Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про стягнення моральної шкоди у зв'язку зі смертю сина, пов'язаною з виконанням трудових обов'язків в обґрунтування якого вказала, що її син [PERSON], [INFO] працював гірником очисного вибою на підприємстві відповідача. [INFO] її син, виконуючи на своєму робочому місці роботи з доставки матеріалів, потрапив під вагон ВГ-3,3, який зійшов з рейкової колії, та отримав складні множинні травми від яких помер на місці отримання травм. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть та актом форми Н-1 № 34 від 19.12.2016 року про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом. Після смерті сина ніяких страхових виплат у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м.Мирноград Донецької області позивач не отримувала. 16 листопада 2016 року відповідачем, відповідно до умов колективного договору було виплачено позивачу допомогу у зв'язку зі смертю сина в розмірі трьох його заробітних плат в сумі 24838,56 грн. Актом проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5, який стався о 09.50 год. [INFO] встановлена винуватість відповідача у травмуванні та смерті сина позивача, а саме порушення відповідачем вимог з охорони праці, тобто незабезпечення безпечних умов праці та порушення посадовими особами відповідача нормативних актів про охорону праці та своїх посадових інструкцій. Загибеллю сина позивачу заподіяна тяжка моральна шкода, яка полягає у душевних та фізичних стражданнях від звістки про смерть, погіршенням життєвих умов, що потребує від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Спричинена моральна шкода полягає у важких переживаннях, пов'язаних з усвідомленням того, що вона ніколи не зможе побачити чоловіка, обійняти його, поговорити з ним, поділитися з ним своїми думками, попросити його по допомогу. На момент загибелі її сину було лише 33 роки, він би міг ще довго жити. Він був прекрасним сином, ніжним, люблячим та турботливим, її надією та опорою. Він часто провідував її, допомагав у складних життєвих ситуаціях, хворобі, надавав матеріальну допомогу. Посилює її горе той факт, що син помер страшною смертю, його тіло було сильно знівечене, роздавлене, він перед смертю відчував нестерпний фізичний біль, і це для неї, як для матері, джерелом невимовних психічних страждань. Враховуючи характер, тривалість, обсяг душевних страждань у зв'язку зі смертю найріднішої людини та зміни в житті, викликані її смертю, виходячи з вимог розумності, виваженості і справедливості оцінює завдану їй моральну шкоду у розмірі 200000 грн., яку просить стягнути з відповідача на свою користь. Позивач та його представник до судового засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач на задоволенні позовних вимог наполягала, представник підтримала її вимоги, не заперечували проти розгляду справи у заочному порядку. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу без представника третьої особи. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмові заперечення щодо позову, згідно з якими позовні вимоги позивача не визнав у повному обсязі, вважаючи їх незаконними, безпідставними та необґрунтованими, оскільки у настанні нещасного випадку є і провина самого [PERSON], про що зазначено у актах Н-1 та Н-5. Крім того, вважає що позивачем недоведено, що їй смертю сина спричинена моральна шкода, оскільки до позовної заяви не додано медичних довідок, які б підтверджували перенесення позивачем стресових та інших негативних проявів стану здоров'я, глибину і тяжкість моральних страждань, а також вважає, що розмір моральної шкоди, заявленої позивачем є необґрунтованим та зависоким. Просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з'явилися до суду. Судом встановлено, що позивач є матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с. 5). [INFO] [PERSON], [INFO] помер. Причиною його смерті став нещасний випадок на виробництві, згідно з яким, він, [INFO], працюючи у першу зміну на дільниці з видобутку вугілля № 8 Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» отримав смертельну виробничу травму, згідно з висновком експерта № 314 від 19.11.2016 року: ОСН - поєднана травма: садна шкіри, крововиливи в шкіру, підшкірну клітковину та м'язи тіла, множинні закриті переломи грудини, ребер, лівої ключиці, остистих відростків грудного і поперекового відділу хребта, травматичні розриви плеври та тканин легенів, селезінки, печінки, судин нирок, брижі кишок, черевного стовбуру; закриті переломи кісток тазу та лівої голені. УСКЛ - двохсторонній закритий пневмогемоторакс, крововилив у черевну порожнину об'ємом 2100 мл, в зачеревну жирову клітковину та м'язи малого тазу, гостра масивна крововтрата: плями Мінакова, гостра вогнищева емфізема та дистелектази легень, нерівномірне кровонаповнення, переважне загальне венозне повнокров'я та дистрофічні зміни внутрішніх органів, набряк легень та головного мозку. СУП - ліпоматоз підшлункової залози, жировий гепатоз. Серед причин настання нещасного випадку порушення технологічного процесу, незадовільний технічний стан засобів виробництва, незадовільне функціонування системи управління охороною праці ДП «ВК «Краснолиманська», невиконання посадових обов'язків (а.с. 6, 7-10, 11-16). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.3 Конституції України, життя і здоров'я людини визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.4 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно зі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Суд вважає, що діями відповідача позивачу спричинені моральні страждання, пов'язані із безповоротною втратою її близької людини, відчуттям самотності, які є наслідком травми, в результаті якої помер [PERSON], працюючи у небезпечних умовах праці на вугільному підприємстві. Страждання позивача викликають певні зміни у її житті. Перенесений стрес через смерть сина негативно вплинув на її психічний стан. Все це примушує позивача докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер, глибину, зазнаваних позивачем душевних страждань з приводу втрати чоловіка, тривалість негативних наслідків, безповоротність втрати. Тому суд, виходячи з засад розумності та справедливості вважає, що на користь позивача має бути стягнуто 200000 грн. у відшкодування моральної шкоди. В силу ст.88 ЦПК України, судові витрати підлягають покладенню на відповідача. На підставі ст.3 Конституції України, ст.153 КЗпП України, ст.ст.23, 1168 ЦК України,

Outcome: approved