Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що їй на праві власності належить домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. 30.03.2017 року позивач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». У вказаному домоволодінні зареєстровані [PERSON] - власник, [PERSON] - дочка власника, [PERSON] - чоловік власника, [PERSON] - дочка власника, [PERSON] - онук власника, [PERSON] - мати власника, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - невідомі особи. Відповідачі за вказаною адресою ніколи не проживали. З часу набуття позивачем права власності на будинок та до теперішнього часу відповідачі жодного разу не з'являлися. Відповідачі не є членами родини позивачки та вона не надавала згоду на користування будинком. У зв'язку з цим, просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування домоволодінням за адресою: [ADDRESS]. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON], яка діє в своїх інтересах та від імені та в інтересах [PERSON], в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Зазначила, що вона з дитиною тільки зареєстрована в будинку позивача, не проживає в ньому, не зберігає право користування жилим приміщенням. Відповідач з дитиною проживають за адресою: [ADDRESS], проте, не має можливості на даний час там зареєструватися. Інші відповідачі у судове засідання не з'явилися, про слухання справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник третьої особи Котько С.В. в судовому засіданні вважала, що зняття з місця реєстрації неповнолітньої [PERSON] є недоцільним, в решті проти задоволення позовних вимог не заперечувала. В останнє судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить домоволодіння за адресою: [ADDRESS], що підтверджується рішенням місцевого суду Комсомольського району м.Херсона від 10.03.2005 року та договором дарування від 07.04.2015 року, посвідченим державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори Карповою Н.М. Відповідно до актового запису про зміну імені №07, зробленого 30.03.2017 року Корабельним районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] змінила прізвище на «Цуварєва». Згідно довідки №188 від 07.09.2017 року, виданої Головою органу самоорганізації населення №11 «Забалка», виданої [PERSON], власниці домоволодіння №42 по вл. Білоруській, яка мешкає за адресою м.Херсон, вул.Білоруська, буд.42 в тому, що в належному їй домоволодіння зареєстровано місце проживання наступних осіб: [PERSON] - власник, [PERSON] - дочка власника, [PERSON] - чоловік власника, [PERSON] - дочка власника, [PERSON] - онук власника, [PERSON] - мати власника, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - невідомі особи. В ході судового розгляду справи судом встановлено, що відповідач [PERSON]. з реєстрації за адресою: [ADDRESS], знята. Відповідно до акту від 07.09.2017 року, складеного Головою органу самоорганізації населення №11 «Забалка», за адресою: [ADDRESS] відповідачі не проживають. Згідно довідки від 18.09.2017 року №150-6-25 Служби у справах дітей Корабельного районну у м.Херсоні ради повідомлено, що неповнолітня [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] на обліку служби у справах дітей Корабельної у місті Херсоні не перебувала і на даний час не перебуває. Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що відповідачі не є членами сім'ї позивача та вона не надавала згоди користуватися належним їй на праві власності приміщенням спірного домоволодіння. Отже, право користування членів сім'ї власника житлового будинку кореспондується та є похідним від права власності на житловий будинок попереднього власника. Враховуючи зазначене, суд вважає позов про визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved