Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 15.01.2020 року до суду з вищезгаданим позовом до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, який ухвалою від 24.02.2020 року направив позовну заяву до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю. Позовна заява надійшла до суду 17.03.2020 року, провадження у справі відкрито 17.03.2020 року та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач є батьком її дочки [PERSON] , [INFO] , яка у теперішній час продовжує навчання в Запорізькому національному університеті Інженерний інститут на факультеті металургії за спеціалізацією металургія чорних металів на першому курсі на денні формі навчання (термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року), у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, тому просить стягувати з відповідача щомісячно на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення нею навчання чи досягнення нею двадцяти трьох років, зважаючи на те, яка з зазначених обставин настане першою. Відповідно до ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання. Клопотання про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. Відповідач [PERSON] копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками отримав 26.03.2020 року, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін, - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить наступного висновку. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 12.07.2006 року (а.с.5). Відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.10). Згідно з довідкою №190039 від 26.12.2019 року, виданою Запорізьким національним університетом Інженерний інститут [PERSON] навчається на факультеті металургії за спеціалізацією металургія чорних металів на першому курсі на денні формі навчання, термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року (а.с.11). Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітнього сина, дочку в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 25.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідач правом надання відзиву на позов не скористався, інформації щодо неможливості надання матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки на період її навчання суду не надав, тому суд вважає можливим стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача. При визначенні розміру аліментів суд не застосовує вимоги ч.2 ст.182 СК України, як просить позивач в позовній заяві, оскільки чинним законодавством не передбачено прожитковий мінімум для повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов`язковому негайному виконанню. Згідно зі ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного ст.ст.182, 191, 199, 200 СК України та

Outcome: approved