Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Чернівецького районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину. Позовні вимоги мотивовані тим, що за час перебування у шлюбних відносинах у них народився син [PERSON], [INFO]. Дитина проживає біля [PERSON] та перебуває на її утриманні,а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, ухиляється від обовязку батька щодо виховання та утримання дитини, окрім того дитина часто хворіє і потребує стаціонарного лікування, для чого необхідні кошти для закупівлі ліків. Дані обставини стали підставою звернення [PERSON] до суду із позовом про розірвання шлюбу, стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмір 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та стягнення додаткових витрат на її користь для закупівлі ліків та посиленого харчування, придбання одягу для сина [PERSON] в розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище, узяте нею при укладенні шлюбу - [PERSON]. Також позивачем через канцелярію суду подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, пояснюючи це важким матеріальним становищем, оскільки вона не працює, не має ніяких матеріальних доходів, окрім стипендії, яку отримує навчаючись в Мазурівському АЦПТО, житла свого не має та проживає у наймані квартирі, будь-яке господарство відсутнє, дитина постійно хворіє і потребує стаціонарного лікування, що підтверджується відповідними довідками, які долучені до матеріалів справи. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить стягувати з нього аліменти на користь позивача на дитину у мінімальному розмірі, встановленому законодавством. У підтвердження своїх доводів, долучив до матеріалів справи довідку виконавчого комітету Чернівецької селищної ради про те, що земельної частки (паю), майнових паїв та приватного житлового будинку на території Чернівецької селищної ради не має, приватне підсобне господарство не веде. Окрім того, покликається на тимчасовий сезонний характер його роботи, оскільки працює на посаді кочегара Чернівецької лікарні, а інші періоди року стоїть на обліку у службі зайнятості. Також долучив до матеріалів справи довідку про свій стан здоров*я. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Вивчивши надані матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити частково, зокрема, розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на дитину у розмірі 500 грн. та 100 грн. додаткових витрат на дитину, оскільки самостійне утримання дитини ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 05 серпня 2005 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького районного управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис за № 15 та підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу І-АМ № 167030. Встановленим в суді фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України.\~ Причинами розпаду сімї є те, що подружжя має різні погляди на життя, ведення домашнього господарства та несумісність характерів, на підставі чого в сімї виникали сварки та різного роду непорозуміння. На даний час позивач та відповідач наміру зберегти сімю не мають, ніяких мір до збереження сімї ніхто не приймає.\~ Згідно з ч. 3 ст. 105 СК \~України, шлюб, припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до вимог ч.4\~ст.130 ЦПК України,\~у разі визнання позову ухвалення судового рішення проводиться в порядку, встановленому, зокрема,\~ст.174ЦПК України. Згідно ч.4\~ст.174 ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, визнання відповідачем позову частині розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя \~суперечило б їх інтересам, що є підставами для розірвання шлюбу. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 170536 та не заперечується відповідачем, однак, добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню дитини. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили те, що сторони у справі вже два роки разом не живуть, після чергового побиття чоловіком [PERSON] вона деякий час проживала з дитиною у мами в с. Сліди Могилів-Подільського району Вінницької області. Свідок [PERSON] суду показала, що вона допомагає дитині свого сина [PERSON], дає позивачці гроші на лікування дитини, купує онуку речі та продукти, а її син не може надавати аліменти у розмірі, заявленому позивачем до стягнення, оскільки його робота носить сезонний характер, а відповідач хворіє та потребує лікування. Відповідно до ст. ст. 180, 181 ч.3, 184 ч.1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік» (із змінами та доповненнями) встановлено у 2016 році прожитковий мінімум, зокрема, з 1 травня для дітей віком до 6 років 1228гривень, для дітей віком від 6 до 18 років 1531гривня. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення з батька дитини, суд взяв до уваги, що дитина відповідача [INFO], відтак, у липні 2016 року досягне віку 6 років, а також норму ст. 141 СК України, відповідно до якої мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, та норму ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, згідно якої держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини; батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 24 березня 2016 року за вхід. №887/16-вх, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 24 березня 2016 року.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи, що відповідач має мінливий дохід, проте, належної матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, інших утриманців не має, дитина знаходяться на повному забезпеченні матері, обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обов'язків утримувати дітей, судом не встановлено, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 500 грн., починаючи з дня подачі позову 24.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Визначений судом розмір аліментів на утримання малолітньої дитини, на думку суду, є таким, що не буде обмежує права дитини на належний рівень життя. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. Також, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON], знаходиться на диспансерному обліку з приводу бронхіальної астми та неодноразово лікувався на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні Чернівецької лікарні щодо вказаного захворювання, що підтверджується довідками Чернівецької лікарні планового лікування № 146 від 19.02.2016 року, та з 22.03.2016 року по 29.03.2016 року лікувався в дитячому відділенні Чернівецької ЛПЛ з діагнозом «гострий трахобронхіт», що підтверджується довідкою Чернівецької лікарні планового лікування № 782 від 16.05.2016 року, однак, позивач не має можливості самостійно здійснювати додаткові витрати по лікуванню малолітнього сина [PERSON], оскільки знаходиться у важкому матеріальному становищі, адже не працює, не має ніяких матеріальних доходів, окрім стипендії у розмірі 311грн. щомісячно, яку отримує навчаючись в Мазурівському АЦПТО, житла свого не має та проживає у наймані квартирі, будь-яке господарство відсутнє. Відповідно до\~ст. 185 Сімейного кодексу\~\~України,\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).\~\~Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Суд вважає, що з відповідача\~\~підлягають стягненню додаткові витрати на утримання\~\~дитини у зв'язку з її\~\~хворобою в сумі 100 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд, присуджуючи до стягнення саме таку суму, виходив із розрахунку періоду лікування дитини (останні шість місяців перед зверненням до суду), вартості ліків, які були призначені дитині за цей період (згідно довідки Чернівецької ЛПЛ №782 від 16.05.2016року), а також діагнозу дитини, яка повинна періодично приймати протиалергенні та протиасматичні лікарські засоби. \~\~ При визначенні\~\~ суми, яка підлягає стягненню, суд враховує, що\~\~обоє батьків дитини\~\~повинні\~\~брати участь в додаткових витратах\~\~на дитину, а\~ст. 185 Сімейного кодексу\~\~України\~\~не передбачено стягнення додаткових витрат\~\~на утримання дитини\~\~ на придбання\~\~дитині\~\~одягу, шкільного приладдя. Витрати на придбання даних речей\~\~враховуються при визначенні\~\~прожиткового мінімуму на дитину\~\~і\~\~при стягнені з відповідача\~\~аліментів на утримання дитини цей прожитковий мінімум враховано. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами,\~\~враховуючи, що позивач при подачі позову про розірвання шлюбу сплатив 551,20 грн. судового збору, а при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судових витрат та згідно ухвали Чернівецького районного суду від 28.04.2016 року позивача звільнено від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення додаткових витрат на дитину, відтак, в порядку ч. ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь позивача 551,20 грн. судового збору, в дохід держави судовий збір у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved