Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служба у справах дітей Підволочиської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов`язками. Відтак з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів своєї дитини, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивач не з`явилася, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору у судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Частиною 2 ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 27.10.2012, який згідно з рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.11.2018 справа № 607/14534/18 було розірвано. У даному шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого 16.02.2016 виконавчим комітетом Підволочиської селищної ради Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис № 9. Відповідно до акту обстеження умов проживання № 560 від 15.12.2020 складеного комісією в складі старости та діловода с. Качанівка, [PERSON] по місцю своєї реєстрації в с. Качанівка, сама виховує та має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , 2016 року народження. Батько сина тривалий час не відвідує його, а також участі в вихованні дитини не бере, матеріальної та моральної підтримки зі сторони батька теж немає. Згідно з довідкою № 559 від 15.12.2020 виданою виконкомом Підволочиської селищної ради Підволочиського району Тернопільської області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та склад її сім`ї складає син - [PERSON] . [PERSON] користується авторитетом серед жителів с. Качанівка Підволочиського району Тернопільської області, у громадських місцях веде себе виховано, що підтверджується характеристикою за № 561 від 15.12.2020 складеною старостою с. Качанівка Підволочиського району Тернопільської області. Згідно з судовим наказом №607/14525/1 від 25.09.2018 виданим Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області з [PERSON] в користь [PERSON] вирішено стягувати аліменти на утримання сина - [PERSON] , 2016 року народження в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.07.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Однак, станом на [INFO] заборгованість по аліментах [PERSON] становить 10 976 грн. Вказане підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах виданим Тернопільським міським відділом ДВС Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано - Франківськ) № 82963 від 20.10.2020. Відповідно до довідок № 98, № 99 від 25.11.2020, виданих Амбулаторією загальної практики сімейної медицини с. Качанівка Підволочиського району Тернопільської області, [PERSON] - 2016 року народження, під час доведення профілактичних оглядів сімейним лікарем по місцю проживання перебував у супроводі матері - [PERSON] . Батько під час оглядів - відсутній. Згідно з висновком органу опіки, піклування Підволочиської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього [PERSON] , затвердженого рішенням комісії з питань захисту прав дитини № 18-20 від 30.06.2020, Підволочиська районна державна адміністрація вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК ( 2947-14 ). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Разом із цим, згідно із п. 18 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано суду безспірних доказів, які свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини [PERSON] , [INFO] . Крім цього, позивачем не зазначено, в чому полягає винна поведінка відповідача у свідомому нехтуванні своїми обов`язками, чи вживались щодо нього заходи реагування за заявами позивача в органи поліції, органу опіки та піклування. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.91, передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). За вказаних обставин, суд, приймаючи до уваги, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , однак, при цьому, вважає за необхідне попередити [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання сина [PERSON] , [INFO] , та покласти на Службу у справах дітей Підволочиської районної державної адміністрації, як орган опіки та піклування, контроль за [PERSON] щодо виховання свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На підставі наведеного та

Outcome: dismissed