Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником будинку [ADDRESS]. У будинку зареєстрована її донька [PERSON]. Проте, відповідач не проживає у будинку з 2010 року, та чинить перешкоди у отриманні житлової субсидії та у розпорядженні позивачем своїм майном. Позивач у судовому засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечує. Відповідач в судові засідання 03.09.2018 року, 04.10.2018 року не з'явилась, була повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомила, відзив на позов не надала. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - виконавчого комітету Токмацької міської ради, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.04.2006 року з реєстраційним написом, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.05.2006 року, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.07.2018 року.. У належному позивачу житловому будинку зареєстрована її донька [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 25.07.2018 №128, домовою книгою, довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 30.07.2018 №10-06/2790, витягом з ЄДДР від 16.11.2017 року. Родинні відносини сторін підтверджуються свідоцтвом про народження відповідача та свідоцтвом про її шлюб. Відповідач не проживає у житловому будинку за місцем реєстрації з 2010 року, що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 25.07.2018 №128. В зв'язку з тим, що відповідач не знялась з реєстрації місця проживання, позивач змушена нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг та не може розпоряджатися належним їй майном у повному обсязі. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Конституцією України (ст.41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.16, 386, 391 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до положень ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що призводить до втрати членом сім'ї права користування помешканням. Суд встановив, що відповідач, яка є членом сім'ї позивача, відсутня за адресою житлового будинку понад 1 рік, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 704,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved