Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, а саме: просить шлюб між сторонами розірвати, призначити аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі 2200 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач мотивує позовні вимоги тим, що шлюб з відповідачем вони уклали 14 серпня 2009 року, зареєструвавши у відділі РАЦС Трускавецького міського управління юстиції Львівської області під актовим записом № 193. Під час проживання в шлюбі у них народилися: син [PERSON] - [INFO], донька [PERSON] - [INFO], донька [PERSON] - [INFO]. Основною причиною, яка послужила зверненню позивача в суд, це те, що сумісне життя з відповідачем в них не склалося через відсутність почуття любові, поваги, дружби взаємодопомоги між ними. Шлюбні відносини між ними припинилися. Позивач прийшла до переконання, що надалі їх спільне проживання і збереження сім'ї є неможливим. Позивач в позові зазначає, що відповідач не приймає участь в утриманні дітей. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак представник позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, не заперечує, щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився і не повідомив причини своєї неявки, хоча його належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи і від нього не поступало клопотання про слухання справи у його відсутності, тому за вказаних обставин, суд вирішив слухати справу без його участі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи те що позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов в цій частині слід задоволити, так як збереження сім'ї сторін і їх подальше спільне проживання як подружжя є неможливим, оскільки подібне суперечило б інтересам одному із них. Вказана позиція суду грунтується на письмових доказах, та тому, що сторони шлюб уклали 14 серпня 2009 року, зареєструвавши у відділі РАЦС Трускавецького міського управління юстиції під актовим записом № 193, що підтверджується свідоцтвом про одруження, яке є в матеріалах справи. Під час проживання в шлюбі у них народилися син [PERSON] - [INFO], донька [PERSON] - [INFO], донька [PERSON] - [INFO], що підтверджується копією свідоцтв про народження наявної у справі. В судовому засіданні встановлено, що діти проживають разом з позивачем. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідач має інших дітей, крім спільних дітей з позивачкою, або має на утриманні, непрацездатних дружину, батьків та дітей. Враховуючи вищезазначене, та те, що між сторонами відсутня домовленість щодо утримання дітей, відповідач добровільно не сплачує аліментів на утримання дітей, суд приходить до висновку, що слід зобов'язати [PERSON] виплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] - [INFO], доньки [PERSON] - [INFO], доньки [PERSON] - [INFO], щомісячно у твердій грошовій сумі 2200 грн., починаючи з 10.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved