Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача [PERSON] на підставі рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області\~від 16 квітня 2009 року, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що в шлюбі з відповідачем у них народилося двоє спільних дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишилися проживати з нею. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області\~від 16\~квітня 2009\~року з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходів). Після досягнення сином повноліття, на підставі виконавчого листа з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки у розмірі 1/6 частки заробітку, тому, посилаючись на положення статті 192 СК України, просить збільшити розмір аліментів, які будуть стягуватись на утримання доньки з 1/6 до 1/4 частки доходів. Просила врахувати, що крім доньки Полини, у неї на цей час на утриманні залишився повнолітній син, який продовжує навчання у вищому учбовому закладі, тому також потребує її матеріальної підтримки. Зазначила, що відповідач їздить на заробітки до іноземної держави, розмір аліментів, що з нього стягуються державним виконавцем, зменшився з 1/3 до 1/6 частки, інших утриманців він не має, а тому його матеріальний стан покращився, що дає їй підстави звернувся з даним позовом до суду. \~ \~ \~ Справа розглядається в порядку загального позовного провадження Відповідач неодноразово повідомлявся про день та час розгляду справи, в тому числі в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, але в судове засідання не зявився, відзив на позовну заяву не надав. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи /а.с.25/. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, та відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України оголосив про заочний розгляд справи. Розглянувши письмові матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, в їх сукупності, суд приходить до наступного. Так, судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області\~від 16.04.2009 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходів) /а.с.16-17/. Як вбачається із інформації, наданої Позивачу державним виконавцем Інгулецького відділу ДВС, від 13.03.2018, в звязку з досягненням повноліття [PERSON], [INFO], у відповідності до ст.183 СК України з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/6 частки доходу на утримання [PERSON], [INFO] /а.с.15/. Відповідно до ч.3 ст.183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Суд вважає, що положення частини третьої статті 183 СК України надає позивачу безумовне право предявлення до суду позову про збільшення аліментів. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом одержувача або платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Водночас, суд не може вважати підставою для збільшення аліментів зміну (покращення) матеріального становища відповідача, що просить прийняти до уваги позивач, оскільки доказів цьому позивачем суду не надано. Та обставина, що з відповідача, починаючи з 01.09.2017, стягуються аліменти у меншому розмірі (1/6 частка замість 1/3) вже врахована судом з підстав, передбачених ч.3 ст.183 СК України. Як вбачається із довідки з місця роботи позивача від 07.07.2018 її заробітна плата становить 7583,54 грн. /а.с.9/. Повнолітній син сторін у справі - [PERSON], [INFO], є студентом Політехнічного коледжу, строк навчання закінчується 30.06.2018, що підтверджується відповідною довідкою /а.с.8/. Втім, факт навчання повнолітнього сина сторін у навчальному закладі не позбавляє позивача права на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на період його навчання в порядку, передбаченому ст.ст.199-200 СК України. При визначенні розміру аліментів, суд керується положеннями статті 182\~СК України,\~згідно з\~якою судом повинно бути враховано: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, суд враховує, що рішення приймається на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до\~ч.1\~ст.81\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається,\~як на\~підставу своїх\~вимог чи\~заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Суд вважає, що позивачем надано докази того, що після досягнення сином повноліття, стягнення аліментів з відповідача на її користь відбувається у меншому розмірі, ніж вирішено судом рішенням від 16.04.2009, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому, суд враховує, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов, не надав доказів наявності у нього на утриманні інших осіб, або свого матеріального стану на час надходження позову до суду та розгляду справи судом. Водночас, суд зазначає про те, що зміна матеріального або сімейного стану не позбавляє сторони права звернутися до суду з відповідними позовами про зменшення (збільшення) розміру аліментів в подальшому. \~ \~ \~ \~Встановленим в\~судовому засіданні\~обставинам відповідають\~правовідносини з\~порядку та\~умов призначення\~аліментів на\~неповнолітніх дітей,\~та визначення\~їх розміру,\~а також\~права одержувача\~або платника\~аліментів на\~їх збільшення,\~або зменшення.\~ Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що позовні вимоги обґрунтовані. При цьому суд враховує, що позивачем зазначено про початок стягнення аліментів з відповідача у збільшеному розмірі з дня подання позову до суду, але в звязку з тим, що за змістом ст.191 СК України від дня\~пред'явлення\~позову присуджуються аліменти\~на дитину, а позовні вимоги у даній справі стосуються не стягнення аліментів, а збільшення їх розміру, та вважає за необхідне зазначити, що стягнення аліментів у збільшеному розмірі починається з дня набрання рішенням суду законної сили, тому в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенні. \~ \~ \~ Пленум\~Верховного Суду\~України в\~Постанові від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~також розяснює,\~що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Водночас, суд враховує характер спірних правовідносин, а також те, що позивач сплатила судовий збір при зверненні до суду з позовною заявою та не просить повернути їй понесені витрати, суд вважає за можливе покласти витрати по сплаті судового збору на позивача.

Outcome: partial