Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Біловодського районного суду Луганської області з дійсною позовною заявою до Станично-Луганської селищної ради Луганської області, третя особа - приватний нотаріус Станично-Луганського нотаріального округу Бутакова І.Г. про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на наступне. [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді недоотриманої пенсії. Протягом шести місяців позивач не подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини в зв`язку з тим, що батько помер в смт. Успенка Лутугинського району Луганської області, на тимчасово окупованій території, де органи державної влади тимчасово не здійснювали свої повноваження, а тому факт його смерті необхідно було встановлювати в судовому порядку, також вказує, що зазначений законом термін був пропущений, оскільки в неї не було а ні часу, а ні грошей на звернення до нотаріусу через те що після смерті батька в неї залишилась рідна мати, [PERSON] , яка також проживала до смерті на тимчасово окупованій території ( [ADDRESS] ) та потребувала постійного догляду і медичної допомоги. З моменту смерті батька, її матері стало набагато гірше, в неї відбувся повторний інсульт, в результаті чого її паралізувало, і вона не могла себе самостійно обслуговувати, через що потребувала постійного догляду. Фактично весь час, з моменту смерті батька до моменту смерті мами [INFO] , позивач здійснювала догляд за нею, а власну пенсію витрачала на її утримання та купівлю необхідних для матері ліків. За наведених обставин, через важке матеріальне становище, маленьку пенсію, догляду за рідними на тимчасово окупованій території та витрат пов`язаних з цим, відсутності, у зв`язку з окупацією, діючих нотаріальних контор за місцем мешкання батька та матері, складним для віку позивача процесом перетину лінії розмежування, який потребує витривалості у стоянні в величезних чергах, потребує багато часу та коштів для виїзду, до того ж пов`язаний з ризиком для життя, неможливості регулярного отримання пенсії через відсутність діяльності пенсійних відділів та банківських установ України на тимчасово окупованих територіях, у позивача не було можливості та достатнього часу і грошей щоб звернутись до нотаріуса за прийняттям спадщини. У зв`язку із наведеним, просила суд визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для прийняття спадщини після померлого батька. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, вернулися до суду із заявою в якій просили розглянути справу за їхньої відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою в якій просив розглядати справу за відсутності відповідача, відзив на позов не надавав, заперечень не має. Третя особа в судове засідання не з`явилася, в заяві адресованій суду просила розглядати справу за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства і підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , щодо підтвердження дошлюбного прізвища позивача. Ксерокопією паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого 23 листопада 1999 року Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області на ім`я позивача підтверджується, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12 липня 2019 року Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпровській області вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в смт. Успенка Лутугинського району Луганської області. [PERSON] на момент смерті проживав в смт. Успенка та перебував на обліку у лікаря, як хворий на атеросклероз серця і потребував постійної медичної допомоги, що підтверджується довідкою лікаря №774 від 04 березня 2019 року. З позовної заяви слідує, що позивач в зазначений законом термін не звернулась до нотаріальної контори на підконтрольній території України з заявою про прийняття спадщини, оскільки після смерті батька вона доглядала за матір`ю, [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS] , та згідно довідки лікаря №773 від 04 березня 2019 року, потребувала постійного догляду і медичної допомоги. [PERSON] померла [INFO] в с. Успенка Лутугинського району Луганської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12 липня 2019 року Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпровській області. Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» №254-VIII від 17 березня 2015 року, визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких, відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» №1680-VII від 16 вересня 2014 року, запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Місто Луганськ /де зареєстрована позивач/ та Лутугинський район Луганської області /де проживали та померлі батьки позивача/, відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 07 листопада 2014 року (зі змінами та доповненнями), є тимчасово окупованою територією, не підконтрольною українській владі. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, після смерті батька позивача, [PERSON] , який був пенсіонером за віком,залишилася спадщина у вигляді недоотриманих при житії пенсійних виплат. З повідомлення приватного нотаріуса Станично-Луганського районного нотаріального округу Бутакової І.Г. від 29 вересня 2020 року №218/01-09 вбачається, що після смерті [PERSON] спадкові справи не заводилися, що підтверджується наданою Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 61858040. Із роз`яснення приватного нотаріуса Станично-Луганського районного нотаріального округу Бутакової І.Г.від 24 лютого 2020 року №72/02-16 вбачається, що [PERSON] зверталася до нотаріальної контори з питань оформлення спадкових прав після смерті її батька - [PERSON] , який помер [INFO] , однак їй було роз`яснено, що ні факту подання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, ні факту реєстрації за однією адресою спадкоємця з померлим немає, тому [PERSON] є такою, що не прийняла спадщину, та їй було рекомендовано звернутися з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Таким чином, оскільки факти, які викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження, суд приходить до висновку про те, що причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини слід визнати поважними, оскільки остання вчасно не звернувся до нотаріальної контори, пропустивши строк для прийняття спадщини з підстав суспільно небезпечної ситуації, що склалася на тимчасово окупованій території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснювали свої повноваження, враховуючи, що після смерті батька позивач не могла виїхати на контрольовану українською владою територію, оскільки постійно доглядала за хворою матір`ю, а також у зв`язку зі складним для віку позивача процесом перетину лінії розмежування, який потребує витривалості у стоянні в величезних чергах, потребує багато часу та коштів для виїзду, а також за відсутності спору про спадщину, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved