Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить визнати за нею право користування кімнатою № 2, жилою площею 17,5 м. кв. в комунальній квартирі [ADDRESS] та зобов»язати виконавчий комітет Дзержинської районної в м. Харкові ради укласти з нею договір найму на цю кімнату. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] та третіх осіб на його стороні [PERSON], [PERSON] та [PERSON], підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд задовольнити їх та пояснив, що позивач зареєстрована і постійно проживає в комунальній квартирі [ADDRESS], в якій, разом з колишнім чоловіком [PERSON] та їх повнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] займають три кімнати: № 2, жилою площею 17,5 м.кв., № 3, жилою площею 12,5 м. кв., № 4, жилою площею 9,3 м.кв., всього жилою площею 39,3 м.кв., що підтверджується копією поверхового плану та ордеру. В зазначене житлове приміщення, яке на той час належало КЕВ м. Харкова та знаходилось на території військового містечка МОУ Будинкоуправління № 3 КЕВ м. Харкова, вони поселились на підставі спеціального ордера № 90 від 27.12.05 р. виданого КЕЧ району (КЕВ м. Харкова) у звязку з звільненням з військової служби [PERSON] на виконання припису ст. 12. Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей». Наказом Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України № 177 від 06.06.05 р. [PERSON] звільнений з військової служби за станом здоров»я. На підставі цього ордера Будинкоуправлінням № 3 КЕВ м. Харкова на нього було відкрито особовий рахунок. 04.11.09 р. шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано. У звязку з цим її колишній чоловік перейшов жити в кімнату сина, а вона, за взаємною згодою, залишилась проживати в кімнаті № 2, в якій проживає до цього часу. На підставі рішення [PERSON] міської ради 7 сесії 5 скликання від 22.11.06 р. № 151/06 «Про комунальну власність м. Харкова» житловий будинок № 9 по вул. Шекспіра передано в комунальну власність міста Харкова. У звязку необхідністю оформлення особового рахунку в дільниці № 3 Дзержинської філії КП «Жилкомсервіс» позивачка на прийомі звернулась до виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради з проханням укласти з нею договір найму на кімнату № 2, в якій вона фактично проживає, але отримала відмову з пропозицією вирішити питання правомірності проживання в суді, оскільки їх сім»я вселилась по ордеру виданому КЕВ м. Харкова. Представник залученого до справи в якості третьої особи КЕВ м. Харкова у судове засідання не з»явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Представник відповідача [PERSON] міської ради до суду не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. За згодою з»явившихся представників осіб, які беруть участь у справі, суд продовжує розгляд справи. Представник відповідача виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради проти позову заперечує, посилаючись на те, що підстав для укладення договору найму з позивачем немає, оскільки, договір найму укладається на підставі ордеру виданого виконавчим комітетом районної в місті ради. Представник залученого до справи в якості третьої особи КП «Жилкомсервіс» проти позову заперечує, посилаючись на те, що підстав для укладення договору найму з позивачем немає, оскільки, договір найму укладається на підставі ордеру виданого виконавчим комітетом районної в місті ради. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована і постійно проживає в комунальній квартирі [ADDRESS], в якій, разом з колишнім чоловіком [PERSON] та їх повнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] займають три кімнати: № 2, жилою площею 17,5 м.кв., № 3, жилою площею 12,5 м. кв., № 4, жилою площею 9,3 м.кв., всього жилою площею 39,3 м.кв., що підтверджується копією поверхового плану та ордеру. В зазначене житлове приміщення, яке на той час належало КЕВ м. Харкова та знаходилось на території військового містечка МОУ Будинкоуправління № 3 КЕВ м. Харкова, вони поселились на підставі спеціального ордера № 90 від 27.12.05 р. виданого КЕЧ району (КЕВ м. Харкова) у звязку з звільненням з військової служби [PERSON] Наказом Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України № 177 від 06.06.05 р. [PERSON] звільнений з військової служби за станом здоров»я. На підставі цього ордера Будинкоуправлінням № 3 КЕВ м. Харкова на нього було відкрито особовий рахунок. 04.11.09 р. шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано. У звязку з цим її колишній чоловік перейшов жити в кімнату сина, а вона, за взаємною згодою, залишилась проживати в кімнаті № 2, в якій проживає до цього часу. На підставі рішення [PERSON] міської ради 7 сесії 5 скликання від 22.11.06 р. № 151/06 «Про комунальну власність м. Харкова» житловий будинок № 9 по вул. Шекспіра передано в комунальну власність міста Харкова. У звязку необхідністю оформлення особового рахунку в дільниці № 3 Дзержинської філії КП «Жилкомсервіс» вона на прийомі звернулась до виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради з проханням укласти з нею договір найму на кімнату № 2, в якій вона проживає, але отримала відмову з пропозицією вирішити питання правомірності проживання в суді. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зверталась до виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради з проханням укласти з нею договір найму на кімнату № 2, але отримала відмову та їй запропоновано звернутись до суду для вирішення питання правомірності його проживання в вказаному житловому приміщенні. Відмова мотивована тим, що виданий [PERSON] КЕЧ ордер на вказане житлове приміщення не може слугувати підставою для укладення договору найму, оскільки видача ордерів на житлові приміщення здійснюється виконавчими комітетами районних в містах рад. Як вбачається з матеріалів справи, надання ордеру та вселення позивачів в вказане житлове приміщення, яке не мало правового статусу гуртожитку і знаходилось в житловому будинку МО України, здійснено в порядку визначеному для поселення в гуртожитки, тобто, рішенням гарнізонної житлової комісії, затвердженим начальником гарнізону та наданням спеціального ордеру. Але, фактично, правовідносини між сім»єю позивача і КЕВ м. Харкова ([PERSON] КЕЧ міста) щодо користування наданим житловим приміщенням регулювались сторонами нормами житлового законодавства щодо користування житловим приміщенням в будинках державного і комунального житлового фонду. Таким чином, конклюдентними діями сторін було укладено договір найму вказаного житлового приміщення. Відповідно ст. 59 ЖК України, ордер на житлове приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючи дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення. Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі. Судом встановлено, що відповідачі не звертались до суду з питання про визнання незаконним виданого позивачам [PERSON] КЕЧ ордеру на зайняття вказаного жилого приміщення. Правомірність проживання та користування позивачами наданим за цим ордером житловим приміщенням ніким не оскаржено. Згідно ст. 58 ЖК України, ордер на жиле приміщення є правовою підставою для вселення в надане жиле приміщення. Відповідно ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням в будинках державного і комунального житлового фонду здійснюється відповідно з договором найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордеру на жиле приміщення між наймодавцемжитлово-експлуатаційною організацією (а при її відсутності-відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем-громадянином, на ім.»я якого видано ордер. Відповідно ст. 64 ЖК України, члени сім»ї наймача, які проживають разом з ним, користуються всіма правами та несуть всі обовязки, що витікають з договору найму, нарівні з наймачем. Якщо вказані особи перестали бути членами сімї наймача, але продовжують проживати в займаному житловому приміщенні, вони мають ті ж права і обовязки, що і наймач. Відповідно до ст. 814 ЦК України, у разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять права і обовязки наймодавця. Відповідно ст. 47 Конституції України, ст. 1 ЖК України, кожний має право на житло. Відповідно до ст. 9 ЖК України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. На підставі ст. 10 ч.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Виходячи з наведених обставин, які підтверджуються наданими документами, та приписів вказаним норм, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved