Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору виконавчого комітету Вінницької міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що позивач є квартиронаймачем квартири [ADDRESS], згідно рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 11.09.2014 року №1969. Згідно довідки МКП «ЖЕК №5» від 10.01.2017 року №99 в вищезазначеній квартирі зареєстровані наступні особи: позивач [PERSON], син позивача [PERSON], відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Однак, за місцем реєстрації відповідачі не проживають з березня 2016 року, останні не являються членами сім'ї позивача, не пов'язані з позивачем спільним побутом, сторони також не мають взаємних прав та обов'язків по відношенню один до одного. Також, відповідачі договору найму в порядку, визначеному ст.61 ЖК УРСР, не укладали, будь-яких витрат по утриманню квартири та оплаті комунальних послуг не несуть. За час, що минув, відповідачі жодного разу не поцікавились станом квартири, не надали ані фізичної, ані матеріальної допомоги на її ремонт та облаштування. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Грачов А.В. позовні вимоги підтримали та просили суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечували проти винесення заочного рішення суду. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору за довіреністю Федчишен В.А. не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до судового засідання не з'явились із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином через оголошення в газеті «Вінниччина» від 05.05.2017 року №34 (23175). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних міркувань. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач є квартиронаймачем квартири [ADDRESS], згідно рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 11.09.2014 року №1969. Згідно довідки МКП «ЖЕК №5» від 10.01.2017 року №99 в вищезазначеній квартирі зареєстровані наступні особи: позивач [PERSON], син позивача [PERSON], відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Однак, за місцем реєстрації відповідачі не проживають з березня 2016 року, що підтверджується актом №39 від 30.01.2017 року, затвердженим начальником МКП «ЖЕК №5» від 30.01.2017 року, та актом №39 від 12.05.2017 року, затвердженим начальником МКП «ЖЕК №5» від 30.01.2017 року. Також, в судовому засіданні з пояснень сторін встановлено, що відповідачі не являються членами сім'ї позивача, не пов'язані з позивачем спільним побутом, сторони також не мають взаємних прав та обов'язків по відношенню один до одного. Окрім того, відповідачі договору найму в порядку, визначеному ст.61 ЖК УРСР, не укладали, будь-яких витрат по утриманню квартири та оплаті комунальних послуг не несуть. Згідно ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, а такий строк встановлюється ст.71 ЖК УРСР та складає 6 місяців відсутності в житловому приміщенні без поважних причин, провадиться в судовому порядку. Поважні причини відсутності відповідачів, які перелічені в ст.71 ЖК України, відсутні, оскільки останніми не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про протилежне. З огляду на вищенаведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягає до задоволення. Окрім того, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача (ч.3 ст.79 ЦПК України). Тому, витрати, понесені позивачем щодо сплати судового збору у розмірі 640,00 грн., що підтверджуються квитанцією №79 від 21.02.2017 року, публікації в пресі оголошення про виклик відповідачів у розмірі 180 грн., згідно квитанції №0.0.756060051.1 від 28.04.2017 року підлягають стягненню з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved