Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів до відповідача [PERSON] , посилаючись на те, що 16.11.2017 року сторони зареєстрували шлюб у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №2446. Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя між сторонами не склалось та на теперішній час фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Зазначає, що відповідач почав уникати спілкування з нею та не бажає утримувати дитину в добровільному порядку. Вказує, що відсутність взаєморозуміння між ними та спільної думки щодо вирішення побутових проблем спонукали до повного розриву їх відносин. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, негативно вплинуть на фізичний та духовний розвиток спільної дитини. Позивач вказує, що спільна дитина сторін проживає разом з нею, а відповідач в силу ст.180 СК України зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Крім цього, зазначає, що інформацією щодо стану здоров`я, матеріального стану, наявності на утриманні у відповідача непрацездатних батьків чи інших неповнолітніх дітей вона не володіє. Враховуючи зазначене, вважає, що стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. буде необхідним та достатнім для забезпечення розвитку дитини. На основі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісяця; судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримала. Вказала суду, що з відповідачем не проживає з 01 липня 2019 року. Вона втратила почуття любові до відповідача, останній зловживає алкоголем та не утримує спільну дитину. Зазначила, що відповідач систематично чинить відносно неї насильство в сім`ї, у зв`язку з чим вона зверталась до правоохоронних органів. На даний час відповідач проживає у її власній квартирі, у якій він поміняв замки та живе з іншою жінкою. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Вказав, що постійно приносив додому продукти харчування, в тому числі купував каші, а також купував підгузники для дитини. На розлучення з позивачкою згідний, оскільки вони дійсно не проживають разом з липня 2019 року. З розміром аліментів не погоджується, оскільки є учасником бойових дій та отримує пенсію яу інвалід 3-ї групи щомісяця. Підтримав поданий ним до суду відзив на позов, згідно якого вказує, що був неодноразово поранений в ході бойових дій, через стан здоров`я не може влаштуватись на високооплачувану роботу, а тому працює нерегулярно по найму. Згідний сплачувати аліменти частково, а саме в розмірі 1400 грн. щомісяця. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Відповідно до положень ст.ст.11, 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Судом встановлено, що 16 листопада 2017 року сторони зареєстрували шлюб у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №2446, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). Від спільного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Як вбачається з довідки ПП «Ремжитлосервіс» №2425 від 01.08.2019 року про реєстрацію місця проживання (а.с.10), на даний час позивач по справі та її неповнолітня донька зареєстровані разом за адресою: [ADDRESS] . Також, відповідно до копії посвідчення інваліда війни (а.с.35), відповідач [PERSON] є інвалідом третьої групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни. Факт інвалідності відповідача також підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №3120 (а.с.36) та довідкою про обставини травми (а.с.38). Згідно довідки ВЧ Польова пошта В1611 від 18.06.2015 року (а.с.37), [PERSON] приймав безпосередню участь в антитерористичній операції. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають окремо з липня 2019 року. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та поясненнями сторін. \~ \~ \~ \~ \~ Беручи\~до уваги\~вище викладене,\~ суд\~вважає,\~що подальше\~спільне \~проживання \~подружжя і\~збереження шлюбу\~суперечило б\~інтересам подружжя\~та неповнолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Стосовно позовних вимог з приводу стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України відповідач [PERSON] , як батько неповнолітньої [PERSON] ,\~ зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 ч. 1 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім того, статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік»\~установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком до 6 років: з 1 грудня становить - 1779 гривень, а згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню, а саме у твердій грошовій сумі в розмірі 1600 гривень щомісячно на дитину. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дитини, при цьому не порушить права відповідача. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів частково, а саме в розмірі 1600 гривень щомісяця, суд також виходить з того, що відповідач на даний час є працездатною особою, хоча офіційно не працевлаштований. При цьому, як встановлено судом та не заперечувалось сторонами під час розгляду справи, інших неповнолітніх дітей та утриманців у відповідача на утриманні не перебуває. При цьому, як стверджував в судовому засіданні сам відповідач, він є інвалідом війни третьої групи та отримує пенсію. Відповідно до письмових заперечень відповідача він також працює нерегулярно по найму. На\~ підставі\~вищевикладеного,\~суд вважає,\~що відповідач [PERSON] , як батько неповнолітньої [PERSON] ,\~ зобов`язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі по 1600,00 гривень щомісячно, починаючи з 27.09.2019 року до настання повноліття дитини. Також згідно вимог статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

Outcome: partial