Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 23.11.1959 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Зазначена обставина підтверджується відміткою про сімейний стан в паспорті Позивачки. Позивачка та [PERSON] з 1970 року проживали в будинку по [ADDRESS] . Вказаний будинок був побудований батьками [PERSON] та подарований останньому. Оскільки на той час [PERSON] , не мав необхідності, щодо продажу вказаного будинку та/або необхідності його відчужувати, а у відповідності до діючого на той час законодавства, наявність права власності для підключення вказаного будинку до комунікаційних мереж, не була обов`язковою, право власності на вказаний будинок [PERSON] не оформлював. [INFO], [PERSON] помер. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть від 02 травня 2018 року. 10 грудня 2018 року, приватним нотаріусом Гончар Т.М, винесено постанову, за наслідками розгляду заяви [PERSON] , щодо вступу в спадщину, яка утворилась після смерті її чоловіка [PERSON] . Зважаючи на вищевикладене Позивач просила визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] виданий ЦСВМ Києво-Святошинським РВ України в Київській області 11 жовтня 2002 року ІПН1249008200). Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце слухання справи. Представником позивача подана до суду заява про слухання справи без його участі. Позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Від відповідача подана до суду заява про слухання справи без його участі та визнання позову в повному обсязі. Треті особи в судове засідання не зявились, про день час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Письмових відзивів до суду не направили. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що23.11.1959 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Зазначена обставина підтверджується відміткою про сімейний стан в паспорті Позивачки. Позивачка та [PERSON] з 1970 року проживали в будинку по [ADDRESS] . Вказаний будинок був побудований батьками [PERSON] та подарований останньому. Право власності на вказаний будинок [PERSON] не за життя не зареєстрував. [INFO] року, [PERSON] помер. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть від 02 травня 2018 року. Приватним нотаріусом Гончар Т.М. заведено спаджкову справу до майна померлого [PERSON] за № 15/2018. Спадщину після померлого прийняла [PERSON] 10 грудня 2018 року приватним нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі свідоцтво про право на спадщину, за наслідками розгляду заяви [PERSON] , щодо вступу в спадщину, яка утворилась після смерті її чоловіка [PERSON] Пстанова мотивована тим, що не можливо встановити факт належності спадкового майна померлому. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1222 цього Кодексу спадкоємцями за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно аб.3п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р., у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Право власності померлого [PERSON] на відповідний джитловий будинко підтверджується будинковою книгою, де останній значиться як власник будинку. Оцінюючи встановлені судом обставини, суд знаходить повністю обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання за нею права власності на будинок, оскільки остання є спадкоємцем першої чергт, що належним чином прийняла спадщину, та має право на відповідне майно що увійшло до спадкової маси, а отже вимоги підлягають до задоволення. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1222, 1268 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», та

Outcome: approved