Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 02.07.2013 року. Разом з тим, [PERSON] зазаначила, що спільне проживання з відповідачем не склалося, налагодити нормальні взаємостосунки вони не змогли та стали фактично чужими один для одного людьми, примирення не бажає, тому подальше спільне життя і збереження сім'ї вважає неможливим оскільки постійні сварки негативно впливають на виховання їхнього малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилася, але направила на адресу суду заяву від 01.04.2016 року, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд шлюб розірвати, на примирення категорично не згідна та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а. с. 11). Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи, був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення про судовий виклик від 12.03.2016 року за № 2050100197655 та від 24.03.2016 року за № 2050100197990 (а. с. 12-13). Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається особі поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою її місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик вручений їй належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 5 ст. 169 ЦПК України наслідки, визначені частинами другою-четвертою цієї статті настають і в разі, якщо сторона залишить залу судового засідання. Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, враховуючи викладене, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Вимога позивача про зміну її прізвища на «[PERSON]» не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При цьому згідно ч. 6 ст. 15 закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Таким чином, зміна прізвищ громадян України знаходиться поза компетенцією суду, а тому вимога позивача про зміну її прізвища не підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджуються з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, судові витрати на сплату судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial