Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] районної ради в м. Донецьк про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона є власником будівлі кафе з літнім майданчиком літ. А-2 площею 152,2 кв. м., що розташовано за адресою: м. Донецьк, вул. Ляшенко, 2б/1. Право власності на вказане майно підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 30.11.2012 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] з реєстровим номером 5593, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів під № 5345127. Оригінали правовстановлюючих документів зберігалися в ПАТ «Укрбізнесбанк», що підтверджено актом прийому-передачі. Оскільки в теперішній час банк перебуває у стані припинення, а нотаріус , яка посвідчувала вказаний правочин припинила свою діяльність та не може видати дублікат договору купівлі-продажу, вона позбавлена можливості отримати оригінали правовстановлюючих документів, та отримати дублікат. У звязку з тим, що вона не може розпоряджатись вищезазначеним обєктом нерухомості, посилаючись на ст. 328 ЦК України, просить визнати за нею право власності на будівлю кафе з літнім майданчиком літерою А2 загальною площею 152,2 кв. м., що розташоване за адресою: м. Донецьк, вул. Ляшенко,2б/1. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. В подальшому представник позивача, який діє по нотаріально посвідченою довіреності просить справу слухати без його участі ( а.с. 98,99). Представник відповідача [PERSON] районна рада у м. Донецьк в судове засідання не зявився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив ( а.с. 32,38,43,44,97). Суд на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки належним чином повідомлений про день і час слухання справи відповідач не повідомив про причини своєї неявки, а позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка по справі [PERSON] є власницею будівлі кафе з літнім майданчиком літ А-2 загальною площею 152,2 кв. м., що розташований за адресою: м. Донецьк, вул. Ляшенко, 2б/1 та підтверджується Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та копією договору купівлі-продажу від 30.11.2012 року. ( а. с. 7-8,16-18). Відповідно до правил ст.ст.\~15,16, ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як передбачено\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто позов про визнання права власності на майно необхідний позивачеві тоді, коли у інших осіб виникають сумніви у належності йому цього майна, створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності у зв'язку з наявністю таких сумнівів чи втратою належних правовстановлюючих документів на майно, зокрема, на квартиру або жилий будинок. Відповідно до вимог\~ст. 392 ЦК України\~право на позов з підстав втрати правовстановлюючого документа виникає у особи, яка фактично володіє спірним майном у тому разі, коли таке право не оспорюється іншими особами, тобто за відсутності обставин, які свідчать про наявність у них права вимоги щодо спірного майна та за відсутності можливості отримання дублікату правовстановлюючого документа. В протилежному випадку вимоги про визнання права власності мають розглядатися з залученням у якості відповідачів, осіб, які оспорюють право позивача. Звертаючись до суду з вказаним позовом позивачка вказує на порушення її права реалізації зазначеного об»єкту нерухомості, оскільки не має можливості розпорядажтися ним по причині втрати оригіналу правовстановлюючого документу. Проте, як вбачається з матералів справи, оригінал правовстанолюючого документу договір купівлі-продажу, посвідчений 30.11.2012 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] за № 5593 ( разом з витягом з Державного реєстру правочинів, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності переданий на зберігання в ПАТ «Укрбізнесбанк» в забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором № КСПДФ/1007071.1 від 30.11.2012 року ( а. с. 20). Жодного доказу, які б свідчили про ліквідацію ПАТ «Український бізнес банк» та відсутність можливості отримання позивачем оригіналу правовстановлюючого документа суду, який було передано на зберігання, не надано, незважаючи на той факт, що згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 02.03.2017 року ПАТ «Український бізнес банк» перебуває в стані припинення, проте не ліквідовано. ( а. с.100-103). Питання щодо видачі нотаріусами дублікатів документів, посвідчених або виданих нотаріусом, регулюються\~Законом України «Про нотаріат»\~та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296\\5 з послідуючими змінами (Порядок). \~\~\~ \~ Відповідно до п. 8 ч. 1\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріуси видають дублікати нотаріальних документів, що зберігаються у справах нотаріуса. \~ \~\~\~ Згідно із ч. 1 ст.\~53\~та ч.5 ст.8 Закону України «Про нотаріат»у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою осіб, виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії, видається дублікат втраченого документа. Отже, в матеріалах справи відсутні дані про звернення позивачів до ПАТ «Український бізнес банк» про надання їм оригіналу правовстановлюючого документу, та при наявності свідоцтва про право власності, яке не скасовано та не визнано недійсним, в даному випадку, позивачка, звертаючись до суду, не правильно обрала спосіб захисту свого права, оскільки факт втрати оригіналу правовстановлюючого документу не доведено в судовому засіданні, а \~відсутність доказів щодо звернення позивачки до банку для отримання відповідного оригіналу правовстанолюючого документу свідчить про передчасність звернення до нотаріуса для отримання його дубліката, та в свою чергу, до суду. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] районної ради в м. Донецьк про визнання права власності на нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed