Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на те, що знаходиться з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 02 червня 2006 року виконавчим комітетом Миколаївської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 24. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Питання матеріального утримання дитини вирішено - відповідач надаватиме допомогу на утримання сина добровільно. На цей час вони хоч і проживають за однією адресою, але шлюбні стосунки припинено, спільно господарство не ведуть, бюджет окремий. Причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на життя, постійні сварки, свідком яких є їхня дитина, яка тяжко переживає те, що відбувається, та що приносить їй моральні страждання. Після сварок вона неодноразово залишала чоловіка та уходила проживати до своїх батьків, але, намагаючись зберегти сім'ю мирилася з відповідачем та поверталася до спільного проживання. Зазначила, що з вини відповідача сумісне життя стало неможливим, тому вважає, що збереження сім'ї недоцільно, та суперечить її інтересам. Спір по майну та житлу відсутній. Просить також стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір. Сторони про дату, місце та час розгляду справи повідомлені своєчасно, в установленому законом порядку, але в судове засідання не з'явилися. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити /а.с. 12/. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог /а.с. 13/. За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ст. 169, ч.2 ст. 197 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.06.2006 року виконавчим комітетом Миколаївської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 24 /а.с. 4/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] /а.с. 5/. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що дитина проживає з позивачем, питання матеріального утримання дитини між сторонами вирішено, на час розгляду справи майновий спір між ними відсутній. При цьому суд враховує, що шлюбні стосунки подружжя не підтримує, спільно господарство не веде, відповідач позовні вимоги визнав. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, позовні вимоги задовольняються. За таких обставин суд вважає, що продовження шлюбних стосунків порушує права сторін, і насамперед - позивача. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України у разі задоволення позовних вимог понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved