Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до відповідача [PERSON], треті особи: Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області, Управління служби справ дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] В липні 2011 року [PERSON] пішов з сім'ї і до теперішнього часу сторони разом не проживають. Відповідач дитину не провідує, матеріально не утримує, вихованням не займається. В липні 2012 року [PERSON] написав нотаріальну заяву про відмову від батьківських прав відносно свого малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про день час та місце розгляду справи. Прокурор та представник Служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області в судовому засіданні просили позовні вимоги задовольнити. Представник Управління служби справ дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення прокурора, позивача та представника третьої особи, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого є: [PERSON] та [PERSON] В липні 2011 року [PERSON] пішов з сім'ї і до теперішнього часу сторони разом не проживають. Відповідач дитину не провідує, матеріально не утримує, вихованням не займається. 20 липня 2012 року [PERSON] написав нотаріальну заяву про відмову від батьківських прав відносно свого малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Висновком Управління служби справ дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], встановлено, що має місце усунення з сторони [PERSON] від батьківських обов'язків по відношенню до свого сина [PERSON] та виходячи з інтересів дитини, департамент у справах дітей вважає за доцільне вирішувати питання щодо позбавлення батьківських прав відповідача у судовому порядку. Суд, оцінюючи в сукупності зібрані у судовому засіданні докази підтверджуючі байдуже ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків відносно дитини, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.165 Сімейного Кодексу України, встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 4 ст. 155 Сімейного Кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 19 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судові витрати розподіляються, відповідно до ст.ст.11,88 ЦПК України, в межах заявлених вимог.

Outcome: approved