Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом та просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру, встановленого законом, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення повноліття дитиною. А також просить стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки усіх доходів, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною трирічного віку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, через різність характерів і поглядів на цінності сімейних відносин. В даний час проживання однією сімєю фактично припинено, спільне господарство не ведеться та тим що відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину. При цьому позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, що позбавляє її можливості працювати та утримувати себе та сина. Позивач в судове засідання не зявилась, повідомлялась належним чином, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає, просить справу розглядати без його участі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.5). Із матеріалів справи судом встановлено, що між подружжям відсутні почуття, на яких ґрунтуються сімейні стосунки, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини не підтримуються протягом тривалого часу. За таких обставин суд вважає за доцільне розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] Із свідоцтва про народження серія 1-КЕ № 205926 вбачається, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO] ( а.с. 6). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру, встановленого законом, щомісячно, починаючи з 02 березня 2017 року і до досягнення повноліття [PERSON] , тобто до 10.08.2032 року. Судом встановлено, що на даний час дитина [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 зазначеної статті передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ч.4, ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб та вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved