Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом і просить визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок за зазначеною вище адресою. У будинку зареєстрована відповідач, але не проживає в ньому, не бере участі у його утриманні та не оплачує комунальні послуги, її особистих речей у будинку немає, у зв`язку з чим вона звернулася з позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася, у п. 2 позовної заяви просила розгляд справи провести без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася без поважних причин, хоча була повідомлена належним чином, повідомлення про причини неявки від неї не надходило, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно витягу КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13210645 від 15.01.2007 року (а.с. 8) та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.12.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Кифоренко Р.Б., реєстровий номер 1-6585 (а.с. 6). Відповідно до довідки виконавчого комітету Великодальницької сільради Біляївського району Одеської області № 832 від 26.11.2018 року в житловому будинку, який належить [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована відповідач [PERSON] , але не проживає в ньому з 2015 року по теперішній час (а.с. 14). Викладене підтверджується актом про не проживання від 26.11.2018 року, складеним депутатом Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області Боцик Т.А. та громадянами [PERSON] , [PERSON] (а.с. 15). Згідно до ст. 167 ЖК України, наймач жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, вправі за згодою членів сім`ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно ст. 319 ЦК України власник має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а ст. 391 вказаного Кодексу встановлено, що власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України зобов`язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Однак, відповідач до теперішнього часу не вчинила будь-яких дій щодо зняття з реєстраційного обліку за колишнім місцем її проживання за адресою позивача. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що порушене право власності позивача [PERSON] підлягає судовому захисту. У постанові Верховного суду України від 16 листопада 2016 року по справі № 6-709цс16 зазначено, що згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Крім того, власник має право вимагати усунення порушень свого права власності у будь-який час від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. З урахуванням викладеного, суд вважає, що оскільки відповідач не проживає у будинку з 2015 року, вона має бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved