Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про тлумачення заповіту. В позові вказує, що 11.01.2014 року помер її чоловік [PERSON], який проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Польова,28 в с. Дружелюбівка Калинівського району Вінницької області, який він фактично прийняв, однак не встиг оформити після смерті [PERSON], померлої 12.02.1992 року в с. Дружелюбівка Калинівського району Вінницької області. За життя 24.01.1991 року [PERSON] склала заповіт, в якому зазначила про те, що на випадок своєї смерті з належного їй за законом майна, а саме: жилий будинок з господарськими будівлями, який належить їй на праві особистої власності і знаходиться в с.Дружелюбівка Калинівського району Вінницької області вона заповідала чоловіку позивача [PERSON]. На день смерті заповідачки заповіт не змінений та не відмінений. Однак, коли позивач звернулась в нотаріальну контору, щоб оформити спадщину на майно спадкодавця, їй було відмовлено у звязку з тим, що [PERSON] заповіла належний їй будинок на праві особистої власності та не зазначила адресу. Тобто майно, що вказане спадкодавцем у заповіті, не підтверджується правовстановлюючим документом на житловий будинок. Тому позивач звернулась до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не зявилась, однак згідно заяви просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак згідно заяви виконавчий комітет Калинівської міської ради не заперечує проти задоволення позову і просить слухати справу без представника міської ради. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, 11.01.2014 року помер чоловік позивача [PERSON], який проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Польова,28 в с. Дружелюбівка Калинівського району Вінницької області, який він фактично прийняв, однак не встиг оформити після смерті [PERSON], померлої 12.02.1992 року в с. Дружелюбівка Калинівського району Вінницької області. За життя 24.01.1991 року [PERSON] склала заповіт, в якому зазначила про те, що на випадок своєї смерті з належного їй за законом майна, а саме: жилий будинок з господарськими будівлями, який належить їй на праві особистої власності і знаходиться в с. Дружелюбівка Калинівського району Вінницької області вона заповідала чоловіку позивача [PERSON]. На день смерті заповідачки заповіт не змінений та не відмінений. Однак, коли позивач звернулась в нотаріальну контору, щоб оформити спадщину на майно спадкодавця, позивачу було відмовлено у звязку з тим, що [PERSON] заповіла належний їй будинок на праві особистої власності та не зазначила адресу. Тобто майно, що вказане спадкодавцем у заповіті, не підтверджується правовстановлюючим документом на житловий будинок. Відповідно до ст. 213 Цивільного кодексу України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України. Частиною 3 ст. 213 ЦК України передбачено, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Вказані позивачем обставини підтверджуються в першу чергу довідкою № 497 від 26.09.2018 року, виданою виконавчим комітетом Калинівської міської ради с. Дружелюбівка Калинівського району Вінницької області, в якій вказано, що [PERSON] з 1913 року по день своєї смерті проживала та була зареєстрована [INFO]. По друге, з довідки № 498 від 26.09.2018 року, виданої виконавчим комітетом Калинівської міської ради с. Дружелюбівка Калинівського району Вінницької області вбачається, що згідно погосподарської книги Дружелюбівської с/р [PERSON] була власником житлового будинку, якому присвоєна поштова адреса: вул. Польова, 28 с. Дружелюбівка Калинівського району Вінницької області. Тому, що [PERSON] у своєму заповіті заповідала чоловікові позивача [PERSON] належний їй на праві особистої власності житловий будинок, що розташований по вул. Польова, 28 в с. Дружелюбівка Калинівського району Вінницької області. На підставі викладеного та

Outcome: approved