Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулась до\~суду із\~позовом до\~відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 19.02.2005 року. На підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02.06.2014 року шлюб між ними було розірвано. Під час перебування у шлюбі, 12 січня 2006 року, ними разом було придбано у власність двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] вартістю 15000 гривень та зареєстровано на ім`я відповідача. В теперішній час згоди на добровільний поділ майна з відповідачем не досягнуто. Вважає, що їх з відповідачем частки у спільній квартирі є рівними, тому з метою захисту своїх конституційних прав, просила поділити квартиру за адресою: [ADDRESS] , визнавши за кожним з них право власності на 1/2 частину квартири. Позивач у судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію обставинами, викладеними у позові. Також зазначила, що після юридичного розірвання шлюбу у 2014 році, з відповідачем вона проживала у фактичних шлюбних відносинах з 2014 року. Остаточно сімейно-шлюбні відносини припинені наприкінці 2020 року. Оскільки вона не має на цей час матеріальної можливості відшкодувати відповідачеві його частку у спільному майні, просила поділити квартиру шляхом визнання за кожним з них права власності на Ѕ частини спірної квартири. Відповідач вимоги позову визнав у повному обсязі. Вислухавши учасників провадження, дослідивши письмові докази, надані позивачем, суд вважає встановленими у судовому засіданні такі обставини. [PERSON] та [PERSON] у період з 19 лютого 2005 року до 23 червня 2014 року перебували в юридичному шлюбі, зареєстрованому Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02 червня 2014 року шлюб розірваний (арк.спр.10-11). Згідно з договором купівлі-продажу від 12.01.2006 року, [PERSON] придбав двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] та відповідно до Витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно є власником її цілої частини (а.с.12-14). Згідно з договором купівлі-продажу та технічним паспортом на квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальна корисна площа квартири становить 41,2 м2, житлова площа квартири становить 26,8 м2 (а.с.15-16). У спірній квартирі зареєстровані: [PERSON] , 1982 року народження та сини: [PERSON] , 2006 року народження та [PERSON] , 2012 року народження (а.с. 17). Згідно ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. За змістом ч.1 ст.70 СК України, ч.2 ст.372 ЦК у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи, що судом не встановлені обставини, вказані в ч.1 ст.61 СК України, суд вважає необхідним визнати квартиру за адресою: [ADDRESS] спільною сумісною власністю сторін та поділити її, визнавши за кожним з них право власності на 1/2 частину квартири. Згідно з частиною першою статті 142 Цивільного процесуального кодексу України, з огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків від суми судового збору у 908 гривень, сплаченого нею при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, тобто 454 гривень, на підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі, ст.ст. 60-63, 69-71 СК України,

Outcome: approved