Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про встановлення факту сумісного проживання та визнання права власності на спадкове майно, у відповідності до ст. ст. 1223, 1225, 1261 ЦК України, уточнивши свої позовні вимоги 23.10.2018 року остаточно просить суд: встановити факт сумісного проживання [PERSON] та [PERSON], який помер 04.10.2011 року; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 6,13 га, масив №18, ділянка №298, кадастровий номер 5120888200:01:001:0351, яка розташована на території Маразліївської (колишня Широківська) сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД №018866, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 512/27. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.10.2011 року помер її батько спадкодавець [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді: - земельної ділянки площею 6,13 га, масив №18, ділянка №298, кадастровий номер 5120888200:01:001:0351, яка розташована на території Маразліївської (колишня Широківська) сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД №018866, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №512/27. Після смерті батька вона неодноразово намагалась оформити свої спадкові права, однак не мала змоги отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно, оскільки земельна ділянка перебувала в оренді КСП, разом з оригіналом державного акту. Дані обставини стали підставою для відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій по оформленню та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, про що свідчить лист приватного нотаріуса [PERSON] Білгород-Дністровського районного нотаріального округу. Проте, вона фактично прийняла спадщину після смерті батька, оскільки на момент відкриття спадщини проживала разом з ним, надавала йому фізичну та матеріальну допомогу, деякий час отримувала орендну плату за оренду земельної ділянки, що належала спадкодавцю. На підставі вищевказаних обставин вона і звернулась до суду за захистом своїх прав. Позивач в судове засідання не зявилась, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність позивача, з проханням позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявна його заява, відповідно до якої виконавчий комітет Маразліївської сільської ради згоден з позовними вимогами та просить розглядати справу у його відсутність. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно 04.10.2011 року помер спадкодавець [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 543603./л.с.18/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно у вигляді: - земельної ділянки площею 6,13 га в межах згідно з планом, масив №18, ділянка №298, кадастровий номер 5120888200:01:001:0351, яка розташована на території Маразліївської (колишня Широківська) сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, колишнє КСП «Прогрес» та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Факт належності вищевказаної земельної ділянки [PERSON] підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД №018866, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №512/27. /л.с.15/. З матеріалів справи вбачається, що позивач, яка змінила прізвище у звязку з укладанням шлюбу є рідною донькою [PERSON], який помер 04.10.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 316707, свідоцтвом про укладання шлюбу серії ІІІ-ЖД № 302864, а також витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища /л.с.16,17,20/. Згідно довідки № 294, виданої виконавчим комітетом Маразліївської сільської ради 01.08.2018 року, [PERSON], який помер 04.10.2011 року був зареєстрований і постійно проживав за адресою: [INFO] по день смерті. /л.с.13/. Згідно довідки № 295, виданої виконавчим комітетом Маразліївської сільської ради 02.08.2018 року, з [PERSON], померлим 04.10.2011 року за адресою: с. Широке, Білгород-Дністровського району Одеської області по вул. Шевченко, 61, проживали: донька [PERSON], [INFO]. /л.с.12/. Таким чином, та у відповідності до вищезгаданих довідок сільської ради, судом достовірно встановлено факт сумісного проживання померлого 04.10.2011 року [PERSON] разом з [PERSON], [INFO]. Позивач бажає прийняти спадщину після смерті батька, звернулась через виконавчий комітет Маразліївської сільської ради із заявою про прийняття спадщини. /л.с.14/. Проте, листом №384/01-16 від 22.10.2018 року приватного нотаріусу Білгород-Дністровського районного нотаріального округу [PERSON], відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із пропуском встановленого строку для прийняття спадщини. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1261 ЦК України ,у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи усе вищевикладене, а саме те, що позивач є спадкоємцем І черги за законом до майна померлого [PERSON], яка фактично прийняла спадщину після смерті свого батька, оскільки в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт того, що на момент відкриття спадщини позивач проживала разом із спадкодавцем, окрім того звернулась до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав, не відмовилась від її прийняття, прийнявши до уваги також те, що інших спадкоємців судом не виявлено, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та необхідність їх задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved