Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання. Подану позовну заяву обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.04.2002 р. - 21.10.2013 р. У період шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після припинення сімейних відносин, відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, у зв`язку із чим позивач була вимушена звернутися до суду про стягнення аліментів. На підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15.05.2015 року з відповідача на користь позивача на утримання дітей стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімум, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 06.10.2014 року і до повноліття дітей. На даний час, [PERSON] є повнолітньою та навчається на 2 курсі денної форми навчання на факультеті аеронавігації, електроніки та телекомунікації в Національному авіаційному університеті. Термін навчання за освітньо - кваліфікаційним рівнем бакалавра з 01.09.2019 року по 30.06.2023 рік. Крім того, в подальшому має намір продовжувати навчання та здобути ступінь магістра. В процесі отримання освіти постійно виникають витрати пов`язані з навчанням, в яких приймає участь лише позивач. Оскільки [PERSON] навчається, остання не в змозі забезпечувати себе самостійно, тому фактично перебуває на повному утриманні позивача. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку доходу щомісячно, з дня звернення до суду із вказаним позовом і до досягнення донькою 23 років. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04.11.2020 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26.02.2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, [PERSON] залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору. В судовому засіданні позивач та представник позивача подану позовну заяву підтримали, просили позов задовольнити з викладених підстав. Відповідач проти задоволення позову заперечував частково, вказавши, що не погоджується із тим, на користь кого позивач просить стягнути аліменти, оскільки має сумніви у цільовому використанні коштів. Не погоджується із розміром аліментів, що вказано у позовній заяві, оскільки має на утриманні матір пенсійного віку, дружину, з якою перебуває у цивільному шлюбі, та сплачує аліменти на підставі рішення суду на утримання другої доньки. Вважає, що встановлюючи розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки необхідно виходити з прожитковий мінімум на одну особу відповідного віку. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] позовну заяву підтримала, вказала, що дійсно потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням. Відповідач періодично надає їй матеріальну допомогу розмірі від 500-1000 грн. Вислухавши вступне слово сторін, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов до наступних висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 20.04.2002 року по 21.10.2013 року. У період шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15.05.2015 року визначено місце проживання дітей [PERSON] , [PERSON] з матір`ю [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 06.10.2014 року і до повноліття дітей. Відповідно до копії довідки від 15.10.2020 року № 22/724, [PERSON] є студенткою 2 курсу денної форми навчання, факультету аеронавігації, електроніки та телекомунікацій Національного авіаційного університету IV рівня акредитації. Термін навчання за освітньо - кваліфікаційним рівнем бакалавр з 01.09.2019 р. по 30.06.2023 року (а.с.13). Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Законодавцем положенням ч.2 ст.51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення віку 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006р. роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною 1 ст.182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 3 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Щодо розміру аліментів, то суд виходить з наступного. Суд враховує, що обов`язок по доказуванню позовних вимог, їх розміру, та по доказуванню тих обставин, на які позивач посилається в обґрунтування позовних вимог, покладається саме на позивача, і не може перекладатись на відповідача обов`язок по спростуванню доводів позивача. У відповідності до ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідач, на підтвердження перебування на його утриманні матері, надав копії довідки до акта огляду МСЕК, пенсійне посвідчення та копію паспорту на ім`я [PERSON] , проте, суд вказані докази та доводи приймає критично, оскільки з наданих документів неможливо встановити родинні відносини між відповідачем та [PERSON] , а також те, що остання перебуває на утриманні відповідача. На підтвердження того, що на утриманні відповідача перебуває жінка, з якою відповідач проживає без реєстрації шлюбі надано копію заяви, що посвідчена нотаріусом та копії з екрану комп`ютера про платежі. Разом з тим, суд надані докази до уваги не приймає, оскільки останні не є належними, допустимими та достовірними доказами на підтвердження доводів відповідача. Разом з тим, суд приймає до уваги надані відповідачем докази щодо стану свого здоров`я, що підтверджується випискою з медичної картки амбулаторного хворого № 50173, а також те, що на утриманні відповідача перебуває донька [PERSON] , на утримання якої здійснюються відрахування з заробітної плати, про що свідчить довідка про доходи № 42 та копія рапорту. Враховуючи те, що позовна заява не містить обґрунтування, а також доказів щодо розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , проте в судовому засіданні підтверджена потреба в матеріальному забезпеченні доньки, яка не працює, є студенткою денної форми навчання, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовної заяви. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2021 року - 2270 гривень. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 1135,00 грн. щомісячно. Такий розмір суд вважає обґрунтованим, а також суттєво не вплине на майновий стан відповідача. З письмових матеріалів справи вбачається, що відповідач має посвідчення Головного управління Національної гвардії України, пред`явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Положенням ст.. 5 ЗУ «Про судовий збір» передбачено пільги щодо сплати судового збору. Відповідно до п. 13 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнені учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Враховуючи те, що [PERSON] є відповідачем у справі про стягнення аліментів, вказана справа не пов`язана з порушенням його прав, позивач від сплати судового збору звільнена згідно п. 3 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial