Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, а потім уточнила його та просить виділити та визнати право власності за нею на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], та виділити та визнати право власності за [PERSON] 22 500 грн. компенсації вартості часток сумісно нажитого майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 10 жовтня 1992 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу позивачем та відповідачем було набуто майно, яке складається з житлового будинку по [ADDRESS]. Між тим, відповідач не визнає зазначене майно спільною сумісною власністю подружжя, що стало підставою для звернення в суд із зазначеним позовом. Вказаний будинок було придбано, за сумісні кошти у [PERSON] за 45 000 грн., таким чином, частка кожного із подружжя дорівнює 22 500 грн. Між іншим, відповідач [PERSON] в позасудовому порядку виявив бажання отримати від позивача [PERSON] грошову компенсацію замість його частки у праві спільної сумісної власності на спірне майно. 05.05.2015 року [PERSON] отримав від [PERSON] зазначенні грошові кошти, про що надав розписку. Справу розглянуто відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, у відсутності позивача, відповідача, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивач просить уточнені позовні вимоги задовольнити, відповідач проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 жовтня 1992 року сторони зареєстрували шлюб, на момент розгляду справи шлюб не розірвано, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу виданим Покровським РАЦС Дніпропетровської області від 10 жовтня 1992 року (а.с. 10). В період шлюбу сторони придбали будинок, який знаходиться за адресою: вул. Ломоносова, 11 в смт. Покровське, що підтверджується розпискою виданою [PERSON] від 01.04.2015 року (а.с. 13) та не заперечується сторонами. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 та 3 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З огляду на наведене та враховуючи, що будинок є спільною сумісною власністю сторін, оскільки придбаний під час шлюбу, і при його поділі кожна із сторін має право на його 1/2 частину, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1, 2, 4 статті 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна спір може бути вирішений судом. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою. Але беручи до уваги, що сторони узгодили порядок поділу вказаного майна, а саме відповідачу належить виплатити грошову компенсацію у розмірі 22 500 грн., а позивачу переходить право власності на вищезазначений будинок, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача в повному обсягу. На підставі викладеного та

Outcome: approved