Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вимогами до [PERSON] і просить припинити право власності [PERSON] на належні їй 2/3 частини квартири [ADDRESS] , визнати за нею, [PERSON] право власності на ці 2/3 частини квартири, у зв'язку з цим позивач зобов'язується перерахувати на депозитний рахунок відповідачу [PERSON] 605 500грн., на якому вже знаходяться 37 500грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що після смерті чоловіка позивача та батька відповідача відкрилась спадщина у вигляді вказаного нерухомого майна. Відповідач [PERSON] ніколи не проживала у вказаній квартирі, та спільне проживання сторін у ній є неможливим. Позивач має похилий вік, а відповідач має чоловіка та дітей, що унеможливлює їх спільне проживання. Позивач [PERSON] звернулась до суду із вимогами до відповідача [PERSON] про зобов'язання не чинити перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS], а саме : а) передати [PERSON] ключі від вхідних дверей квартири [ADDRESS]; б) не перешкоджати доступу в квартиру [ADDRESS] Цинченко [PERSON], членів її сім'ї або інших осіб уповноважених нею на користування належною її часткою квартири; в) не чинити перешкод [PERSON], членам її сім'ї або іншим счюбам уповноваженим нею в користуванні приміщеннями квартири [ADDRESS], які перебувають у спільному користуванні співвласників. Встановити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS] а) житлова кімната № 2 площею 20,7 кв.м. передається в користування [PERSON]; б) житлова кімната № 1 площею 12,7 кв.м. передається в користування [PERSON]; в) приміщення загального користування: кухня площею 7,4 кв.м., ванна кімната площею 3,1 кв.м., вбиральня площею 1,2 кв.м., коридор площею 6,6 кв.м. та балкон площею 0,9 кв.м. залишаються у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON]. Стягнути [PERSON] на користь [PERSON] суму компенсації за користування надлишковою часткою майна в сумі 28 771 (двадцять вісім тисяч сімсот сімдесят одну) гривню. Позовні вимоги позивача обгрунтовані тим, що позивач будучи влсником 2/3 частин вказаної квартири позбавлена можливості користуватись належним їй майном, оскільки [PERSON] чинить перешкоди в користуванн майном : не допускає позивача та членів її сім'ї в квартиру, не надає ключі для здійснення нею користування, погрожує позбавити її житла. Під час судового розгляду представника позивача [PERSON] [PERSON] підтримав вимоги позивача, посилаючись на обставини викладені у позовній заві, категорично заперечував проти задоовлення вимог [PERSON], оскільки вони призведуть до порушення усталеного порядку життя позивача [PERSON] Представник відповідача [PERSON] [PERSON] вимоги позивача [PERSON] не визнав, заперечував проти їх задоволення , оскільки вони не грунтуються на вимогах закону, при цьому підтримав вимоги [PERSON], посилаючись на обставини викладені у позові. Суд вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані ними докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено наступні обставини. [INFO] року помер [PERSON]. 10 лютого 2012 року держаним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВРО № 723161, відповідно до якого [PERSON] , як спадкоємці померлого батька перейшло право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS]. Крім того, іншими спадкоємцями даної квартири є дружина батька - [PERSON] з часткою 1/3 та сестра позивача [PERSON] також з часткою 1/3. 15.02.2012 року Комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна було зареєстроване право власності на 1/3 частини квартири [ADDRESS], про що свідчить витяг про державну реєстрацію серії СПА № 583960. 04 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір дарування, відповідно до якого [PERSON] подарувала [PERSON] 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно серії ЕАС № 108206 було зареєстроване право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] на підставі Договору дарування від 04. 10.2013 року. Таким чином, з 04.10.2013 року власником 2/3 частин квартири [ADDRESS]. Іншим співвласником 1/3 частини свартири [ADDRESS] є [PERSON]. Зазначена вище двокімнатна квартира [ADDRESS] загальною площею 52,6 кв.м. та житловою площею 33,4 кв.м. належить сторонами на праві спільної часткової власності та складається із: - 1-ої житлової кімнати площею 12,7 кв.м.; - 2-ої житлової кімнати площею 20,7 кв.м.; - кухні площею 7,4 кв.м.; - ванної кімнати - 3,1 кв.м.; - вбиральні - 1,2 кв.м.; - коридору - 6,6 кв ч Крім того, квартира обладнана балконом площею 0,9 кв.м. Правовий режим спільної часткової власності визначається гл. 26 Цивільного кодексу України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки, що є у спільній частковій власності. Згідно з положеннями ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖЇС України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;т2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Згідно висновків експертів за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи від 28.08.2014р. №4511/9602/14-43 виділ в натурі 2/3 частини квартири [ADDRESS] не вбачається можливим, оскільки виходячи із умови виділення кожному із співвласників окремої квартири для ізольованого користування та заселення однією сім'єю, не можливо виконати вимоги пунктів 2.21, 2.22, 2.24, 2.30 і 3.2 ДБН В.2.2-15- 2005 «Житлові будинки. Основні положення», пунктів 6.28, 6.29, 6.37, 6.68 ДБН В.2.5-20-2001 «Газоснобжение» та пункту 10.30* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». Дійсна (ринкова) вартість об'єкта дослідження, а саме квартири [ADDRESS], в цінах станом на момент проведення дослідження, становить 1 521 117 (один мільйон п'ятсот двадцять одна тисяча сто сімнадцять) гривень. Вартість 2/3 частини квартири виходячи з визначеної дійсної (ринкової) вартості даної квартири [ADDRESS] становить 1 014 129 (один мільйон чотирнадцять тисяч сто двадцять дев'ять) гривень. В даному випадку підстави для припинення права [PERSON]на 2/3 частини спірної квартири відсутні, оскільки її частка не є незначною , та [PERSON] не внесено вартість цієї частки , яка складає за висновком експерта 1 014 129 (один мільйон чотирнадцять тисяч сто двадцять дев'ять) гривень. Частина 3 статті 358 ЦК України зазначає, що кожен із співвласників має право на виділення йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він власник право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Таким чином, [PERSON] як власнику 2/3 частин квартири [ADDRESS] належить право користування житловим приміщенням в розмірі 2 х 11,1 кв.м. тобто 22,2 кв.м., а [PERSON], як власнику 1/3 частини кваартири належить право користування житловими приміщеннями в розмірі 11,1 кв.м. Таким чином, запропонований [PERSON] варіант користування житловим приміщенням є цілком виправданим, оскільки [PERSON] належить 2/3 частини квартири, а [PERSON] лише 1/3, тому для користування [PERSON] необхідно виділити кімнату площею20,7 кв. м., а [PERSON] - площею 12,7 кв. м. та балкон, вихід на який здійснюється через цю кімнату. Суд не знаходить достатніх підстав для задоволення вимог [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, оскільки стороною не надано належних та допустимих доказів в обгрунтування цих обставин. Як не заслуговують на увагу заперечення [PERSON] щодо неможливості спільного користування нерухомим майном. Суд також не знаходить достатніх підстав для задоволення вимог [PERSON] про стягнення суми компенсації за користування надлишковою частиною майна в розмірі 28 771грн., оскільки така компенсація здійснюється відповідно до положень ст. 364 ЦК України при неможливості виділу у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. В даному випадку між співвласниками встановлюється порядок користування спільним майном без припинення їх права власності на це майно. На підставі викладеного та керуючсь ст. ст. 319,321,358, 364 ЦК України, ст.ст.8,10,60,88,208,212,213,214, 215 ЦПК України, суд -

Outcome: partial