Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 14.01.2021 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить визнати виконавчий напис, вчинений 05 серпня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. за реєстровим №17803 про стягнення з неї на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - АТ «ПУМБ») заборгованість в розмірі 32052,42грн. - таким, що не підлягає виконанню. До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області позовна заява надійшла 08.02.2021 року на підставі ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.01.2021 року для розгляду за підсудністю. Провадження у справі відкрито 09.02.2021 року. Позов [PERSON] обґрунтовано тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено 05 серпня 2019 року виконавчий напис щодо стягнення з неї на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 32052,42грн., про що вона дізналася випадкового, оскільки до бухгалтерії надійшла постанова приватного виконавця про звернення стягнення на її заробітну плату. Позивач, вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки між нею та АТ «ПУМБ» ніякі кредитні договори не укладалися, вона ніколи не співпрацювала з цим банком та не отримувала від нього жодних повідомлень про наявність у неї кредиту та про необхідність сплачувати заборгованість. Відтак нотаріус не мав жодних підстав для вчинення виконавчого напису, тому звернулася до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні присутньою не була, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач АТ «ПУМБ» в судовому засіданні присутнім не був, повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, правом надання відзиву на позов не скористався. Третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судовому засіданні присутньою не була, повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомила, правом надання пояснень на позов не скористалася. Третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. в судовому засіданні присутньою не була, повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомила, пояснення на позов до суду не надходили. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, в судовому засіданні встановлено, що 02.04.2014 року [PERSON] , [INFO] у АТ «ПУМБ» підписано пропозицію укласти договір щодо отримання кредитних коштів (а.с.54). Підписання будь-яких документів у АТ «ПУМБ» позивачем заперечується, відомостей щодо визнання кредитного договору недійсним суду не надано. 05.08.2019 року за заявою АТ «ПУМБ» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» за період з 02.08.2018 року по 02.08.2019 року заборгованість за кредитним договором №GP-6178348 від 02.04.2014 року у розмірі 21552,42грн., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту - 31552,42грн., прострочена заборгованість за комісією - 12968,53грн., прострочена заборгованість за процентами - 1184,68грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 0,00грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам - 0,00грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 0,00грн. строкова заборгованість за штрафами і пенями - 0,00грн., плата за вчинення виконавчого напису - 500,00грн. (а.с.38). Виконавчий напис звернуто до примусового виконання - приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. відкрито виконавче провадження №59870958 на підставі заяви АТ «ПУМБ». Постановою від 29.08.2019 року звернуто стягнення на заробітну плату [PERSON] за місцем її роботи АТ «ОГРС «Криворіжгаз» (а.с.14, 15). Ухвалою суду від 09.02.2021 року за клопотанням позивача зупинено виконання у виконавчому провадженні №59870958 щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» несплаченої в строк заборгованості у розмірі 32052,42грн. (а.с.28). Позивач просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п.1 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «доповнити перелік після розділу «стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». зобов`язано кабінет міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови кабінету міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Отже, оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 05.08.2019 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Відповідно до пункту 1 переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) ? «нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені. Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. В постанові Верховного Суду (справа №310/9293/15ц від 23.01.2018 року) зазначено, що: при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. У спірному виконавчому написі сума заборгованості складає 31552,42грн. (без урахування 500,00грн. - оплати за вчинення виконавчого напису), однак жодних доказів стосовно розрахунку саме такої суми заборгованості відповідачем суду не надано. Виписка з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків погашення кредиту не є належним доказом на підтвердження безспірності заборгованості. З додатків до заяви про вчинення виконавчого напису не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому відсутні підстави вважати, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису розмір заборгованості перед відповідачем є безспірним. В матеріалах справи також відсутні докази, що серед документів наданих АТ «ПУМБ» нотаріусу для вчинення виконавчого напису був наявний оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц, провадження №61-12629св19. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано доказів, які б підтверджували незаконність її вимог або їх необґрунтованість. Отже, позивачем оспорюється отримання від банку кредитних коштів, що відповідачем не спростовано, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, в порушення Порядок вчинення нотаріальних дій, нотаріусу не надано оригіналу нотаріально посвідченого договору, тому суд задовольняє позов. Відповідно до ст.141 ЦПК України з АТ «ПУМБ» на користь [PERSON] слід стягнути судовий збір в сумі 906,00грн. (а.с.24). Враховуючи викладене та

Outcome: approved