Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 09.08.2008 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, про що був складений відповідний актовий запис № 1127. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Також вказує, що протягом року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Вказує, що у них склалися вкрай неприязні стосунки один до одного, між ними втрачено почуття любові одне до одного. Спільне господарство не ведуть, майновий спір між ними відсутній. Вважає подальше збереження шлюбу та сім`ї не можливим, строк на примирення просить не надавати. На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, - розірвати, судові витрати залишає за собою. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.04.2020 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши заяву від 28.04.2020 про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Строк на примирення не надавати. Судові витрати залишає за собою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву від 28.04.2020 про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу та винесення рішення. Строк на примирення просив не надавати. Враховуючи думку позивачки та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до такого: встановлено, що 09.08.2008 між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, про що був складений відповідний актовий запис № 1127 (свідоцтво серії [NUMBER] від 09.08.2008). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] ), про місце проживання якої досягнуто між сторонами згоди. Спір про поділ спільного майна між ними відсутній. Крім того, при прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача [PERSON] , який повністю погодився із заявленими позовними вимогами щодо розірвання шлюбу та не заперечував проти їх задоволення. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують протягом тривалого часу, проживають окремо, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Судові витрати слід залишити за позивачем, враховуючи відповідну заяву. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved