Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи на те, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.11.2008 року. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 05.12.2016 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Як зазначає позивач, дитина проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач проживає окремо, ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров»я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Матеріальну допомогу на утримання дочки відповідач надає в незначному розмірі і нерегулярно. Вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням матеріально підтримувати дочку, однак відповідач ухиляється від виконання свого обов»язку щодо утримання дитини. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила про їх задоволення. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, зазначивши, що відповідач щомісячно надає матеріальну допомогу на утримання дитини шляхом переказу коштів на банківський рахунок позивача. Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, однак не згоден з розміром аліментів, які просить стягнути позивач. З урахуванням наявності спору щодо нерухомого майна, розміру існуючих боргових зобов»язань відповідача, відповідач та його представник просили задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про одруження, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.11.2008 року (а.с.4). Доказів розірвання даного шлюбу сторонами суду не надано. Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.3). Позивач просить задовольнити її вимоги, вказуючи на те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає в незначному розмірі та нерегулярно. Відповідач та його представник [PERSON] проти стягнення аліментів не заперечували, однак не визнали розмір аліментів. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Доказів того, що за станом здоров'я та матеріального становища відповідач не може сплачувати аліменти на утримання своїх дітей суду не надано. Відповідач є працездатною особою, працює (а.с.29). При таких обставинах суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини. Посилання відповідача та його представника про наявність у відповідача боргових зобов»язань (а.с.27,28) не дають підстав для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання дитини, а дослідження обставин виникнення таких боргових зобов»язань виходить за межі предмету розгляду даної справи. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує майновий стан відповідача, відсутність у платника аліментів інших дітей або інших утриманців, стан його здоров»я, надання відповідачем коштів в добровільному порядку (а.с.30-31). Суд також враховує і те, що відповідно до ст.180 СК України, позивач також зобов»язана утримувати дітей, є працездатною особою, інших утриманців не має. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття, а тому задовольняє позовні вимоги частково. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно матеріалів справи, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 03 березня 2017 року. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial