Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Вугледарський міський суд Донецької області з позовною заявою до відповідача [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Вугледарський МС ГУ ДМС в Донецькій області про визнання особи такою,що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що вона на підставі Договору дарування від 09 листопада 2002 року, який нотаріально посвідчений, є власником трьохкімнатної квартири [ADDRESS]. У квартирі [ADDRESS] зареєстрована вона, її донька [PERSON] та [PERSON] (відповідач), який є її колишнім чоловіком. На підставі рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 27 лютого 2015 року у справі 223/49/15-ц шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу за нею залишено шлюбне прізвище «Домарева». Відповідач у вказаній квартирі не мешкає з травня 2014 року, його особистих речей у квартирі немає. Позивач повинна нести додаткові витрати на утримання своєї власності у звязку з тим, що розрахунок вартості комунальних послуг ведеться від числа зареєстрованих в квартирі осіб. Позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартиро [ADDRESS], зобовязати Вугледарський міський сектор Головного управління ДМС України у Донецькій області зняти відповідача з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Частиною 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Суд, вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги визнання відповідачем позовних вимог позивача, та відсутність відповідача за місцем реєстрації більше року без поважних причин, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так як обовязок реєстрації та зняття з реєстрації законом покладено на Державну міграційну службу, суд не має право перебирати на себе ці обовязки, і в частині зобовязання зняття з реєстрації відмовити. На підставі викладеного ст. 319 ЦК України, 151 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: partial