Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що в шлюбі сторони народили дитину - [PERSON] [INFO]. Спільне життя в них не склалось, вони проживають окремо, відповідач участі в утриманні дитини не приймає, виходячи з чого позивач просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач не приймає на даний час будь - якої участі у вихованні та утриманні їх спільної дитини, та саме суму в розмірі 4 тис. грн.. вона витрачає на утримання сина щомісяця. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з обставин викладених в позовній заяві, зазначаючи, що відповідач працює неофіційно та має дохід, але при цьому приховує свої доходи. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просив суд задовольнити позов частково, а саме стягнути з відповідача на користь позивача мінімальний розмір аліментів, а саме в розмірі мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку обґрунтовуючи це тим, що на даний час відповідач ніде не працює, займається працевлаштуванням, крім того відповідач проживає разом зі своїми батьками, що є пенсіонерами та також потребують фінансової допомоги . Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони 07.12.1996 р. уклали шлюб, в якому [INFO] народився син - [PERSON] . Як встановлено в судовому засіданні, сторони не проживають разом, при цьому дитина мешкає з матір»ю. Відповідач не приймає участі в утриманні сина, всі витрати, що з цього виходять несе позивач. Виходячи з положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Враховуючи наведене та зважаючи на те, що дитина проживає з матір»ю, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що на даний час відповідач не має постійного доходу, має мінливий характер доходу, визначати суму його доходу не вбачається за доцільне, тому суд вважає вмотивованою вимогу позивача про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі, однак розмір аліментів завищений. Вирішуючи питання про встановлення розміру аліментів, суд виходить з матеріального стану позивача, витрат, що несе позивач на утримання сина та вважає за доцільне задовольнити позовну вимогу частково, призначивши до стягнення з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 2 тис. грн.. щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. В порядку визначеному ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial