Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 20.12.2017 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO], з моменту її звернення до суду до повноліття дитини у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Витрати по справі покласти на відповідача. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2017 р., дана справа розподілена на суддю Дзержинського районного суду м. Харкова Наумову Світлану Миколаївну. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.12.2017 р., справа розподілена на суддю Дзержинського районного суду м. Харкова Лазюка Сергія Володимировича, у звязку зі звільненням судді Наумової Світлани Миколаївни. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2018 р., справа розподілена на суддю Дзержинського районного суду м. Харкова Грищенко Ірину Олексіївну, у звязку з відстороненням від займаної посади судді Дзержинського районного суду м. Харкова Лазюка Сергія Володимировича. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова Грищенко І. О. від 29.05.2018 р. даний позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. На виконання ухвали судді про залишення позову без руху, 14.09.2018 р. до канцелярії Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла заява про усунення недоліків разом із позовною заявою в новій редакції, в якій позивач просить суд стягнути з [PERSON], 03.01.1985 р. н., (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь [PERSON], 13.06.1985 р. н., (РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня предявлення позову до суду, а саме з 20 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежів за один місяць. Судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування заявленого позову [PERSON] зазначає, що в шлюбі з відповідачем народилася дитина [PERSON], [INFO]. 08.12.2017 р. шлюб з відповідачем рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова був розірваний, відповідач не приймає ніякої участі у вихованні дитини, матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає, тому вона вимушена звернутися до суду з позовною заявою. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про дату та час судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення судом, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Через канцелярію Дзержинського районного суду м. Харкова 16.01.2019 р. надійшов відзив від відповідача [PERSON] на позовну заяву про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому він просить в задоволенні позовної заяви щодо стягнення аліментів відмовити частково. Стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи із дня винесення рішення і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування поданого відзиву зазначається, що в провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває декілька справ між сторонами: про усунення перешкод батьку дитини у спілкуванні з неповнолітньою дитиною; про поділ спільного майна подружжя. Між сторонами склалися неприязні стосунки, позивач перешкоджає батьку спілкуватися із сином, вказує неправдиві відомості про те, що він не забезпечує їхнього спільного сина, хоча позивач разом із сином проживають в квартирі, яка належить йому на праві власності, він сплачує комунальну послуги за цю квартиру, добровільно передавав грошові кошти позивачу на утримання сина, а позивач в свою чергу не повідомляла його про наявність позову про стягнення з нього аліментів, тобто намагається стягнути з нього аліменти повторно з моменту подачі позову. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, дійшов висновку про таке. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 06 липня 2007 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 06.07.2007 р. зроблено відповідний актовий запис за № 294. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Місце реєстрації: Орджонікідзевський відділ реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Державний орган, що видав свідоцтво: Орджонікідзевський відділ реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1 ВЛ № 058242 від 06.07.2007 р. [PERSON] народився 26 липня 2007 року в місті Харкові, про що 03.08.2007 року складено відповідний актовий запис № 3093. Його батьками записані: батько [PERSON], мати [PERSON]. Місце державної реєстрації: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Орган державної реєстрації актів цивільного стану, що видав свідоцтво: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження від 21.08.2014 р. серія I ВЛ № 366982. В листі комунального закладу охорони здоровя «Харківська міська дитяча поліклініка № 14» департаменту охорони здоровя Харківської міської ради від 30.11.2017 р. № 1462 зазначається, що дитина [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в комунальному закладі охорони здоровя «Харківська міська дитяча поліклініка № 14» з народження та мешкає за адресою: [ADDRESS]. Хлопчик часто хворіє гострими респіраторними захворюваннями (неодноразово звертався за медичною допомогою). Останнє звернення до дільничного лікаря в листопаді 2017 р. Вдома та до поліклініки [PERSON] супроводжує мати, [PERSON], яка здійснює догляд та лікування дитини. В листі комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла садок) № 450 компенсуючого типу Харківської міської ради» № 195 від 05.12.2017 р. зазначається, що [PERSON], [INFO], відвідував комунальний заклад «Дошкільний навчальний заклад № 450 (ясла садок) компенсуючого типу Харківської міської ради» з 21.09.2009 р. по 01.07.2014 р. З перших днів перебування дитини в дошкільному закладі і до того часу, коли дитина пішла до школи, нею опікувалась мама [PERSON]. Хлопчик був рухливою, непосидючою дитиною, але спілкувався, знаходив контакт з усіма дітьми групи. Мама дитини, [PERSON], багато часу і уваги приділяла сину, ніколи не губила витримки, доброзичливості, вчила його знаходити порозуміння з друзями. Протягом усіх років перебування дитини у дошкільному закладі батька [PERSON] вихователь бачила кілька разів. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова (головуючий суддя Грищенко І. О.) від 08.12.2017 р. по справі № 638/13714/17, номер провадження 2/638/4743/17 позов про розірвання шлюбу задоволений. Розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 06.07.2007 року (актовий запис № 294) Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Факт проживання спільної сина із позивачем відповідач не заперечує. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобовязані піклуватись про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із статтями 180, 191 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, однак за умови, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. За ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статей 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обовязку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини, стану здоровя та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їхній розмір. Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обовязку по утриманню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач не оспорює розмір аліментів, а оспорює лише з якого часу будуть стягуватися аліменти. В розумінні ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Оплата комунальних послуг за квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], і в якій проживає спільний син сторін, не може вважатися оплатою аліментів на утримання малолітнього сина сторін, тому доводи відповідача в цій частині не приймаються до уваги. Інших доказів того, що він надавав грошові кошти на утримання свого малолітнього сина, суду не надано. Відповідач в даному випадку не позбавлений права звернутися до суду з позовом про відшкодування вартості оплачених ним комунальних послуг за квартиру, в якій фактично мешкає його колишня дружина та син. На підставі викладеного, враховуючи, положення ст. 430 ЦПК України, наявність зобовязання щодо утримання дитини у обох батьків, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що позов належить задовольнити та допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати, які складаються зі сплати судового збору в розмірі 640,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст. ст. 150, 155, 180 184, 191 СК України,

Outcome: approved