Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебувала з 28.01.2007 року по 26.10.2011 року, під час якого, 09.07.2007 року, у сторін народилася донька [PERSON]. Відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.03.2011 року з відповідача в користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], в твердій грошовій сумі 350 гривень щомісячно. [PERSON] в повній мірі виконує покладені на нього зобовязання, заборгованості по сплаті аліментів немає. Проте на даний час дитина потребує значно більшого матеріального забезпечення, у звязку з збільшенням потреб в навчанні та всебічному соціальному розвитку. Вказує, що відповідач є працездатним, стан здоровя дозволяє сплачувати аліменти у більшому розмірі. В звязку із збільшенням потреб дитини в придбанні одягу, продуктів харчування, засобів гігієни, а також в неможливості позивача забезпечити в повному обсязі у разі потреби її лікування, відвідування гуртків, тощо, просить суд збільшити розмір сплачуваних відповідачем аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі до 1848 грн., щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав. Зазначив, що у відповідача інших дітей та утриманців немає. Наполягав на стягненні аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він має на утриманні батька, який проживає разом з ним. Зазначив, що ним були здійсненні витрати щодо оплати двох операцій, які переніс його батько. Крім того, вказав що має заборгованість перед державою в приблизному розмірі 15000 грн., проте з заробітної плати ніяких утримань не проводиться. З урахуванням зазначеного позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти в розмірі 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.01.2007 року, який було розірвано на підставі заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.10.2011 року (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.03.2011 року, постановленому у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, з останнього на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON]. були стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн., але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.03.2011 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7-8). Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд вважає доведеним, що у звязку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача не відповідає звичайним потребам неповнолітньої дитини. З довідки про доходи [PERSON] наданою ДП «ЛРЗ «Мотор» у відповідь на запит суду вбачається, що відповідач працює на посаді контролера складально-монтажних та ремонтних робіт. Його середньомісячна заробітна плата без вирахувань (згідно відомостей за листопад 2017 року по квітень 2018 року) становить близько 9000 грн. (а.с. 23) Відповідач є здоровим, на обліку у лікарів не перебуває, інших неповнолітніх дітей, утриманців не має. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доводи відповідача, щодо перебування на його утриманні батька, а також наявності у нього заборгованості перед державою в розмірі 15000 грн. суд не приймає до уваги, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин відповідачем суду не надано. Проаналізувавши надані суду докази, суд вважає, що відповідач має реальну можливість сплачувати на користь позивачки аліменти у збільшеному розмірі, який має становити 1300 грн. на місяць. Доказів іншого відповідачем [PERSON] суду не надано. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як слідує з розяснень Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 N 3 «Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів\~(п.\~23)\~відповідно \~до \~ст.\~ 192\~СК розмір\~аліментів,\~визначений судовим\~рішенням або\~за домовленістю\~між батьками,\~ суд\~може \~змінити \~за \~позовом \~платника \~або \~одержувача \~аліментів у\~зв'язку\~зі зміною\~матеріального чи\~сімейного стану,\~ погіршення\~чи поліпшення\~здоров'я\~когось із\~них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню з моменту набранням даним рішенням законної сили. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~5\~ЗУ «Про\~судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. На підставі ст.ст. 179-183, 192 СК України,

Outcome: approved