Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням і в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Квартира належить їй на праві приватної власності. З 2014 року по теперішній час за місцем її проживання також зареєстрований її син [PERSON] . Деякий час відповідач мешкав за місцем реєстрації, однак будь-яких матеріальних витрат щодо утримання квартири відповідач не ніс. З 2003 року та по теперішній час відповідач фактично не проживає. Через відсутність сина, вона не має змоги оформити субсидію, що призводить до надмірних грошових виплат за комунальні платежі. Просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами, наполягала на задоволенні позову у повному обсязі. Запевняла суд, що з 2015 року взагалі не знає де проживає її син, зв`язку з ним не має, можливості зателефонувати йому не має. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи або даних про поважність відсутності у судовому засіданні від відповідача до суду не надходило. Враховуючи позицію позивача, той факт, що відповідач двічі належним чином повідомлений про час та місце розгляду стосовно нього цивільної справи, суд вважає необхідним дану справу розглянути заочно. Свідок [PERSON] суду пояснив, що знайомий з позивачем та з відповідачем, оскільки багато років проживає по сусідству з ними. Відповідача знає з його народження, крім того відповідач навчався в одному класі з його братом. Останній раз відповідача бачив приблизно в 2015 році. З розмови з ним він зрозумів, що відповідач збирається на заробітки, але куди він точно не пам`ятає: або до Росії, або до Польщі. З того часу він відповідача жодного разу не бачив. Свідок [PERSON] , яка також є сусідкою позивача, суду надала аналогічні показання показанням свідка [PERSON] Більш того, зазначила, що протягом останніх дев`яти років відповідача бачила лише один раз в 2014 році. Чому він не проживає в квартирі позивача на даний момент їй невідомо. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] доводиться позивачу сином, що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 7). За адресою: [ADDRESS] , зареєстрованими значаться позивач з 1978 року та [PERSON] , [INFO] , з 18 березня 2014 року, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 27 червня 2019 року (а.с. 11). Квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02 березня 1999 року №4/24-794. (а.с. 6). Відповідно до акту про не проживання № 382-6 від 27 червня 2019 року координаційного комітету самоорганізації населення міста Мирноград, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак фактично не проживає з 2003 року до теперішнього часу. (а.с. 12). Згідно з частиною другою статті 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З пояснень позивача, показів свідків, наданих суду, письмових доказів вбачається, що відповідач [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] принаймні з 2015 року, тобто більше 1 року. Поважних причин не проживання відповідачем у даній квартирі судом не встановлено. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved