Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], який діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою №45 що знаходиться в житловому будинку по бульвару Д. Галицького, 16 в м. Тернополі посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить вищевказана квартира, в якій 31.03.2012 року був зареєстрований її син [PERSON], а також його неповнолітня дочка[PERSON], однак останні більше року в даному житловому приміщенні не проживають, оскільки виїхали на постійне місце проживання у США, а тому просить визнати їх такими, що втратили право на користування вищевказаним житлом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав і мотивів, викладених у позовній заяві та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, заперечень проти позову та доказів про причини відсутності суду не представив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином (через оголошення у пресі), тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки представник позивача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник третьої особи Служби у справах неповнолітніх дітей Тернопільської міської ради в судовому засіданні відносно вирішення позовних вимог поклалася на думку суду. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Квартира №45, що знаходиться в житловому будинку по бульвару Д. Галицького, 16 в м. Тернополі належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, яке видане ОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» м. Тернопіль 26.05.1993 року та реєстраційним посвідченням від 15.08.2006 року. Згідно довідки виданої 27.07.2015 року ДП «Авторитет» в квартирі №45, що знаходиться в житловому будинку по бульвару Д. Галицького, 16 в м. Тернополі з 05.04.1983 року зареєстрована позивач [PERSON], та з 31.03.2012 року зареєстровані [PERSON] (син позивача), [PERSON], [INFO] (онука позивача). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що вони є жителями будинку №16 по бульвару Д. Галицького в м. Тернополіта сусідами позивача та суду підтвердили, що син позивачки [PERSON] разом з сімєю проживає у США, в квартирі №45, що знаходиться в даному будинку не проживає більше 10 років. Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON]О та його неповнолітня дочка [PERSON] більше одного року не проживають в квартирі №45, що знаходиться в житловому будинку по бульвару Д. Галицького, 16 в м. Тернополі. Будь-яких доказів про поважність причин відсутності відповідача та його неповнолітньої дочки у спірній квартирі суду представлено не було. На підставі ст. 72 Житлового кодексу Української РСР,визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту шляхом визнання відповідача [PERSON] та його неповнолітньої дочки [PERSON] [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартирою №45, що знаходиться в житловому будинку по бульвару Д. Галицького, 16 в м. Тернополі. На підставі наведеного,

Outcome: approved