Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дзержинського міського суду Донецької області до [PERSON] з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що перебувала з відповідачем у шлюбі, якій рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 27.02.2020 року розірвано. Під час перебування у шлюбі у сторін по справі народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що діти проживають разом з нею в м.Києві. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, хоча працює у Науково-дослідницькому інституті археології Національної Академії наук України на посаді наукового співробітника, отримує постійний дохід, інших утриманців не має. Отже, позивач зазначає що відповідач зобов`язаний надавати допомогу на утримання дітей. У зв`язку з викладеним в позові ставиться питання про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на трьох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини від усіх видів доходу щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивач в судове засідання не прибула, надала до суду заяву з проханням справу розглядати без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, заяви про розгляд справи за йог відсутністю не надав. Справа розглядається на підставі ст. 280 ЦПК України - заочно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у шлюбі, якій рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 27.02.2020 року, розірвано (а.с.12). Під час шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьком яких в свідоцтвах про народження вказано відповідача по справі - [PERSON] (а.с. 8, 9, 10). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що діти проживають разом з позивачем [PERSON] . Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча є працездатним та має змогу виплачувати аліменти на утримання дітей. За таких обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд виходить з такого: Законом України від 17.05.2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017 року, частину 2 статті 182 ЦК України викладено в новій редакції - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до вимог ст. 182 при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 5 ст. 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, проаналізувавши надані докази, враховуючи стан здоров`я, матеріальний стан дітей та відповідача, суд дійшов висновку, що стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/2 частини його доходів не порушує інтереси дітей, їх право на достатній життєвий рівень та забезпечення гармонійного розвитку, та є достатнім для їх утримання, тому позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягає задоволенню повністю. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір, пов`язаний з розглядом справи, покладається на відповідача. У зв`язку з тим, що позивач [PERSON] на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, то судовий збір у сумі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Окрім того, місце проживання відповідача по справі зареєстровано в м. Донецьку, тобто в населеному пункті, на території якого відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і поштовий зв`язок з якими відповідно відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» від 12 серпня 2014 року №1632-VII (в редакції Закону України від 03.10.2017 р. № 2147-VIII) учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться в районі проведення антитерористичної операції і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення. Оскільки місце проживання відповідача у справі зареєстровано на тимчасово окупованій території, він не має офіційної електронної адреси, то про ухвалення цього рішення суд вважає необхідним повідомити його шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному реєстрі судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала рішення суду.

Outcome: approved