Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення з ТзОВ «Теплоенергопроект» на її користь заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі 14 594,63 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на момент її звільнення з підприємства відповідача - 06.10.2015р. останній не виплатив їй заробітну плату. Згідно довідки від 07.06.2016р., заборгованість з виплати заробітної плати становить 14 594,63 грн. Дану суму просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. В судове засідання позивач не з'явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заявою до суду справу просить слухати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився повторно, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. Відповідно до записів в трудовій книжці позивача (а.с.4), остання з 26.12.2012р. по 06.10.2015р. працювала на посаді начальника тепломеханічного відділу ТОВ «Теплоенергопроект». Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Вказана правова норма зобов'язує власника або уповноваженого ним органу виконати дві обов'язкові умови в день звільнення працівника, по-перше працівника необхідно письмово повідомити про нараховані суми, належні йому при звільненні, і по-друге, такі суми повинні бути виплачені або в день звільнення, або не пізніше наступного дня, після пред'явлення такої вимоги. Тобто обов'язок здійснити розрахунок належних працівникові сум при звільненні, законом покладено на роботодавця. Як роз'яснив Пленум ВСУ у п. 20 Постанови № 13 від 24.12.1999р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Згідно довідки від 07.06.2016р. (а.с.2), станом на 06.10.2015р. заборгованість відповідача перед позивачем із виплати заробітної плати становить 14 594,63 грн. Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи не представив суду доказів про проведення розрахунку з позивачем в день її звільнення, або в день, наступний після пред'явлення до нього такої вимоги, як і не представив доказів відсутності заборгованості у вказаний позивачем період, суд знаходить позов обґрунтованим та ухвалює рішення про його задоволення в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved