Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що у вересні 2018 року, під час оформлення у приватного нотаріуса документів, підтверджуючих право власності на нерухоме майно, позивачу стало відомо, що на Ѕ частку належного позивачу на праві спільної часткової власності нерухомого майна накладено арешт. 29.03.2000 року [PERSON] придбала 1/2 частину квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу №0233 від 29.03.2000 року, укладеного на Українській товарній біржі «Диалог-оптим» та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 142728899 від 25.10.2018 року. Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.02.2004 року, винесеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції, накладено арешт на належну позивачу частку вказаної квартири у зв`язку з несплатою боргу у сумі 305,52 грн. за надані услуги житлово-експлуаційною конторою - 1 Суворовського району м.Херсона. З наявністю боргу [PERSON] незгодна та вважає, що накладення арешту на майно являється протиправним, оскільки всі надані послуги сплачені багато років потому. Згідно листа-повідомлення начальника Суворовського РВ ДВС міста Херсон ГТУЮ у Херсонській області від 17.10.2018 року, неможливо відновити виконавче провадження та зняти арешт з майна, оскільки, згідно діючого законодавства України, вчасності Закону України «Про виконавче провадження», строк зберігання виконавчого провадження 3 роки. Даний лист-повідомлення також містить рекомендацію про звернення до суду стосовно вирішення питання щодо зняття арешту з майна. Згідно довідки голови правління ОСББ «Проспект Адмірала Сенявіна» №18 від 26.10.2018 року, у період часу 2000-2006 років позивач була зареєстрована та мешкала за адресою: [ADDRESS] . До 2009 року вказану будівлю обслуговувала житлово-експлуаційною конторою - 1 Суворовського району м.Херсона. На даний час будівлю обслуговує ОСББ «Проспект Адмірала Сенявіна». У архівних та службових документах, борги, за використання наданих комунальних послуг, у мешканців за зазначеною адресою відсутні. У зв`язку з викладеним, позивач просить зобов`язати Суворовський районний відділ державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області зняти арешт з 1/2 частини квартири [ADDRESS] , що належить на праві спільної приватної власності позивачу. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.11.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено справу за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.06.2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.03.2020 року замінено відповідача Суворовський районний відділ державної виконавчої служби м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, на належного відповідача Суворовський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідачів, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 29.03.2000 року [PERSON] придбала Ѕ частину квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу №0233 від 29.03.2000 року, укладеного на Українській товарній біржі «Диалог-оптим» та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 142728899 від 25.10.2018 року. Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.02.2004 року, винесеної державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції, накладено арешт на належну позивачу частку вказаної квартири у зв`язку з несплатою боргу у сумі 305,52 грн. за надані услуги житлово-експлуаційною конторою - 1 Суворовського району м.Херсона. Згідно листа-повідомлення начальника Суворовського РВ ДВС міста Херсон ГТУЮ у Херсонській області від 17.10.2018 року, неможливо відновити виконавче провадження та зняти арешт з майна, оскільки, згідно діючого законодавства України, вчасності Закону України «Про виконавче провадження», строк зберігання виконавчого провадження 3 роки. Згідно довідки голови правління ОСББ «Проспект Адмірала Сенявіна» №18 від 26.10.2018 року, у період часу 2000-2006 років позивач була зареєстрована та мешкала за адресою: [ADDRESS] . До 2009 року вказану будівлю обслуговувала житлово-експлуаційною конторою - 1 Суворовського району м.Херсона. На даний час будівлю обслуговує ОСББ «Проспект Адмірала Сенявіна». У архівних та службових документах, борги, за використання наданих комунальних послуг, у мешканців за зазначеною адресою відсутні. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved