Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01 листопада 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1935 та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її забезпеченні. Спільне життя між сторонами не склалось, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейне життя. Неодноразові намагання поновити відносили, позитивного результату не дали. Шлюбно-сімейні відносини припинені з квітня 2015 року, з того ж часу сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет, проживають окремо. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна. Крім того, відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, участі у її вихованні не приймає. Відповідач не має стягнень за виконавчими документами. Позивачка просить стягнути аліменти на утримання дитини, оскільки вона не має можливості сама її повністю забезпечувати. У судове засідання позивач не з`явилась, повідомлялась про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надала суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про дату та час розгляду справи своєчасно та належним чином, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, при цьому зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 листопада 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1935 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 01 листопада 2013 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 08.05.2014 р., видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції ), батьками якого є сторони по справі. Як вбачається з довідки №358 від 13.10.2015р. об'єднання житлових кооперативів «Сфера», неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO] зареєстрований та проживає з матір'ю - [PERSON], 1994 р.н. за місцем її реєстрації, за зазначеною в позові адресою Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з квітня 2015 року, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет, з того ж часу проживають окремо. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від обов'язку утримувати дітей. Згідно зі ст.183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, з урахуванням вимог позивача, вважає необхідним визначити розмір аліментів у виді ? частини доходу відповідача, але не менше мінімального розміру, встановленого ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України - 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім'ї. Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї суду не надано. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України. Судовий збір в дохід держави суд стягує з відповідача. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved