Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з даним позовом, уточнивши позовні вимоги, посилаючись на те, що є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON], що проживала в [INFO] та померла 05 травня 1998 року. [PERSON] за життя склала заповіт та призначила своїм спадкоємцем позивача. Після смерті останньої відкрилась спадщина у виді права на земельну частку (пай) на землях, які перебували в колективній власності КСП «Промінь» с.Зелені Курилівці, посвідчену сертифікатом серії ХМ №0311376. Спадщину позивач прийняла, фактично вступивши в управління та розпорядження спадковим майном. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений, тому вимушена звернутися до суду. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач Зеленокуриловецька сільська рада подала до суду заяву, у якій просить справу розглянути без участі їх представника, проти позову не заперечила. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії І-БВ № 096042 від 08 травня 1998 року, виданого Зеленокуриловецькою сільською радою Новоушицького району, [PERSON] померла 05 травня 1998 року. Із виписки з погосподарської книги №1 за 1996-2000 рр., особовий рахунок №173 вбачається, що в житловому будинку, який знаходиться в с.Зелені Курилівці, вул.Лісова, 7, Новоушицького району були зареєстровані та проживали голова двору [PERSON], яка померла 05 травня 1998 року, дочка [PERSON] та інші. Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області №2212/596/2012 від 03 травня 2012 року встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], як рідних дочки та матері. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме спадщина відкрилася 05 травня 1998 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України, в редакції 1963р., спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно ст. 549 ЦК Української РСР, в редакції від 18 липня 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно заповіту від 06 травня 1996 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Зеленокуриловецької сільської ради, [PERSON] заповіла усе своє майно позивачу. Згідно постанови приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу [PERSON] від 04 листопада 2016 року № 921/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), розміром 2,17 в умовних кадастрових га., що знаходиться в КСП «Промінь» с.Зелені Курилівці Новоушицького району після смерті [PERSON], яка померла 05 травня 1998 року, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Згідно повідомлення цього ж нотаріуса від 24 листопада 2016 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Із довідок відділу Держгеокадастру у Новоушицькому районі Хмельницької області вбачається, що [PERSON] було видано сертифікат серії ХМ 0311376 на право на земельну частку (пай) площею 2,17 умовних кадастрових га., вартість якої становить 58439,63 грн. Також, даним відділом відмовлено позивачу у видачі дубліката сертифіката на імя [PERSON] через відсутність необхідних бланків. У списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 017, КСП «Промінь» с.Зелені Курилівці, прізвище [PERSON] прописано за № 276. Відповідно до протоколу розподілу земельних часток (паїв) між громадянами власниками сертифікатів на території Зеленокуриловецької сільської ради Новоушицького району, прізвище [PERSON] прописано за № 274. Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв). Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08 серпня 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в томі числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). З оголошення в газеті «Наддністрянська Правда» суд вбачає, що сертифікат ХМ №0311376, що посвідчував право [PERSON] на земельну частку (пай), втрачений, а тому позивач не може оформити спадкові права через нотаріальну контору і захистити свої права, як спадкоємця, іншим чином, окрім як у судовому порядку. Зважаючи на викладене, суд вважає, що встановлені обставини по справі дають право позивачу на успадкування права на земельну частку (пай) після смерті [PERSON], оскільки спадкодавець була включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю та набула права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved