Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 22 серпня 1997 року та зареєстрований Глибочецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №11, вказуючи, що спільне життя з відповідачем не склалося. Відповідач тривалий час зловживає алкогольними напоями, через що між ними часто виникають сварки, які негативно впливають на виховання їх дітей. На її неодноразові прохання припинити зловживати алкоголем, відповідач реагує агресивно, обзиває її нецензурними словами і така його поведінка продовжується вже протягом останніх кількох років. Дані обставини, в кінцевому результаті призвели до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вони не ведуть спільного господарства та, окрім щоденних сварок, що в присутності дітей влаштовує відповідач, інших відносин між ними немає. У 2013 році вона вже зверталася до Борщівського районного суду з позовом про розірвання шлюбу, однак залишила позов без розгляду, оскільки відповідач просив надати йому час для виправлення. Жодних позитивних змін в їхньому житті не відбулося, відповідач продовжує зловживати алкоголем, погрожує їй та її батькам фізичною розправою, ніде не працює, безпідставно звинувачує її в подружній зраді. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення між ними неможливе. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить шлюб розірвати та пояснила, що з минулого року вони проживають окремо. Вона з дітьми перейшла жити до своїх батьків, залишивши чоловіка у їх спільному житловому будинку. Чоловік не бажає змінити свою поведінку, не вчиняє жодних заходів для їх примирення. Підстав для примирення не бачить та не бажає його. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив. За таких обставин суд вирішив справу розглядати у відсутності відповідача та провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 22 серпня 1997 року, актовий запис №11, здійснений Глибочецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії 1-ИД № 041447). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ИД №022610) та сина [PERSON], 31 серпня 2003 року (свідоцтво про народження серії І-ИД №129890). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося. Негативна поведінка відповідача та небажання змінитися, призвели до припинення подружні стосунки. Впродовж останнього року сторони спільно не проживають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проігнорував виклик до суду та можливість заперечити щодо задоволення позову. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Судові витрати по справі слід покласти на позивача. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved