Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 10 жовтня 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області між сторонами зареєстровано шлюб, про що 10 жовтня 2010 року зроблено відповідний актовий запис №2585. Під час перебування у шлюбі [INFO] у сторін народилась спільна донька [PERSON] . Спільне життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб із відповідачем та відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] », а відповідач [PERSON] їх визнав та просив розірвати шлюб із позивачем. А тому суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні достовірно встановлено, що 10 жовтня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що 10 жовтня 2010 року складено актовий запис №2585 відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10 жовтня 2010 року. Дошлюбне прізвище дружини - [PERSON] (а.с.4). Від шлюбу у сторін є спільна донька [PERSON] , яка народилась [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24 травня 2017 року, де у графі «батько» записано [PERSON] , а у графі «мати» - [PERSON] (а.с.5). Зі змісту позову вбачається, що спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, сім`я сторін розпалася і зберегти її неможливо. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, що підтверджується матеріалами справи, а подальше спільне проживання у шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено і збереження шлюбу буле суперечити їхнім інтересам, а також положенню ст. 51 Конституції України, відповідно до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на відповідне клопотання позивача, суд вважає за можливе відновити дошлюбне прізвище [PERSON] - « [PERSON] ». Судові витрати слід залишити за позивачем, як на тому наполягала остання у позовній заяві. На підставі викладеного,

Outcome: approved