overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в шлюбі з 02 квітня 2013 року, актовий запис №04 зареєстрованим виконавчим комітетом Байраківської сільської ради. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] 27.05.2014 рокународження. Причиною припинення подружніх відносин стало те, що в кожного із них різні погляди на сімейне життя , за час спільного проживання у них багато разів виникали суперечки з різних на те причин. Вони декілька разів розлучалися, а потім знову мирилися. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала позов на підставах зазначених у позовній заяві, також пояснила що з часу коли вона завагітніла позивач поміняв своє відношення до неї та сімї, став відноситись відчужено, а біля 6 місяців вони повністю припинили подружні відносини, вона намагалась зберегти шлюб, але відповідач заявив ,що у нього є інше особисте життя , відвертих розмов уникає, тому такий шлюб суперечить її інтересам і просила суд задовольнити її позовні вимоги, оскільки не має жодних можливостей шлюб зберегти . Відповідач в судовому засіданні не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи , про причини неявки не повідомив, тому суд вважав можливим розглянути справу у його відсутності та винести заочне рішення, оскільки проти такого порядку вирішення справи позивач не заперечувала. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому виконавчим комітетом Байраківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, 02 квітня 2013 року, актовий запис № 4. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] 27.05.2014 рокународження , спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть тривалий час , шлюб перший. Сторони біля 6 місяців жодних сімейних відносин не підтримують , за час спільного життя часто виникали суперечки з різних на те причин, декілька разів розходились та мирились, між ними склались стійки відчужені відносини, тому суд вважає, що надання строку для примирення є недоцільним, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача , тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 01.01.1987 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Зазначає, що сім'я з відповідачем розпалась в результаті психологічної несумісності, не співпадають їх погляди на основні життєві питання, часто виникали конфлікти та непорозуміння. В серпні 2009 року відповідач пішов від позивачки, з того часу сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не мають. Позивачка вважає, що сім'я фактично розпалась, примирення неможливе, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не згодна на примирення, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував проти розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав: Так, з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого Сопицькою сільською радою Глухівського району вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 01 січня 1987 року, про що в книзі реєстрації шлюбів в цей день зроблено запис за № 1, і спільне прізвище подружжя після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.5). В судовому засіданні судом встановлено, що сторони не проживають разом і не підтримують подружніх стосунків з 2009 року, позивачка вважає збереження сім'ї неможливим. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. Спору з приводу поділу спільного майна немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи вищезазначені норми закону та особливий характер сімейних відносин і їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд не може покласти обов'язок збереження сім'ї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення. За таких обставин, зважаючи на те, що позивачка не згодна на примирення, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно, і тому цей шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати: судовий збір у сумі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 10 серпня 2002 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від якого мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] Також мотивує позов тим, що за час спільного проживання між ними часто виникали сварки з приводу різних поглядів на питання сімейного життя, ведення спільного господарства, витрачання сімейних коштів та виховання дітей, і з серпня 2014 року вони припинили подружні стосунки, тому позивачка просить суд розірвати їх шлюб та стягнути з відповідача 243,6 грн. витрат по оплаті судового збору та 220 грн. за надання правової допомоги. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві, також заявила суду, що на примирення незгодна, так як у 2008 році вже зверталася до суду з приводу розірвання шлюбу, а коли нещодавно спілкувалася з відповідачем, то той заявив, що не проти розірвання шлюбу, бо перебуваючи на заробітках в Росії, проживає з іншою жінкою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, з свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого 10 серпня 2002 року виконавчим комітетом Червоненської селищної ради Глухівського району Сумської області, вбачається, що [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 10 серпня 2002 року, про що в цей день в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №06 і прізвище дружини після одруження [PERSON]. В суді також установлено, що з серпня 2014 року сторони не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, а їх малолітні діти [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], проживають з матір'ю [PERSON] За таких обставин, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу й на примирення категорично незгодна, а відповідачем не подано заперечень на позов, то суд вважає, що їх сім'я розпалася остаточно і тому цей шлюб необхідно розірвати. Також згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки 243,6 грн. витрат по оплаті судового збору та 220 грн. за надання праввої допомоги. У відповідності до ст.ст. 105, 110 - 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду із вказаною позовною заявою, якою просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 26.04.2013 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 268. В обґрунтування вимог позивачем вказано про те, що у шлюбі у сторін народилась донька, [PERSON], [INFO], з січня 2014 року сторони проживають окремо. Дитина проживає із матір'ю. У судове засідання сторони не з'явились, позивачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомлено. Технічна фіксація судового процесу не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. За таких обставин, суд розглядає справу заочно, на підставі наявних документів, в порядку ст.ст.280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги у зв'язку із наступним. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Судом було встановлено, що шлюбно-сімейні відносини фактично припинені з січня 2015 року. Позивачем у позові заперечується можливість їх відновлення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним вище позовом, вказуючи на те, що вона є матірю малолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO]. На даний момент сторони не проживають разом протягом трьох років та відповідач, який є батьком дитини, у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, передбачених чинним законодавством. Позивачка просить стягнути з відповідача на малолітню дитину аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей певного віку щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, просить справу слухати без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, що вбачається з поштового повідомлення. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] серії 1-КГ № 098319 від 30.03.2010 року, її батьком є відповідач [PERSON]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання дитини, що змусило позивачку звернутися до суду із зазначеним позовом, суд, враховуючи матеріальне становище та стан здоров'я як дитини так і платника аліментів, вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивачки, за заявою останньої, аліменти на утримання їх дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин, позов підлягає задоволенню.\~ \~ \~ \~ Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним віднести на рахунок відповідача і стягнути з нього 551, 20 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним вище позовом (з урахуванням уточнення позовних вимог). Послалась на те, що 06.10.2015 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Приазовського районного управління юстиції у Запорізькій області, про що складено відповідний актовий запис № 37, однак подружнє життя у них не склалося з причини несумісності характерів та різних поглядів на життя. Вони проживають в одному будинку однак спільним побутом не повязанні. Спору з приводу поділу сумісного майна та проживання і утримання дитини між ними немає. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти розгляду справи заочно (а.с. 3, а.с.18). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, про що свідчить зворотна розписка (а.с. 23). Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача і за наявними у справі доказами. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин: [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON], зареєстрований 06.10.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Приазовського районного управління юстиції у Запорізькій області, про що складено відповідний актовий запис № 37 (а.с.7). Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З матеріалів справи видно, що між [PERSON] та [PERSON] шлюбні відносини припинені. При таких обставинах, суд знаходить позов обґрунтованим, який підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Згідно ч. 1ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому судовий збір у сумі 640,00 грн., який був сплачено позивачкою при подачі позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем [PERSON] в шлюбі, зареєстрованому 03 серпня 1991 року Бердичівським міським відділом РАЦС Житомирської області, актовий запис № 571. Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач на даний час працює офіційно та має постійний стабільний заробіток (дохід), однак коштів на утримання дитини не надає, тому вона змушена звернутися до суду та просити стягувати з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з подання позовної заяви до суду і до досягнення повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити з наведених підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином згідно ст.74-78 ЦПК України, причини неявки суду не відомі. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного. Згідно положень статей 180, 181 Сімейного Кодексу України, відповідач як батько дитини повинен надавати матеріальну допомогу на її утримання. Сторони між собою не можуть домовиться щодо способу та строків утримання, тому аліменти слід стягувати в судовому порядку. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів, суд, враховуючи положення статей 182, 184 Сімейного Кодексу України, інтереси дитини, можливість відповідача як батька надавати матеріальну допомогу своїй дитині, приходить до висновку, що аліменти слід стягувати з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з подання позовної заяви до суду, а саме з 20.01.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати згідно статей 79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, вимагаючи стягнення з відповідача аліментів у частці від заробітку (доходу), посилаючись на те, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги на неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В заяві від 06 квітня 2017 року позивач вимагає стягнення з відповідача аліментів на неповнолітню доньку у розмірі 1000 гривень щомісячно. Відповідач подав заяву про те, що згоден сплачувати аліменти на дитину в сумі 1000 гривень щомісячно. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] записаний батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Неповнолітня дитина проживає з позивачем, що не оспорює відповідач. Таким чином, відповідач зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів узгоджено між сторонами до ухвалення судового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначає, що 05 жовтня 2011 року померла [PERSON], яка за життя працювала у сільському господарстві і отримала у власність земельні ділянки на території Красноколядинської сільської ради. 24 березня 2008 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, зокрема і на земельну ділянку. Позивач являється спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців немає. Позивач пропустила строк для прийняття спадщини, поскільки їй не було відомо про наявність заповіту на її імя. Тому [PERSON] просить в судовому порядку визнати причини пропуску строку прийняття спадщини поважними та визначити їй додатковий строк для подання заяви на прийняття спадщини після смерті баби на два місяці. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача Красноколядинської сільської ради - в судове засідання не зявився, до суду надано заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради, проти задоволення позову не заперечують. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 174163 від 06.10.2011 року [PERSON] померла 05 жовтня 2011 року (а.с.9). Згідно копії заповіту від 24 березня 2008 року [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно, яке на день смерті буде належати їй, заповіла [PERSON] (а.с.10). Факт наявності спадкового майна підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 869190 від 20.07.2007 року, згідно з яким [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,630 га на території Красноколядинської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.15). Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved