Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила встановити факт постійного проживання [PERSON] та [PERSON] безперервно за адресою: [ADDRESS] в період часу з грудня 2012 року по [INFO] року та визнати за нею як спадкоємицею за законом першої черги право власності на земельну ділянку площею 0,1546 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] передану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 13.10.2011 року, кадастровий номер - [NUMBER], а також на земельну ділянку площею 3,53 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Бросківської сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 02.04.2003 року, мотивуючи тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що позивачу [PERSON] необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, і заява нею не була подана. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі і не заперечувала проти задоволення позову, а також підтвердила факт постійного проживання [PERSON] та [PERSON] безперервно за адресою: [ADDRESS] в період часу з грудня 2012 року по [INFO] року, оскільки спадкодавець [PERSON] хворіла та потребувала постійного стороннього догляду та позивач [PERSON] здійснювала за нею догляд. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову, якою також підтвердила факт того, що позивач [PERSON] починаючи з грудня місця 2012 року по день смерті спадкодавиці [PERSON], тобто по [INFO] року проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS], оскільки спадкодавець [PERSON] хворіла та потребувала постійного стороннього догляду та позивач [PERSON] здійснювала за нею догляд. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що спадкодавця [PERSON] знала добре, а з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] товаришувала. Спадкодавець [PERSON] перед смертю хворіла і потребувала стороннього догляду. В грудні 2012 року спадкодавець [PERSON] переїхала жити до позивача [PERSON] та позивач здійснювала за нею догляд до смерті останньої. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що позивача [PERSON] знає добре, оскільки поживає по сусідству. Спадкодавець [PERSON] хворіла та потребувала стороннього догляду у зв'язку із чим, позивач [PERSON] в грудні 2012 року перевезла [PERSON] до себе додому та доглядала за нею. Вислухавши пояснення сторін та свідків дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,1546 га, розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 13.10.2011 року, виданого на підставі договору дарування земельної ділянки від 02 липня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. за № 4123 та рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області від 24 лютого 2000 року за № 237, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 511060001000247, кадастровий номер - [NUMBER]. Крім цього, [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,53 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Бросківської сільської ради, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 02.04.2003 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації ради народних депутатів від 11 вересня 2002 року № 755, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-03-146. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] Відповідно до ст. ст. 1216,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 0,1546 га, розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 13.10.2011 року, кадастровий номер - [NUMBER], а також земельна ділянка площею 3,53 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Бросківської сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 02.04.2003 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до заповіту від 04.08.2000 року за № 2/6436, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори, [PERSON] належний їй на праві особистої власності жилий будинок та землю, що знаходиться в місті Ізмаїлі по [ADDRESS], заповіла [PERSON]. Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині відповідно ст. 1241 ЦК України, після смерті [PERSON], немає. Згідно з вимогами ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. До неохопленої заповітом частини спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON], відноситься земельна ділянка площею земельна ділянка площею 3,53 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Бросківської сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 02.04.2003 року. Крім цього, як було з'ясовано в судовому засіданні, [PERSON] як спадкоємиця за заповітом після смерті [PERSON] відмовилась від прийняття належної їй за заповітом спадщини, а саме вищевказаної земельної ділянки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є: - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.12.1974 року, виданого виконавчим комітетом с. Приозерне Кілійського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10.11.1984 року, виданого відділом РАЦСу м. Норільська, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]»; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.01.1976 року, виданого Кілійським районним відділом РАЦСу Одеської області та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 03.07.1979 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]»; - донька [PERSON]. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь - кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину Як було з'ясовано судом, відповідач [PERSON] як спадкоємиця за законом першої черги після смерті [PERSON] відмовилась від прийняття належної їй частки спадкового майна. В свою чергу відповідач [PERSON], будучи спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON], до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась та разом із спадкодавцем не проживала, тобто вважається такою, що не прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1268, 1269 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON], що було підтверджено поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], тобто вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Вислухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі визнали позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved