Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заяву мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21 січня 2017 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач, посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалося, в зв»язку з тим, що останній зловживає спиртними напоями, на цьому ґрунті часто виникають сварки, свідком яких стає дитина. Спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, збереження сім’ї вважає неможливим, звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з’явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явився, надав заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, справу просив розглянути в його відсутніть. Ухвалою суду від 25 березня 2019 року провадження по справі відкрито та призначено справу за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 19 квітня 2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні сторони, 21 січня 2017 року зареєстрували шлюб в Придніпровському районні у місті Черкаси відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис - № 16. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст.110 СК, один з подружжя має право пред’явити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, разом сторони не проживають, сімейних відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved