Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просила визнати за нею право приватної власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що [INFO] померла її мама - [PERSON], яка була власником домоволодіння в [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем прав померлого за законом, як донька, спадщину вона прийняла, та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння, державним нотаріусом їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно. А тому в позасудовому порядку реалізувати своє право [PERSON] не може. У судове засідання 07.06.2017 року сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] подав до суду письмову заяву, у якій просить справу розглянути за відсутності сторони позивача та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача, Петрашівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, сільський голова [PERSON] також надав до суду письмову заяву, у якій не заперечував проти позовних вимог [PERSON] та просив справу розглянути без участі представника сільської ради. За відсутності сторін справа 07.06.2017 року розглянута згідно з приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв'язку дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Судом встановлено, що [INFO] у с. Петрашівка Віньковецького району померла матір позивачки [PERSON], яка була власником житлового будинку із надвірними спорудами, який розміщений в [ADDRESS]. Після її смерті на вказане майно відкрилась спадщина. Позивач є спадкоємцем померлої за заповітом та прийняла спадщину у визначеному законом порядку, отримавши свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна. Зазначені обставини доводяться письмовими доказами наявними в матеріалах спадкової справи № 274-2015 заведеної 12.11.2015 року після смерті [PERSON] Так згідно довідки № 751 сільської ради та запису погосподарської книги за 2011-2015 роки слідує, що [PERSON] на день смерті проживала по [ADDRESS] і до складу її сім'ї входила [PERSON] Наведені обставини підтверджуються письмовими матеріалами справи, та зокрема: свідоцтвом про одруження [NUMBER], згідно якого 06.09.1990 року [PERSON] одружилась з [PERSON], та прізвище дружини після укладення шлюбу «[PERSON]»; свідоцтвом про смерть [PERSON] [NUMBER]; паспортом позивача; довідкою Петрашівської сільської ради від 26.10.2015 року № 705, та № 751в якій є посилка на виписку з погосподарської книги за 2011-2015 роки, згідно яких [PERSON] проживала н7а погосподарському номері по [ADDRESS]. Вона до дня смерті [INFO] була зареєстрована та проживала із своєю донькою [PERSON] за вказаною адресою, копією заповіту, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. Згідно з оцінкою Віньковецького малого районного комунального підприємства «Інвентарбюро», вартість домоволодіння в [ADDRESS], ( до 1991 року побудови) яке складається із: житлового будинку з верандою, літньої кухні, двох сараїв, погреба становить 31874,00 гривень. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як встановлено судом, позивач є єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] за заповітом, прийняла спадщину, та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину немає. Однак у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове домоволодіння позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що підтверджується постановою державного нотаріуса Віньковецької державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.03.2017 року, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння в [ADDRESS], через те, що на домоволодіння не видавались правовстановлюючі документи. При вирішенні спору суд бере до уваги, що згідно вимог Закону «Про сільську Раду депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, ім'я та по батькові глави сім`ї, на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Проте, у період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась у сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Із довідки - виписки з погосподарської книги за 2011-2015 роки Петрашівської сільської ради № 752 від 06.11.2015 року, слідує, що за [PERSON], рахується житловий будинок, земельний пай, майновий пай та інше майно в с. Петрашівка. Оцінивши надані позивачем докази, суд доходить висновку, що спадкодавець [PERSON] за життя набула право власності на вказане нерухоме майно, однак не оформила це майно на своє ім'я, у зв'язку з чим виник спір, тому його вирішення можливе лише в судовому порядку. Визнання права власності за позивачем на спадковий житловий будинок не оспорюється відповідачем, не порушує прав чи інтересів інших осіб, тому суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно.

Outcome: approved