Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 10.02.2016 року до суду з вищезгаданим позовом. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що 02.10.2015 року вона надала у борг відповідачам 23200,00 грн, строком до 31.12.2015 року із сплатою 20% за користування грошовими коштами. В установлений строк відповідачі гроші не повернули, у звязку з чим вона просить стягнути солідарно з відповідачів борг в сумі 23200,00 грн. з урахуванням 20% від суми боргу 4640,00 грн. та судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні присутньою не була, скориставшись правом представництва відповідно до ст.38 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] (довіреність від 08.02.2016 р.) /а.с.20/, в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні присутньою не була, про час та місце про час та місце розгляду справи повідомлена за зареєстрованою в установленому порядку адресою: [ADDRESS] ( за відомостями адресно-довідкового відділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 01.03.2016 р.), судову повістку не вручено через відсутність за адресою місця проживання, заяви про розгляд справи за її відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні присутньою не була, про час та місце про час та місце розгляду справи повідомлена за зареєстрованою в установленому порядку адресою: [ADDRESS] ( за відомостями адресно-довідкового відділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 01.03.2016 р.), судову повістку не вручено через відсутність за адресою місця проживання, заяви про розгляд справи за її відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі з урахуванням наступного. Як вбачається з розписки, оригінал якої долучений до матеріалів справи, відповідачі [PERSON] та [PERSON] 02 жовтня 2015 року отримали у борг 23200,00 грн на строк до 31 грудня 2015 року, які зобовязалися повернути зі сплатою 20% від суми позики за користування грошовими коштами. Розписка написана власноруч відповідачами, на розписці зазначено про добровільне її написання та відсутність тиску під час укладення договору позики /а.с. 7/. Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, у силу ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень. За ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі ст. 1049 ЦК УКраїни позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Судом встановлено, і не спростовано відповідачами, що [PERSON] та [PERSON] отримали у борг 02 жовтня 2015 року - 23200,00 грн на строк до 31 грудня 2015 року, які зобовязався повернути з урахуванням 20% за користування грошовими коштами. Факт наявності у [PERSON] оригіналу розписки, а також неподання відповідачами заперечень проти позову та неявка в судове засідання, свідчать про існування між сторонами боргових зобовязань. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та доведеними, ненадання заперечень проти позову та неявку відповідачів в судове засідання суд розцінює, як байдуже ставлення до виконання своїх зобовязань, тому задовольняє позов в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені витрати. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 218,541,543, 625,1046, 1047, 1049 ЦК України;

Outcome: approved