Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з даним позовом до суду посилаючись на те, що вона з відповідачем [PERSON] проживала спільно без реєстрації шлюбу з 2010 року. Під час їх спільного проживання у них народився син: [PERSON], [INFO] Батьком неповнолітньої дитини являється відповідач [PERSON] Вказує, що у 2013 році вони припинили спільне проживання та після цього відповідач перестав цікавитися дитиною. На сьогоднішній день відповідач, як батько дитини в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає.. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Вказує, що відповідач є здоровим та працездатним чоловіком, як їй відомо має неофіційні доходи, інших дітей та непрацездатних членів сімї, яких він зобовязаний утримувати немає. У звязку з тим, що їй одній важко утримувати неповнолітнього сина, забезпечити його усім необхідним, харчуванням, одягом, ліками, тощо, змушена звернутись до суду з даним позовом. Вважає, що матеріальне становище відповідача дають йому можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1 000 грн., котрих вона просить стягувати з останнього щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову та зазначив, що має намір в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина. Вислухавши пояснення сторін, зясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Крім того, ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони проживали спільно без укладення шлюбу з 2010 року. Під час спільного проживання позивача з відповідачем як подружжя у них народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 3). Згідно довідки виданої виконкомом Старогвіздецької сільської ради Коломийського району № 577 від 05 серпня 2015 року позивач проживає з сином [PERSON] за адресою с. Старий Гвіздець вул. Т.Шевченка, 28 Коломийського району(а.с.5) З'ясувавши обставини, які згідно ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, суд вважає, що позов слід задоволити частково. Суми прожиткового мінімуму на 2015 рік встановлено Законом України Про Державний бюджет України на 2015 рік і на даний час прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: становить 1032 грн., де прожитковий мінімум це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи, що відповідач [PERSON] працездатний чоловік, на своєму утриманні інших непрацездатних членів сімї, яких він зобовязаний утримувати відповідно до Сімейного Кодексу України немає, зважаючи на майновий стан позивача та відповідача, враховуючи, що позивачкою не надано суду будь-яких доказів щодо отримання відповідачем доходів, місця його працевлаштування та підтверджуючих документів про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1000 грн. щомісячно, беручи до уваги, що частка заробітку (доходу) матері, батька, розмір твердої грошової суми, котра буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, суд вважає, що позов слід задоволити частково та присудити до стягнення аліменти в твердій грошовій сумі - 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а в решті позову слід відмовити. На підставі наведеного та ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України та

Outcome: partial