Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], в якому просить: 1) визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 09.10.2018 реєстровий № 1582, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], яким звернуто стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Ватутіна, буд. 64, що належить на праві власності [PERSON]; 2) скасувати виконавчий напис від 09.10.2018 реєстровий № 1582, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], яким звернуто стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Ватутіна, буд. 64, що належить на праві власності [PERSON], а також просила стягнути витрати по сплаті судового збору у сумі 768,40 грн. (а.п. 3-7) Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову та клопотання про витребування доказів (а.п. 19-21, 27-28). Ухвалою від 22.01.2019 заява [PERSON] про забезпечення позову повернута заявнику, як така що подана без додержання вимог статті 151 ЦПК України (а.п. 31). Ухвалою від 22.01.2019 позовна заява була залишена без руху, а позивачу був визначений строк для усунення недоліків (а.п. 32-33). У визначений судом строк недоліки заяви були усунуті. 31.01.2019\~позивачем до\~суду подано\~уточнену позовну\~заяву в якій просить: 1) визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 09.10.2018 реєстровий № 1582, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], яким звернуто стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Ватутіна, буд. 64, що належить на праві власності [PERSON]; 2) скасувати виконавчий напис від 09.10.2018 реєстровий № 1582, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], яким звернуто стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Ватутіна, буд. 64, що належить на праві власності [PERSON], а також просила стягнути витрати по сплаті судового збору у сумі 1536,80 грн. (а.п. 40-44). В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 09.10.2018 року Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 1582 за договором іпотеки №ZPT0GА0000000019, посвідченого 19.05.2008 року приватним нотаріусом Токмацького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1143 укладеного між позивачем та відповідачем в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № ZPT0GА0000000019 від 19.05.2008 про стягнення з позивача на користь відповідача грошових коштів у розмірі 1 577\~230,00 гри. (один мільйон п'ятсот сімдесят сім тисяч двісті тридцять грн.) з яких сума заборгованості за кредитом 133776,33 грн., заборгованість за відсотками 287052,55 грн., комісія 57337,75 грн., пеня 1020623,85 грн., штраф 74939,52 грн., що всього становить 1 573\~730,00 грн. Витрати пов'язані із вчиненням виконавчого напису 3500,00 гривень. Всього, з урахуванням витрат пов'язаних із вчиненням виконавчою напису становить 1 577 230,00 грн. Позивач вважає, що здійснений виконавчий напис від 09.10.2018 року №1582 є незаконним та таким, що не підлягає виконанню у звязку з тим, що суперечить положенням ч. 3 ст. 47 Конституції України, яка визначає, що «ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду». Тобто міститься пряма та безальтернативна вказівка на можливість вирішення питання щодо примусового позбавлення житла лише за наявності рішення суду. А з огляду на те, що Конституція України є Основним Законом України, згідно її ж преамбули, та має найвищу юридичну силу відповідно до ст. 8 Конституції України і її норми є нормами прямої дії, тобто такими, що не потребують додаткового врегулювання та закріплення іншими нормативно-правовими актами, то і відповідно ці правовідносини є чітко врегульованими та мають завершений вигляд. Застосовний характер даних положень відзначений в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», яка також відмічає, що з огляду на найвищу юридичну силу та пряму дію норм Конституції України, «це зобов'язує суди при розгляді конкретних справ керуватись насамперед нормами Конституції України». Таким чином інший порядок примусового позбавлення житла відмінного від судового, передбаченого в чинних законодавчих актах в цій частині прямо суперечать наведеним вище вимогам Конституції України, а саме вчинення виконавчого напису нотаріуса і подальшого його виконання органами державної виконавчої служби. Позивач вважає, що не можуть застосуватися у правовідносинам з громадянами України положення ч. 2 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» згідно якого передбачається звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, так як дане положення суперечить статті 47 Конституції України. За приписами ч. 1. ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а в основу цивільного законодавства України відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України становить Конституція України. Відповідно до ч.1 ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина. Згідно ч. 2 ст. 228 ЦК України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно з ч. 1 ст. 117 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Позивач вважає, що окрема частина договору іпотеки, а саме положення п. 5.3 ст. 5 в частині звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса є нікчемними згідно ч. 2 ст. 228 ЦК України, так як порушують публічний порядок та спрямована на порушення конституційних прав позивача, тому відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України визнання такого окремого правочину недійсним судом не вимагається. В порушення ст. 47 Конституції України 09 жовтня 2018 року Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 1582. Позивач вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, так як не є рішенням суду, а тому, виходячи з положень Конституції України, які є нормами прямої дії, відповідач не мав права звертатися до третьої особи, а остання не мала права вчиняти виконавчий напис, на підставі якого позивач фактично позбавляється житла. Виконавчий напис це розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов'язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому вчинення виконавчою напису це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов'язань боржника. Безспірність зобовязань боржника ставиться під сумнів оскільки рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 21.09.2012 року по справі № 2-442/12 0824/1998/2012 стосовно позову ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення про предмет іпотеки за договором іпотеки №ZPT0GА0000000019, посвідченого 19.05.2008 року приватним нотаріусом Токмацького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1143 укладеного між позивачем та відповідачем в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № ZPT0GА0000000019 від 19.05.2008 задоволено в рахунок погашення заборгованості в розмірі 412606,00 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 130076,33 грн; заборгованості за відсотками за користування кредитом -110001,00 грн; заборгованість по комісії за користування кредитом -21990,11 грн; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 130652,56 грн; штраф (фіксована пеня) - 250.00 грн; штраф (процентна складова) - 19636,00 грн. Вказане рішення Токмацького районного суду Запорізької області ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 14.11.2012 року залишено без змін. Ухвалою Вищою Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.03.2013 року рішення Токмацького районного суду Запорізької області та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 14.11.2012 року, залишено без змін. Тобто розмір стягнення по кредитному договору № ZPT0GА0000000019 від 19.05.2008 складає 412606,00 грн. У виконавчому ж напису розмір стягнення складає 1 573 730 (один мільйон пятсот сімдесят три сімсот тридцять) гривень 00 копійок, з яких: заборгованість за кредитом - 133\~776,33 грн.( різниця між заборгованістю встановленою судом і вказаною у виконавчому написі складає 3700 грн.); заборгованість за відсотками - 284\~052,55 грн (різниця між заборгованістю встановленою судом і вказаною у виконавчому написі складає 177 051,55 грн.); комісія - 57\~337,75 грн (різниця між заборгованістю встановленою судом і вказаною у виконавчому написі складає 35347,64 грн.); пеня - 1\~020\~623,85 грн (різниця між заборгованістю встановленою судом і вказаною у виконавчому написі складає 889\~971,30 грн.); штрафи - 74 939,52 грн. (різниця між заборгованістю встановленою судом і вказаною у виконавчому написі складає 55\~053,52 грн.), що безумовно ставить під сумнів безспірність відповідальності боржника. Вчинений виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки від 09.10.2018 року за реєстровим номером 1582 підлягає скасуванню, з підстав викладених вище, в судовому порядку. Ухвалою від 01.02.2019 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 328/168/19 (провадження № 2/328/302/19) за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (а.п. 65). Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін о 09.00 годині 28 лютого 2019 року. Відповідачу надано строк для надання відзиву. Позивачу розяснено право подати до суду відповідь на відзив. Третій особі розяснено право надати суду та іншим учасникам справи пояснення щодо позову. Розглянуто клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] документи, які були надані їй АТ КБ «Приватбанк» для вчинення виконавчого напису № 1582 від 09.10.2018. Представником АТ КБ «Приватбанк» надіслано до суду відзив на позовну заяву та додано докази надіслання відзиву позивачеві, [PERSON], на її електронну поштову скриньку. Представник відповідача, позовну заяву [PERSON] до АТ КБ «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та його скасування, вважає необґрунтованою, а позовні вимоги незаконними, а тому простить у задоволенні вказаної позовної заяви відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції представник відповідача зазначає, що відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів затверджено\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~р.\~№ 1172, та у відповідності до п. 2 Переліку, до таких документів відносяться кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями. Для одержання виконавчого напису у цьому випадку додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 2.1. глави 16 Наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: - відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; - дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; - номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; - строк, за який мас провадитися стягнення; - - \~ \~ \~ \~інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Таким чином, діючим порядком вчинення виконавчих дій не передбачено обов'язкове надання нотаріусу для вчинення виконавчого напису за кредитним договором будь-яких інших, не передбачених вищевказаним нормативно-правовим актом документів, а також й обов'язкове витребування нотаріусом інших документів або пояснень сторін. Згідно п. 4 гл. 16 Наказу МЮУ від 22.02.2012 року № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» виконавчий напис має містити дату (рік, місяць, число) вчинення, посаду, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис. Тобто, вказаними приписами законодавства встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Представник відповідача вважає, що вчинений нотаріусом напис був здійснений у відповідності до чинного законодавства, підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії у нотаріуса не було, а подані для вчинення нотаріальної дії документи відповідали вимогам законодавства України, що свідчить про спростування доводів позивача. У випадку, якби позивач дійсно виконав належним чином грошові зобов'язання перед кредитором/банком, то позичальник би в порядку ст. 545 ЦК України отримав від Банку документ/довідку про одержання виконання в повному обсязі за договором та надав би його суду. Вищевказаний документ у Позивача відсутній, бо грошове зобов'язання за договором перед Приватбанком існує до сьогодні. Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином, лише при наявності у Позивача/Позичальника від Кредитора/Банку документу/довідки про одержання виконання в повному обсязі за кредитним договором може свідчити про те. що виконавчий напис не підлягає виконанню. З огляду на те, що зобов'язання Позичальника за кредитним договором та рішення суду не виконані, а договір діє до повного виконання зобов'язань сторонами, тому у приватного нотаріуса були наявні всі правові підстави для вчинення виконавчого напису. Представник відповідача простить у задоволенні вказаної позовної заяви відмовити в повному обсязі. На виконання ухвали суду від 01.02.2019 нотаріусом на адресу суду надіслано належним чином засвідчені копії виконавчого напису та документів на підставі яких його вчинено 09.10.2018 за реєстровим № 1582, на майно [PERSON] Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] просила розглядати справу за її відсутності та надіслати їй копію судового рішення. Позивачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, просила справу розглянути за її відсутності та задовольнити позовні вимоги з підстав викладених в уточненій позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] до АТ КБ «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та його скасування та просив у випадку неявки представника АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання розглядати справу за відсутності представника відповідача. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, на виконання ухвали суду від 01.02.2019 надала витребувані документи, та просила розглядати справу за її відсутності та надіслати їй копію судового рішення. Письмові пояснення з приводу вказаного спору нотаріус не надав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України н еявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд вважає за можливе розглянути цивільну справу за відсутності учасників справи. Зважаючи на те, що всі учасники справи в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № ZPT0GА0000000019 від 19.05.2008 року [PERSON] отримала у ПАТ КБ «Приватбанк» кредит в сумі 147\~600,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.05.2023 року (а.п. 48-50). У забезпечення виконання зобов'язання по поверненню в повному обсязі кредиту 19.05.2008 року між банком та [PERSON] укладено договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок загальною площею 60,90 м2, який розташований за адресою: Запорізька область м. Токмак вул. Ватутіна, 64, та належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 04.02 2003 року за реєстровим № 331. Згідно п. 35.5 договору іпотеки № ZPT0GА0000000019 від 19.05.2008 року сторони визначили, що вартість предмета іпотеки складає 180000,00 грн.(а.п. 45-47). Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки викладений в розділі 3 договору іпотеки. Відповідно до положень п. 24 договору іпотеки у випадку порушення кредитного договору позичальником або цього договору іпотекодавцем іпотекодержатель направляє іпотекодавцю і позичальнику письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом тридцятиденного строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі почати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених п.п. 18.8.1, 18.8.2, 18.9 цього договору відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі. Згідно з п. 18.8.1 договору іпотеки іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо на момент настання термінів виконання яких-небудь із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. В п. 18.8.2 договору іпотеки передбачено, що звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань за кредитним договором у випадках: - відмови іпотеколавця в переоформленні якого-небудь із договорів страхування предмету іпотеки, особистого страхування, згідно кредитного договору; - порушення іпотекодавцем зобов'язань по цьому договору у т.ч. при порушенні порядку заміни предмету іпотеки; - прийняття судом рішення про визнання іпотекодавця недієздатним або обмежено дієздатним; - порушення кримінальної справи відносно іпотекодавця; - неможливості звернення стягнення на майно, заставлене з метою забезпечення виконання зобов'язань за цим Договором, з будь-якої причини (у т.ч. втрати, знищення, ушкодження або недосяжності предмета іпотеки для іпотекодержателя з будь-яких причин); - встановлення невідповідності дійсності відомостей, які містяться в даному Договорі, або інших документів, наданих іпотекодавцем; - пред'явлення іпотекодавцем предмета іпотеки в користування третім особам без письмової згоди іпотекодержателя; - тривалої відсутності іпотекодавця в місці постійного проживання,

Outcome: partial