Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. В позові вказувала, що 24 листопада 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики грошей, за умовами якого позивач надав відповідачу 24330, 00 гривень, що за середнім курсом купівлі комерційних банків на день укладання договору позики склало 3000, 00 (три тисячі) доларів США, строком повернення до 24.11.2011 року. Відповідно до п. 2 вказаного договору позивач та відповідач домовились, що повернення позиченої суми грошей повинно бути здійснене в м. Кременчуці. Позичена сума має дорівнювати еквівалентну 3000 (трьом тисячам) доларів США за середнім курсом купівлі комерційних банків на день повернення боргу. Строк повернення коштів настав, але відповідач свої зобов'язання не виконав в повному обсязі, позичені кошти в повному обсязі не повернув. Станом на 19 жовтня 2015 року сума неповернутих коштів складає суму еквівалентну 2000,00 (двом тисячам) доларів США, що станом на 19.10.2015 року складає 44 724, 00 гривень у відповідності до середнього курсу купівлі комерційних банків (22, 3620 грн. за 1 доллар США). З метою врегулювання спору, позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням про добровільну сплату боргу, але вимоги позивача про повернення боргу були залишені відповідачем без задоволення. До цього часу борг не повернутий. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] суму боргу за договором позики грошей від 24.11.2009 року в розмірі 44724,00 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 487, 20 грн. та витрати на правову допомогу - 400, 00 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, направила в судове засідання свого представника Веснянко О.М. надав суду заяву, в якій посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві просив суд позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Суд, враховуючи факт повторної неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення відповідачем про причини неявки до суду на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутність не прибувшого відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 24 листопада 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики грошей, за умовами якого позивач надав відповідачу 24330, 00 гривень, що за середнім курсом купівлі комерційних банків на день укладання договору позики склало 3000, 00 (три тисячі) доларів США, строком повернення до 24.11.2011 року. Відповідно до п. 2 вказаного договору позивач та відповідач домовились, що повернення позиченої суми грошей повинно бути здійснене в м. Кременчуці. Позичена сума має дорівнювати еквівалентну 3000 (трьом тисячам) доларів США за середнім курсом купівлі комерційних банків на день повернення боргу. Строк повернення коштів настав, але відповідач свої зобов'язання не виконав в повному обсязі, позичені кошти в повному обсязі не повернув. Станом на 19 жовтня 2015 року сума неповернутих коштів складає суму еквівалентну 2000,00 (двом тисячам) доларів США, що станом на 19.10.2015 року складає 44 724, 00 гривень у відповідності до середнього курсу купівлі комерційних банків (22, 3620 грн. за 1 доллар США). З метою врегулювання спору, позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням про добровільну сплату боргу, але вимоги позивача про повернення боргу були залишені відповідачем без задоволення. До цього часу борг не повернутий. Згідно статей 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватись належним чином в порядку встановленому договором або законом та в установлений строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такоїж якості. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій сумі у строк та в порядку, що були встановлені договором. У відповідності до частин 1, 2 статті 79 ЦПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на правову допомогу. При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив на користь державного бюджету судовий збір в розмірі 487,20 грн., що відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати /1218 грн./). Доказом сплати судового збору є квитанція № 169 від 15.10.2015 року, оригінал якої додається до позову. Стаття 12 ЦПК України встановлює, що особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку встановленому законом. Тому позивач звернувся до адвоката Веснянко О.М., з яким уклав договір № 01/15-10- 2015 від 15.10.2015 року про надання правової допомоги. На виконання умов вказаного договору позивач сплатив адвокату Веснянко О.М. вартість наданих послуг в сумі 400,00 грн. за підготовку та складання позовної заяви та інших документів для звернення до суду. Доказом понесених витрат на правову допомогу є вищевказаний договір та квитанція № 01/15- 10-2015 від 15.10.2015 року про прийняття адвокатом коштів від позивача, копії яких додаються. Частина 1 статті 84 ЦПК України встановлює, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору та витрат на правову допомогу. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просив суд Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] суму боргу за договором позики грошей від 24.11.2009 року в розмірі 44724,00 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 487, 20 грн. та витрати на правову допомогу - 400,00 гривень.

Outcome: approved