Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач зазначила, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 08 лютого 2021 року належить квартира [ADDRESS] . Відповідач у справі перебуває на реєстраційному обліку за зазначеною адресою, але це стороння людина. Позивач зазначає, що продавець квартири [PERSON] купив вказану квартиру у [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 01.03.2014 року, яка не зняла з реєстраційного обліку [PERSON] .. [PERSON] не є членом сім`ї позивача, ніколи не була пов`язана з нею спільним побутом, не вела спільного господарства, у квартирі немає жодних належних їй речей та особистого майна, її місце проживання (перебування) невідоме. Перебування на реєстраційному обліку відповідача перешкоджає позивачу реалізовувати право власності належним їй нерухомим майном. З огляду на те, що відповідач не є членом сім`ї власника, ніколи не проживала у спірній квартирі, позивач вважає її такою, що втратила право користування належним позивачу на праві власності майном. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 березня 2021 року позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено дату проведення підготовчого судового засідання.\~ \~ \~ \~ \~ Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 серпня 2021 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Відповідач у встановлений судом строк відзив зі всіма доказами, що підтверджують заперечення проти позову, відповідно до положень ст. 178 ЦПК України, не надав, зустрічний позов не пред`явив. Згідно з ч. 8\~ст.\~178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач у судове засідання не з`явилася, представник позивача - адвокат Василенко С.І. подала суду заяву про розгляд справи за відсутності її та позивача, у поданій заяві висловила згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч. 6 ст.187 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання не повідомила, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавала, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без її участі не надала. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України, відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 08 лютого 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Павловою О.О., реєстровий №256, [PERSON] є власником квартири квартира [ADDRESS] . З інформації Виконавчого комітету Височанської селищної ради Харківського району Харківської області вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] . Зазначена інформація, а саме реєстрація [PERSON] за адресою [ADDRESS] підтверджується також відомостями відділу обліку та моніторінгу інформації про місця проживання Головного управління ДМС України в Харківській області, сформованими станом на 26 лютого 2021 року. Актом обстеження Житлово-будівельного кооперативу «Вчитель» квартири [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] з 2005 року в квартирі не проживає місце її знаходження невідомо. Особистих речей [PERSON] в квартирі не має. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 243464138 від 08.02.2021 вбачається, що квартири [ADDRESS] зареєстрована на праві власності за позивачем [PERSON] . За правилами ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно\~зі ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності, якщо він не порушує норм закону, моральних засад суспільства, екологічної ситуації та інтересів інших осіб. Положеннями ст.\~41\~Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст.\~150\~ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Положеннями ч. 1\~ст. 383 ЦК України\~закріплено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Серед іншого, норми статей\~15,\~16,\~386 ЦК України\~гарантують власникові майна можливість усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідачем не надано суду відомостей про існування домовленості щодо збереження за нею права користування належною позивачу квартирою, або укладення договору найму між сторонами, предметом якого є спірне домоволодіння. За правилами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 908,00 гривень залишити за рахунок позивача . \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved