., яка діє від імені позивача на підставі ордеру та договору № 41/10 від 05.10.2020, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві /а.с.49/. Представник відповідача Територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надав суду клопотання про проведення розгляду справи без участі представника, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду /а.с.47/. За таких обставин суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних письмових доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись з письмовими матеріалами справи, дослідивши і оцінивши надані позивачем докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст.47\~Основного Закону кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно з положеннями ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.\~\~ За приписами ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою. Судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] на праві спільної приватної власності належала [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.09.1993, виданого органом приватизації Інгулецького ГЗК на підставі розпорядження № 299 від 15.03.1993. Право власності на квартиру зареєстровано в Криворізькому БТІ /а.с.11-12/. Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження /а.с.8/. Згідно із свідоцтвом про шлюб від 29.09.2018 після реєстрації шлюбу з [PERSON] вона змінила прізвище на « [PERSON] » /а.с.9/. Тобто встановлено, що позивач є спадкоємцем [PERSON] і [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим 18.06.1998 відділом РАЦС виконкому Інгулецької міської ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, померла [PERSON] матір позивача /а.с.7/. Належну їй ј частку квартири позивач прийняла у спадщину, як дочка, що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.11.2003, виданим П`ятою Криворізькою\~державною нотаріальною\~конторою /а.с.14/. 22.01.2012 померла співвласниця спірної квартири - [PERSON] /а.с.6/. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.09.2020, виданим П`ятою Криворізькою\~державною нотаріальною\~конторою, позивач, як онука померлої, прийняла у спадщину належну [PERSON] ј частку квартири /а.с.15/. Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.09.2014 справі № 213/2665/14-ц, яке набрало законної сили 30.09.2014, [PERSON] , [INFO] , оголошено померлим. Як зазначено в рішенні, датою смерті особи вважається дата набрання рішенням законної сили /а.с.13/. 04.11.2019 державним нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки заявниця пропустила строк прийняття спадщини /а.с.18/. За повідомленням завідувача П`ятої криворізької державної нотаріальної контори від 03.12.2020, після померлого [PERSON] заведено спадкову справу за заявою доньки спадкодавці [PERSON] , яка одержала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки пропустила строк прийняття спадщини. Заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися /а.с.43-45/. Згідно з довідкою КП «ДОР «Криворізьке БТІ» станом на 31.12.2012 право власності на частку квартири за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована на праві спільної сумісної власності на ім`я [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 28.09.1992 Інгулецьким державним ГЗК згідно з розпорядженням № 299 від 15.03.1993 /а.с.46/. Отже, витребуваними судом за клопотанням представника позивача доказами встановлено, що заповітів на спадкове майно [PERSON] не укладалось, відомості, що підтверджують видачу будь-кому свідоцтва про право на спадщину на його частку спадкової квартири відсутні. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. Згідно приписів ч.1\~ст.344\~ЦК України\~особа,\~яка добросовісно\~заволоділа чужим\~майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.4 цієї статті право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Згідно з п.9 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідно до п.13 цієї Постанови особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Як роз`яснює Пленум ВССУ, відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. \~ \~ \~ \~Судом встановлено,\~що попередній\~власник ј\~частки спірного\~нерухомого майна\~помер, на запити суду до нотаріуса, КП ДОР «Криворізьке БТІ», щодо наявності відомостей про прийняття спірного майна у спадщину, та стосовно власника цього нерухомого майна, надійшли відповіді, з яких вбачається, що право власності залишається оформленим на попереднього власника [PERSON] , та про відсутність інформації про прийняття будь-якою особою спадщини на належну йому частку квартири. \~ \~ \~ \~ Таким чином, наданими суду доказами доведено, що позивач заволоділа належною [PERSON] часткою квартири відкрито, добросовісно, безперервно користується нею понад 10 років, утримує її, підтримує в належному стані. \~ \~ \~ \~ До\~того ж\~суд враховує,\~що належний відповідач\~у справі\~-\~територіальна громада\~в особі\~виконавчого комітету\~Інгулецької районної\~у місті\~Кривому Розі\~ради,\~заперечень проти\~позову не\~надав,\~а отже\~на спірне нерухоме майно не претендує, безхазяйним майно не визнавав. Суд враховує при цьому, що прийняти у спадщину спірне нерухомого майна позивачу не вдалося за об`єктивних причин. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною 24 січня 2019 року у справі № 755/16913/16-ц, де Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду\~вказав, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що єдиною можливістю оформити право власності на спірну будівлю для позивача є звернення до суду із даним позовом. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що відповідно до звіту про оцінку майна від 05.10.2020 ринкова вартість ј частки спірної квартири [ADDRESS] становить 23850,00 грн. /а.с.19-20/, та вважає, що позивачем судовий збір сплачено повністю у встановленому законом розмірі. Враховуючи специфіку спору, судові витрати, зокрема щодо сплати судового збору, не розподіляються, та покладаються на позивача.

Outcome: approved