Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її матері [PERSON]. В позовній заяві позивач вказала, що [INFO] померла її матір [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді майновий часток (паїв) пайового фонду СТОВ «Маяк» с.Шершенці, Кодимського району Одеської області, посвідчених майновими сертифікатами [NUMBER] та [NUMBER], одна з яких належала їй особисто, а інша - була успадкована нею після смерті чоловіка (батька позивача) [PERSON], який помер [INFO]. Вона (позивач) є єдиним спадкоємцем спадщини померлої матері за законом, а тому звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини померлої матері, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю оригіналів документів, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. В судове засідання позивач не прибула, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без неї. В поданій заяві свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - Шершенецької сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без нього (заява №02-16/318 від 09 грудня 2016 року). Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим суд вважає можливим розглянути вказану цивільну справу без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 17 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції в Одеській області. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). До складу спадкового майна померлої [PERSON] ввійшла майнова частка (пай) в пайовому фонді КСП «Маяк» с.Шершенці, Кодимського району Одеської області, у розмірі 0.0006% пайового фонду підприємства, вартістю 1945 грн., яка належала їй на підставі майнового сертифікату серії [NUMBER], виданого Шершенецькою сільською радою Кодимського району Одеської області. Окрім цього, до спадщини померлої [PERSON] ввійшла майнова частка (пай) цього ж підприємства у розмірі 0.002% пайового фонду підприємства, вартістю 5234 грн., яка посвідчена майновим сертифікатом [NUMBER], та була успадкована нею після смерті свого чоловіка [PERSON] - батька позивача. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] заповіту не склала, тому на час відкриття спадщини її спадкоємцем за законом першої черги була її донька [PERSON] - позивач у справі. Факт родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON], як між донькою та матір'ю, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача [NUMBER], повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області 16 червня 2011 року, в якому її матір'ю вказано [PERSON], та свідоцтвом про шлюб [NUMBER], повторно виданого 16 червня 2011 року цим же відділом ДРАЦС, відповідно до якого позивач 08 червня 1975 року зареєструвала шлюб з [PERSON], змінивши своє прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який не вчинив жодних з цих дій, вважається таким, що спадщину не прийняв. Встановлено, що позивач у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини померлої матері [PERSON], а тому за змістом ч.1 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла належну померлій спадщину. Окрім цього, факт прийняття позивачем спадщини після смерті матері підтверджується і рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 11 листопада 2015 року, яким за позивачем в порядку спадкування за законом визнано право власності на інше належне померлій матері майно (справа №503/2080/15-ц). Матеріали справи містять належні докази звернення позивача [PERSON] до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину померлої за законом, однак нотаріус відмовила у видачі позивачеві цього свідоцтва через відсутність оригіналів документів, що підтверджує право власності спадкодавця на це майно (відмова нотаріуса №1287/02-14 від 07 грудня 2016 року). Відсутність оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу відповідно до п.2 Глави 7, п.1 Глави 13 розділу І та п/п.4.12 п.4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право спадкоємця на судовий захист свого порушеного права на спадщину у разі втрати правовстановлюючого документу на спадкове майно підтверджується і ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року, прийнятою у цивільній справі №6-17336св15, в якій зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право власності (http://reyestr.court.gov.ua/Review/52081274). На підставі викладеного,

Outcome: approved