Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 жовтня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем, який рішенням суду від 03 лютого 2017 року було розірвано. Від спільного шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . 19 грудня 2016 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська було винесено рішення, яким стягнуто аліменти з відповідача на її користь в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина, починаючи з 15 вересня 2016 року і до повноліття дитини. На виконання вказаного рішення суду, 03.02.2017 року був виданий виконавчий лист № 205/6913/16-ц, який був направлений до державної виконавчої служби за місцем реєстрації відповідача. 17.03.2017 року Апостолівським районним ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, на виконання зазначеного рішення суду, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53598242, яке станом на сьогоднішній день відкрито. Згідно листа Апостолівського районного ВДВС Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) заборгованість відповідача по сплаті аліментів за період з 15.09.2016 року по 31.08.2020 року становить 79 954,40 грн. Як їй відомо, відповідач на сьогоднішній день не працює та взагалі не отримує ніяких доходів, тому щомісячний розмір аліментів розраховується виходячи з відповідного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме згідно з рішенням суду, у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів встановлений рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2016 року по справі № 205/6913/16-ц, значно менший ніж мінімальний розмір аліментів встановлений наразі чинним законодавством України. Отже, виходячи з положень ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на [PERSON] , [INFO] , не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також зазначає, що фактично шлюбні відносини між нею та відповідачем було припинено з квітня 2015 року, вони проживали окремо, дитина постійно проживає із нею. Спорів стосовно міста проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати із нею, весь цей час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитині вже п`ять років, він не пам`ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачив. Також в спілкуванні із нею ніколи про нього не питав та не цікавився. З 2015 року по 2019 рік вона разом з синами: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживала за місцем її реєстрації. З травня 2019 року вона разом з синами та цивільним чоловіком проживають в будинку [ADDRESS] , який належить на праві власності її матері - [PERSON] . Дітям забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між нею та сином - [PERSON] склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Актом обстеження умов проживання від 14.08.2020 року встановлено, що у будинку умови проживання, санітарний стан приміщення задовільні, створені всі необхідні умови для проживання та виховання дітей. Згідно характеристики, виданої квартальним комітетом № 11 Новокодацької районної у місті Дніпрі Ради, в родині підтримуються гарні стосунки. З сусідами також мають добрі відносини, ніяких скарг з боку сусідів не надходило. [PERSON] знаходиться на обліку в КП «Міська дитяча клінічна лікарня № 6» ДМР з 2016 року, відвідував КЗО «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 197» ДМР з 01.05.2018 року, з 18 червня 2019 року відвідував КЗО «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 241» ДМР. Крім того, з 01 вересня 2019 р. і по теперішній час [PERSON] відвідує секцію з Таеквон-до ИТФ. Вищевикладене свідчить про те, що дитиною займається лише вона, відповідач з народження не приймав участі у вихованні сина, не проявляв до нього батьківського піклування, зв`язків з дитиною не підтримував та не підтримує по теперішній час, дитину не провідує, не цікавиться її життям та вихованням, матеріально не утримує, участі у духовному, моральному та фізичному розвитку дитини не приймає, байдужий до подальшої долі дитини, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Всі батьківські обов`язки по відношенню до [PERSON] виконує її цивільний чоловік, якого [PERSON] називає його батьком та проявляє до нього любов. Крім того, відповідач веде аморальний та злочинний спосіб життя, не працює, неодноразово засуджений, у зв`язку із чим вона вимушена звернутися до суду з цією позовною заявою, в якій просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2016 року по справі № 205/6913/16-ц на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів в розмірі ј частки з усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 січня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження підготовче судове засідання. 16 березня 2021 року у підготовчому судовому засіданні ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська постановлено, без виходу до нарадчьої кімнати, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. У судовому засіданні від 22 квітня 2021 року позивач та її представник підтримали позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, позовні вимоги в частині збільшення розміру аліментів просили залишити без розгляду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 28 квітня 2021 року залишено без розгляду позовну вимогу в частині збільшення розміру аліментів на утримання дитини. 28 квітня 2021 року представник позивача надав до суду письмову промову у судових дебатах та просив розгляд справи провести за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в частині позбавлення батьківських прав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки (а. с. 43) та конверти, що повернулися до суду з відміткою - «за закінченням встановленого строку зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 56, 77), заперечень проти позову суду не представив, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. Представник третьої особи надала суду заяву в якій просила розглянути цивільну справу без її участі і залучити до справи висновок органу опіки та піклування. 28 квітня 2021 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність відповідача за правилами загального позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав. При цьому, позивач та її представник у судовому засіданні від 22 квітня 2021 року не заперечували проти такого вирішення справи. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, враховуючи пояснення позивача та її представника, показів свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 04 жовтня 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 87 (а. с. 15), який рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2017 року було розірвано (а. с. 17-18). Від подружнього життя сторони мають малолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Ленінським відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 444 (а. с. 16). Також судом встановлено, що дитина сторін - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю, що підтверджується довідкою № 7755 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 27 серпня 2020 року, виданою відділом Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а. с. 29) і на цей час знаходиться на утриманні та матеріальному забезпеченні позивача. Відповідно до довідок № 065 від 29.07.2020 року та № 067 від 01.08.2020 року, які підписані головою квартального комітету [PERSON] , [PERSON] фактично проживає без реєстрації в будинку [ADDRESS] разом із синами: [PERSON] , 2015 року народження, [PERSON] , 2010 року народження та чоловіком - [PERSON] , 1985 року народження, який належить її матері - [PERSON] (а. с. 26, 27). Згідно із характеристикою виданою головою квартального комітету № 11 Новокодацької районної у місті Дніпрі Ради Карпенко Л.А. від 01.08.2020 року, [PERSON] , проживає за адресою: [ADDRESS] , з 2019 року разом з двома неповнолітніми дітьми та чоловіком, в родині підтримуються гарні стосунки, з сусідами також мають добрі відносини, ніяких скарг з боку сусідів не надходило (а. с. 28). Актом обстеження умов проживання від 14.08.2020 року проведеного Управлінням-службою у справах дітей Новокодацького району у м. Дніпрі за адресою: [ADDRESS] встановлено, що будинок складається з чотирьох кімнат, кухні, коридору, санвузла. В будинку є всі комунікації, сучасний ремонт, сучасні меблі. Умови проживання задовільні. Санітарний стан приміщення задовільний, є необхідна побутова техніка. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: у дітей є окрема кімната, ліжка, необхідні меблі, шкільне приладдя, одежа. Створені всі необхідні умови для проживання та виховання дітей. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: мати - [PERSON] , 1990 року народження, яка працює; співмешканець - [PERSON] , 1985 року народження, який працює; син - [PERSON] , 2010 року народження; син - [PERSON] , 2015 року народження. Стосунки, традиції сім`ї доброзичливі. Результат бесіди: матір`ю створені належні умови для утримання та виховання дітей (а. с. 25). Листом КП «Міська дитяча клінічна лікарня № 6» ДМР за № 5/932 від 02.09.2020 року підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , з 2016 року звертається за наданням медичної допомоги в консультативно-діагностичне відділення № 1, та станом здоров`я дитини опікується мати [PERSON] (а. с. 30). Крім того, листом КЗО «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) за № 197» ДМР № 15-04/41 від 03.08.2020 року підтверджено, що дитина [PERSON] , [INFO] , відвідував ясла-садок з 08.08.2017 року по 01.08.2018 рік, на момент зарахування до дитячого закладу, дитині було 2 роки 4 місяці. За час перебування в дитячому закладі дитиною опікувалися мати - [PERSON] , та бабусі: [PERSON] , [PERSON] . Вчасна приводили та забирали дитину із дошкільного закладу. З вихователями групи спілкувалися мати та бабусі хлопчика, які приймали активну участь у житті групи та дошкільного закладу. Батько - [PERSON] , в дитячому закладі з`являвся дуже рідко. Дитячі свята в групі раннього віку, в якій знаходився [PERSON] , проводились без присутності батьків. Згідно віку у дитини розвинена пізнавальна, мовленнєва та емоційна-вольові сфери. Дитина охайна, життєрадісна (а. с. 31). Відповідно до відповіді КЗО «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 241» ДМР за № 36 від 02.09.2020 року [PERSON] регулярно відвідує дитячий навчальний заклад. До навчального закладу хлопчик був зарахований з 18 червня 2019 року, на час відвідування дитині було 4 роки та 3 місяці. Дитина завжди охайна та доглянута. Мати завжди спілкується з педагогами, цікавиться успіхами у навчанні, дошкільним життям [PERSON] . Зранку до дитячого закладу, [PERSON] приводить мати, або [PERSON] . Інколи забирає бабуся. Усі заходи у навчальному закладі, дитину супроводжує мати [PERSON] . Батька дитини жодного разу не бачили, ні на одному заході. Мати приділяє увагу вихованню дитини. [PERSON] слухняний, на зауваження реагує адекватно, спокійний, не конфліктний (а. с. 32). Відповідно до характеристики Громадської організації «Дніпропетровський спортивний клуб «Кобра-Кван» з 1 вересня 2019 р. і по сьогоднішній день [PERSON] відвідує секцію з Таеквон-до ІТФ. За цей період він брав участь у змаганнях. [PERSON] фізично розвинений, активний і спрямований хлопець. Відвідує заняття регулярно за розкладом. У колективі веде себе виховано, спокійно і стримано. Комунікабельний та легко контактує з іншими дітьми секції. Активну участь у вихованні приймає його мати, [PERSON] , завжди цікавиться успіхами [PERSON] , розкладом змагань, семінарів та інших заходів. Вона відповідально ставиться до його виховання. Батько [PERSON] - [PERSON] , жодного разу не відвідував тренування сина та взагалі ніколи не цікавився як розвивається [PERSON] (а. с. 33). Згідно висновку Органу опіки та піклування Новокодацької районної у м. Дніпрі ради за № 3/9-8 від 16.02.2021 року, такий компетентний орган вважає за доцільне в інтересах малолітньої дитини позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього [PERSON] , [INFO] , оскільки батько дитини вихованням сина не займається, не створює належних умов для проживання, не проявляє зацікавленості у розвитку дитини, матеріально не забезпечує, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, має заборгованість зі сплати аліментів на утримання малолітнього [PERSON] , розмір якої складає 79 954 грн. 40 коп. Був запрошений на засідання комісії з питань захисту дітей при органі опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, але не з`явився, тим самим проявив байдужість до вирішення зазначеного питання, та подальшої долі дитини, отже, батько ніякої участі у житті дитини не приймає, ухиляється тим самим від виконання батьківських обов`язків (а. с. 59-60). Також у судовому засіданні допитані в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили обставини викладені у позовній заяві та пояснили, що вихованням дитини займається лише [PERSON] та [PERSON] , батько дитини самоусунувся від виховання і його утримання, та зазначили, що [PERSON] ніде не працює, притягався до кримінальної відповідальності. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Отже, підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З аналізу норми, що міститься у пункті 2 частини першої статті 164 СК України вбачається, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Вказані фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При цьому, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). Зважаючи на те, що відповідач, будучи батьком дитини, не цікавиться життям дитини, не приймає участі в його вихованні та утриманні, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, а також враховуючи, що відповідач не з`явився на виклик до органу опіки і піклування на засідання щодо доцільності позбавлення батьківських прав, та у жодне судове засідання, будучи належним чином повідомленим про день і час розгляду справи, суд дійшов висновку що відповідач свідомо нехтує батьківським обов`язками та відмовляється приймати участь в житті своєї дитини. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що вжиття таких крайніх заходів як позбавлення батьківських прав відповідає саме інтересам дитини, оскільки забезпечить її розвиток у безпечному, спокійному і стійкому середовищі, та ґрунтується на законі і є пропорційним заходом реагування на поведінку відповідача. Суд також не вбачає підстав для попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а лише вважає за доцільне, роз`яснити останньому положення ст. 169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Таким чином, враховуючи інтереси дитини, встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, про те, що позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , є такими, що ґрунтуються на законі, внаслідок чого підлягають задоволенню. Позбавляючи відповідача батьківських прав суд виходив з того, що останній характеризуються негативно, протягом тривалого часу не займається утриманням, вихованням та навчанням дитини, під час розгляду справи не змінив своє ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, що свідчить про відсутність у нього наміру займатись вихованням та утриманням своєї дитини. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір, але в своїй позовній заяві, поданій до суду не зазначила, що бажає стягувати сплачений судовий збір з відповідача, тому судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. з відповідача не підлягає стягненню.

Outcome: approved