Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], яким просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1032 грн. на місць до досягнення ним повноліття тобто до 03.02.2029 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.10.2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. 03.02.2011 року у шлюбі з відповідачем народився син [PERSON], який проживає з позивачем [PERSON] та перебуває на повному її забезпеченні. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між сторонами укладено не було. Відповідач на даний час проживає окремо, від надання допомоги на утримання дитини у добровільному порядку ухиляється, тому вона вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити, а також не заперечують проти розгляду справи в заочному порядку. Згідно адресної довідки від 22.09.2015 року, наданої Тарутинським РС ГУДМС України в Одеській області, [PERSON], [INFO] значиться зареєстрованим за адресою: [INFO] ІІ, вул. Леніна, б. 4. Відповідач [PERSON] в судові засідання, які призначались на 02.09.2015 року, 30.09.2015 року та 29.10.2015 року, не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою його місця проживання та місця реєстрації, проте конверти із судовими повістками повернулись на адресу суду з відмітками «за зазначеною адресою не проживає», про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за його відсутності на адресу суду не направляв, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України за відсутності заперечень до того представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. \~ Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 129323 від 16.10.2010 року, виданого виконавчим комітетом Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 16, [PERSON] та [PERSON] знаходяться в шлюбі з 16.10.2010 року. Як встановлено в судовому засіданні, від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 253106 від 10.02.2011 року, виданого виконавчим комітетом Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO] на даний час проживає разом із матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що також підтверджено довідкою, наданою виконавчим комітетом Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, від 20.08.2015 року за № 949 Згідно з ч.ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заявлений розмір аліментів не суперечить діючому законодавству, оскільки максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до законодавства про виконавче провадження, про що також відзначено в п.17 Постанові Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч.2 ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Таким чином, враховуючи, що відповідач, будучи батьком малолітнього [PERSON], [INFO], зобовязаний його утримувати до досягнення ним повноліття, проте домовленості про утримання дитини між сторонами не досягнуто, тому суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1032 гривень з дати подачі позовної заяви до суду, тобто з 12.08.2015 року до досягнення дитиною повноліття тобто до 03.02.2029 року Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved