Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Христинівського районного суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на майно, та просить визнати за нею, [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на гараж [ADDRESS] . Позивач в обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначила, що рішенням виконавчого комітету Христинівської міської ради від 22 жовтня 1996 року № 94 надано дозвіл на будівництво гаража по [ADDRESS] [PERSON] . У 2000 році [PERSON] збудував гараж [ADDRESS] . Зазначена обставина підтверджується технічним паспортом на гараж оригінал якого зберігається у позивача. [INFO] [PERSON] помер. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина - відповідач у справі. 17.04.2021 року позивач і відповідач домовились про продаж гаража за двадцять тисяч гривень. На виконання умов договору позивач передав відповідачу гроші, а остання написала розписку про їх отримання. Відповідач не надав усіх необхідних документів та не прибув у визначений сторонами час до нотаріуса для укладення договору купівлі продажу , чим порушує право позивача набути власність на придбаний житловий будинок. Наказом №17 від 28.04.2021 року відділу містобудування, архітектури, ЖКГ , інвестиційно - економічного розвитку та цивільного захисту населення виконавчого комітету Христинівської міської ради обєкту нерухомості присвоєно адресу [ADDRESS] В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, проте від неї до суду надійшла заява, в якій вона зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у її відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, проте від неї до суду надійшла заява, в якій вказала, що позовні вимоги визнає, та просить справу розглядати у її відсутність. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Ст. 41 Конституції України гарантує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод також передбачено, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною першою ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У звязку з вищевикладеним та беручи до уваги, що відповідач цілком визнав позовні вимоги позивача та не заперечував проти їх задоволення, та те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права і свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved