Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі по 400 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 5 травня 2015 року. Діти знаходяться на її повному утриманні. Джерелом доходів її сімї є підсобне господарство, однак для дитини шкільного віку цього замало. Відповідач є інвалідом та отримує пенсію, у власності має будинок, земельну ділянку, автомобіль ВАЗ і трактор Т-40, тому може брати участь в утриманні дітей. 21 липня 2015 року від відповідача [PERSON] надійшло письмове заперечення на позов, в якому останній зазначив, що позов визнає частково, не заперечує щодо необхідності утримувати дітей, однак, через свій стан здоровя та важкий матеріальний стан, не може цього робити в тій мірі, в якій цього просить позивачка. Має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі лише по 100 грн. на кожну дитину. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить задовольнити позов з підстав наведених в позовній заяві, а також пояснила, що по місцю її проживання роботи немає, а виїхати за межі не може, оскільки не має на кого залишити дітей. Витрати на дитину школяра є значними, тим більше, що ціни на продукти харчування, одяг, взуття постійно зростають. Вона вимушена позичати гроші у знайомих, родичів, через що відчуває постійну незручність. Розуміє, що відповідач є інвалідом, йому потрібна пенсія для придбання медикаментів, однак і вона не може самостійно впоратися з витратами на дітей. Представники відповідача [PERSON] та адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково, вказують, що з пенсії відповідача можливо віддавати дітям не більше як по 100 грн. на кожну дитину. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до частково задоволення, виходячи з наступного. Сторони перебували у шлюбі, який розірвано 5 травня 2015 року (копія рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 5 травня 2015 року). Від шлюбу сторони мають двоє неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ИД №005250) та сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ИД №157184). Неповнолітні діти, згідно даних акту обстеження житлових умов № 150 від 1 червня 2015 року, проживають з матірю та перебувають на її повному утриманні. Позивач ніде не працює, живе за рахунок утримання домашнього господарства, якого не вистачає на утримання двох малолітніх дітей. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За даними довідки до акту огляду медико-соціальною комісією серії АВ №0332347 відповідач [PERSON] є інвалідом І групи загального захворювання, який потребує постійного стороннього догляду. У зв»язку з цим відповідач проживає разом із батьками, які здійснюють за ним нагляд. Розмір пенсії, що отримує відповідач, становить 1274,15 грн. в місяць. Кожен день відповідач приймати ліки, вартість яких становить 1137 грн. (28 таблеток). Також йому потрібні предмети догляду, на які щомісячно витрачається понад 500 грн. Окрім цього щомісячно відповідач перебуває на стаціонарному лікуванні, на яке також витрачає чималі кошти. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину, відповідно до ст.181 СК України, визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України ураховує обставини: матеріальне становище дітей [PERSON] та [PERSON], важке матеріальне становище платника аліментів, стан здоровя останнього, а тому вважає, що аліменти на утримання дитини слід визначити у твердій грошовій сумі та у розмірі на який погоджується відповідач. На підставі ст.ст.180,181,182,184 СК України та,

Outcome: partial