Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 20.02.2014 року вони з відповідачем уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області під актовим записом №49. Вказує, що з відповідачем у них є спільний син - [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем у них не склалося, останнім часом між ними постійно виникали суперечки, виявилось, що вони люди різних характерів та поглядів на життя, втратили один до одного почуття поваги та любові між ними, внаслідок чого їх подальше життя і збереження шлюбу стало неможливим, суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Вказує, що між ними припинено шлюбні відносини та вони проживають окремо, спільне господарство між ними не ведеться. Спору про поділ майна, що є спільною власністю сторін та проживання їх малолітнього сина [PERSON], не має. Просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, малолітнього сина - [PERSON], [INFO], залишити проживати з нею та стягнути з відповідача судові витрати. У судове засідання з'явилися сторони, при цьому, позивач підтримала позовні вимоги, а відповідач - визнав позов та не заперечив проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено з матеріалів справи, сторони уклали та зареєстрували шлюб 20.02.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області під актовим записом №49, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 20.02.2014 року. У позивача з відповідачем є спільний син: [PERSON], [INFO], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 04.06.2014 року. Відповідач не заперечив щодо залишення сина - [PERSON], [INFO] разом з матір'ю - [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. За приписами ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з положеннями ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, на даний момент ведення між ними ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, про що свідчить зміст позовної заяви та визнання відповідачем позову. Враховуючи наведене, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їх сина, що має істотне значення, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. За положеннями ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Оскільки спору між позивачем та відповідачем про місце проживання дитини немає, враховуючи визнання відповідачем позову, підлягає задоволенню позов в частині визначення місця проживання їх малолітнього сина [PERSON] з матір'ю (позивачем). У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 243,60 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 209 та ч. 1 ст. 218 ЦПК України 10 серпня 2015 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 12 серпня 2015 року. На підставі наведеного та

Outcome: approved