Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину до відповідача [PERSON] , посилаючись на те, що 07.07.2011 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №945. Від даного шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає разом з позивачкою. Вказує, що причиною розпаду сім`ї стала невідповідність характерів та поглядів на життя сторін. На цьому ґрунті між ними часто виникали різного роду непорозуміння, що негативно впливало на їх стосунки, а також на процес виховання дитини. Зазначає, що міри, які вони приймали для збереження сім`ї результату не дали, спільні відносини між ними загострювались, що призвело до втрати почуття любові та поваги між сторонами, без яких подальше життя стало неможливим. Стверджує, що в 2016 році вони з чоловіком остаточно припинили сімейні стосунки, які потім не поновлювали. В них відсутній спільний бюджет, почуття взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного, на примирення позивачка не погоджується. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам дитини. Позивач вказує, що спільна дитина сторін проживає разом з нею, а відповідач в силу ст.180 СК України зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Крім цього, зазначає, що відповідач на даний час ніде офіційно не працює, його дохід позивачці невідомий. Він є працездатною особою, однак інформацією про стан його здоров`я вона також не володіє. Інших членів сім`ї, яких повинен утримувати відповідач у нього немає, а також вказує, що відповідач є співвласником квартири [ADDRESS] . Зважаючи на те, що вона здійснює догляд за неповнолітньою дитиною, а відповідач є працездатною особою, вважає, що розмір аліментів повинен складати 1500 гривень на місяць. На основі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісяця. Позивач в судове засідання не з`явилась, проте до початку судового засідання від неї надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність, без застосування технічних засобів, позовні вимоги підтримує, а також вказує, що на примирення не погоджується, припинили подружні стосунки з відповідачем з липня 2019 року, вона втратила почуття любові та поваги до відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте до початку судового засідання від нього надійшла заява про розгляд даної справи у його відсутність, без застосування технічних засобів, позовні вимоги визнає, а також просить суд не надавати сторонам термін на примирення та вказує, що не проживає разом з позивачкою з липня 2019 року, він втратив почуття любові та поваги до позивачки. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Відповідно до положень ст.ст.11, 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Судом встановлено, що 07 липня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №945, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). Від спільного шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Як вбачається з довідки ЖБК №52 за №269 від 06.11.2019 року (а.с.10) про реєстрацію місця проживання, на даний час позивач по справі та її неповнолітня донька зареєстровані та проживають разом за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають окремо з липня 2019 року. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та поясненнями сторін. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та неповнолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній. Стосовно позовних вимог з приводу стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України відповідач - [PERSON] , як батько неповнолітньої [PERSON] , зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 ч. 1 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім того, статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком до 6 років: з 1 грудня становить - 1779 гривень, а згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню, а саме у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно на дитину. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дитини, при цьому не порушить права відповідача. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів в повному об`ємі, а саме в розмірі 1500 гривень щомісяця, суд також виходить з того, що відповідач на даний час є працездатною особою, інших утриманців не має. При цьому, як встановлено судом та не заперечувалось сторонами під час розгляду справи, інших неповнолітніх дітей у відповідача на утриманні не перебуває. При цьому, суд враховує також і ту обставину, що відповідач по справі спрямував до суду заяву, згідно якої визнає позовні вимоги в повному об`ємі. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] , як батько неповнолітньої [PERSON] , зобов`язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі по 1500,00 гривень щомісячно, починаючи з 14.11.2019 року до настання повноліття дитини. Також згідно вимог статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved