Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатного сина інваліда І групи з дитинства - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно і постійно на користь [PERSON] [INFO], які просить стягнути з відповідача. В обґрунтування позову посилається на те, що між нею та відповідачем 09.10.2007 року було розірвано шлюб. В шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. [PERSON] є інвалідом з дитинства. Довідкою від 29.03.2017 року сину встановлено І групу інвалідності. За таких обставин позивач звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів. В судове засідання позивач не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява в якій він вказує, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд врахувавши заяви сторін, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 09 жовтня 2007 року, після реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивача змінено на «[PERSON]», свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.3). В шлюбі у сторін по справі народився син - [PERSON], свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.4). На даний час [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за однією адресою, що підтверджуються довідкою виконавчого комітету Зеленодольскої міської ради № 40, та паспортом серії [NUMBER] (а.с.6,9). З довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією № 641633 вбачається що [PERSON] має першу групу інвалідності, причина інвалідності - інвалідність з дитинства (а.с. 11). Частиною 1 ст. 198 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина тільки за наявності передбачених в законі умов. Обов'язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина виникає на підставі складу юридичних фактів: а) походження дочки, сина від батьків (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв'язків (усиновлення, факт біологічного походження); б) непрацездатність дочки, сина; в) потреба дочки, сина в матеріальній допомозі; г) здатність батьків надавати матеріальну допомогу. Першою умовою виникнення у батьків обов'язку щодо утримання дитини є походження дочки, сина від батьків (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв'язків (усиновлення). Відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів громадянського стану в порядку, встановленому ст. ст. 122 та 125 цього Кодексу. Другою умовою виникнення у батьків обов'язку щодо утримання є непрацездатність повнолітніх дочки, сина. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Закон охороняє інтереси непрацездатних осіб, тому що вони є обмеженими в своїй життєдіяльності і у зв'язку з цим потребують соціального захисту. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Таким чином врахувавши вимоги зазначених статей та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі визнання відповідачем позову,яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд вважає, що з відповідача слід стягнути судовий збір за розгляд справи в розмірі 640 грн., оскільки позивач був звільнений від його сплати при подачі позову відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та ч. 3 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved