Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 22.04.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, внаслідок чого з листопада 2019 року виникли неприязні відносини один до одного, повністю втрачено почуття любові, фактично сім`я припинила своє існування. Відновлювати сімейно-шлюбні стосунки не бажає, оскільки подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливі. Відповідач відмовляється добровільно вирішити питання про розірвання шлюбу, тому вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя на даний час немає. Просить позов задовольнити з вказаних підстав, після розірвання шлюбу просить змінити шлюбне прізвище на дошлюбне « [PERSON] » та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Ухвалою суду від 24.04.2020 року провадження по вищезазначеній справі відкрито та за клопотанням позивача ухвалено справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Одночасно в ухвалі роз`яснено відповідачу, що він має право подати до суду заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Звенигородського районного суду Черкаської області. Таким чином відповідач був належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач [PERSON] в поданій позовній заяві вказала про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 22.04.2015 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №40 (а.с.6). Як зазначає позивач у поданій до суду позовній заяві, від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на шлюбно-сімейні відносини. Фактично сторони припинили шлюбні стосунки, на примирення позивач не згідна. Відповідач не надав заперечень проти розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. ч. 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Як встановлено ст.56 СК України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню через те, що обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. Сторони проживають окремо. Позивач категорично налаштована на припинення даних шлюбних відносин, збереження шлюбу не відповідає її інтересам, відповідач відзиву на позов не подавав, клопотань про заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не заявляв, що суд оцінює як його незацікавленість у збереженні шлюбу з позивачем. Питання щодо спору про поділ спільного майна подружжя в даному позові не зазначено. З урахуванням клопотання позивача, після розірвання шлюбу, суд присвоює їй дошлюбне прізвище - [PERSON] . На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки понесені нею документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору. На підставі ст. 104, 105, 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved