Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 21.07.2016 р. до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер - невідомий, який мешкає за адресою: [ADDRESS], на мою - [PERSON], користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування поданого позову [PERSON] зазначає, що у 2009 році між сторонами укладений шлюб. В шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO] Рішення від 13.06.2016 року шлюб між ними був розірваний. Після розірвання шлюбу донька проживає з позивачем, відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає, батьківських обов'язків не виконує, будь якої участі у вихованні дитини не приймає. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши через канцелярію суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, також шляхом розміщення оголошення в газеті «Слобідський край» від 01.10.2016 р. № 118 (22394). Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З 2009 року позивач [PERSON] перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження видане Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №146. Після народження доньки відносини між сторонами погіршились, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, а саме - позивач з донькою мешкають окремо. Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 13 червня 2016 року, шлюб між сторонами був розірваний. Відповідно до довідки дільниці № 62 комунального підприємства «Жилкомсервіс» № 616 від 15.07.2016 р., зазначено, що за адресою: [ADDRESS] проживають і постійно зареєстровані позивач [PERSON] з донькою [PERSON] Відповідач маючи дитину, матеріально нам не допомагає, участі у вихованні дитини не приймає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В п. 15 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначається, що відповідно до ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. В п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК ) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме : батьки зобов'язані піклуватися за виховання дитини, про її здоров'я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Однак від народження дитини відповідач ухиляється від утримання дитини, його виховання, не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний розвиток. Таким чином, з положення ст. 181 Сімейного кодексу України випливає, що вразі відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той з подружжя, з ким вона проживає, має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно вимог ч.2 ст.88 ЦПК України судові витрати в розмірі 551,20 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, ст. ст. 150, 180, 181, 183, 191 СК України,

Outcome: approved