overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] і просить розірвати між ними шлюб. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 28 березня 1991 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Спільне життя не склалося, між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння внаслідок яких сімя розпалася і відновити її неможливо. На час подання позову проживають разом, шлюбні відносини припинені і їх відновлення суперечило б інтересам позивача. В установлений судом строк для примирення, сторонам примиритися не вдалося. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила задоволити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Судом встановлено, що 28 березня 1991 року сторони уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 88. Шлюб зареєстрований відділом ЗАГС міськвиконкому м.Ромни Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-БП № 261755. Відповідно ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Подружжя примирятися не бажає і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Оскільки позивач в позовній заяві просить після розірвання шлюбу залишити її шлюбне прізвище, суд вважає за необхідне залишити позивачу шлюбне прізвище Кучерява. За таких обставин, шлюб підлягає розірванню. Відповідно п. 4) ст. 215 ЦПК України рішення суду складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір, що підтверджується квитанцією № 0.0.558154200.1 від 25.05.2016 року. Відповідно ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] Мар`яни Богданівни про визнання права власності на спадкове майно, після померлої [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем майна та прийняла спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за її відсутності, заперечень щодо задоволення позовних вимог немає. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та\~оцінивши докази\~у справі,\~суд встановив,\~що 06\~жовтня 2018\~року померла\~мати позивача\~[PERSON],\~що стверджується\~свідоцтвом про\~смерть серія\~І-ИД\~№ 247109,\~виданим 06\~жовтня 2018\~року Тернопільським\~міськрайонним відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції Тернопільської\~області,\~актовий запис\~№ 1546.\~Після її\~смерті відкрилася\~спадщина на\~житловий будинок\~з надвірними\~будівлями і\~спорудами в с.Плесківці, вул.Нестерівська буд № 22, Зборівського району, Тернопільської області, на земельні ділянки площею 0,2100га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с.Плесківці, вул.Нестерівці,22, Зборівського району, Тернопільської області та площею 0,0800га. для ведення особистого селянського господарства в с.Плесківці Зборівського району Тернопільської області. До складу спадкоємців першої черги за законом належить [PERSON] дочка спадкодавця, яка спадщину прийняла та [PERSON] Мар`яна Богданівна-дочка спадкодавця, яка відмовилася від спадкування. Відповідно до вимог ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.\~ Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна і прийняла спадщину, інші особи не претендують на спадок, до неї правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] Мар»яновича про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що їй, [PERSON] на підставі Договору дарування квартири від 03.05.2018р. на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Згідно довідки про склад сімї, виданої Центром надання адміністративних послуг у м.Дрогобич виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 07.08.2018 р. в квартирі [ADDRESS] зареєстровані громадяни : позивач - власник [PERSON], [INFO]; відповідач - чоловік [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO]. Однак, відповідач - [PERSON] не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин. Факт не проживання відповідачем підтверджується копіями листів від 08.06.2018р., 09.06.2018р., 09.06.2018р. Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежів, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою він не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні вона, ні інші члени сім'ї відповідачу не чинили. Відповідач знаходиться на заробітках за кордоном, де саме їй не відомо. Просить позов задоволити. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилася, однак від неї поступила заява, в якій просить слухати справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів по справі. Відповідач [PERSON] Мар»янович та його представник [PERSON] в судове засідання не з»явилися, не представивши суду належних доказів поважності їх відсутності в судове засідання, а тому суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності та відсутності їхнього представника на підставі наявних доказів по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], Мильнівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом після померлої [PERSON], а саме на житловий будинок та на земельні ділянки. Позивач [PERSON] подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача. Відповідач надав заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позов визнає. Суд, в силу п.2 ст.158 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу без участі відповідача. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 26.12.2005 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ИД № 018296, виданим 27 грудня 2005 року Мильнівською сільською радою, Зборівського району, Тернопільської області, актовий запис № 31. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою с.Мильно вул. Парциляція,10, Зборівського району, Тернопільської області, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальним розміром 2,65га. в тому числі 1,79га рілля та 0,86га. пасовище, розташовану на території Мильнівської сільської ради згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія Р2 №698072 від 6 березня 2002 року. Згідно ст.1265 ЦК України у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого споріднення . Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала і не претендує після смерті [PERSON] на спадкове майно та відмовляється від своєї частки в спадковому майні про що свідчить відповідна заява. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи матеріали справи, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою с.Мильно вул. Парциляція,10, Зборівського району, Тернопільської області, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальним розміром 2,65га. в тому числі 1,79га рілля та 0,86га. пасовище, розташовану на території Мильнівської сільської ради згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія Р2 №698072 від 6 березня 2002 року, в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання батьківства, в якому просила суд визнати громадянина Польщі [PERSON] батьком [PERSON] , який народився [INFO] та [PERSON] , який народився [INFO] . В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що із 2000 року по 04.01.2002 року вона, разом із відповідачем, проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу, за адресою [ADDRESS] . У цей період, [INFO] у них народилися два сина [PERSON] та [PERSON] . Проте, після народження дітей відповідач не визнав себе батьком дітей, а через деякий час припинив спільне проживання та у 2002 році поїхав до Республіки Польща, де і проживає на цей час. Вказує, що при реєстрації народження дітей у Костопільському районному відділі РАГС Рівненської області, відповідно до ст. 135 СК України, прізвище батька у Книзі реєстрації народжень вказувалося за її прізвищем та громадянством, а ім`я та по батькові батька дітей записано за її вказівкою, а тому батьком дітей було записано [PERSON] , однак, у церковному свідоцтві про хрещення прізвище дітей записано так, як у відповідача - [PERSON] . Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона є власником даної квартири, відповідач зареєстрований в її квартирі, однак з травня 2009 року там не проживає без поважних причин, місце проживання не відоме, обов'язки по утриманню житла покладено на позивача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Про час і місце розгляду справи та виклик до суду [PERSON] повідомлений, в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, шляхом публікування оголошення в газеті «Свобода», однак відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Згідно Свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] від 31.07.2003 року виданого Тернопільським ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації», [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] Відповідно до Будинкової книги для прописки громадян, які проживають в квартирі [ADDRESS], у ній зареєстровані [PERSON] - власник квартири та [PERSON]. Як вбачається із довідки ПП «Благоустрій» від 09.06.2015 року №1076, в квартирі [ADDRESS], зареєстрована та проживає [PERSON] та зареєстрований син сестри [PERSON] Відповідно до вимог ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені терміни проводиться у судовому порядку ( ст.72 ЖК України). У відповідності до частини 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на відсутність відповідачів у місці реєстрації більше шести місяців без поважних причин, оскільки з 2009 року відповідач забравши особисті речі проживає в іншому місці. Наведенні позивачем обставини підтверджуються наявними у справі доказами. Так, згідно Акту від 04.06.2015р. засвідчено факт відсутності більше року [PERSON] у квартирі [ADDRESS]. За таких обставин, суд, оцінивши зібрані по справі докази приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Будь-яких доказів в спростування позовних вимог під час розгляду справи не подано, а судом не здобуто. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати відшкодовуються позивачеві за рахунок відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що позивач є власником даного житла. [PERSON], її чоловік, в червні 2014 року забрав усі свої особисті речі та пішов проживати окремо до своїх батьків, за адресою: [ADDRESS]. Відповідач вже понад чотири роки у спірній квартирі не проживає, коштів на утримання житла та оплату комунальних послуг не надає. У квартирі немає особистих речей відповідача, спірним житлом вона не цікавиться. Реєстрація відповідача за даною адресою зумовлює для позивача додаткові матеріальні затрати та є перешкодою для отримання житлової субсидії. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Від представника відповідача надійшла до суду заява у якій він просить проводити розгляд справи у його відсутності та повідомляє, що [PERSON] позовні вимоги визнає та проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив Згідно договору купівлі-продажу квартири від 02 червня 2014 року [PERSON] купила у [PERSON] трикімнатну квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS] Як вбачається із наявної при матеріалах справи Довідки про склад сім'ї №2804 від 18.07.2017 р., виданої ДП «Фаворит 3», у квартирі за адресою [ADDRESS], зареєстрований - [PERSON], [INFO] Як встановлено в судовому засіданні, у спірній квартирі зареєстрований, але не проживає вже близько чотирьох років чоловік [PERSON] - [PERSON]. Відповідачу ніхто не чинив жодних перешкод у користуванні житловим приміщенням. Разом з тим, на даний час відповідач [PERSON] із квартири по [ADDRESS] не знявся із реєстраційного обліку, що створює перешкоди позивачу в користуванні вказаним житлом. Тому, суд вважає, що відповідач [PERSON] без поважних причин, не проживає у квартирі за адресою [ADDRESS]. Як вбачається із ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом також встановлено, що [PERSON] у ДП «Фаворит 3» будь-яких заяв про його тимчасову відсутність та збереження за ним права користування спірним житлом - не подавав. Крім того, як повідомив представник відповідача, [PERSON] погоджується на зняття його з реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача, як власника спірної квартири зі сторони відповідача [PERSON], який залишається зареєстрованим у [ADDRESS] і які підлягають захисту, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування вказаним житловим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що позивач є власником даного житла. [PERSON], який є сином позивача, протягом дев'яти років у спірній квартирі не проживає, коштів на утримання житла та оплату комунальних послуг не надає. У квартирі немає особистих речей відповідача, спірним житлом він не цікавиться. Реєстрація відповідача за даною адресою зумовлює для позивача додаткові матеріальні затрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив Згідно свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] від 09.04.1998 року, вказана квартира на праві приватної власності належить [PERSON]. Як вбачається із наявної при матеріалах справи довідки №427 від 04.07.2018 р., виданої ДП1 ЖЕК 13 ЖБК та копії будинкової книги, у квартирі за адресою [ADDRESS], зареєстрований із 25.12.2008 р. син позивача [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні із акта обстеження від 04 липня 2018 р, складеного комісією у складі майстрів дільниць: [PERSON], [PERSON], пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], у спірній квартирі зареєстрований, але не проживає вже більше 09 років [PERSON], йому ніхто не чинив жодних перешкод у користуванні житловим приміщенням. Разом з тим, на даний час відповідач [PERSON] не знявся із реєстраційного обліку із квартири [ADDRESS], що створює перешкоди позивачу в користуванні вказаним житлом. Тому, суд вважає, що відповідач [PERSON] понад дев'ять років, без поважних причин, не проживає у квартирі за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом також встановлено, що [PERSON] у ДП1 ЖЕК 13 ЖБК будь-яких заяв про його тимчасову відсутність та збереження за ним права користування спірним житлом - не подавав. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача зі сторони відповідача [PERSON], який залишається зареєстрованим у квартирі [ADDRESS], і які підлягають захисту, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування вказаним житловим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що позивач являється власником даного житла. [PERSON], її племінник, близько п'яти років у спірній квартирі не проживає, коштів на утримання житла та оплату комунальних послуг не надає. У квартирі немає особистих речей відповідача, спірним житлом він не цікавиться. Реєстрація відповідача за даною адресою зумовлює для позивача додаткові матеріальні затрати. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив Згідно Договору дарування від 15 жовтня 2013 року [PERSON] подарував [PERSON] трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Як вбачається із наявної при матеріалах справи Довідки №277 від 11.05.2018 р., виданої ДП2 ЖЕК 13 ЖБК та копії будинкової книги, у квартирі за адресою [ADDRESS], зареєстрований із 25.12.2010 р. - [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні з акта обстеження від 11 травня 2018 р, складеного комісією ДП2 ЖЕК 13 ЖБК, пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], у спірній квартирі зареєстрований, але не проживає вже більше 05 років племінник позивача [PERSON] - [PERSON]., перешкоди у користуванні житловим приміщенням йому не чинились. Разом з тим, на даний час відповідач [PERSON] із квартири по [ADDRESS] не знявся із реєстраційного обліку, що створює перешкоди позивачу в користуванні вказаним житлом. Тому, суд вважає, що відповідач [PERSON] понад п'ять років, без поважних причин, не проживає у квартирі за адресою [ADDRESS]. Як вбачається із ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом також встановлено, що [PERSON] у ДП2 ЖЕК 13 ЖБК будь-яких заяв про його тимчасову відсутність та збереження за ним права користування спірним житлом - не подавав. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача зі сторони відповідача [PERSON], який залишається зареєстрованим у [ADDRESS] і які підлягають захисту, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування вказаним житловим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved