Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що 17 серпня 2013р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області. За період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя у них з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату почуттів один до одного, виявилися різними людьми за характером. Шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2014р. Дитина проживає з позивачем, [PERSON] постійної матеріальної допомоги не надає та вона сама не в змозі самостійно утримувати сина, оскільки на його утримання витрачаються значні для неї кошти, також зазначає, що на даний час вона не працює, є інвалідом третьої групи, допомоги від держави на дитину не отримує. Примирення та подальше подружнє життя, збереження шлюбу, не можливе, тому [PERSON] просить розірвати вказаний шлюб; разом з тим просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення ним повноліття, тобто до 09.02.2032р.; також стягнути судові витрати з відповідача. В судовому засіданні позивач підтвердила свої позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, також зазначив, що працює за трудовим договором. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, між [PERSON] та [PERSON] 17.08.2013р. був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №195401, виданим 17 серпня 2013р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області, актовий запис №365. У сторін за час шлюбу, 09.02.2014р. народився син - [PERSON] (свідоцтво про народження серії І-ЖД №382067, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 04.03.2014р.). Спільне сімейне життя у них з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні характери, втрату почуттів один до одного. Шлюбні відносини подружжя припинені з жовтня 2014р. Спільне господарство не ведеться, спору про розділ спільного майна немає. Подальше подружнє життя та збереження шлюбу не можливе. Малолітній [PERSON] проживає з матір»ю та знаходиться на її утриманні, спору про визначення його місця проживання немає, однак вона сама не в змозі утримувати сина, відповідач матеріальну допомогу їм надає періодично. Як вбачається з довідки №589 від 04.07.2016р. виконкому Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, [PERSON] проживає разом зі своїм сином без реєстрації за адресою: с. Молодіжне Овідіопольського району Одеської області, вул. Л.Українки, 26. З довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААВ №795735 від 30.03.2016р. вбачається про те, що [PERSON] є інвалідом третьої групи за загальним захворюванням. Згідно ст.ст. 105, 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами, тому що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). В звязку з викладеним, враховуючи також визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів, та те, що обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов»язком як матері, так і батька, причому обов»язком особистим, індивідуальним, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов»язків щодо дитини, суд вважає за можливе стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.07.2016р. і до досягнення дитиною повноліття, а саме до 09.02.2032р., оскільки вимоги в цій частині є законними та обґрунтованими. Статтею 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. У відповідності до ч. 3 та ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подається фізичною особою, ставка судового збору встановлена у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, та в даному випадку за вимогою про стягнення аліментів становить 551 грн. 20 коп.; позовної заяви про розірвання шлюбу - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, та становить 551 грн. 20 коп. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог позивача, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в загальній сумі 1102 грн. 40 коп. (551,20 + 551,20).

Outcome: approved