Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав до відповідача [PERSON] де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача є Орган опіки та піклування Герцаївської міської ради Чернівецької області, вказавши в ньому, що сторони проживала разом без реєстрації. Вказує що, за час спільного проживання у сторін народилась донька: [PERSON] , [INFO] , матір`ю дитини є позивач [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає в с. Молниця Чернівецького району Чернівецької області, де разом з нею проживає її донька, а батьком дитини є відповідач [PERSON] , який умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не доглядає і не займається її вихованням, не цікавиться її здоров`ям, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток доньки на протязі 3 років. Також вказує що, 11.11.2019 року Герцаївським районним судом Чернівецької області було прийнято рішення щодо стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дитини до досягнення нею повноліття, однак незважаючи на наявність рішення суду, [PERSON] умисно його не виконує, жодної сплати від відповідача не було, у зв`язку з чим заборгованість по аліментам станом на 01.02.2021 року складає 4490 (чотири тисячі чотириста дев`яносто) грн. Вважає, що з метою соціального захисту малолітньої є всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її доньки. Просить ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] у зв`язку з його ухиленням від виконання обов`язку по вихованню дитини. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, вказав, що відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає та надав аналогічні пояснення згідно позовної заяви. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Представник органу опіки та піклування Герцаївської міської ради Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, однак надав заяву відповідно до якої вимоги позову визнають, просять розглянути справу у їх відсутності. Окрім того надали рішення та висновок № 120 від 02.09.2021 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони проживали без реєстрації шлюбу. Від даного шлюбу у сторін народилась донька: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується випискою з реєстру актів про народження від 05.10.2016 року. (а.с. 7-11). Відповідно до зазначеного свідоцтва про народження батьками дитини є: [PERSON] та [PERSON] , громадяни України. 11.11.2019 року Герцаївським районним судом Чернівецької області було винесено рішення про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття, однак незважаючи на наявність рішення суду, [PERSON] умисно його не виконує, жодної сплати від відповідача не було, у зв`язку з чим заборгованість по аліментам складає 4490 (чотири тисячі чотириста дев`яносто) грн., що підтверджується розрахунком в/п № 61135409 (а.с. 19). Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] на протязі останніх трьох років не підтримує стосунків з своєю малолітньою донькою, не робить ніяких спроб налагодити контакт з нею, не займається її вихованням, зовсім не турбується і не цікавиться її життям, здоров`ям та майбутнім, до доньки не приходить, матеріально добровільно не допомагає, фактично без поважних причин самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої доньки, що підтверджується висновком органу опіки та піклування. Встановлено, що [PERSON] , з моменту її народження проживає з позивачем [PERSON] в [ADDRESS] і знаходиться на її утриманні. З довідки Молницького старостинського округу №2 Герцаївської міської ради Герцаївського району Чернівецької області № 225 від 15.02.221 року вбачається, що позивач зареєстрована проживає в [ADDRESS] і до складу її сім`ї входить донька - [PERSON] (а.с.14). Крім того доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , щодо його малолітньої доньки підтверджується рішенням Органу опіки та піклування Герцаївського міської ради Чернівецького району Чернівецької області № 120 від 02.09.2021 року (а.с. 50-51). За наведених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] , вихованням малолітньої доньки не займається, матеріально її не утримує, життям, здоров`ям, навчанням та майбутнім не цікавиться, без поважних причин повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляд справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Статтею 11 ЗУ «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402-ІІІ передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Разом з тим згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] , ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї малолітньої доньки, що відповідно до ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. На підставі викладеного позовні вимоги [PERSON] яка діє і інтересах малолітньої доньки [PERSON] , про позбавлення батьківських прав підлягають до задоволення. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 150, 157, 164, 165, 180-182, 184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved