Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.09.2006 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які знаходяться на повному утриманні та вихованні позивача. Шлюбне життя з відповідачем не склалося, близько чотирьох місяців сторони проживають окремо. На день звернення до суду між сторонами не досягнуто згоди відносно матеріального утримання дітей. Відповідач фізично здоровий, працює сезонним робітником та отримує мінливий дохід, інших утриманців не має, а тому в змозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, посилаючись на викладені в ньому обставини та просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві на позов. Згідний сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі по 930 гривень щомісячно на кожну дитину, оскільки не має постійного доходу. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.09.2006 року, який укладено у відділі РАЦС Хустського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 210. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивача. Відповідач зобовязання по утриманню дітей належно не виконує. З пояснень відповідача в судовому засіданні встановлено, що він працює сезонним робітником та отримує мінливий дохід, згідний сплачувати аліменти на утримання дітей у частковому розмірі, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підстав ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обовязків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік» визначено прожитковий мінімум на одну особу - дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень. Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»: п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач не надає належне матеріальне утримання своїм дітям, враховуючи матеріальне становище дітей, які потребують значних коштів на забезпечення їх всім необхідним та для їхнього належного розвитку, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який є працездатний, працює сезонним робітником та отримує мінливий дохід, інших утриманців не має, згідний сплачувати аліменти у частковому розмірі, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в сумі по 1000 /одній тисячі/ гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв'язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704, 80 гривень. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved