Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) та на утримання малолітньої дитини у такому ж розмірі. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що проживала з відповідачем однією сімєю без реєстрації шлюбу. У них 05 червня 2015 року народився син [PERSON]. Зазначила, що відповідач добровільно в достатньому розмірі допомогу на її утримання та утримання дитини не надає. Тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання та утримання малолітньої дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомив, клопотань щодо відкладення судового розгляду суду не подавав. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не зявились. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). В даний час сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с.6). В своїй позовній заяві позивач зазначає, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини в достатньому розмірі не надає. Відповідачем заперечення на позов та докази на спростування вказаного твердження позивача суду не надавалися. При винесенні рішення та визначенні розміру аліментів судом враховано обставини, передбачені ст.180 Сімейного кодексу України та ст.182 СК України. Статтею 84 СК України передбачено право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка, який є батьком дитини, до досягнення дитиною віку трьох років. Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач добровільно кошти на утримання дружини не надає, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), на утримання позивача [PERSON], аліменти необхідно стягнути у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу). Підстави для стягнення аліментів у більшому розмірі судом не встановлені. Згідно ч.1 ст.79 СК України та ч.1 ст.191 СК України аліменти на дружину та на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання та утримання дитини необхідно стягнути з 11 листопада 2016 року дня предявлення позову до суду. Також з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1280 грн.

Outcome: partial