Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та неї, як дружини, посилаючись на те, що хоча вона з відповідачем й перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2012 року, проте спільне господарства не ведуть, не живуть однією сім»єю та за різними адресами з березня 2013 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач працює, має нерегулярний дохід, проте не надає повноцінної матеріальної допомоги на утримання та виховання дитини, тому вона бажає отримувати аліменти офіційно в примусовому порядку, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом. Окрім цього, захищаючи свої права як дружини, на утриманні якої знаходиться дитина, просить стягнути з відповідача кошти на її утримання до досягнення сином трьох років. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з тих же підстав, наполягала на їх задоволенні й просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1 032 грн. 00 коп. до повноліття дитини та кошти на її утримання, як дружини, у розмірі 1 176 грн. 00 коп. до досягнення дитиною трьох років. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погоджуючись сплачувати аліменти на утримання дитини у частці від його заробітку (доходу), оскільки він є працевлаштованою особою, щомісячно отримує заробітну плату, при цьому, не погоджуючись сплачувати аліменти на утримання дружини з підстав мінімальних доходів. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2012 року по теперішній час (а.с.25). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.24). Дитина проживає з позивачкою. Відповідач не спростовує батьківство дитини. Сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, проживають за різними адресами з березня 2013 року. З березня по грудень 2013 року відповідач у добровільному порядку щомісячно надавав позивачці пошти на утримання дитини, що визнається/не спростовується позивачкою. Відповідач працює в ТОВ «Апетит-Стандарт» офіціантом, має регулярний дохід - щомісячну заробітну плату - 1 300 грн. 00 коп. (а.с.23), частково приймає участь у вихованні та матеріальному утриманні дитини, який проживає разом з позивачкою, інших утриманців, крім сина [PERSON], він не має. Востаннє кошти на утримання сина відповідач надавав в грудні 2013 року. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання дитини, судом враховані наступні обставини: матеріальний стан позивача, яка веде окреме господарство, має окремий бюджет, перебуває у декретній відпустці, та на утриманні якої знаходяться малолітня дитина, їх стан здоров»я, потреби, та відповідача, який наразі працює, інших утриманців, крім сина [PERSON] не має, й має достатні можливості сплачувати аліменти на його утримання. Згідно статті 180 Сімейного Кодексу (далі - СК) України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини першої статті 181 СК України способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як встановлено в ході розгляду справи, не досягли. Позивач просить суд призначити розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1 032 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення сином повноліття. Ставлячи вимогу про стягнення аліментів у твердій грошові сумі, позивач не довела підставу такої вимоги як усними доводами, так і документально: не надано доказів про те, що відповідач має мінливий та нерегулярний дохід або одержує частину доходу в натурі, й може надавати допомогу у такому розмірі, а також інші обставини, що мають істотне значення, а тому підстави для застосування частини першої статті 184 СК України, відсутні. Суд вважає, що з урахуванням принципу співмірності, достатніх потреб дитини, дісної участі батька в його утриманні, підлягають стягненню на користь позивача аліменти на утримання дитини у частці від заробітку/доходу відповідача, оскільки судом встановлено, що відповідач працює, щомісячно отримує заробітну плату, й має можливість сплачувати аліменти на його утримання у визначеному судом розмірі, що є достататніми й можливими як для стягувача, так й отримувача аліментів. Підстав для відмови у задоволенні позовних вимог судом не встановлено. В разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 СК України). Відповідно до частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини 04 грудня 2013 року, що підтверджується штемпелем на зазначеній позовній заяві (а.с.1), й, оскільки сторони погодили, що кошти на утримання дитини відповідачем сплачені позивачці за грудень 2013 року, тому аліменти підлягають відрахуванню з 01 січня 2014 року. Згідно ч.2 ст. 84 СК України суд вважає частково доведеними вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь коштів, як дружини, на підставі наданих доказів, вимог закону, принципу співмірності та потреб, й вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню у розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01 січня 2014 року, й до досягнення сином [PERSON] трьох років - [INFO] включно. Відповідно до частини 2 статті 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп., від сплати яких позивач була звільнена при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181 ч.1, 183, 184, 185, 191 ч.1, 91, 84 Сімейного кодексу України, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006 року та,

Outcome: partial