Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 вересня 2017 року позивачка уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано у Сихівському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області за актовим записом № 484. Від даного шлюбу дітей у них немає. Спору про розподіл майна також немає. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через постійні сварки, ревнощі та звинувачення позивачки у подружній зраді, фізичне та психологічне насилля з боку відповідача на тлі зловживання ним спиртними напоями, розбіжність у поглядах на сімейне життя, втрату почуття любові. З 07 січня 2019 року вони припинили спільне проживання. Вважає, що їхній шлюб має формальний характер та просить суд такий розірвати. Сторони будучи повідомленими про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання не з`явилися. Позивачка [PERSON] подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 вересня 2017 року у Сихівському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області за актовим записом № 484. Від даного шлюбу дітей у сторін немає. Причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на життя, сварки та непорозуміння. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини в січні 2019 року, проживають окремо. Позивачка бажає розірвати шлюб. Відповідач на розірвання шлюбу згідний. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивачки до суду та до розгляду справи у суді наміри позивачки розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивачки до розірвання шлюбу, відповідач також бажає розірвати шлюб, а відтак суд приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved