Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача 152 527 грн. 85 коп. за договорами банківських рахунків. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 04.09.2014 року між нею та банком був укладений договір на відкриття поточного рахунку № 002-18202-040914 з використанням та обслуговуванням платіжної картки. Станом на 27.03.2015 року доступна для користування сума коштів на вказаному рахунку становила 530,48 доларів США. 26.12.2014 року між нею та банком укладений договір банківського вкладу № 003-29553-261214 зі строком дії до 26.03.2015 року, відповідно до умов якого банк прийняв від вкладника кошти на вкладний рахунок в сумі 10 000 доларів США. Станом на 04.08.215 року залишок коштів на вказаному депозиті становив 4 841, 07 доларів США. Крім того, в 2013 році у неї в банку знаходився поточний рахунок на 13 000 доларів США. З вказаного рахунку платіжним дорученням від 15.12.2014 року вона доручила банку конвертувати 3 000 доларів США в гривню та оплатити вказану суму в розмірі 45 400 грн. як авансовий платіж за автомобіль, який вона придбала у ПП «АВТО-АТИВ». Проте, банк конвертував 3 000 доларів США у гривню, але не перевів ці кошти ПП «АВТО-АТИВ», а утримував їх на поточному рахунку. Вона неодноразово зверталася до відповідача з заявами про повернення коштів з нарахованими відсотками, але відповідач на її заяви не реагував. Просить стягнути з відповідача грошові кошти з банківських рахунків, крім того, завдану шкоду за конвертування валюти. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, проти позовних вимог заперечує, при ухваленні рішення просить врахувати письмові заперечення, в задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 04.07.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено договір банківського рахунку № 005-18202-040713 з використанням та обслуговуванням платіжної картки (поточний рахунок 26200701176680) в гривні. Станом на 27.03.2015 року доступна для користування сума коштів на вказаному рахунку становила 46 752 грн. 35 коп. 04.09.2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено договір банківського рахунку № 002-18202-040914 з використанням та обслуговуванням платіжної картки (поточний рахунок 26206703191719) в доларах США. Станом на 27.03.2015 року доступна для користування сума коштів на вказаному рахунку становила 530,48 доларів США. 26 грудня 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено договір банківського вкладу № 003-29553-231214 на суму 10 000 доларів США, що припинив свою дію 26.03.20105 року. З інформації наданої відповідачем у справі вбачається, що станом на 02.10.2015 року, на рахунках позивача розміщуються наступні кошти: - на поточному рахунку 26200701176680, відкритого на підставі договору № 005-18202-040713 від 04.07.2013 року, знаходиться 2 022 грн. 38 коп. Дана сума становить розмір відсотків, нарахованих позивачу на основну суму за період з 03.03.2015 року (момент введення в банку тимчасової адміністрації) по 03.08.20105 року (момент отримання позивачем через віділення Укргазбанку гарантованої суми відшкодування); - на поточному рахунку 26206703191719, відкритого на підставі договору № 002-18202-040914 від 04.09.2014 року, знаходиться 13,22 доларів США Дана сума становить розмір відсотків, нарахованих позивачу на основну суму за період з 03.03.2015 року (момент введення в банку тимчасової адміністрації) по 03.08.20105 року (момент отримання позивачем через віділення Укргазбанку гарантованої суми відшкодування); - на поточному рахунку 26304112820078, відкритого на підставі договору № 003-29553-231214 від 26.12.2014 року, знаходиться 4 889, 29 доларів США Дана сума складається з тіла депозиту (4 841,07 доларів США), що не увійшли в гарантовану суму відшкодування Фондом та відсотків, нарахованих позивачу на суму вкладу після введення в банку тимчасової адміністрації. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що на виконання ст. 26, 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» грошові кошти було перераховано в національну валюту за курсом, що діяв на момент введення в банку тимчасової адміністрації та 03.08.2015 року через відділення «Укргазбанку» позивачу було виплачено гарантовану суму в розмірі 200 000 грн. Відповідно до постанови № 150 Правління Національного банку України від 02.03. 2015 року ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, за рішенням № 51 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03. 2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку, шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації в період з 03 березня 2015 року по 02 червня 2015 року, рішеннями цього ж органу № 71 від 08.04.2015 року, 147 від 03.08.2015 року строк тимчасової адміністрації збільшено до 02 вересня 2015 року та 02 жовтня 2015 року включно. Постановою Національного Банку України № 664 від 02.10.2015 року відкликано банківську ліцензію та ліквідовано АТ «ДельтаБанк». Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 181 від 02.10.2015 року розпочата процедура ліквідації АТ «ДельтаБанк» з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з положенням ч.1,2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. За договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатись грошовими коштами на власний розсуд (ст. 1066 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією;(відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом. Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини. Ст. 1 цього Закону визначено, що ним встановлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за вкладами фізичних осіб, а його метою є захист прав і законних інтересів вкладників банку. Згідно з п. 16 ст. 2 Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осібосновним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку. Згідно з ч. 1 ст. 26 зазначеного Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн. Ст. 36 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з п.п.1, 2 ч.5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів, зокрема, за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом. Згідно ч.1 ст.52 Закону кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 1) зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до пункту 1 частини шостої ст. 36 цього Закону, та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у пункті 17 частини п'ятої ст. 12 цього Закону; 4) вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; 5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; 6) вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності);7) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; 8) вимоги за субординованим боргом. Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами визначений ст.27 Закону - уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку встановлена спеціальним Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, за положеннями якого з дня призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного Закону. Зокрема, вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашаються у четверту чергу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що, оскільки у банку було запроваджено тимчасову адміністрацію та на даний час розпочато процедуру ліквідації, вимоги [PERSON] будуть визнані та задовольнятимуться відповідно до Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Такий висновок суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 20 січня 2016 року у справі N 6-2001 цс 1. Обраний позивачем спосіб захисту своїх прав у вигляді стягнення з відповідача на його користь суми коштів у розмірі 152 527 грн. 85 коп. не узгоджується з положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладників фізичних осіб».

Outcome: dismissed