Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] вона знаходиться в юридичному шлюбі з 14 грудня 2002 року. Під час спільного подружнього життя у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними та втрати поваги один до одного, розходження поглядів на сімейні відносини. Відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує постійні скандали, висловлюється на адресу позивача нецензурною грубою лайкою, в тому числі в присутності дитини, сторонніх людей і в громадських місцях. Також в окремих випадках відповідач застосовує до позивача фізичний вплив, бє її руками та ногами, про що позивач неодноразово зверталася до поліції, за що відповідач неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2015 року. Збереження їхньої сімї та подальше спільне життя неможливе та суперечить їхнім інтересам. Між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Тому, позивач просить суд, розірвати шлюб між позивачем та відповідачем та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала вимоги своєї заяви, просила задовольнити її у повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію обставинами, викладеними у позові. Зазначила, що відновити сімейні стосунки з відповідачем неможливо, на примирення вона не погоджується. Фактично з відповідачем вони сімєю не проживають з лютого 2017 року і основними причинами розпаду сім,ї є зловживання відповідачем спиртними напоями та застосування відповідачем до неї та їх дочки фізичного насилля. Крім того, відповідач, перебуваючи у стані алкогольного спяніння не надає на утримання дитини гроші. Відповідач нещодавно лікувався через неналежний тиск, але інших хронічних або тяжких захворювань не має, не є інвалідом. Працював відповідач на шахті Стаханова, можливо його мають вивести на поверхню, але відповідач про це їй інформацію детально не каже. Крім їх спільної дочки, інших дітей відповідач не має. Вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини його доходів, але чому визначила аліменти саме у такому розмірі, пояснити не може. Відповідач [PERSON]М.в судове засідання не з*явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи або поважність відсутності у судовому засіданні суду не надавав. Враховуючи позицію позивача, той факт, що відповідач неодноразово повідомлявся про час розгляду справи за його участі, суд розглядає дану справу у порядку заочного провадження. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 грудня 2002 року. Їх шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 338 (а.с. 4). Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матірю, що підтверджується свідоцтвом про її народження та довідкою про склад сімї (а.с. 4, 15). Дитина здорова і на «Д» обліку не перебуває (а.с. 17). Позивач працездатна, працює помічником кухаря у ДНЗ №9 Мирноградської міської ради, за період з січня 2016 р. по грудень 2016 року її заробіток склав 19853,21 грн. (а.с. 8). Відповідач працездатний, працює на ВП «Шахта «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля», за період з вересня 2016 року по лютий 2017 року його дохід склав 32740,92 гривень (а.с. 24) Відповідно до довідки Мирноградського ВДВС стягнення по виконавчим листам з відповідача не провадяться (а.с. 25). Згідно ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень ст.112 Сімейного кодексу, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені у справі докази та позиція сторін дають суду підстави для визнання обґрунтованими доводів позивачки щодо неможливості відновлення сімейних стосунків та збереження сімї, тому суд вважає за можливе їх шлюб розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений, місце проживання дитини, як свідчать досліджені докази, визначено сторонами самостійно. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка заявила про своє бажання надалі носити прізвище «Леоха», що є виключно її правом і не потребує згоди відповідача чи будь-якої іншої особи. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з наступного. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Одним з способів виконання батьками обовязку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 Сімейного Кодексу, при цьому мінімальний розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного законом для дитини відповідного віку. Оскільки підстав для звільнення відповідача від обовязку утримувати дитину судом не встановлено, суд вважає за необхідне вимоги позивачки щодо стягнення з нього аліментів на її користь на утримання дитини задовольнити, але частково, стягнувши з відповідача, з урахуванням його доходів, на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повнолітнього віку. Суд вважає, що такий порядок визначення аліментів буде найбільш сприятливим і найбільш відповідатиме інтересам дитини. На підставі вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з вiдповiдача на користь держави за вимогу про стягнення аліментів необхідно стягнути судовий збір в сумі 640 гривень, оскільки при подачі позову за дану вимогу позивач при зверненні до суду від сплати судового збору була звільнена за законом. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial