Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.09.2014 року розірвано. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є здоровим, отримує значний дохід, інших утриманців не має. З врахуванням зазначеного, просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4 000, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в письмовій заяві просить розгляд справи провести у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує. Відповідач в письмовій заяві позовні вимоги визнав частково - в розмірі 1 500, 00 грн., просив справу розглянути у його відсутності. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 15.11.2008 року. На даний час шлюб розірвано на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.09.2014 року (а.с. 4). Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Як зазначено у статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач не проживає разом з дитиною, належну матеріальну допомогу на його утримання не надає, отже, він зобов`язаний сплачувати аліменти на користь позивача, яка проживає разом з дитиною. Таким чином, позовні вимоги стосовно присудження на користь позивача аліментів є обґрунтованими та суд їх задовольняє. Визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Частиною першою статті 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що батько дитини є особою працездатного віку, доказів наявності протипоказань щодо працевлаштування не надано, інших утриманців не має. В сукупності оцінених судом доказів є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та зобов`язаний згідно із законом належним чином забезпечувати і утримувати його. При цьому, суд виходить з непорушності конституційного права неповнолітньої дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття; обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із припиненням шлюбу між батьками та спільного проживання з дитиною. За таких обставин, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500, 00 грн. щомісячно на підставі статті 184 Сімейного кодексу України, положеннями якої передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому у частині другій статті 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. На підставі наведеного та

Outcome: partial