Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 10.12.2015 р. до суду з вищезгаданим позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона, на підставі договору дарування від 12.11.2015 року, є власником квартири [ADDRESS] в Дзержинському районі м. Кривого Рогу. Відповідач є колишнім членом сімї (співмешканка) колишнього власника вказаної квартири, яка не проживає в ній з червня 2012 року. Реєстрація [PERSON] у квартирі чинить перешкоди позивачу у користуванні своєю власністю на власний розсуд та змушує нести додаткові витрати по комунальним платежам, тому просила визнати відповідача такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач присутньою не була, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні не була присутньою, про час та місце розгляду справи повідомлена, судова повістка повернулася до суду з позначкою «у звязку з закінченням терміну зберігання», заяви про розгляд справи за її відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи - Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні справи покладається на думку суду. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У звязку з неявкою учасників судового процесу фіксування звукозаписувальними засобами не відбувалося відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] в Дзержинському районі м. Кривого Рогу, що підтверджується договором дарування від 12.11.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 47482656 від 12.11.2015 року ( а.с.6 -7, 8). Однак, відповідно до довідки КП «ЖЕО № 8» № 2985 від 01.12.2015 року та довідок № 1/ХІХ та № 2 Криворізької обєднаної міської довідково-інформаційної служби від 01.11.2015 року, 01.12.2015 року, за вказаною адресою зареєстрована [PERSON] ( а.с. 9, 10, 11), яка за вищевказаною адресою не мешкає з червня 2012 року, її місце проживання невідоме, що підтверджується актом від 01.12.2015 року, посвідченим начальником відділу ТОВ «Сіті Сервіс КР» ( а.с.12). Згідно\~ ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпоряджання своїм майном.\~\~ \~ \~ \~ Стаття 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Пунктом 33 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі Постанова), судам розяснено, що\~ застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не повязані із позбавленням права володіння, суд має виходити з того, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, згідно ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні , є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. \~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved