Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] в якому просив звільнити його від сплати заборгованості по аліментам в розмірі 40277 грн. 45 коп. в зв»язку із наявністю обставин, що мають істотне значення, припинити стягувати з нього аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], який постійно проживає разом з ним, та знаходиться на його утриманні, та стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн.. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що з 27.07.2004 року він перебував у шлюбі з відповідачем. [INFO] у них народився син - [PERSON]. 01.07.2008 року, сторони розірвали шлюб, після розірвання якого неповнолітня дитина проживала разом з позивачем, та знаходилась на його повному утриманні. На протязі 2,5 років [PERSON] проживав з батьком без матері, [PERSON], яка коштів на утримання дитини не надавала, а 14 червня 2014 року відповідачка забрала сина до себе і з цього часу він проживає разом з матір'ю. Рішенням апеляційного суду Київської області від 03.06.2013 року, рішення Обухівського райсуду Київської області від 05.03.2013 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким зобов'язано [PERSON] сплачувати щомісячно аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх заробітків починаючи з 17 грудня 2012 року, та визначено місце проживання дитини разом з матір'ю - [PERSON]. В зв»язку з тим, що неповнолітня дитина на протязі 2,5 років знаходилась на утриманні позивача, та проживала разом з ним він просить суд на підставі ч.2 ст.197 Сімейного кодексу України, звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, оскільки вона виникла у зв'язку з обставиною, що має істотне значення. В судовому засіданні позивач та його представник уточнили позовні вимоги та просили суд, звільнити позивача від сплати заборгованості по аліментам на користь [PERSON] в розмірі 40277 грн. 45 коп. за період з грудня 2012 року по 14.06.2014 року в зв»язку із наявністю обставин, що мають істотне значення, уточнені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити повністю, послались на обставини викладені в позові. Відповідачка заперечила щодо задоволення позовних вимог, та просила відмовити в їх задоволенні в зв»язку з безпідставністю та необґрунтованістю, а також зазначила, що при ухваленні рішення апеляційним судом Київської області від 03.06.2013 року були враховані всі обставини справи в тому числі і та обставина, що на момент винесення рішення дитина проживала разом з батьком. Крім того після вступу рішення в законну силу позивач умисно не віддав їй сина і вона змушена була звертатись до державної виконавчої служби та органів міліції, та налаштовував дитину проти неї і не дозволяв їй спілкуватись з дитиною. Третя особа відділ ДВС Обухівського МУЮ Київської області, при вирішенні даного спору покладається на розсуд суду. Суд, вислухавши сторони, третю особу, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 2004 року по 2008 рік. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Рішенням Обухівського районного суду від 01 липня 2008 року шлюб між сторонами було розірвано. Зі змісту рішення суду встановлено, що підставою для розірвання шлюбу позивачка зазначала постійні сварки з чоловіком, непорозуміння, застосування фізичного насильства, зловживання відповідачем спиртними напоями. Судом встановлено, що сім»я [PERSON] проживала в кімнаті [ADDRESS]. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 09.09.2013 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позов [PERSON], задоволений, а [PERSON] визнано такою, що втратила право користування кімнатою [ADDRESS]. 22.02.2013 року Обухівською районною адміністрацією було прийнято розпорядження «Про участь у вихованні малолітнього [PERSON]», яким за заявою [PERSON] визначено спосіб участі у вихованні та праві спілкування [PERSON] із своїм малолітнім сином, а саме з 09.00 до 18.00 годин щотижня в неділю за попередньою домовленістю з батьком дитини , за умови, якщо дитина не буде хворіти, зобов»язано [PERSON] - батька дитини не перешкоджати у здійсненні матір»ю [PERSON] своїх прав щодо виховання дитини, а також у її праві постійного спілкування з дитиною через засоби зв»язку. Рекомендовано проживати неповнолітньому [PERSON] з його батьком. Рішенням апеляційного суду Київської області від 03.06.2013 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Обухівської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Обухівської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, рішення Обухівського районного суду від 05 березня 2013 року скасовано, та ухвалено нове рішення, яким позов [PERSON] задоволено частково, та визначено місце проживання неповнолітнього [PERSON] [INFO] з матір»ю [PERSON]. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO], щомісячно у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 грудня 2012 року. Судом також встановлено що неповнолітня дитина після винесення вищевказаного судового рішення, залишилась проживати з батьком, що визнається відповідачем, та підтверджується актами обстеження житлово-побутових умов сім»ї за період з 02.03.2012 року по 03.04.2014 року. 08.07.2013 року відповідачка [PERSON] звернулась до відділу ДВС Обухівського МУЮ Київської області, з заявою про примусове виконання виконавчого листа. 09.07.2013 року відділом ДВС Обухівського МУЮ Київської області, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №1018/8127/12 виданого 03.06.2013 року апеляційним судом Київської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини. Станом на 31.08.2014 року згідно довідки - розрахунку відділу ДВС Обухівського МУЮ Київської області, заборгованість по аліментам [PERSON] становила 30682 грн. 14 коп. В вересні 2014 року, з заробітної плати [PERSON] було утримано 2558 грн. 80 коп. в рахунок погашення заборгованості по аліментам. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтями 180, 181 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітній [PERSON] [INFO] з грудня 2012 року по травень 2014 року проживав разом з батьком [PERSON], який є позивачем, а з червня 2014 р. по даний час проживає з матір'ю [PERSON], тобто відповідачкою по справі. Також, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що після набранням чинності рішенням апеляційного суду Київської області від 03.06.2013 року, яким було визначено місце проживання неповнолітньої дитини з матір»ю [PERSON], позивач дитину матері не віддав і рішення суду таким чином умисно не виконав, аж поки відповідачка не забрала дитину 14.06.2014 року, а тому нарахування та стягнення з нього заборгованості по аліментах на утримання дитини за цей період є обґрунтованими, а тому суд вважає, що заявлені позивачем вимоги щодо звільнення його від сплати заборгованості по аліментах задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed