Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що 30 січня 2014 року померла [PERSON], [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на ? частину земельної ділянки площею 0,0564 га, що знаходиться за адресою: м. Луганськ, вул.. Боженко [PERSON] 46, що належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 154928 на ? частина домобудівні, яка розташована за адресою: вул.. [PERSON] 46, що належить [PERSON] на підставі договору про право забудови від 07.12.1956 року. Позивачка, [PERSON] є донькою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Також у позивачки є рідний брат [PERSON]. Між нею та братом було укладено домовленість про те, що після смерті батька усе його майно успадковує брат, про що батько склав заповіт, а після смерті матері усе її майно успадковує позивачка. 11 січня 2014 року помер [PERSON], [INFO]. Таким чином спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] немає. 11 березня 2014 року позивачка звернулася до Другої Луганської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 11 березня 2014 року державним нотаріусом Другої Луганської державної нотаріальної контори [PERSON] було заведено спадкову справу № 132/2014. Таким чином позивачка своєчасно звернулася до нотаріальної контори, але оформити спадкові права не має змоги, оскільки спадкова справа залишилася на тимчасово окупованій території України. 28 липня 2016 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса головного управління юстиції у м. Києві Київського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою щодо роз'яснення порядку спадкування за законом майна, що залишилося після смерті [PERSON] Нотаріус повідомив позивачці, що згідно витягу зі Спадкового реєстру № 44604855 від 28.07.2016 року спадкова справа щодо майна [PERSON] заведена Другою Луганською нотаріальною конторою 11.03.2014 року. Документи нотаріальної контори залишилися на тимчасово окупованій території України. У зв'язку з цим оформити зараз право на спадкове майно неможливо. У зв'язку з цим позивачка просить суд визнати за нею, [PERSON], [INFO], право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,0564 га, що знаходиться за адресою: м. Луганськ, вул.. Боженко [PERSON] 46, (цільове призначення: будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 4410100000:01:010:0034), в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 30 січня 2014 року та визнати за нею право власності на ? частину домобудівлі, яка розташована за адресою: м. Луганськ, вул.. Боженко [PERSON] 46, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 30 січня 2014 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подала заяву згідно якої просить розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії ЯЛ № 024099, виданого 21 грудня 1953 року Артемівським РБ ЗАГС м. Ворошиловграда [PERSON] народилася 13 листопада 1953 року. ЇЇ батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 10). Згідно копії витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадяни про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, виданого 11 березня 2014 року відділом державної реєстрації шлюбів та народжень реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12 липня 1975 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на [PERSON] (а.с. 11). Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 385591, виданого 03 лютого 2014 року Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції [PERSON] померла 30 січня 2014 року (а.с. 12). Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 385479, виданого 15 січня 2014 року Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції [PERSON] помер 11 січня 2014 року (а.с. 13). Згідно копії заповіту, посвідченого 21 жовтня 2003 року державним нотаріусом Другої Луганської державної нотаріальної контори [PERSON] [PERSON] заповіла усе належне їй майно [PERSON] (а.с. 14). Згідно копії заповіту від 30 листопада 1993 року [PERSON] заповів усе належне йому майно [PERSON] (а.с. 15). Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 154928 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0564, кадастровий номер 4410100000:01:010:0034 (а.с.16). Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 11.03.2014 року в спадковому реєстрі зареєстровано спадкову справу № 55829044, спадкодавець [PERSON] (а.с. 40). Згідно копії листа приватного нотаріуса [PERSON] спадкова справа щодо майна [PERSON] заведена Другою Луганською державною нотаріальною конторою. Ця обставина унеможливлює в подальшому вчинювати нотаріальні дії щодо вказаного майна (а.с. 41). Відповідно до ст. 1217 Цивільного Кодексу України (ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Outcome: approved