Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з цивільним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Савчук Н.І., про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, визнання права власності на частку у спільному майні подружжя. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на частку 33/100 у спільній частковій власності на домоволодіння за адресою [ADDRESS] яка набута спадкодавцем на підставі договорів дарування, земельну ділянку площею 0,0444 г для будівництва і обслуговування житлового будинку, розташовану за цією ж адресою, та автомобіль ВАЗ 21061, 1990 р.в., дн.з. [NUMBER].. Спадкоємцями за законом першої черги є дружина померлого позивач [PERSON], мати відповідач [PERSON], сини відповідачі [PERSON], [PERSON] Приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Савчук Н.І. відповідно до ст.1261 ЦК України було видано свідоцтва про право на спадщину за законом двом спадкоємцям - дружині померлого позивачу [PERSON] на 3\\4 часток, в тому числі з урахуванням 2\\4 часток від яких відмовилися сини померлого [PERSON] та [PERSON], та матері померлого відповідачу [PERSON] на 1\\4 частку. Позивач вважає, що спадкове майно є спільною сумісною власністю подружжя її та померлого чоловіка, а тому її подружня 1\\2 частка має бути виділена із спадкової маси. Аргументуючи позов, позивач стверджує , що 33\\100 частин домоволодіння , набуті померлим чоловіком в особисту власність за договорами дарування, за час їх шлюбу істотно збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних грошових та трудових затрат , а тому за ст..ст.22,25 КпШС України та ст..62 СК України є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Земельна ділянка та автомобіль придбані ними за час шлюбу за спільні кошти. Позивач, уточнивши позовні вимоги \\ том 1 а.с.39-41\\ , просила суд визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину від 30.01.2017 року (спадкова справа №58900159) на 33/100 домоволодіння за адресою: [ADDRESS]; земельну ділянку площею 0,0444 га.; автомобіль ВАЗ 21061, 1990 р.в., дн.з. [NUMBER]; визнати обєктами права спільної сумісної власності подружжя 33/100 домоволодіння за адресою: [ADDRESS]; земельну ділянку площею 0,0444 га.; автомобіль ВАЗ 21061, 1990 р.в., дн.з. [NUMBER]; визнати за нею право власності на 1\\2 частку у спільному майні подружжя - 33/100 домоволодіння за адресою: [ADDRESS]; земельної ділянки площею 0,0444 га.; автомобіля ВАЗ 21061, 1990 р.в., дн.з. [NUMBER]. Ухвалою судді від 27 вересня 2017 року відкрито провадження у справі. При розгляді справи по суті позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, відмовилися від відшкодування понесених судових витрат. Відповідачі відзив на позов не подавали. При розгляді справи по суті представни к відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] проти позову заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали у повновму обсязі. Третя особа приватний нотаріус Савчук Н.І. письмових пояснень до суду не направила, в судовому засіданні позов не підтримала, за запитом суду надала копію спадкової справи № 15\\2016, заведеної після померлого [PERSON] \\ том 1 а.с.116-204\\ За клопотанням позивача [PERSON] ухвалою суду від 12.02.2018 р. призначено судову будівельно-технічну експертизу. При вирішенні спору судом встановлені наступні обставини. [PERSON] та [PERSON] одружилися 24 вересня 1983 року \\ том 1 а.с.22\\ Від спільного життя у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] \\ том 1 а.с.61-62\\ [PERSON] помер [INFO] \\ том 1 а.с.8\\ Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно: - 33\\100 частин у праві спільної часткової власності на домоволодіння за адресою [ADDRESS], набуті спадкодавцем на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори 19.12.1983 р. за реєстровим № 2-7541 ; договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори 06.09.1993 р. за реєстровим № 4-4071 ; - земельну ділянку площею 0,0444га, що розташована за адресою [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданого 19.11.2009 ; - автомобіль марки ВАЗ 21061, 1990 р.в., д н.з. [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АІС 171726, видане Білоцерківським РЕВ 5-го МРВ ДАІ УДАІ ГУ МВС у Київській області 02.08.2007 р. Приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Савчук Н.І. 25 квітня 2016 року заведено спадкову справу № 15\\2016 після померлого [PERSON], повна копія якої долучена до матеріалів справи \\ том 1 а.с.116-204\\ Встановлено, що [PERSON] заповіту не залишив, спадкоємцями першої черги є дружина померлого позивач [PERSON], мати померлого відповідач [PERSON], сини померлого відповідачі [PERSON], [PERSON], які відмовилися від спадщини на користь матері [PERSON] Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину в порядку, передбаченому законом. 30 січня 2017 року приватний нотаріус Савчук Н.І. видала свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене спадкове майно спадкоємцям померлого [PERSON] дружині [PERSON] на 3\\4 частки , в тому числі з урахуванням 2\\4 часток від яких відмовилися сини померлого [PERSON] та [PERSON], та матері померлого [PERSON] на 1\\4 частку. Письмові докази на підтвердження вказаних вище обставин містяться в матеріалах спадкової справи. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач стверджує, що 33\\100 частин домоволодіння [ADDRESS], земельна ділянка площею 0,0444га та автомобіль ВАЗ 2106 є спільною власністю подружжя, а не особистою власністю її померлого чоловіка [PERSON], свідоцтва про право на спадщину видані на все майно без врахування її подружньої частки, а тому мають бути скасовані. Позивач бажає також виділити свою 1\\2 подружню частку із спадкового майна шляхом визнання за нею права власності на це майно. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. До спірних правовідносин мають бути застосовані норми КпШС України, які були чинними до 01.01.2004 р., та норми Сімейного кодексу України, що діють з 01.01.2004 р. по теперішній час, оскільки період набуття і володіння спірним майном охоплений періодом часу з дати реєстрації шлюбу подружжя [PERSON] [INFO] і до дня смерті чоловіка 27.12.2015 р. Відповідно статті 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Відповідно статті 24 КпШС України майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Роздільним майном кожного з подружжя є також речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і були придбані під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, за винятком коштовностей та предметів розкоші. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном. Відповідно статті 25 КпШС України якщо майно, яке було власністю одного з подружжя, за час шлюбу істотно збільшилося у своїй цінності внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя або їх обох, воно може бути визнане судом спільною сумісною власністю подружжя. Вказані норми КпШС України кореспондуються з нормами статей 57,60,62 Сімейного кодексу України. Отже, в силу вказаних вище норм 33\\100 частин у праві спільної часткової власності на домоволодіння за адресою [ADDRESS], набуті [PERSON] на підставі договору дарування 17\\100 частин житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори 19.12.1983 р. та договору дарування 16\\100 частин житлового будинку , посвідченого державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори 06.09.1993 р, є його особистою приватною власністю і може бути визнане об»єктом права спільної сумісної власності подружжя лише за рішенням суду. Для встановлення, що являє собою спірна частина домоволодіння на момент вчинення договорів дарування і на час смерті спадкодавця, судом була витребувана з КП КОР Південне бюро технічної інвентаризації інвентаризаційна справа на житловий будинок № 27 по провулку Таращанському в м.Біла Церква, копія якої долучена до матеріалів справи \\ том 2 а.с.43-251\\, а також проведена судова будівельно- технічна експертиза. Згідно висновку експерта № 2-15\\05 Українського центру судових експертиз \\ том 2 а.с.1-26\\ ринкова вартість житлового будинку [ADDRESS] без врахування земельної складової з урахуванням здійснених невід»ємних поліпшень, добудови літ «а3», погребу під частиною будівлі літ. «а3п\\г», перебудови та здійснення капітального ремонту кімнати 2-2 площею 21.1 кв.м станом на 27.12.2015 р. мала бути 330 619 грн. Вартість господарських будівель та споруд, а саме, побудованого сараю тіл «В», воріт з хвірткою № 13. Навісу літ. «а7» станом на 27.12.2015 р. мала бути 15 551 грн. Ринкова вартість житлового будинку [ADDRESS] без врахування земельної складової, без врахування здійснених невід»ємних поліпшень, добудови літ. «а3», погребу, перебудови та капітального ремонту кімнати 2-2, без побудованого сараю «В», воріт з хвірткою, навісу, гаражу станом на 27.12.2015 р. мала бути 136 762 грн. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в суді ствердили, що переобладнання, поліпшення, капітальний ремонт , добудови та господарські споруди до частини домоволодіння по провулку [ADDRESS] здійснювало подружжя [PERSON] та [PERSON] власною працею за власні кошти. Відповідач [PERSON] та [PERSON] пояснили, що батьки разом багато років перебудовували і поліпшували частину будинку, де вони всі разом проживали. Таким чином, у суду достатньо підстав для визнання 33\\100 частин у праві спільної часткової власності на домоволодіння за адресою [ADDRESS] об»єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON], поскільки в суді позивачем було доведено, що частина домоволодіння, набута її померлим чоловіком в особисту приватну власність за договорами дарування, за час їхнього шлюбу в період з 1983 року по 2015 рік внаслідок спільних трудових і грошових затрат, істотно, а саме, більше ніж вдвічі з 136 762 грн до 330 619 грн , збільшилося у своїй вартості. Вимоги позивача щодо визнання об»єктом спільної сумісної власності земельної ділянки площею 0,0444 га є безпідставними, оскільки вона була набута [PERSON] внаслідок приватизації, а тому на підставі п.5 ч.1 ст.57 СК України є особистою власністю померлого. Щодо автомобіля ВАЗ 21061, 1990 р.в., дн.з. [NUMBER], то як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АІС 171726, виданого Білоцерківським РЕВ 5-го МРВ ДАІ УДАІ ГУ МВС у Київській області , автомобіль було зареєстровано за [PERSON] 02.08.2007 р., тобто, з період шлюбу із [PERSON], а тому виходячи з принципу презумпції спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте в шлюбі, вимоги позивача щодо визнання вказаного автомобіля об»єктом спільної сумісної власності є обґрунтованим. Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка \\ рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, суд вважає вимоги позивача щодо скасування двох свідоцтв про право на спадщину на 33\\100 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] та транспортний засіб марки ВАЗ моделі 21061 реєстраційний номер [NUMBER], виданих 30.01.2017 р. приватним нотаріусом Савчук Н.І., обґрунтованими, оскільки ці свідоцтва видані на майно померлого [PERSON] без виділення з нього подружньої частки [PERSON] Вищевказане майно слід визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та виділити подружню частку [PERSON] із спільної сумісної власності шляхом визнання за нею права власності на 1\\2 її частку. Суд не вирішує питання судових витрат, оскільки позивачка відмовилася від їх відшкодування. На підставі викладеного,

Outcome: partial