Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів. В обґрунтування позову вона вказала, що 3 червня 2013 року вона почала проживати у громадянському шлюбі з [PERSON] . Проживали вони в будинку [PERSON] в [ADDRESS] однією сім`єю, як чоловік та жінка, вели спільне господарство. В квітні 2015 року вона дізналась, що вагітна. Коли термін вагітності становив 5 місяців, вони припинили спільне проживання з відповідачем. Вона пішла проживати до своїх батьків. [INFO] у неї народилась дочка - [PERSON] . Батьком дитини є [PERSON] , однак, він не подав заяву до органів ДРАЦС про визнання себе батьком дитини і до цього часу не бажає цього робити. Тому, при реєстрації народження дитини, відомості про батька дитини внесенні, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається зокрема за рішенням суду. Також, відповідач, знаючи, що він є батьком дитини, не надає на її утримання ніякої допомоги, хоча є працездатною особою, а тому, має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у встановленому законом розмірі на одну дитину. Вважає свої права порушеними і просить їх захистити за судовим рішенням. Ухвалою Козятинського міськрайсуду від 03.01.2020 року у зв?язку зі зміною позивачем прізвища, було вирішено зазначати в подальному її прізвище - « [PERSON] ». В судовому засіданні позивач - [PERSON] позов підтримала і підтвердила обставини викладенні в ньому. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково і суду пояснив, що не погоджується з твердженнями позивача про те, що вони майже два роки, з червня 2013 року по квітень 2015 року проживали однією сім?єю без реєстрації шлюбу, як чоловік і жінка, оскільки позивач часто уходила від нього і проживала в своїх батьків. Отримавши висновок судово-генетичної експертизи, яка встановлює його батьківство щодо дитини, він визнає своє батьківство. Також, вказав, що у нього є ще одна дитини, на яку він сплачує кошти в добровільному порядку. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з червня 2013 року позивач періодично проживала з [PERSON] до квітня 2015 року, без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у сторін [INFO] народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 25.11.2015 року відділом ДРАЦС Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області. Батьківство [PERSON] щодо дочки [PERSON] встановлено відповідно до висновку судово-генетичної експертизи № 930 від 28.11.2019 року (а.с. 82-85). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З урахуванням наведеного, встановивши вказані вище обставини, враховуючи обов`язок батьків утримувати дітей, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позивачем розміру аліментів ј частину від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позову до досягнення дитиною повноліття. При цьому, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: approved