Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], про повернення забезпечувального платежу, а також судові витрати на розгляд справи, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на такі обставини. 18 червня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений попередній договір купівлі-продажу житлового будинку № 26/2, що розташований у м. Одесі по вул. Овідіопольській, який складається в цілому з житлового будинку під літерою «В», загальною площею 44,7 кв. м., житловою площею 19,98 кв. м., підсобною площею 24,9 кв. м. та надвірних споруд, розташованих на земельній ділянці, яка знаходиться у фактичному користуванні. Зазначений обєкт нерухомого майна належить [PERSON] на підставі заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2009 року, проголошеного у цивільній справі № 2-7868/09. На час укладення попереднього договору - 18 червня 2015 року, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2009 року не було зареєстровано в установленому законом порядку, тому сторони договору визначили строк укладення основного договору до 18 червня 2017 року включно. Істотними умовами попереднього договору є його ціна, що визначається в гривнях у еквіваленті до офіційного курсу НБУ національної валюти до долара США, відповідальність щодо необґрунтованої відмови від виконання зобов'язання кожною із сторін договору, тощо. На підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договору купівлі- продажу житлового будинку № 26/2, що розташований у м. Одесі по вул. Овідіопольській Поліщук Тетяна Олександрівна передала відповідачу [PERSON] 18 червня 2015 року суму, еквівалентну 15000,0 доларам США, що підтверджується договором та розпискою про отримання коштів [PERSON]. В наступному, [PERSON] отримала на виконання договору суму у розмірі 24000,0 грн., що також підтверджується розписками про отримання коштів16 серпня 2016 року [PERSON] зареєстрував рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2009 року в Єдиному реєстрі прав на нерухоме майно (реєстратор - приватний нотаріусом Білгород-Дністровського нотаріального округу [PERSON]Ю.). Саме з цієї дати відпала перешкода для укладення основного договору купівлі-продажу житлового будинку № 26/2, що розташований у м. Одесі по вул. Овідіопольській. Незважаючи на таке, відповідачі ухиляються від укладення основного договору, на дзвінки та письмові претензії щодо виконання умов договору взагалі не реагують. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Станом на 19 грудня 2017 року курс НБУ встановив офіційний курс гривні по відношенню до долара США, а саме: 2787,3653 грн. за 100 доларів США. У звязку з тим, що [PERSON], [PERSON] необґрунтовано ухилилися від укладення основного договору та безпідставно набули кошти за договором, поверненню підлягає сума еквівалентна 15000,0 доларам США, що відповідає 418104,80 грн. та 24000,0 грн. Тому позивач вимушена звернутися з цим позовом за захистом своїх законних прав та інтересів. Відповідачі та представник [PERSON] в судове засідання не зявилися. Знайомилися з матеріалами справи, відзиву на позов не подавали. Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторін, представлених письмових доказів. 18 червня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений попередній договір купівлі-продажу житлового будинку № 26/2, що розташований у м. Одесі по вул. Овідіопольській, який складається в цілому з житлового будинку під літерою «В», загальною площею 44,7 кв. м., житловою площею 19,98 кв. м., підсобною площею 24,9 кв. м. та надвірних споруд, розташованих на земельній ділянці, яка знаходиться у фактичному користуванні. Зазначений обєкт нерухомого майна належить [PERSON] на підставі заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2009 року, проголошеного у цивільній справі № 2-7868/09. На час укладення попереднього договору - 18 червня 2015 року, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2009 року не було зареєстровано в установленому законом порядку, тому сторони договору визначили строк укладення основного договору до 18 червня 2017 року включно. Істотними умовами попереднього договору є його ціна, що визначається в гривнях у еквіваленті до офіційного курсу НБУ національної валюти до долара США, відповідальність щодо необґрунтованої відмови від виконання зобов'язання кожною із сторін договору, тощо. На підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договору купівлі-продажу житлового будинку № 26/2, що розташований у м. Одесі по вул. Овідіопольській Поліщук Тетяна Олександрівна передала відповідачу [PERSON] 18 червня 2015 року суму, еквівалентну 15000,0 доларам США, що підтверджується договором та розпискою про отримання коштів [PERSON]. В наступному, [PERSON] отримала на виконання договору суму у розмірі 24000,0 грн., що також підтверджується розписками про отримання коштів16 серпня 2016 року [PERSON] зареєстрував рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2009 року в Єдиному реєстрі прав на нерухоме майно (реєстратор - приватний нотаріусом Білгород-Дністровського нотаріального округу [PERSON]Ю.). Саме з цієї дати відпала перешкода для укладення основного договору купівлі-продажу житлового будинку № 26/2, що розташований у м. Одесі по вул. Овідіопольській. Незважаючи на таке, [PERSON], [PERSON] ухиляються від укладення основного договору, на дзвінки та письмові претензії щодо виконання умов договору взагалі не реагують. Відповідно до п. 11.2 попереднього договору, якщо з вини продавця, договір купівлі-продажу не буде укладено в визначений договором строк, продавець повертає отриману за цим договором суму покупцю, зокрема відшкодовує збитки, завдані простроченням. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Постановою Верховний Суд України у справі № 6-284цс17 від 01 березня 2017 року висловив правову позицію щодо виконання зобовязання за договором вираженого в еквіваленті до іноземної валюти. Суд зазначив, що, якщо сторони договору визначили зобовязання у грошовому еквіваленті в іноземній валюті, у такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Станом на 19 грудня 2017 року курс НБУ встановив офіційний курс гривні по відношенню до долара США, а саме: 2787,3653 грн. за 100 доларів США. У звязку з тим, що [PERSON], [PERSON] необґрунтовано ухилилися від укладення основного договору та безпідставно набули кошти за договором, поверненню підлягає сума еквівалентна 15000,0 доларам США, що відповідає 418104,80 грн. та 24000,0 грн. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника його обов'язку. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов в силу ст. 525 ЦК України не допускається. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору й вимог ЦК України. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За правилом ч. ч. 2 та 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Таким чином наявність боргового документа у кредитора без відповідної помітки про виконання зобовязання свідчить про невиконання останнього. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. За викладених обставин суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з [PERSON] на користь позивача забезпечувальний платіж у розмірі 418104,80 грн., що еквівалентно станом на 19.12.2017 року 15000,0 доларам США, стягнути з [PERSON] на користь позивача забезпечувальний платіж у розмірі 24000,0 грн. Стягнути з [PERSON] користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1136,28 грн. Стягнути з [PERSON] на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 200,52 грн. Стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 3044,77 грн. Стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 439,48 грн. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи повязані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Outcome: approved