Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛТІКО» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором оренди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.12.2015 між сторонами був укладений договір оренди приміщень в офісному центрі «Горизонт». Договір укладений на строк оренди з 15.01.2016 та закінчується 31.12.2016. Приміщення були передані орендарю, що підтверджується актом приймання-передачі приміщень. Відповідно до умов договору, орендар повинен сплачувати на рахунок позивача плату раз на місяць не пізніше ніж на 1-й робочий день кожного календарного місяця. Разом з тим, відповідачем в порушення умов договору орендна плата не сплачується з 15.02.2016, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 280686 грн. 21 коп. В зв'язку з несплатою зазначених коштів відповідачем в добровільному порядку, позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, 30.12.2015 між сторонами був укладений договір оренди приміщень в офісному центрі «Горизонт» (а. с. 11-23). Договір був укладений на строк оренди з 15.01.2016 по 31.12.2016 Приміщення були передані орендарю, що підтверджується актом приймання-передачі приміщень (а. с. 30). Відповідно до умов договору, орендар повинен сплачувати на рахунок позивача плату раз на місяць не пізніше ніж на 1-й робочий день кожного календарного місяця. Відповідно до положень ст.ст. 526, 610, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, завдані збитки підлягають відшкодуванню. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, що передбачено ст. 625 ЦК України. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення несплаченої орендної плати, пені та трьох відсотків річних. Відповідно до наданого представником позивача розрахунку заборгованості, вона станом на 31.05.2016 становить 245899 грн. несплаченої орендної плати, пені в розмірі 23143 грн. 56 коп. та трьох процентів річних в розмірі 1692 грн. 80 коп. Що стосується вимоги про стягнення інфляційних нарахувань, то вони задоволенню не підлягають, оскільки за договором оренди, плата за користування визначена в доларах США за один квадратний метр приміщення. Відповідно до Постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013 №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошового зобов'язання» визначено, що вимоги щодо застосування заходів відповідальності за порушення грошових зобов'язань, визначених в іноземній валюті, мають заявлятися в національній валюті України (гривнях) за офіційним курсом Національного банку України на день заявлення відповідної вимоги. При цьому стягнення інфляційних нарахувань на суму основної заборгованості не є можливим, оскільки індекс інфляції розраховується лише стосовно національної валюти України (гривні). Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленої в ухвалі ВСУ у справі №6-5426св08 від 27.05.2009, рішенні ВСУ від 28.03.2012 у справі №6-36736вов10, постанові ВСУ від 18.05.2016 у справі №6-474цс16. Заперечення представника відповідача щодо необґрунтованості вимог позивача через фактичне невиконання сторонами договору, а саме того, що орендар не міг користуватись орендованим приміщенням, в зв'язку з ненаданням орендодавцем комплекту ключів, не приймається судом до уваги, оскільки доказів неможливості використання приміщення стороною відповідача надано не було. Крім того, відповідно до листа ТОВ «Білтіко» від 02.03.2016, який направлявся позивачу, зазначено, що товариство орендує приміщення, але має намір розірвати договір, оскільки відпала потреба в його оренді. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial