Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, який в подальшому уточнили та в останній його редакції від 13 травня 2015 року просить суд: визнати за нею право власності на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], ринкова вартість якої станом на 29.01.2015 року становить 48 000 грн.; визнати 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], спадковим майном [PERSON], померлого [INFO] року; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS], вартістю 24 000 грн., у порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що з 27.04.1979 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу вони мають сина [PERSON]. В період шлюбу нею та [PERSON] шляхом вступу до ЖБК «РАССВЕТ- 38» та виплатою всіх внесків було придбано квартиру [ADDRESS], житловою площею 39,54 кв.м., загальною площею 62,5 кв.м. Ордер на квартиру №461 від 25.02.1986 року на ім'я [PERSON] на склад усієї родини, був виданий на підставі рішення виконкому Саксаганської районної у місті ради №46 від 25.02.1986 року. Вона та її чоловік весь час були зареєстровані в цій квартирі та проживали в ній, а син був знятий з реєстрації 04.07.2002 року. [INFO] року [PERSON] помер, у зв'язку з чим відкрилась спадщина, також до складу якої входить 1/2 частина квартири [ADDRESS]. Вона у встановленому законом порядку звернулась до нотаріальної контори з завою про прийняття спадщини, а її син [PERSON] подав заяву про відмову від прийняття спадщини свого батька [PERSON], померлого [INFO] року. Постановою нотаріуса від 18.02.2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини у зв'язку з відсутністю в КП ДОР «Криворізьке БТІ» інформації про належність спірної квартири померлому [INFO] року [PERSON], у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду з зазначеними вище позовними вимогами. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради [PERSON] не заперечувала проти вимог викладених в уточненому позові, а в подальшому подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Житлово-будівельного кооперативу «РАССВЕТ-38» в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також вказав, що уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також вказав, що уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вислухавши позивача, представника відповідача Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 27 квітня 1979 року [PERSON] та [PERSON] одружились, про що в книзі записів актів громадського стану про одруження 27 квітня 1979 року зроблено відповідний запис №333 (а.с. 9). Від шлюбу [INFO] року народився вин [PERSON] (а.с. 61). Відповідно до змісту ордеру на житлове приміщення №461, від 25.02.1986 року, який виданий на ім'я [PERSON] з сім'єю з трьох чоловік: дружини [PERSON], сина [PERSON], вони отримали право на зайняття житлового приміщення житловою площею 39,54 кв.м., яке складається з трьохкімнатної квартири ЖБК «РАССВЕТ-38», яка розташована за адресою: [ADDRESS], ордер виданий на підставі рішення виконкому №46 від 25.02.1986 року (а.с. 14). Разом з тим, відповідно до довідки №18 від 05.03.2015 року з 25 лютого 1986 року по [INFO] року її чоловік [PERSON] був членом кооперативу ЖБК «РАССВЕТ-38», вартість кооперативного житла в сумі 9 676 крб. 95 коп. виплачено в повному обсязі 11 лютого 1993 року, однак право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] не отримано (а.с. 15). Згідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною першою ст. 384 ЦК України визначено, що будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. А частиною другою цієї статті встановлено, що у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Отже враховуючи, що 11 лютого 1993 року [PERSON] сплатив 9 676 крб., 95 коп. в ЖБК «РАССВЕТ-38», він викупив квартиру [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер, у зв'язку з чим відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 146 ЖК України, поділ квартири в будинку житлово-будівельного кооперативу між членом кооперативу і його дружиною допускається в разі розірвання шлюбу між ними, якщо пай є спільною власністю подружжя і якщо кожному з колишнього подружжя є можливість виділити ізольоване жиле приміщення в займаній ними квартирі. Поділ квартири провадиться за згодою між колишнім подружжям, а в разі відсутності згоди - за рішенням суду. Згідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною першою ст. 70 СК України, визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, враховуючи зазначені вимоги норм Закону, суд вважає, що квартира [ADDRESS] належала за життя [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, оскільки була набута за час їх шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що при поділі спільного сумісного майна подружжя [PERSON], а саме квартири [ADDRESS], житловою площею 39,54 кв.м., загальною площею 62,5 кв.м., [PERSON] на праві спільної часткової власності належить1/2 частка зазначеної квартири. Згідно звіту про належну оцінку майна, ринкова вартість квартири [ADDRESS] станом на 29.01.2015 року становить 48 000 грн. (а.с. 16). Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В свою чергу, суд також приходить до висновку, що на праві спільної часткової власності 1/2 частка квартири [ADDRESS] входить до складу спадщини [PERSON], померлого [INFO] року. Встановлено, що [PERSON], який є спадкоємцем за заповітом складеним 14 листопада 1989 року [PERSON], 11 квітня 2012 року подав до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини свого батька [PERSON], померлого [INFO] року (а.с. 48, 49). Відповідно до змісту ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Також встановлено, що 18.02.2015 року [PERSON] у встановленому законом порядку звернулась до нотаріальної контори з завою про прийняття спадщини [PERSON], померлого [INFO] року, саме квартири [ADDRESS] (а.с. 111). Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігута Л.В. від 18.02.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно померлого [INFO] року [PERSON] у зв'язку з відсутністю в КП ДОР «Криворізьке БТІ» інформації про належність нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] померлому [PERSON] (а.с.112). Згідно ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх оспорюванних прав, а суд здійснює правосуддя захищаючи порушенні права осіб у спосіб, визначений законом України. Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пунктом 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. У силу ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Враховуючи встановлені та вищевикладені обставини та

Outcome: approved