Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Перша Тернопільська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, а саме, на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , посилаючись на те, що після смерті її матері відкрилась спадщина за законом на дану квартиру. Однак, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на дану квартиру. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, однак від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явився, однак подав до суду відзив на позов, в якому вказує, що нотаріус був зобов`язаний звернутися до відповідача із запитом щодо надання йому правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] , а в подальшому, при встановленні обставин, скористатись інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Однак, нотаріус не захотів вчиняти усі дії, внаслідок чого порушив право позивача на отримання спадщини, а позивач, в свою чергу, обрав невірний спосіб захисту свого порушеного права. А тому, просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Першої Тернопільської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, однак подали заяву про розгляд справи без участі їх представника по наявних у справі документах. При прийнятті рішення покладаються на думку суду. Перевіривши, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане 21.11.2018 р. Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 1822, встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження № [NUMBER] від 21.05.1961 р., [PERSON] є дочкою [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане 25.09.2017 р. Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 625, встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Позивач [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.10.2012 р.) є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.05.1988 р. Отже, позивач є онукою померлої та за правом представлення являється спадкоємцем за законом після смерті своєї матері [PERSON] . Відповідно до матеріалів спадкової справи № 20/2019, спадкоємцем за законом також є онук померлої [PERSON] , [INFO] , внаслідок відмови в його користь сина померлої [PERSON] . [PERSON] є законним представником неповнолітнього сина [PERSON] . Інших спадкоємців, які у встановлений законом строк прийняли спадщину, немає. Після смерті баби позивача - [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на квартиру [ADDRESS] (2/3 частини). У серпні 2019 року за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом позивач звернулася до державного нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори Рудніцького А.Я. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, у зв`язку із тим, що не було подано належних правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вищезазначену квартиру. 01 жовтня 2019 позивач звернулася до державного нотаріуса Рудніцького А.Я. із запитом про надання інформації по спадковій справі № 20/2019 (лист від 01.10.2019 р.) У відповідь на запит позивачу було повідомлено, що станом на 02 жовтня 2019 року свідоцтва про право на спадщину квартиру [ADDRESS] , спадкоємцям не видавались. Згідно довідки № 1628, виданої ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» від 24 травня 2019 року, власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] - 2/3 частин та [PERSON] - 1/3 частин. Право власності [PERSON] належить на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 30 червня 1993 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації та зареєстровано Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 30 червня 1993 року за № 2680. Посилання відповідача на те, що позивач обрав невірний спосіб захисту свого порушеного права, оскільки нотаріус був зобов`язаний звернутися до відповідача із запитом щодо надання йому правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] , а в подальшому, при встановленні обставин, скористатись інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, однак, нотаріус не захотів вчиняти усі дії, внаслідок чого порушив право позивача на отримання спадщини, спростовується наданими представником позивача доказами, зокрема, вимогою № 2375/02-14 від 28.05.2019 р. до [PERSON] з проханням з`явитися до нотаріуса та надати документи на спадкове майно, а також, запитом № 2360/02-14 від 28.05.2019 р. до Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації для виготовлення дублікату - свідоцтва про право власності на вищевказану квартиру, на що нотаріус жодної відповіді не отримав. Відповідно до вимог ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із вимогами ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги те, що позивач не може реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження об`єктом нерухомого майна, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, які не дають можливості оформити спадщину та зареєструвати право власності на нею, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за [PERSON] право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] .

Outcome: approved