Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , яким просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07.10.2005 року Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного Харківського міського управління, актовий запис № 401. Ухвалою судді від 06.02.2019 відкрито провадження у справі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 07 жовтня 2006 року. Від даного шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які мешкають з позивачем і в подальшому будуть проживати з нею. Фактично подружжя проживає окремо з 20.02.2018 року. Майнового спору не мають. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позивних вимог (ст. 13 ЦПК України), встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 07 жовтня 2006 року, який був зареєстрований Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного Харківського міського управління, актовий запис № 401 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 06.10.2010). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 01.09.2009); [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10.01.2007); [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 21.01.2015). Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] фактично припинили шлюбні відносини та не ведуть сумісне господарство. Позивач не має наміру зберегти свою сім`ю. За приписами статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON] , збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить їх інтересам. За змістом ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 768, 40 грн., відповідно до частини задоволених вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved