Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась до Шабівської сільської ради, про встановлення факту сумісного проживання, визнання сертифікату втраченим та визнання права на земельну частку /пай, уточнивши свої позовні вимоги 01.08.2018 року просить суд: встановити факт сумісного проживання [PERSON] та [PERSON], який помер 18.02.2000 року; визнати Сертифікат на право на земельну частку /пай/ серії ОД № 0138627, виданий на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 26.07.1996 року за № 435/96, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку /пай/ за № 627, який підтверджує право на земельну частку /пай/, що розташована на території Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у землях КСГП «ім. Леніна» с. Шабо, який був виданий на імя померлого [PERSON] втраченим; визнати за [PERSON] право на земельну частку /пай/, що розташована на території Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у землях КСГП «ім. Леніна» с.Шабо відповідно до Сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії ОД № 0138627, виданий на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 26.07.1996 року за № 435/96, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку /пай/ за № 627. Свої вимоги обґрунтовує тим, що за 18.02.2000 року помер її батько - спадкодавець [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), що розташована на території Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у землях КСГП «ім. Леніна» с.Шабо відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0138627 виданий на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 26.07.1996 року за № 435/96, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку /пай/ за № 627 на імя [PERSON] . Позивач бажає прийняти спадщину після померлого, звернулась до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що у неї відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), тому вона і вимушена звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявилась, в матералах справи наявна заява про розгляд справи у її відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити . Представник відповідача у судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі. Суд розглядає справу за відсутність учасників справи, відповідно до наданих заяв, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити , виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно 18.02.2000 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 203327, виданим 10.04.2000 року завідуючим відділу запису актів громадянського стану /л.с.20/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. Так, згідно п. 2 Розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації «Про затвердження розрахунків вартості земельної частки /паю/та її розміру в умовних кадастрових гектарах колективного сільськогосподарського підприємства ім. Леніна» вирішено видати членам КСГП ім. Леніна сертифікати на право на земельну частку /пай/, згідно доданого списку /л.с.17/. Згідно Списку членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Леніна Шабівської сільської ради народних депутатів, до їх числа входить і [PERSON] /л.с.15-16/. У відповідності до довідки ТОВ «Агрофірма Шаболат» № 25 від 12.02.2018 року, за померлим [PERSON] на території Шабівської сільської ради (землі колишнього КСП імені Леніна) згідно сертифікату серія ОД № 0138627 значиться земельна ділянка площею 5,2 ум.га в масиві № 19. Державний акт не виготовлявся /л.с.18/. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є рідною донькою [PERSON], яка змінила прізвище у звязку із укладанням шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії ІV-ЖД №320652 та свідоцтвом про укладання шлюбу серії ІІ-ЖД №430958 /л.с.21-22/. Згідно довідки № 63 від 23.01.2018 року, виданої виконавчим комітетом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, [PERSON] дійсно згідно акту обстеження депутата від 12.01.2018 року проводила поховання свого батька [PERSON], який помер 18.02.2000 року /л.с.14/. У відповідності до акту обстеження побутових умов проживання [PERSON] від 12.01.2018 року, при обстеженні комісія встановила, що зі слів сусідів на момент смерті [PERSON], вищевказана особа проживала та вела спільне господарство з батьком. Померлий проживав [INFO], та поховання батька здійснила донька [PERSON] 20.02.2000 року /л.с.19/. Тож, вищевикладені обставини та надані позивачем докази дають суду підстави достовірно вважати встановленим факт сумісного проживання [PERSON] та [PERSON], який помер 18.02.2000 року, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Позивач у своєму позові зазначає, бажає прийняти спадищну після смерті батька, звернулась до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав, не вімовилась від прийняття спадщини. Так, згідно листа № 182/01-16 від 19.07.2018 року приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу, видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку /пай/ у землі, що перебуває в колективній власності КСП імені Леніна неможливо у звязку із пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю сертифікату на право на земельну частку /пай/ /л.с.11/. Вказані правовідносини регулюються вимогами ст.ст. 1216, 1218, 1223, 1297 ЦК України. Так, відповідно до \~ст. 1216 ЦК України, \~спадкуванням є перехід прав та обовязків\~(спадщини)\~від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) , до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.ст.\~1217,\~1218 ЦК України,\~спадкування здійснюється за законом або заповітом.\~До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст.1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини як визначено у\~ст.81 ч.1 Земельного кодексу України. Згідно із нормами ст. 25\~Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію»\~та\~ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»\~право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об'єктом спадкування. Відповідно до вимог\~ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай). Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Як встановлено у судовому засіданні, сертифікат на право на земельну (частку) пай серії ОД № 0138627, виданий на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 26.07.1996 року за № 435/96, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку /пай/ за № 627 - був втрачений. Позивач надала до місцевої преси «Слово Придністровя» наступне оголошення: «Втрачений сертифікат на право власності на земельну частку /пай/ серії ОД № 0138627, зареєстрований в книзі реєстрації на земельну частку /пай/ по КСГП ім.Леніна за № 627 на імя [PERSON] вважати недійсним». Згідно п.3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що сертифікат на право на земельну (частку) пай серії ОД № 0138627, виданий на імя [PERSON] на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 26.07.1996 року за № 435/96, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку /пай/ за № 627 дійсно був втрачений, а аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, то в даному випадку доцільним буде визнати його втраченим, а отже позовні вимоги в частині визнання правовстановлюючого документа втраченим є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Отже, підсумовуючи досліджені в судовому засіданні обставини, а саме те, що позивач по справі є спадкоємцем до майна померлого за законом, інших спадкоємців судом не встановлено, та враховуючи те, що в судовому засіданні достовірно встановлено факт сумісного проживання [PERSON], [INFO] разом з її батьком [PERSON], який помер 18.02.2000 року, що свідчить про те що позивач фактично прийняла спадщину, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню. .

Outcome: approved