overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.06.2010 року в міському відділі РАЦС Горлівського МУЮ Донецької області, актовий запис №249, посилаючись на формальний характер сімейних відносин. Мотивуючи позовну заяву вказала, що шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Відповідач постійно принижував її, вчиняв сварки та займався рукоприкладством на очах у доньки. Зневагу та його зухвалу поведінку вона терпіла заради дитини, однак по переїзді до м.Київа його поведінка стала нестерпною. Вона була вимушена забрати доньку та переїхати до своїх батьків, де зареєструвалась і мешкає по теперішній час. Вказує, що примирення з відповідачем неможливе, буде суперечити її інтересам. У судове засідання позивач не з'явилась, у наданій заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному слуханні справи у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання неодноразово не з'явився (31.01.2017 року та 15.02.2017 року). Про час та місце судового засідання повідомлявся. Причину поважної неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову, клопотань про примирення від нього на адресу суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному слуханні справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER], виданого 21.06.2010 року міським відділом РАЦС Горлівського МУЮ Донецької області, встановлено, що шлюб між сторонами укладено 04.06.2010 року, актовий запис №249 (а.с.6). Сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого міським відділом РАЦС Горлівського МУЮ Донецької області (а.с.7). Позивач на примирення не згодна, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки він носить формальний характер. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.10,11,60,88,212-215,224-226 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04 грудня 1983 року виконавчим комітетом Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області, актовий запис № 44, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, виникли непорозуміння. Сімейні відносини між ними припинились, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя . Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Спор про розподіл спільного майна відсутній. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, зазначила, що примирення не можливе. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні також не заперечував проти позову про розірвання шлюбу. Вислухавши сторони, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 грудня 1983 року виконавчим комітетом Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області, актовий запис № 44. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, мешкають за різними адресами, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін , їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що шлюб може бути розірваний. На підставі встановленого,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 05 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 726, мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, виникли непорозуміння, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено та на даний час збереження їх родини та спільне проживання із відповідачем не можливо. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити, а також після розірвання шлюбу просила залишити за нею дошлюбне прізвище «[PERSON]». В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову Дослідивши матеріали справи, суд, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 05.11.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Від шлюбу дітей не мають. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з січня 2014 року та на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін відсутній. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також відповідач позов визнав, згідно наданої ним письмової заяви, суд вважає за можливе шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвати. На підставі встановленого,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06.06.1987 року виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 10, мотивуючи тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, виникли непорозуміння, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено та на даний час збереження їх родини та спільне проживання із відповідачем неможливе. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Статтею ст. 56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 06.06.1987 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 442455 від 06.06.1987 року, виданого виконавчим комітетом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства та на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Оскільки позивач [PERSON] поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не має, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати. На підставі встановленого,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06.06.2014 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №64. Мотивуючи позовну заяву вказала, що шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Від шлюбу з відповідачем дітей не має. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем неможливе, суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилась. Надала суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову, клопотань про примирення від нього на адресу суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення при, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] виданого у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області, сторони перебувають у шлюбі з 06.06.2014 року (а.с.9). Спільних дітей від шлюбу немає. За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Враховуючи зазначені обставини суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, яка під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», зазначила про намір змінити шлюбне прізвище на дошлюбне - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06.07.2001 року в Савинській селищній раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис №19. Мотивуючи позовну заяву вказала, що шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO] Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем неможливе, суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилась. Надала суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Надав заяву в якій визнає позов та н заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] виданого Савинською селищною радою Балаклійського району Харківської області, сторони перебувають у шлюбі з 06.07.2001 року (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], виданим 08.08.2006 року Савинською селищною радою Балаклійського району Харківської області. За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Враховуючи зазначені обставини суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, яка під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», зазначила про намір залишити шлюбне прізвище - «[PERSON]». Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07.10.2014 року\~ в Червонодонецькій селищній раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис №53. Мотивуючи позовну заяву вказала, що шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Від шлюбу з відповідачем є малолітня дитина донька [PERSON], [INFO]. Вона вже намагалася розірвати шлюб з відповідачем, однак через те, що на той час дитина не досягла однорічного віку, здійснити це було не можливо. Вдруге, на розгляді справи в судовому засіданні, вона погодилась на примирення з відповідачем. Однак відносини з того часу не покращились. Просить розірвати шлюб та зазначає, що повторне надання строку на примирення позитивних результатів не принесе, суперечить її інтересам. Позивачка в судове засідання не зявилась. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій визнав позов, просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб, серії 1-ВЛ №243566, виданого виконавчим комітетом Червонодонецької селищної ради Балаклійського району Харківської області, сторони перебувають у шлюбі з 07.10.2014 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5). За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Враховуючи зазначені обставини, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач, яка під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, змінила прізвище з «Дікова» на «Павлова», зазначила про намір відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 грудня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2136. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 07 грудня 2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Спільне життя між сторонами не склалось, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейне життя. Шлюбно-сімейні відносини припинені з травня 2014 року, з того ж часу сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет, проживають окремо. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна. У судове засідання позивач не з`явилась, повідомлялась про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надала суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений про дату та час розгляду справи своєчасно та належним чином, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, при цьому зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 грудня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2136 (свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ № 224044 від 07 грудня 2013 року). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ВЛ № 365913 від 22.07.2014 р.), батьками якої є сторони по справі. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з травня 2014 року, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет, з того ж часу проживають окремо. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved