Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб із відповідачем не склався по причині зловживання спиртним та подружньої невірності з боку відповідача, з приводу чого між ними виникали конфлікти, сварки, що призвело до неприязних відносин та негативно впливало на виховання дітей. На протязі року сторони проживають окремо, припинили подружні стосунки, шлюб є формальним, що суперечить їх інтересам. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі половини усіх видів його доходів, однак не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги і пояснила, що фактично їх шлюб розпався, подальше спільне проживання у шлюбі було неможливим, тому з грудня 2014 року вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі зазначеному в позові, оскільки грошових коштів на утримання дітей відповідач не надає. Окрім того, позивач просить стягнути відповідача на її користь 487 грн. 20 коп. судового збору оплаченого позову в частині розірвання шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав і згідний розірвати шлюб, оскільки миритися із позивачем та зберегти сім'ю не бажає. Щодо стягнення аліментів згідний сплачувати їх, окрім зимового періоду, і на обширний рахунок, з якого діти після повноліття, зможуть отримати накопичені кошти. Згідний повернути позивачу половину оплаченого судового збору по позову про розірвання шлюбу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява підставна і підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09.07.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 54. Від цього шлюбу подружжя має дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають із матір`ю та перебувають на її утриманні. Відносини між подружжям свідчать про те, що сім`я розпалася і сторони миритися не бажають. Відповідач проживає від сім'ї окремо, працює неофіційно, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Проаналізувавши докази представлені позивачем, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін і має істотне значення, а тому є законні підстави для розірвання данного шлюбу. Окрім того, суд вважає за необхідне, в даному конкретному випадку, визначити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 50 відсотків від усіх видів заробітку, однак не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 11.12.2015 року. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача половину оплаченого по справі про розірвання шлюбу судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. та судовий збір на користь держави в розмірі 487 грн. 20 коп. щодо позову в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Outcome: partial