Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів, а саме, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000,00 грн., щомісячно, до завершення навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох річного віку. Обґрунтовує тим, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.09.2018 р. у цивільній справі № 607/7829/18, вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно у твердій грошовій сумі, починаючи стягувати з 29.06.2018 р. і до завершення навчання на денній формі навчання юридичного факультету Тернопільського національного економічного університету, але не довше ніж до досягнення 23 річного віку. Однак, стягуваних коштів недостатньо для належного утримання та виховання дитини, яка потребує належного догляду. У зв'язку із цим, просить суд збільшити розмір стягуваних аліментів. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову та просив відмовити в його задоволенні, надавши письмові пояснення, в яких вказав, що у відповідача немає можливості сплачувати аліменти на утримання сина у більшому розмірі, ніж це встановлено рішенням суду, оскільки має досить складне матеріальне становище. Крім цього, зазначив, що він жодного разу не здійснив прострочення сплати призначених судом аліментів, суму яких вважає справедливою. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони спору перебували в шлюбі, який було розірвано рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 13.11.2013 р. Від даного шлюбу у сторін по справі народився син [PERSON], [INFO], котрий після розірвання шлюбу батьків залишився проживати з матір'ю - позивачем [PERSON] За рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (справа №607/11220/16-ц) від 22.12.2016 року, задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1000 гривень щомісячно починаючи стягувати з 05.10.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Судом також встановлено, що 31.08.2017 року між [PERSON] та КНТЕУ було укладено договір №3083з/6к-2017, про навчання (підготовку), згідно умов якого університет взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів [PERSON] надати освітню послугу з навчання дитини сторін спору за бакалаврським рівнем на факультеті міжнародної торгівлі за спеціальністю міжнародні економічні відносини та формою навчання заочна з терміном 4 роки та 6 місяці. Вартість навчання сторони визначили загалом в сумі 46 420 гривень. Окрім цього, 02 серпня 2017 року між [PERSON] та ТНЕУ було укладено договір №138859 про надання освітньої послуги, згідно умов якого університет взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів [PERSON] надати освітню послугу з навчання дитини сторін спору за бакалаврським рівнем на юридичному факультеті за спеціальністю право денної форми навчання з 01.09.2017 року по 30 червня 2021 року. Вартість навчання сторони спору визначили загалом в сумі 78200 гривень. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.09.2018 р. у цивільній справі № 607/7829/18, вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно у твердій грошовій сумі, починаючи стягувати з 29.06.2018 р. і до завершення навчання на денній формі навчання юридичного факультету Тернопільського національного економічного університету, але не довше ніж до досягнення 23 річного віку. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. (ст. 200 СК України) Згідно статті 182 Сімейного кодексу України та ч. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу (стаття 201 СК України). Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 12, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчатись, оскільки вона потребує матеріальної допомоги, і відповідач може надати таку матеріальну допомогу. Таким чином, суд, визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі від доходу відповідача, бере до уваги, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, стан здоров'я, матеріальне становище сторін та дитини, вважає, що є підстави для часткового задоволення позовних вимог та зміни розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, а тому, слід стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1 800,00 грн. щомісячно, на період його навчання, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили, і до завершення навчання на денній формі навчання юридичного факультету Тернопільського національного економічного університету, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох річного віку. Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: partial