Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача, щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що донька знаходиться на її утриманні і проживає спільно з нею. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивач в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.31). Надала на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог, наполягала на їх задоволенні, та судовий розгляд просила провести у її відсутність (а.с.37). Відповідач в судове засідання з`явився, повідомлявся неодноразово за місцем останньої своєї постійної реєстрації та проживання: [ADDRESS] , про що в справі є відповідні докази (а.с.21, 29). Проте усі поштові листи повернулися до суду з відміткою, що адресат за вказаною адресою не проживає (а.с.24-25,33-34). Крім того, суд надсилав судову повістку-повідомлення на фактичну адресу місця проживання відповідача: [ADDRESS], яка ним була отримана (а.с.32). Також суд повідомляв відповідача про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/ (а.с.30). 10 квітня 2019 року на електронну адресу суду відповідач надіслав заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі, та розгляд справи у його відсутність (а.с.35, 36). Розглянувши подані документи та матеріали, заяви позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] є батьком доньки на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с.4, 5). Згідно довідки № 1870 від 21.09.2017 року, виданої Болградською міською радою Одеської області, неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає та повністю знаходиться на утриманні позивача (а.с.6). Відповідач не спростовував доводи позивача, та жодних доказів, заперечень, пояснень суду не надав. Разом з цим, подав заяву про визнання цілком і беззаперечно позовних вимог позивача (а.с.35-36). На підставі досліджених доказів, наданих позивачем, суд вбачає, що позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі та має необхідність в отриманні аліментів. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч.1 ст. 141 СК України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Тлумачення положень статті 180 СК України свідчить, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано. Згідно ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Будь-яких інших доказів в підтвердження передбачених ст. 182 Сімейного кодексу України обставин на підтвердження матеріального стану та стану здоров`я як відносно позивача, так і відносно відповідача суду не надано, крім тих, що досліджені в судовому засіданні, не встановлено таких і при розгляді справи. Положеннями ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. З огляду на зазначене вище, з урахуванням обставин, які перелічені в ст.182 СК України, приймаючи до уваги, що позивач просить стягнути аліменти у мінімальному розмірі, чітко визначеному законом, інших доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано, а також визнання відповідачем цих вимог, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити, та стягнути аліменти з відповідача на користь [PERSON] , на утримання доньки на ім`я [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача, щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Такий висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтуються на вимогах закону, і співвідноситься з позицією Верховного суду, викладеною у постановах від 3 грудня 2018 року N 298/426/17, провадження N 61-29996св18, від 7 листопада 2018 року N 355/511/17, провадження N 61-32606св18. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 11.02.2019 року і саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Відповідно до ст. 141 ч.6 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768.40 гривен. На підставі викладеного і

Outcome: approved