overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що між сторонами втрачено почуття любові, взаємоповаги та взаєморозуміння, не підтримують подружні стосунки. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 січня 2003 року, про що зроблено актовий запис № 12 Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 5) . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Після розірвання шлюбу дитина залишиться жити разом з матір'ю. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство, проживають фактично окремо. Судом встановлено, що спору про поділ майна на даний час не існує. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивач, [PERSON] \~\~звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Також стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27.01.2020 р. відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в загальному порядку з проведенням підготовчого засідання з повідомленням сторін. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] \~\~перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.11.2011 року, про що зроблено актовий запис №700 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Від шлюбу у сторін народилася дитина: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до\~ст.112 Сімейного кодексу України,\~\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що шлюб може бути розірваний. Згідно зі\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до положень статей\~141,\~142 ЦПК України\~стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство, разом фактично не проживають. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Представник позивача в судовому засіданні просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2005 року, про що зроблено актовий запис № 1065 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції міста Києва. (а.с.4). Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство, проживають фактично окремо. Судом встановлено, що спору про поділ майна на даний час не існує. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки - [PERSON] [INFO] в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, в зв'язку з чим вони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільне господарство, а тому їхній шлюб існує лише формально і його збереження є неможливе. Стверджувала, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню до доньки, яка проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утримання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, а відповідач позовні вимоги в частині розірвання шлюбу не визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів у мінімальному розмірі. Вислухавши пояснення сторін і дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленим наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі з 27.02.2008 р., який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 21 (а.с.6), а від шлюбу мають доньку - [PERSON] [INFO] (а.с.7). Як вбачається з пояснень сторін, сімейне життя у них не склалося із-за відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, в зв'язку з чим з 2010 року вони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільне господарство та не проживають разом. За таких обставин їхній шлюб існує лише формально і його збереження є неможливе, оскільки суперечитиме інтересам обох сторін. За ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. Згідно пояснень позивачки, малолітня донька проживає з нею і відповідач не надає кошти на утримання дитини, що не заперечувалось відповідачем у судовому засіданні. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач має нерегулярний дохід, інших дітей, непрацездатних дружини та батьків на утриманні у відповідача не має. Враховуючи матеріальний та сімейний стан сторін, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх спільної доньки в розмірі 310 грн. щомісячно, що не порушить права сторін та буде відповідати інтересам дитини, а в решті позову відмовити за необґрунтованістю. Вирішуючи позов таким чином, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави 243,60 грн. судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви. Посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, в зв'язку з чим вони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільне господарство, а тому їхній шлюб існує лише формально і його збереження є неможливе. Стверджувала, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню до доньки, яка проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утримання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, а відповідач позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів у розмірі 500 грн. Вислухавши пояснення сторін і дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленим наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі з 19.11.2010 р., який було зареєстровано Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 850 (а.с.6), а від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Як вбачається з пояснень сторін, сімейне життя у них не склалося із-за відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, в зв'язку з чим вони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільне господарство та не проживають разом. За таких обставин їхній шлюб існує лише формально і його збереження є неможливе, оскільки суперечитиме інтересам обох сторін. За ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. Згідно пояснень позивачки, малолітня донька проживає з нею і відповідач не надає кошти на утримання дитини, що не заперечувалось відповідачем у судовому засіданні. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач має нерегулярний дохід, інших дітей, непрацездатних дружини та батьків на утриманні у відповідача не має. Враховуючи матеріальний та сімейний стан сторін, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх спільної доньки в розмірі 500 грн. щомісячно, що не порушить права сторін та буде відповідати інтересам дитини, а в решті позову відмовити за необґрунтованістю. Вирішуючи позов таким чином, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави 551,20 грн. судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що сімейне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин . Ухвалою суду від 28 березня 2017 року позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів з відповідача залишені без розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи, був належним чином повідомлений, причини своєї неявки суду не повідомив. За даних обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, вважаю, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 липня 2008 року. Від шлюбу мають трьох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На підставі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки в судовому засіданні позивач зазначила, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та враховуючи те, що відповідач не звернувся до суду з клопотанням про надання строку на примирення, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву щодо розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення, яким визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням\~квартирою № 2 в житловому будинку № 38 по вул.В. Івасюка в м.Львів-Винники. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що відповідач [PERSON] є батьком дитини: [PERSON], [INFO]. Сторони однією сім'єю не живуть. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня надання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги, дала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина. Суд заслухавши позивача, відповідача, дослідивши надані до суду документи та докази в їх сукупності вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно з свідоцтвом про народження [PERSON] народився [INFO], батьком записаний [PERSON] та матір'ю [PERSON] ( а.с.5). Згідно зі свідоцтвом про укладання шлюбу [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20.11.2005 року року про що відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку зроблений актовий запис №518 (а.с. 4). Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Так відповідно зі ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визнається судом. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд вважає можливим стягнути з відповідача щомісячно на користь позивача на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня надання заяви і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180-183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Підставами своїх вимог вважає те, що 02.10.2008 вона із [PERSON] зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-СР №079076, яке видане 16.04.2009 Попуднянською сільською радою Монастирищенського району Черкаської області, де в графі «батько» записано [PERSON] (а.с.3). У добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу дитині не надає. Вона не має можливості самостійно утримувати дитину, дитині потрібні кошти для придбання одягу, продуктів харчування, належного відпочинку, тощо. Позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON], [INFO] на її користь для утримання дитини: [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 з усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] позов підтримала повністю, просить його задоволити, справу розглядати у її відсутність, про що подала письмову заяву від 14.03.2019 та від 23.04.2019. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, просить справу розглядати у його відсутність, про що подала письмову заяву від 23.04.2019. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України обовязок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. Суд вважає,\~за необхідне\~стягувати з\~відповідача аліменти\~на утримання\~дитини в\~розмірі ј частини всіх видів його доходів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого діючим законодавством на дитину відповідного віку. Судові витрати підлягають стягненню із відповідача на підставі ст.141 ЦПК України. Рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць на підставі ст.430 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання доньки у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно. Посилалась на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини і надає матеріальну допомогу на доньку в недостатньому розмірі. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, а відповідач позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення сторін, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач, [PERSON], визнав позовні вимоги, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає необхідним позов задовольнити. Вирішуючи позов таким чином, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що відповідач [PERSON] є батьком дитини: [PERSON], [INFO]. Сторони однією сім'єю не живуть. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня надання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги, дала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить телефонограма, зареєстрована в єдиному журналі телефонограм Куйбишевського районного суду м. Донецька за №982, причини неявки суду не відомі (а.с.10). Суд заслухавши позивача, дослідивши надані до суду документи та докази в їх сукупності вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] народилась [INFO] року, батьком записаний Степанюк [PERSON] та матір'ю [PERSON] ( а.с.5). Згідно з довідкою № 452 від 21.05.2014 року, виданою Куйбишевською районною в м. Донецьку радою, в будинку №9а по вул. Добронравова в м. Донецьку зареєстровані та проживають: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Так відповідно зі ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визнається судом. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд вважає можливим стягнути з відповідача щомісячно на користь позивача на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня надання заяви і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180-183 СК України та

Outcome: approved