Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Борщівського району про визнання права власності на спадкове майно, що складається з домоволодіння у селі Монастирок по вулиці Луки, 6 Борщівського району Тернопільської області за заповітом після смерті 11 серпня 2003 року, [PERSON], посилаючись на те, що Борщівською державною нотаріальною конторою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, виданих на день смерті спадкодавця. Вказала, що будинковолодіння станом на 15 квітня 1991 року відносилося до суспільної групи колгоспних дворів, у вказаному домоволодінні станом на 15 квітня 1991 року була зареєстрована як голова двору та проживала її мати [PERSON]. Остання, як єдиний член колгоспного двору, набула право власності на вказане домоволодіння, але своїх прав за життя не оформила. Сторони в судове засідання не зявилися. Від сторін поступили письмові заяви, в яких останні просять справу слухати у їх відсутності. Позивач [PERSON] в поданій заяві вказала, що позов підтримує повністю, просить задовольнити позов з підстав наведених у позовній заяві. Представник [PERSON] сільської ради в поданій до суду письмовій заяві позов визнає. Суд, за наявних підстав, вирішив розгляд справи провести у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з листа Борщівської державної нотаріальної контори від 6 червня 2016 року №594/02-14, позивач звернулася до нотаріуса по питанню оформлення спадщини на майно померлої 11 серпня 2003 року [PERSON], спадкоємцем майна якої є на підставі заповіту, посвідченого [PERSON] сільською радою Борщівського району Тернопільської області 11 серпня 2000 року за Р №244. За даними Борщівської держнотконтори, до майна померлої 11 серпня 2003 року [PERSON] заведено спадкову справу за №546/2004 від 29 липня 2004 року на підставі заяви позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину. По даній справі Борщівською держнотконторою було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ВВК №303353 на земельну ділянку площею 2,02 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради. Як вказав позивач нотаріусу, спадкове майно складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Монастирок по вул. Луки, 6 Борщівського району Тернопільської області. При огляді документів, поданих позивачем, приватним нотаріусом встановлено, що правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні. Отже, в судовому засіданні підлягає доведенню факт належності будинковолодіння у селі Монастирок по вул. Луки, 6, як спадкового майна, спадкодавиці [PERSON]. З характеристики будинку, господарських будівель та споруд в с. Монастирок по вул. Луки, 6, складеного Борщівським БТІ 12 травня 2016 року, вбачається, що за будинковолодінням в с. Монастирок по вул. Луки, 6 Борщівського району рахуються: житловий будинок 1963 року побудови, сарай 1958 року побудови, ворота металеві, огорожа, інвентаризаційною вартістю 33655 грн. Рішенням [PERSON] сільської ради 13-ї сесії 21 скликання від 26 жовтня 1993 року [PERSON] передана безоплатно у власність земельна ділянка загальною площею 0,33 га, у тому числі 0,15 га для обслуговування житлового будинку. За даними рішення [PERSON] сільської ради 14-ї сесії 5 скликання від 18 грудня 2008 року, будинковолодінню за особовим рахунком 957, що належить [PERSON] у с. Монастирок по вул. Луки присвоєно №6. Як вбачається з довідки [PERSON] сільської ради, виданої 17 червня 2016 року за Р № 1223, земельна ділянка площею 0,33 га, яка була передана безоплатно у власність [PERSON] рішенням сесії від 26 жовтня 1993 року, знаходиться по вул. Луки, 6 в с. Монастирок Борщівського району Тернопільської області. Як встановлено з записів погосподарських книг села Монастирок, довідки, виданої [PERSON] сільської ради 17 червня 2016 року за Р №1222, двір по вул. Луки, 6 в селі Монастирок Борщівського району відносився, станом на 1 липня 1990 року до суспільної групи колгоспних дворів, у вказаному будинковолодінні на цю дату проживала та була зареєстрована [PERSON]. Остання, як голова колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року не втратила свого права на вказане домоволодіння, набула права власності на нього, однак своїх прав за життя не оформила. За даними довідки, виданої [PERSON] сільською радою Борщівського району Тернопільської області 17 червня 2016 року за Р №1221, [PERSON] на праві приватної власності, належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Монастирок по вул. Луки, 6 Борщівського району Тернопільської області. Рішення про видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який знаходиться в с. Монастирок по вул. Луки, 6 Борщівського району не видавалося (довідка [PERSON] сільської ради №1261 від 17 червня 2016 року). За таких обставин, суд вважає доведеним факт належності спірного нерухомого майна на праві власності саме спадкодавцю [PERSON]. [PERSON] померла 11 серпня 2003 року у віці 76 років у с. Монастирок Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про смерть серії 1-ИД №169181). Згідно заповіту, посвідченого11 серпня 2000 року секретарем виконкому [PERSON] сільської ради [PERSON], Р № 244, спадкодавець [PERSON] все своє майно заповіла дочці [PERSON]. За даними довідки, виданої [PERSON] сільською радою 17 червня 2016 року за Р №1221, протягом шести місяців після смерті спадкодавця [PERSON] вступила в управління спадковим майном [PERSON], що проявилося у наявності в неї на руках правовстановлюючих документів, виданих на імя померлої, одержанні орендної плати, а також у догляді за будинком по вул. Луки,6 в с. Монастирок Борщівського району Тернопільської області. Позивач [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] (свідоцтво про народження позивача серії ІV- УР №2233751, свідоцтво про укладення шлюбу позивача серії І-ИД №365728). Спадкоємців, які мають право на обовязкову частку в спадщині, не має. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на наведене суд вважає, що позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.16, 1218, 1233, 1235, ЦК України, та

Outcome: approved