Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Христинівського районного суду з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування, та просить визнати за нею, [PERSON]. [INFO], в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку площею 3,0300 га., з цільовим призначенням «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», в адміністративних межах [PERSON] сільської ради, Христинівського району. Черкаської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №011558 виданого 20 серпня 2002 року [PERSON] сільською радою, Христинівського району, Черкаської області, згідно рішення №1/9 від 09.04.2002 року. Визнати за [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку площею 2,9900 га., з цільовим призначенням «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», в адміністративних межах [PERSON] сільської ради, Христинівського району, Черкаської області, яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №011557 виданого 20 серпня 2002 року [PERSON] сільською радою, Христинівського району, Черкаської області, згідно рішення №1/9 від 09.04.2002 року. Позивач в обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначила, що 16 грудня 1996 року в селі Синиця, Христинівського району, Черкаської області померла мати позивачки громадянка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР №183572 виданого 22.03.2002 року, [PERSON] сільською радою, Христинівського району, Черкаської області, зареєстрованого за актовим записом №37. Після смерті [PERSON] залишилося належне її спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3.0300 га., з цільовим призначенням «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», в адміністративних межах [PERSON] сільської ради, Христинівського району. Черкаської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №011558 виданого 20 серпня 2002 року [PERSON] сільською радою. Христинівського району, Черкаської області, згідно рішення №1/9 від 09.04.2002 року. Спадкоємцем майна померлої став її чоловік та батько позивачки громадянин [PERSON], який у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Не оформивши свідоцтва про спадщину після смерті дружини громадянин [PERSON] 03.04.1999 року помер в селі Синиця, Христинівського району, Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР №183573 виданого 22.03.2002 року, [PERSON] сільською радою, Христинівського району, Черкаської області, зареєстрованого за актовим записом №9. Після смерті [PERSON] залишилося належне йому спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2,9900 га., з цільовим призначенням «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», в адміністративних межах [PERSON] сільської ради, Христинівського району, Черкаської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №011557 виданого 20 серпня 2002 року [PERSON] сільською радою, Христинівського району, Черкаської області, згідно рішення №1/9 від 09.04.2002 року. Після своєї смерті померлий [PERSON] залишив заповіт, оригінал якого зберігається в матеріалах спадкової справи, у відповідності до якого все своє майно він заповів своїй доньці та позивачці [PERSON], яка в свою чергу у встановленому законом порядку, як єдиний спадкоємець майна померлих, прийняла спадщину. Під час оформлення спадкового майна в Уманській районній Державній нотаріальній конторі Черкаської області, де по факту 2002 року була заведена спадкова справа №392 , виявилося, що відсутні оригінали державних актів на право приватної власності на вказані вище земельні ділянки померлих, а видані посвідчені копії відділом Держгеокадастру у Христинівському районі, вказаних державних актів, не дають можливості отримати відповідні свідоцтва про спадщину за заповітом. В результаті цього нотаріусом Уманської районної Державної нотаріальної контори Черкаської області, 18 січня 2017 року було винесено постанову «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії», і відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на згадані вище земельні ділянки належні померлим на праві приватної власності. В судове засідання позивач не з'явилась, проте від її представника за довіреністю [PERSON] до суду надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без його участі та участі позивача. В судове засіданні відповідач [PERSON] сільська рада не з'явилась, проте від неї до канцелярії на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглянути за відсутності їх представника, позовні вимоги [PERSON] визнають повністю, та не заперечують проти їх задоволення. Зважаючи на те, що відповідач, являючись органом місцевого самоврядування адміністративно-територіальної одиниці, де проживав спадкодавець, а тому маючи про них найбільш достовірні відомості, позовні вимоги визнав, і таке визнання не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд знаходить, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 16 грудня 1996 року в селі Синиця, Христинівського району, Черкаської області померла мати позивачки громадянка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР №183572 виданого 22.03.2002 року, [PERSON] сільською радою, Христинівського району, Черкаської області, зареєстрованого за актовим записом №37. Після смерті [PERSON] залишилося належне її спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3.0300 га., з цільовим призначенням «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», в адміністративних межах [PERSON] сільської ради, Христинівського району. Черкаської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №011558 виданого 20 серпня 2002 року [PERSON] сільською радою. Христинівського району, Черкаської області, згідно рішення №1/9 від 09.04.2002 року. Спадкоємцем майна померлої став її чоловік та батько позивачки громадянин [PERSON], який у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Не оформивши свідоцтва про спадщину після смерті дружини громадянин [PERSON] 03.04.1999 року помер в селі Синиця, Христинівського району, Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР №183573 виданого 22.03.2002 року, [PERSON] сільською радою, Христинівського району, Черкаської області, зареєстрованого за актовим записом №9. Після смерті [PERSON] залишилося належне йому спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2,9900 га., з цільовим призначенням «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», в адміністративних межах [PERSON] сільської ради, Христинівського району, Черкаської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №011557 виданого 20 серпня 2002 року [PERSON] сільською радою, Христинівського району, Черкаської області, згідно рішення №1/9 від 09.04.2002 року. Після своєї смерті померлий [PERSON] залишив заповіт, оригінал якого зберігається в матеріалах спадкової справи, у відповідності до якого все своє майно він заповів своїй доньці та позивачці [PERSON], яка в свою чергу у встановленому законом порядку, як єдиний спадкоємець майна померлих, прийняла спадщину. Позивач являється єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] та [PERSON], спадщину фактично прийняла, то необхідно визнати за нею право власності на спадкове майно, що є предметом позову.

Outcome: approved