Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на домоволодіння, розташоване за адресою: вул. Соснова, буд.25, с. Заайдарівка Новопсковського району Луганської області. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 26.11.2015 помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого за вищезазначеною адресою, земельної ділянки та земельної частки (паю). Вона, як дружина померлого, є спадкоємцем першої черги за законом. Її донька відповідач у справі, яка також є спадкоємцем першої черги за законом, на дане спадкове майно не претендує. За узгодженням між собою вони з донькою домовилися про поділ спадкового майна і донька отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, що належала [PERSON], а вона, [PERSON], мала б успадкувати зазначене домоволодіння. Вони з чоловіком проживали разом, тому фактично спадщину вона прийняла, проте виявилося, що [PERSON], за життя не провів державної реєстрації права власності на домоволодіння. Тому нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з чим вона була змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, пояснила, що вона не претендує на вищезазначене спадкове майно у вигляді домоволодіння. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, інвентаризаційну справу на домоволодіння, спадкову справу після [PERSON], заслухавши пояснення сторін, зважаючи на те, що визнання відповідачем позовних вимог ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 26.11.2015 помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕД №478731, виданим 27.11.2015 виконавчим комітетом Заайдарівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, актовий запис №35 (а.с.9). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння загальною житловою площею 69,7 кв.м., рік забудови -1966, що розташоване за адресою: Луганська область, Новопсковський район, с. Заайдарівка, вул. Соснова, буд.25, ринкова (оціночна) вартість якого згідно звіту Новопсковського РБТІ про оцінку майна складає 60067 грн.; земельної ділянки №251 площею 4,5475 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Заайдарівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, кадастровий номер 4423381500:06:005:0035; земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Маяк», с.Заайдарівка Новопсковського району Луганської області. [PERSON], який помер 26.11.2015, був чоловіком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії VІІІ-УР № 693816, виданим Заайдарівською сільською радою Новопсковського району Луганської області 20.02.1968, актовий запис №3 (а.с.8). Крім позивача спадкоємцем першої черги за законом після [PERSON], який помер 26.11.2015, є його донька [PERSON], [INFO], що підтверджується її свідоцтвом про народження серії І-ЕД №414359, виданим 24.05.1974 Заайдарівською сільською радою Новопсковського району Ворошиловградської області, актовий запис №18 (а.с.48) та свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-ЕД №320908, виданим Заайдарівською сільською радою Новопсковського району Луганської області 07.08.1993, актовий запис №9 (а.с.49). Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, позивач та відповідач уклали договір про розподіл спадкового майна між собою, за яким право власності на домоволодіння переходить до позивача. 21.11.2016 відповідач, [PERSON], звернулася до Новопсковської державної нотаріальної контори та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, [PERSON], який помер 26.11.2015, на зазначені вище земельну ділянку та земельну частку (пай) (а.с.53- 55). В свою чергу, позивач, [PERSON], фактично спадщину після [PERSON], який помер 26.11.2015, прийняла, так як проживала з ним на момент відкриття спадщини, що підтверджується довідками №761, 908, виданими виконавчим комітетом Заайдарівської сільської ради Новопсковського району Луганської області 24.10.2016 та 07.12.2016 відповідно (а.с.7, 46). Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, подружжя, батьки. Отже, позивач є спадкоємцем першої черги за законом спадкового майна у вигляді житлового будинку, з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: вул.Соснова, буд.25, с.Заайдарівка Новопсковського району Луганської області, після смерті її чоловіка [PERSON] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 28.11.2016 державним нотаріусом Новопсковської державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON], який помер 26.11.2015 у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, оскільки за життя [PERSON] не здійснив державної реєстрації домоволодіння (а.с.13). З приводу належності домоволодіння за адресою: вул.Соснова, буд.25, с.Заайдарівка Новопсковського району Луганської області, [PERSON], суд зазначає таке. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно, регулюється Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що набрав чинності 27.01.2005. Оскільки, житловий будинок, що є предметом даного позову, був побудований у 1966 році, до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», то порядок державної реєстрації зазначеного житлового будинку, повинен був проводитися відповідно до Інструкції\-\-\-\- про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56 (далі Інструкція). Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР від 31.01.1966, об'єктами реєстрації є будинки та домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі. Під будинком, як об'єктом правової реєстрації, розуміється один будинок з приналежними до нього службовими будівлями та спорудами (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці, під самостійним порядковим номером по вулиці, провулку, площі. Під домоволодінням розуміється два і більш будинків з приналежними до них надвірними будівлями (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці під одним порядковим номером по вулиці, провулку, площі. У період чинності вказаної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31.10.1975 № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися у тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Отже, записи у погосподарських книгах можуть визнаватися в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Відповідно до довідки №945 від 27.12.2016 Заайдарівської сільської ради Новопсковського району Луганської області згідно записів погосподарської книги №2 за період з 2011 по 2015 роки(особистий рахунок №75) за адресою: вул. Соснова, буд.25, с.Заайдарівка Новопсковського району Луганської області, головою домогосподарства був [PERSON], який помер 26.11.2015 (а.с.5), що також підтверджується матеріалами інвентаризаційної справи №9 від 20.08.1988, в якій власником зазначеного нерухомого майна вказаний [PERSON] Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, право власності [PERSON] на домоволодіння по вул. Сосновій, 25, в с.Заайдарівка, Новопсковського району підтверджено матеріалами справи, а саме довідкою (витягом із погосподарської книги) Заайдарівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, матеріалами інвентаризаційної справи на зазначене домоволодіння. Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеного законом. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Таким чином є всі достатні правові підстави для визнання права власності на спадкове майно у вигляді домоволодіння за адресою: Луганська область Новопсковський район, с.Заайдарівка, вул.Соснова, 25, за позивачем. Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача щодо визнання права власності на домоволодіння, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи, а також визнані відповідачем.

Outcome: approved