Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, зазначивши, що 16.12.2009р. вона була прийнята на посаду провідного інженера-технолога І категорії в складальний цех у Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи». 01.04. 2011 р була переведена на відокремлений структурний підрозділ ТОВ «Львівські автобусні заводи» на посаду провідного інженер-технолога в складального цеху нак.№034 вк від 1.04.2011р. 29.03.2013р. була звільнена згідно п.1. ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. Зарплата під час роботи виплачувалась з запізненням і не в повному обсязі. Вона неодноразово зверталася до керівництва з цього питання. Після звільнення виявилось, що ці суми - місячні кінцеві зарплати, за які підприємство здало звіти в Пенсійний фонд.(див. Витяг з індивідуальних відомостей про застраховану особу). ЇЇ годинна тарифна ставка - 10грн 32коп, зарплата за один день складала 10,32 грн х 8год. = 82,56 грн. а за вказаний період мала б складати 23868,11грн. Зазначену суму заборгованості не виплачено. На день звернення до суду розмір середньої зарплати за час затримки розрахунку складає 85862,40грн. з розрахунку 1040 днів затримки х 10.32 х8год.) Просить стягнути зазначену заборгованість. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги просила їх задовольнити, наполягала на стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку на час звернення до суду. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, заперечень суду не надав, позивач не заперечував проти винесення заочного рішення, у звязку з чим у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд розглядає справу без присутності відповідача, постановляючи заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У відповідності зі ст.115 КЗПП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У відповідності до ст. 116 КЗПП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи , організації, провадиться в день його звільнення. Відповідно зі ст. 117 КЗПП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗПП, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний у день звільнення працівника видати працівникові належно оформлену ним трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивач дійсно перебував у трудових відносинах з відповідачем, працюючи з 16.12.2009р. по 29.03.2013р. та звільнена згідно до п.1. ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. Станом на квітень 2013 р. розмір заборгованості по заробітній платі становить 23868,11 грн., що підтверджується наданими відомостями з ПФУ. Крім того, оскільки відповідач не здійснив своєчасного розрахунку з позивачем, з відповідача слід стягнути середній заробіток за період затримки розрахунку у розмірі 85862,40грн. ( 1040дн. х 82,56грн.). Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved