Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, визначеного рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21.04.2017 р., з твердої грошової суми в розмірі 1 200 грн. щомісячно, на 1/4 частину від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що визначення аліментів в твердій грошовій сумі було викликане тим, що відповідач мав нерегулярний, мінливий дохід. На даний час відповідач працевлаштований, отримує офіційну заробітну плату, у зв`язку з чим розмір аліментів в сумі 1200 грн. в значній мірі менше ніж 1/4 частина від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 29.05.2018 р. ухвалою судді справу прийнято до свого провадження, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 07.09.2018 р. №754/6648/18 змінено спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21.04.2017 р. щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 200 грн. щомісячно, починаючи з 16.03.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття з наступною індексацією згідно з чинним законодавством, з твердої грошової суми на частку від доходу відповідача. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.05.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 600 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02.04.2019 р. заочне рішення суду від 07.09.2018 р. скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 19.04.2019 р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у відповідності до якого зазначає, що відповідач на даний час не працевлаштований, при цьому розмір аліментів визначений рішенням суду від 21.04.2017 р. більший за мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину. Позивач не надала доказів погіршення свого матеріального стану, у зв`язку з чим підстав для зміни їх розміру немає. Зазначає, що перебуває в складних життєвих обставинах, має борги, не має житла, є потерпілим в кримінальних провадженнях. На підставі вказаного просить відмовити в задоволенні вимог позову. 17.10.2019 р. зі сторони відповідача до суду надійшла заява, згідно з якою відповідач частково визнає вимоги позову, а саме не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі мінімального рекомендованого розміру аліментів на утримання сина. В судове засідання від позивача надходила заява про розгляд справи за її відсутності (а.с.21), позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, при цьому в поданій до суду 17.10.2019 р. заяві, представник відповідача просить розглядати справу за його відсутності. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21.04.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 200 грн. щомісячно, починаючи з 16.03.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідачем не надано суду доказів, на підтвердження існування обставин, які б перешкоджали йому сплачувати аліменти на утримання сина в частці від його доходу, та доказів перебування на його утриманні інших дітей, батьків чи інших осіб, не надано доказів стану здоров`я, який би перешкоджав відповідачу виконувати свої обов`язки по утриманню дитини. Стороною відповідача не надано до суду доказів, на які останній посилається в поданому відзиві. Зокрема, суд акцентує увагу на тому, що в даному випадку позивач звертається до суду з позовом про зміну саме способу стягнення аліментів, тому в даному випадку застосуванню підлягає ч. 3 ст. 181 СК України, згідно з якою спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому, вказана норма не містить в собі будь-яких умов необхідних для зміни способу стягнення аліментів, при цьому ініціатором такої зміни може бути лише одержувач аліментів. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню шляхом зміни способу стягнення аліментів, встановленого рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21.04.2016 року та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 травня 2018 року. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 600 грн., а на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,8 грн.

Outcome: partial