Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] у якому зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23 квітня 2016 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття любові та поваги один до одного, кожен з них живе своїм життям, мешкають окремо один від одного, син мешкає разом з позивачем. Спір про місце проживання дитини між ними відсутній, дитина мешкає разом з позивачем. Вважає, що відновлення їх родини неможливе. Просила їх шлюб з відповідачем розірвати, залишивши їй прізвище [PERSON]. Сторони до судового засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені у порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, надали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі у підготовчому судовому засіданні, позивач на задоволенні позовних вимог наполягала, відповідач позовні вимоги визнав. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не зявився до суду. Судом встановлено, що 23 квітня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис № 60 (а.с. 3). Під час перебування у шлюбі в сторін народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Згідно зі ст.55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. Вiдповiдно до частини другої статті 104 Сiмейного кодексу України, шлюб припиняється внаслiдок його розiрвання. Вiдповiдно до частини другої статті 112 Сiмейного кодексу України, суд постановляє рiшення про розiрвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б iнтересам одного з них, iнтересам їх дiтей, що має iстотне значення. Таким чином, оцiнивши зiбранi по справi докази, суд вважає, що шлюб мiж сторонами слiд розiрвати, так як сторони створити мiцної сімї за час спiльного проживання не змогли, внаслiдок чого шлюб фактично розпався, подружнi стосунки припинилися, подальше спiльне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави суд вважає, що позивачу необхідно залишити прізвище «Полєсовая», оскільки вона просила про це в своїй заяві. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved