Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що вона є спадкоємцем за законом відносно спадщини яка відкрилася після смерті її бабусі [PERSON], яка померла 24.10.1999 року в с. Новоселиця, Катеринопільського району, Черкаської області. Позивач стверджує, що не може оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку через втрату правовстановлюючого документа. На підставі викладеного, позивач просить суд встановити факт прийняття спадщини та визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) площею 2,96 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в адміністративних межах Новоселицької сільської ради Катеринопільського району Черкаської області. Також [PERSON] вказує, що фактично прийняла спадщину після смерті бабусі [PERSON] постільки до останнього дня проживала без реєстрації в будинку бабусі, доглядала її та поховала за власні кошти. Після її смерті [PERSON] залишилась проживати в будинку, проводила ремонтні роботи, обробляла присадибну земельну ділянку. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить суд позов задовольнити. Відповідач, представника в судове засідання не направив, надав суду заяву від 23.05.2017 року, в якій просить суд розглянути справу без участі його представника не заперечує проти задоволення позову. В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З свідоцтва про смерть серії 1-СР № 298517 виданого повторно 24.02.2017 року Катеринопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області вбачається, що [PERSON], померла 24.10.1999 року в с. Новоселиця, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 26.10.1999 року № 21. З відповіді відділу Держгеокадастру у Катеринопільському районі Черкаської області від 13.03.2017 року № 18/0/195-17 вбачається, що за життя [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0251843 належало право на земельну частку (пай) площею 2,96 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в адміністративних межах Новоселицької сільської ради, Катеринопільського району, Черкаської області, загальною вартістю станом на 10.03.2017 року 105095,34 гривень. З оголошення у місцевому засобі масової інформації «Катеринопільський вісник» про визнання недійсним сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0251843 вбачається, що 21.04.2017 року позивачем повідомлено усіх заінтересованих осіб про втрату вказаного правовстановлюючого документу. З постанови приватного нотаріуса [PERSON] від 15.05.2017 року № 482/02-31 вбачається, що позивачу відмовлено у нотаріальному оформленні спадщини через відсутність правовстановлюючого документа. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], жителька с. Новоселиця, Катеринопільського району та [PERSON], жителька с. Новоселиця, Катеринопільського району надали аналогічні свідчення про те, що жили з позивачем по сусідству, [PERSON] після смерті її бабусі [PERSON] розпоряджалася усим майном померлої, доглядала за будинком та городом. Відповідно до ст. 525 (в редакції 1963 року) ЦК України, часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 2 ст. 548 (в редакції 1963 року) ЦК України спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 549 (в редакції 1963 року) ЦК України, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від спадкодавця до спадкоємців. Відповідно до ст. 1299 ЦК України, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. При цьому право власності на успадковане нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Згідно п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004р. № 20/5), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх задоволення, оскільки судом встановлено, що позивач [PERSON] належним чином прийняла спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON], але не може оформити в нотаріальному порядку свої спадкові права через втрату правовстановлюючого документу. На підставі наведеного,

Outcome: approved