Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину, а саме: стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] в розмірі 9950,00 гривень щомісячно, у зв'язку з хворобою сина, який часто хворіє, що підтверджується випискою з КЗОЗ «Обласна дитяча клінічна лікарня» з медичної картки стаціонарного хворого за № 6637. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 15 лютого 1997 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі в Пересічанській селищній раді Дергачівського району Харківської області, актовий запис№3. Шлюб було розірвано 27 січня 2017 року рішенням Дергачівського районного суду Харківської області. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який на даний момент проживає з нею, що підтверджується довідкою Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області виданого 31.10.2017 за № 4279. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 09.08.2017 було задоволено її позовну заяву до [PERSON] та стягнуто аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини із усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. На підтвердження того, що дитина [PERSON] часто хворіє надала виписку з КЗОЗ «Обласна дитяча клінічна лікарня» з медичної картки стаціонарного хворого №6637. Зазначила, що для лікування та утримання сина, [PERSON], їй щомісячно потрібні додаткові кошти: полоски для контролювання цукру в крові - на місяць - 9 упаковок по 300 грн., що складає 2700 грн.; голки шприц-ручки на місяць - 180 шт. по 8 грн., що складає 1450 грн.; обов'язкове заняття спортом - секції: бокс, футбол, що складає 300 грн.; щоденне лікування, харчування (фрукти, риба, м'ясо, овочі) - на місяць складає 4500 грн.; додаткові витрати: оздоровлення дитини, зошити до школи і всі приналежності, розвиваючі гуртки та інше - на місяць складає 1000 грн. Загальна щомісячна сума на лікування та утримання сина складає 9950 грн., без врахування коштів, що не пов'язані із захворюванням сина, а саме: витрати на комунальні послуги, витрати на щоденні кишенькові гроші сину, відвідування культурних закладів сином та таке інше. [PERSON] того зазначила, що загальні щомісячні витрати підтверджуються консультаційним висновком спеціаліста - дитячого ендокринолога №377 КЗОЗ «Обласної дитячої клінічної лікарні» від 26.10.2017. Оскільки їй не вистачає грошей для утримання дитини, так як вона знаходяться на повному її утриманні, часто хворіє, вона змушена звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 28.09.2018 відкрито провадження у справі. 10.12.2018 відповідач надав до суду відзив в якому просив відмовити [PERSON] у задоволенні позовної заяви, оскільки вона є необґрунтованою. В обґрунтування зазначив, що постановою Верховним Судом України від 13.09.2017 у справі № 6-І489цс17 були надані наступні правові висновки: 1.Наявність додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Такі додаткові витрати (понесені або плановані) мають підтверджуватись розрахунковими документами(чеками/квитанціями, тощо).2. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. Позивачкою надано суду наступні розрахункові документи: копія чеку № 44255 від 11.01.2018 року на суму 850,50 грн., копії двох товарних чеків (без номерів) від 16 та 29 травня 2018 року на суму 280,00 грн. кожен, копія чеку № 5625 (без дати) на суму 322,85 грн., копія рахунку-візиту № 180724/8с3к В-502 від 24.07.2018. Із наданих позивачкою розрахункових документів не вбачається систематична необхідність у додаткових витратах на дитину. Окрім того, суми витрат по наданих чеках значно менші ніж ті, які позивачка просить суд стягнути з нього. Позивачкою взагалі не надано суду детального розрахунку додаткових витрат, платіжних документів (квитанцій, чеків), які підтверджують систематичність понесених позивачкою витрат, взагалі не надано обґрунтування стосовно необхідності цих витрат. Позивачкою також не надано суду медичних документів, які підтверджують медичну необхідність додаткових витрат, які позивачка просить суд стягнути. Медичні документи, що надані суду датовані липнем 2017 року. За 2018 рік взагалі не надано суду жодного медичного висновку. В наданих суду медичних документах не йде мови про коштовне лікування дитини. Лікарем лише констатовано факт хвороби дитини і стабільний стан здоров'я дитини. Виписка з медичної картки № 6637 та консультативний висновок спеціаліста - дитячого ендокринолога № 377 не містять вказівки на щоденне лікування та його вартість, не надано висновків щодо вартості лікування та необхідного кошового харчування і та інше. Відтак, у матеріалах справи взагалі немає жодних доказів, які б вказували на те, що дитина потребує щоденного коштовного лікування. Державою в достатній мірі забезпечуються потреби дітей, що хворіють на цукровий діабет. Однак, про державне забезпечення позивачка не зазначає у своєму позові. Дергачівською поліклінікою безкоштовно надається його синові інсулін в необхідній кількості та голки шприц-ручки, також частково держава забезпечує смужками для контролю рівня цукру в крові. Дитина хворіє на цукровий діабет з 2013 року. Із поставленим лікарями діагнозом їх син буде жити все своє життя. Тобто, в даному випадку хвороба дитини не може вважатись особливою обставиною, що виникла нещодавно. Окрім того, ніщо не вказує на погіршення стану його здоров'я і необхідності у зв'язку із цим у коштовному лікуванні та/або медичному обслуговуванні. Стан здоров'я дитини, в порядку ст. 182 СК України вже враховувався судом при ухваленні рішення про стягнення з нього аліментів на утримання сина (рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 02 жовтня 2017 року у справі № 619/2545/17). Він сумлінно сплачує аліменти, що були визначені судом. Відповідно до розрахунку боргу по аліментах станом на 01.04.2018, складеним державним виконавцем міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах головного територіального управління юстиції у Харківській області Овчаренко Ю.В., щомісячний платіж було визначено у розмірі 880,13 грн. Починаючи із 31.05.2018 по 02.10.2018 на картковий рахунок позивачки ним було сплачено аліменти на утримання його малолітнього сина [PERSON] у загальному розмірі 12 000,00 грн. (3000 грн. сплачено 31.05.2018, 2000 грн. сплачено у червні 2018 р., 2000 грн. сплачено у липні 2018 р., 1000 грн. сплачено у серпні 2018 р.,3000грн.сплачено у вересні 2018 р., 1000 грн. сплачено у жовтні 2018 р.) Вказані обставини підтверджуються копіями квитанцій ПриватБанку . Окрім того, після розлучення з позивачкою із позовом про стягнення аліментів також звернулась і його повнолітня донька - [PERSON]. Так, Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 03 травня 2018 року у справі № 619/2546/17 на користь його доньки з нього було стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.08.2017 і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. За рішенням суду у справі № 619/2546/17 він також сплачує аліменти. На сьогодні він сплачує аліменти за двома рішеннями Дергачівського районного суду Харківської області на утримання малолітнього сина [PERSON] та його повнолітньої доньки [PERSON] Він являється фізичною особою-підприємцем. Кошти на життя він отримує з доходу від підприємницької діяльності. Позивачка також являється фізичною особою-підприємцем. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 27.01.2017 було розірвано шлюб між ним та [PERSON] Також, судом було проведено поділ майна колишнього подружжя. Починаючи з 2017 року розмір його доходу значно знизився. Відповідно до даних податкової декларації платника єдиного податку за три квартали 2018 року (тобто за 9 місяців) його загальний дохід від підприємницької діяльності склав 21 100 грн. Тобто, сума його місячного доходу складає 2 344,44 грн. Тому він не має фінансової можливості виплачувати додаткові витрати на утримання їх малолітнього сина [PERSON], оскільки сплачує аліменти на утримання його двох дітей. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 06.11.2018 підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені вище. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував, посилаючись на обставини зазначені у відзиві, просив в задоволенні позову відмовити. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В судовому засіданні встановлено, що з 15.02.1997 по 27.01.2017 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. На теперішні час син проживає разом з матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою від 31.10.2017 за № 4279 виданою Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 02.10.2018 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини : [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитини , починаючи з 09.08.2017. Починаючи із 31.05.2018 по 02.10.2018 на картковий рахунок позивачки відповідачем було сплачено аліменти на утримання його малолітнього сина [PERSON] у загальному розмірі 12 000,00 грн. (3000 грн. сплачено 31.05.2018, 2000 грн. сплачено у червні 2018 р., 2000 грн. сплачено у липні 2018 р., 1000 грн. сплачено у серпні 2018 р., 3000 грн.сплачено у вересні 2018 р., 1000 грн. сплачено у жовтні 2018 р.) Вказані обставини підтверджуються копіями квитанцій ПриватБанку . На підтвердження того, що неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] хворіє, [PERSON] надала виписку з КЗОЗ «Обласна дитяча клінічна лікарня» з медичної картки стаціонарного хворого №6637 та консультаційний висновок спеціаліста-дитячого ендокринолога №377 КЗОЗ «Обласної дитячої клінічної лікарні» від 26.10.2017. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 03 травня 2018 року у справі № 619/2546/17 з [PERSON] на користь його доньки з нього було стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.08.2017 і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. За рішенням суду у справі № 619/2546/17 він також сплачує аліменти. На сьогодні він сплачує аліменти за двома рішеннями Дергачівського районного суду Харківської області на утримання малолітнього сина [PERSON] та його повнолітньої доньки [PERSON],що сумарно складає 1/2 частину з усіх видів заробітку. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що відповідач [PERSON] дуже рідко провідує дітей. При поділа майна між подружжям [PERSON] транспортні засоби перейшли [PERSON] Свідок [PERSON] також в судовому засіданні пояснила, що її син [PERSON] піклується та надає матеріальну допомогу своїм дітям. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що їх батько [PERSON] ніякої матеріальної допомоги їм не надає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] є гарним батьком. Раніше у них з [PERSON] було для здійснення вантажних перевезень 8 автомобілів : 5 належали йому, а 3 [PERSON], які після поділу майна перейшли [PERSON] Свідок [PERSON], який є братом [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що йому відомо, що відповідач [PERSON] ніякої допомоги дітям не надає. Аналізуючи пояснення вищезазначених свідків, суд находить їх емоційними та суперечливими по відношенню один до одного, а тому до уваги не приймає. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до правового висновку постанови судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 13.09.2017 у справі № 6-1489цс17: Положення ч.1 ст.185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. На підтвердження розміру додаткових витрат на утримання сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з його хворобою саме у розмірі 9950 гривень щомісячно позивачем належних та допустимих доказів не надано. За таких обставин, суд приходить до висновку,що з урахуванням наданих сторонами доказів та заперечень заявлений [PERSON] позов задоволенню не підлягає. На підставі ст. 185 СК України,

Outcome: dismissed