Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 13.12.2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. 02.12.2011 року їхній шлюб було розірвано. Від шлюбу мають спільну дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, дитина проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач аліментів нікому не платить, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків не має. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що шлюб з відповідачем розірвала в 2011 році, на теперішній час проживають з відповідачем окремо, відповідач не одружений, інших дітей у нього немає, коштів на утримання дитини не надає. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений про час і місце розгляду справи, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не подав. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, оскільки позивач не заперечує проти цього. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно свідоцтва про народження, виданого 22.07.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно довідки ПП «Управлінська компанія «Управдом» № 2653 від 05.08.2014 року [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] З огляду на те, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, яка проживає разом з матір'ю, є працездатним, добровільно коштів на її утримання не надає, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved