Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03 жовтня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис F 1244. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 03 жовтня 2012 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Спільне з відповідачем життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів та розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовFязки з ведення спільного господарства. З травня 2018 року сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Відповідач з цього часу покинув її з дітьми, вивіз свої речі та побутову техніку. Позивач вважає, що шлюб існує формально і подальше його збереження суперечить її інтересам та соціально F моральним нормам, у звFязку з чим просила шлюб розірвати. Вважає, що шлюб існує формально, в звFязку з чим просила шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з`явилася, повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду подала заяву, в якій вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутності. Після розірвання шлюбу прізвище «Чернобай» залишити без змін. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує, також просив справу розглянути за його відсутності. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207цього Кодексу. Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 жовтня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис F 1244 (свідоцтво про укладення шлюбу серії I-ВЛ F 194444 від 03 жовтня 2012 року). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії I-ВЛ F 322423 від 21.08.2013) та [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії I-ЖС F 322319 від 25.08.2016). Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з травня 2018 року. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, відповідач клопотань про надання строку на примирення не надавав. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що у зв'язку з реєстрацією шлюбу позивачем змінено прізвище та після розірвання шлюбу остання виявила бажання іменуватися цим прізвищем, вимога [PERSON] підлягає задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved