Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів, стягнутих на утримання [PERSON] [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 22.10.2012 року рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя було стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання спільної дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 300 грн. щомісячно. З січня 2017 року вказана сума в звязку із суттєвим збільшенням витрат на утримання дитини стала недостатньою, тому просить суд змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на ј частку з усіх видів доходів, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення [PERSON] повноліття. Ухвалою від 02 квітня 2018 року було задоволено клопотання представника позивача, відкрито спрощене провадження по справі. Судове повідомлення, яке направлялося відповідачу [PERSON], не вручено адресату та повернуто на адресу Приморського районного суду м. Маріуполя за закінченням терміну зберігання. Позивачу надіслана ухвалу про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило. Відзив від відповідача до суду не надходив. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України). Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Перешкод для розгляду справи немає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 09.12.2011 року, який було розірвано рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 21.10.2013 року (а. с. 7) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а. с. 9) Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 22.10.2012 року на користь [PERSON] з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 300 грн. щомісячно (а. с. 8) З наданих суду документів вбачається, що витрати на утримання [PERSON] зросли, оскільки [PERSON] відвідує дошкільні заклади для гармонійного розвитку та зростання, в звязку із чим позивач несе щомісячні додаткові витрати (а. с. 11-14) Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Отже, положення ст. 192 Сімейного кодексу України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення. У частині 1 ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Наданими суду матеріалами підтверджується зміна матеріального стану позивача в звязку із зростанням щомісячних витрат на утримання дитини та відсутність добровільної допомоги на утримання збоку відповідача. Тому, з урахуванням наявних в справі матеріалів, суд вважає позовні вимоги про зміну розміру аліментів обґрунтованим та такими, що відповідають інтересам дитини. Задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved