Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення його від права на спадкування за законом. Позивач у позові вказує на те, що її та відповідача мати [PERSON] померла 05.09.2012 року, даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №372843, актовий запис №83, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районого управління юстиції Харківської області. До смерті мати [PERSON] постійно проживала за адресою: [INFO] Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Вона, позивач [PERSON] (до шлюбу [PERSON]), відповідно до ст. 1261 ЦК України має право на спадкування в порядку першої черги і відповідно до ст. 1170 ЦК України в установлений законом термін звернулася до Дергачівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім неї до Дергачівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся син спадкодавця - відповідач по справі [PERSON]. Відповідач по справі [PERSON] зі спадкодавцем не проживав і зареєстрований за адресою : [INFO] Починаючи з 1999 року, за життя матері відносини відповідача з матірю погіршились і він з нею перестав спілкуватися. Останній раз за життя матері він приїздив і спілкувався з нею в 1999 році, коли помер її чоловік, а їх батько. В 2012 році стало відомо, що мати захворіла на тяжку хворобу, а саме Ca vaginale T3N0М0, тобто рак. Крім зазначеної хвороби, починаючи з 2008 року мати втратила зір та захворіла на ішемічну хворобу серця, стабільну стенокардію 111 ст., гіпертонічну хворобу 11 ст. У звязку з престарілим віком і тяжкою хворобою вона знаходилась в безпорадному стані, потребувала постійного опікування, догляду та матеріальної допомоги. Вона, позивач, та спадкодавець неодноразово просили відповідача, прийнявши до уваги похилий вік та стан здоровя матері, відновити добрі стосунки, так як їм разом з відповідачем було б легше здійснювати догляд за тяжко хворою матірю. Приймаючи до уваги, що відповідач ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, який був у безпорадному стані через його похилий вік, тяжку хворобу, позивачка була вимушена на собі та членах родини економити на харчах, одягу, працювати неповний робочий день та позичати грошові кошти для придбання лікарських засобів та необхідного харчування матері. На протязі пяти років (починаючи з 2008 року і до смерті) спадкодавець, тобто їх мати, окрім фізичного болю із-за хвороби відчувала душевні страждання в звязку з негідною поведінкою відповідача. Відповідач по справі навіть не виявив бажання приїхати на поховання матері. Позивач вважає, що відповідач під час хвороби матері, яка була у безпорадному стані, через її похилий вік та тяжку хворобу, мав можливість, але свідомо ухилявся від надання спадкодавцеві будь - якої матеріальної допомоги та моральної підтримки. Відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані . Позивач просить усунути відповідача [PERSON] від права спадкування після смерті [PERSON], яка померла 05.09.2012 року, стягнути судові витрати. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги. Доповнила, що відповідач по справі проживав окремо і на протязі 13 років не відвідував матір, а коли в 2008 р. їхня мати втратила зір, він взагалі перестав з нею спілкуватися. За 6 місяців до смерті мати тяжко захворіла на онкологічне захворювання. За весь час хвороби матері відповідач по справі жодного разу не навідав її. Вона, тобто [PERSON], постійно доглядала матір, неодноразово прохала відповідача чимось допомогти, оскільки матері необхідні були ліки, які коштували досить дорого, так як було серйозне онкозахворювання, дієтичні продукти, але безрезультатно. Будь-якої матеріальної допомоги та моральної підтримки їй він не надавав. Весь тягар по лікуванню та догляду хворою матірю ліг на неї та на членів її родини. Представник позивача, адвокат [PERSON] позов підтримав та пояснив, що відповідач не надавав ні за час тяжкої хвороби, ні раніше ні матеріальної, ні будь якої моральної підтримки своїй матері яка через похилий вік, тяжку хворобу, знаходилась в безпорадному стані. В судове засідання відповідач не зявився надавши суду свої заперечення проти позову та заяву в якій просив суд справу слухати у його відсутності не визнаючи позовних вимог . Заслухавши позивача, представника позивача, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. При вирішенні такої справи суд повинен встановити і факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та його потребу в допомозі цієї особи. Безпорадний стан слід розуміти, як безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у звязку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та спілкування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обовязок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла окремих дій. Також вбачається, що суду належить зясувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну і фізичну змогу надавати таку допомогу. При розгляді даної цивільної справи встановлено наступне. Позивач [PERSON] є донькою спадкодавця [PERSON] [PERSON] позивачки [PERSON]І [PERSON], померла 05.09.2012 року у віці 77 років. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, а саме квартира розташована за адресою: [ADDRESS]. Заповіт [PERSON] складено не було. Позивач [PERSON] відповідно до ст. 1261 ЦК України має право на спадкування за законом в першу чергу та у встановлений у ст. 1270 ЦК України строк вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Окрім цього до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини звернувся син спадкодавця [PERSON], відповідач у справі. Судом встановлено, що відповідач по справі проживає за адресою: [INFO] і з 1999 року свою матір не відвідував.З цього часу [PERSON] будь-яку допомогу матері не надавав, як стверджує її донька - позивач [PERSON]. Такі твердження позивачки, як і інші, вказані в позові, а також озвучені в судовому засіданні, не спростовані безпосередньо відповідачем, який не зявився в судове засідання, не надав особисто пояснень, не зажадав підтвердити у будь-який спосіб свою участь у утриманні, лікуванні, тощо матері, а надав лише свої заперечення проти позову, які були спростовані стороною позивача, та не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. З наданих доказів слідує, що у 2008 році [PERSON]М втратила зір, тяжко захворіла і їй був встановлений діагноз: ішемишечна хвороба серця, стабільна стенокардія 111 ст., гіпертонічну хворобу 11 ст., онкологічне захворювання і вона постійно потребувала лікування та догляду за нею і самостійно без сторонньої допомоги не могла забезпечити умови проживання. Вищезазначене свідчить про те, що [PERSON] мала надто тяжкі хвороби, фактично знаходилась в безпорадному стані, по скільки ні фізично, ні матеріально вона самостійно не могла забезпечити умови свого проживання. Як пояснила в судовому засіданні свідок [PERSON], доглядала та забезпечувала всім необхідним [PERSON], її дочка [PERSON]І та члени її родини. Похованням [PERSON] також займалась її дочка [PERSON]І та члени її родини На похоронах [PERSON] відповідач по справі [PERSON] присутнім не був. Дану інформацію фактично підтвердили в судовому засіданні свідки - [PERSON], [PERSON], [PERSON],. Крім цього свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що відпочиваючи в Криму, проживали в будинку [PERSON] та бачили, що він мав можливість надавати допомогу своїй матері, яка через похилий вік та тяжку хворобу фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя не могла, у звязку з чим потребувала стороннього догляду та допомоги. Вік та матеріальне становище відповідача дозволяло йому зробити. Встановлено, що для того, щоб здійснювати догляд за своєю хворою матірю, [PERSON] вимушена була працювати неповний робочий день, позичати гроші, економити на собі та членах родини. для покупки ліків та гідного харчування матері. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача, відновити добрі стосунки з матірю, але останній не реагував на її прохання. Відповідно до вимог ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Позивач [PERSON] прикладала всі зусилля для догляду та лікування матері тобто забезпечувала її гідне проживання, а відповідач [PERSON] ухилявся від своїх обовязків по утриманню матері. Таким чином, суд вважає доведеними ті факти що [PERSON]М, мати позивачки та відповідача - знаходилась у безпорадному стані внаслідок тяжкої хвороби, спадкодавець [PERSON]М потребувала допомоги від інших осіб, [PERSON] мав матеріальну і фізичну змогу надавати таку допомогу ( зворотнє відповідачем не доведено), [PERSON] ухилявся від надання допомоги своїй матері [PERSON]М шляхом бездіяльності, розуміючи необхідність надання допомоги. На підставі викладеного, судом встановлено факт ухилення [PERSON] від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу був у безпорадному стані. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved