Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 03 серпня 2007 року в Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 586. В обґрунтування позову зазначила, що 03 серпня 2007 року між нею (позивачем) та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 586. Від даного шлюбу мають малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач вказала, що спільне життя між нею та відповідачем не склалося, так як із-за несумісності характерів між ними почали виникати сварки, але, не тільки через несумісність характерів, а ще й через те, що відповідач перестав піклуватися про побудову сімейних відносин між ними та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги, окрім того, відповідач перестав дбати про побут в їх сімї. Вважає, що шлюб існує формально, оскільки особисті відносини між ними уже тривалий час мають негативний характер, з березня, 2017 року вони проживають окремо, наміру примирятися не мають, у звязку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 лютого 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позов, зареєстрований в суді 25.03.2014 року за вх.№7284, згідно з яким, визнає заявлені позивачем позовні вимоги про розірвання шлюбу. Крім того, зазначив, що він заперечує щодо визначення місця проживання дітей разом з позивачем, та вважає, що діти мають проживати разом з ним (відповідачем) у природних умовах приватного сектора, де вирощуються екологічно чисті продукти харчування, і діти залюбки допомагають йому під час робіт на присадибній ділянці чи в теплиці, при цьому, він не буде чинити перепони позивачу у спілкуванні з дітьми за його (відповідача) місцем проживання та за попередньою з ним домовленістю. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання подала заяву, яка зареєстрована в суді за вх. № 8715 від 09.04.2019 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Судові витрати по справі вважати по фактично понесеним. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання подав заяву за вх. № 8713 від 09.04.2019 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи подані учасниками справи заяви, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 03 серпня 2007 року в Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 586, та видано свідоцтво про шлюб серії І-ОЛ № 020073, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають. Крім того, судом встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, серед яких позивач зазначила втрату взаєморозуміння і взаємоповаги, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і, зокрема, позивача, якою предявлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Крім того, судом відзначається, що добровільність шлюбу, - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч.1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. При цьому, судом під час судового розгляду справи з наявних у справі доказів не встановлено наявності обставин, визначених ч. 2 ст. 110 СК України, за яких позов про розірвання шлюбу не може бути предявлений. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин та небажання сторін їх відновлювати, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення як позивача, так і відповідача припинити шлюбні відносини, про що свідчать подані суду сторонами заяви, крім того, сторони не заявляли клопотань про надання їм строку на примирення, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, довіри, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права та інтереси їх малолітніх дітей, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. При цьому, судом відзначається, що відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, у звязку з чим, в межах поданого позивачем [PERSON] позову з заявленими позовними вимогами про розірвання шлюбу, судом була розглянута дана справа, та, при цьому, судом також відзначається, що позивачем вимоги про визначення місця проживання дітей, - не заявлялися, на підставі чого, доводи відповідача, зазначені у відзиві на позов щодо визначення місця проживання дітей разом з ним, судом до уваги не приймаються. Окремо,судом відзначається, що у разі наявності між сторонами спору щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, вони (сторони) не позбавлені права на звернення до відповідного виконавчого органу міської ради м.Кропивницького, на який покладено обовязок представляти та захищати права та інтереси дітей, за вирішенням спору, а також на звернення до суду з відповідним позовом про визначення місця проживання дітей. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються із судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп., що документально підтверджується квитанцією від 15.02.2019 року, понесені позивачем, за клопотанням останньої залишити по фактично понесеним. Відповідно до ст.ст.\~110,\~112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved