Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем є батьками неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 08.02.2018 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено проводити в порядку спрощеного провадження з викликом учасників судового розгляду. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], в судове засідання не зявилися, однак від останніх надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач позов визнає, просять суд позов задовольнити з підстав, зазначених у позові (а.с.20,24). Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд, приходить до наступного. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 14.06.2016 року позивач [PERSON] уклала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Ямпільському та Середино-Будському районах Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про що складено актовий запис №4, прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу серії І-БП №105695, а.с.7). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матір'ю. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно свідоцтва про народження серії І-БП №210785 (а.с.8) встановлено, що [PERSON] народився 09.12.2016 року, батьком дитини є [PERSON]. Згідно довідки від 12.01.2018 року №37, виданої виконкомом Дружбівської міської ради Ямпільського району Сумської області (а.с.9) встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно разом з дитиною [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: 41220, Сумська область, Ямпільський район, м. Дружба, вул. Залізнична, 5/1, проживає за адресою: 41220, Сумська область, Ямпільський район, м. Дружба, вул. Дачна, 8. Крім того, було встановлено, що відповідач, [PERSON], працює в ПАТ «Українська залізниця» Хутір-Михайлівський. Суд, дослідивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, дійшов такого висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Отже, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки батько дитини зобовязаний утримувати свого сина до повноліття. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, з відповідача на користь держави мають бути стягнуті судові витрати, пов'язані з розглядом справи, тобто судовий збір в розмірі 704,80 грн..

Outcome: approved