Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася в суд до Товариства з обмеженою відповідальністю «Золота Баня», [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Свій позов обгрунтовує тим, що 04 грудня 2018 року на неї, [PERSON] , близько 18 год. на пішохідному переході, що на вулиці Мазепи в м.Трускавці, неподалік санаторію «Дніпро», перед дорожнім кільцем, автобус здійснив наїзд, внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження у виді закритої черепно - мозкової травми та струсу головного мозку. По даному факту відкрите досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №120181140140000510 від 04.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. В ході досудового розслідування встановленого причиною вищевказаного ДТП стало порушення водієм автобуса марки ПАЗ 4234, реєстраційний номерний знак [NUMBER] [PERSON] Правил дорожнього руху, а саме : розділ п.2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним .стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися у дорозі ; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху », п.12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу,щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», п.12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди , яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», п.18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішоходного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека». Саме порушення даних вимог Правил дорожнього руху привело до вчинення водієм [PERSON] ДТП, внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження. Згідно висновку судово - медичного експерта №509 від 12.12.2018 року у неї було виявлено тілесні ушкодження у вигляді черепно - мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, забій м`яких тканин волосистої частини голови зліва, забою - розтягу м`язів і зв`язок шиї, травматичного сколу передньої стінки 25-го зуба, синців в ділянці очниці зліва та на зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу, садна в скроневій ділянці голови зліва, які за ступенем тяжкості відносяться до легкого ступеня тілесних ушкоджень. Слідчим Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018140140000510 від 04.12.2018 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження від 12.12.2018 року в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ст.286 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України та скеровано постанову начальнику Трускавецького відділення поліції Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області для вирішення питання про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №080315 від 09.01.2019 року : 04.12.2018 року о 18.05.год. в м.Трускавці по вул.Мазепи, водій [PERSON] керував автобусом ПАЗ д.н.з. [NUMBER] не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не надав перевагу у русі пішоходу [PERSON] , внаслідок чого скоїв наїзд на нього. Постановою Дрогобицького міськрайонного суду від 01 квітня 2019 року провадження по справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за 4.124 КУпАП було закрите, у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Однак, досудовим розслідуванням встановлено та в суду не виникло жодних сумнівів, що причиною вищевказаного ДТП стало порушення водієм автобуса марки ПАЗ 4234, реєстраційний номерний знак [NUMBER] [PERSON] . Правил дорожнього руху. Дана постанова суду не оскаржувалась і вступила в законну силу. Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди вона отримала тілесні ушкодження, знаходилась на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні у КНП «ДМЛ№1» ДМР з 04.12.2018 р. по 12.12.2018 р. з діагнозом : закрита черепно - мозкова травма : струс головного мозку, забій - розтяг м`язів і зв`язок шиї; забій м`яких тканин із субапоневротичною гематомою волосистої ділянки голови зліва; Параорбітальна гематома зліва, забій садно лобної ділянки зліва, травматичний скол передньої стінки 25-го зуба. При поступленні у неї була втрата свідомості, пам`яті. Підтвердженням цього є Витяг з медичної карти стаціонарного хворого №08939 [PERSON] . При поступленні у неї був загальний стан середньої важкості. Вона не могла рухати головою. Внаслідок, отриманих травм через наїзд автобуса, у неї нестерпно боліла голова, було головокружіння, нудота, загальна слабкість. Отримавши першу необхідну допомогу та пройшовши перший необхідний курс лікування, 12 грудня 2018 року вона була виписана на подальше лікування до невропатолога поліклініки за місцем проживання, оскільки продовжувала хворіти і на даний час хворіє та знаходиться на обліку. На її лікування та придбання ліків, які призначались лікуючим лікарем, було витрачено кошти. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, саме, власником транспортного засобу - автобусом ПАЗ д.н.з. [NUMBER] є ТзОВ «Золота Баня». А тому у неї виникла необхідність звернутися до суду із позовом про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 7 748,48 грн. та моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву не подавав, ухвалу про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні отримав, що підтверджується поштовим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи. Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до п.1 Постанови ПВСУ від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України. Відповідно до п.7 Постанови ПВСУ від 31.03.1989 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», у разі закриття справи за передбачених законом підстав, цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди, можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч.2 ст.1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. Згідно до ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільний позов в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.6 ст.82 чинного ЦПК, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст.61 п.4 ЦПК України вбачається, що вирок у кримінальній справі, який набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали ці дії та чи вчинені вони цією особою. А тому судом не оспорюється той факт, що внаслідок протиправних дій [PERSON] позивачу було заподіяно матеріальну та моральну шкоду. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №080315 від 09.01.2019р. вбачається, що 04.12.2018р. о 18.05 год. в м.Трускавці, по вул.І.Мазепи, водій [PERSON] керуючи автобусом ПАЗ д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не надав перевагу у русі пішоходу [PERSON] , внаслідок чого скоїв наїзд на неї, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. Відповідно до Постанови про закриття кримінального провадження від 12.12.2018р., кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018140140000510 від 04.12.2018р., закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Як вбачається із копії Постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01.04.2019р., провадження по справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. У разі закриття справи із звільненням особи від кримінальної відповідальності, не позбавляє особу (потерпілого) звернутися до суду із позовом в порядку цивільного судочинства. Встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а оскільки власником транспортного засобу - автобусом ПАЗ д.н.з. [NUMBER] є ТзОВ «Золота Баня», відтак з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальність «Золота Баня» слід стягнути майнову шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до положень ч.1 статті 1195 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Згідно призначень лікаря, на лікування позивача [PERSON] було придбано ліків та медичних препаратів на загальну суму 1382,48 грн., що підтверджується копіями фіксальних чеків та довідок медичного закладу, зокрема Витягом з медичної карти стаціонарного хворого №08939, довідкою за №429 від 08.04.2019р., довідкою за №40 від 12.12.2018р., довідкою за №1673 від 07.12.2018р., тощо. Крім того, через отримані травми, позивача [PERSON] було скеровано для проходження комп`ютерної томографії, вартість якої становить 1350,00 грн., а відтак на лікування останньої з відповідачів слід стягнути загальну суму - 2732,48 грн. Крім того, судом взято до уваги той факт, що внаслідок наїзду автобуса, у позивача [PERSON] було розтрощено перукарські інструменти, а саме : машинку для стрижки та фен, які вони оцінює в розмірі 5016,00 грн. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. Отже, при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди слід враховувати те, що підставами відшкодування шкоди за цим деліктом є: а) наявність шкоди; б) протиправна дія заподіювача шкоди; в) наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Відповідно до вимог ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Таким чином, оцінка розміру заподіяної моральної шкоди залежність від наступних критерій, а саме : - характеру правопорушення, ступінню фізичних і моральних страждань з урахуванням індивідуальних психічних властивостей потерпілого (тривалість страждань у часі та їх інтенсивність (глибина) в основному залежать від особистих властивостей особи). Таким чином, індивідуальні психічні властивості потерпілої - це той фактор, який суд повинен врахувати в даному конкретному випадку. - погіршення здатностей потерпілої (вищезазначене підтверджується випискою від 13.12.2018р. - ступінь вини особи, що завдала моральну шкоду, оскільки це може мати значення для встановлення розміру компенсації, моральної шкоди тощо. А відтак, із врахуванням всіх вищенаведених обставин та визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер неправомірних дій відповідача, тривалість порушення прав позивача, який протягом тривалого часу був позбавлений можливості повноцінно жити та працювати, порушило його нормальний ритм життя (необхідність вчинення додаткових дій, які за нормальних обставин не було необхідності вчиняти), нормальних життєвих зв`язків, тяжкість вимушених змін, моральних переживаннях. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, який також являється важливим критерієм. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких [PERSON] зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, зокрема остання перенесла сильний психологічний стрес, була часткова втрата пам`яті, внаслідок травми шийних м`язів була позбавлена можливості рухати головою, переживала чи зможе в подальшому рухатися взагалі, тощо. Крім того, внаслідок ДТП, позивач [PERSON] , в період часу перебування на лікарняному, не змогла бути присутня на зимовій лабораторно-екзаменаційній сесії, змушена була оформити академічну відпустку та здачі іспитів, що позбавило її можливості здачі іспитів не зі своєю групою, а індивідуально, вона стала неспокійною та дратівливою, вона перетворилася в втомлену та хвору молоду жінку, що постійно реагує на зміну погоди, а тому з відповідачів слід також стягнути моральну шкоду в розмірі 10 000 ( десять тисяч ) грн. Крім того, позивач понесла судові витрати, що підтверджуються квитанціями, долученими до матеріалів справи, зокрема нею було сплачено судовий збір в розмірі 1543,25 грн. та витрати по наданню юридичної допомоги в розмірі 800 грн. Судом взято до уваги наведені норми, а тому не виникає жодного сумніву, що позивач [PERSON] вправі вимагати майнову шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та відшкодування моральної шкоди, а тому оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення. Стягненню в користь позивача також підлягають судові витрати, понесені нею при поданні позову до суду, а саме судовий збір в розмірі 1543,25 грн. та витрати, пов`язані з наданням юридичної допомоги в розмірі 800 грн.

Outcome: approved