Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що вона та відповідач з 31 січня 2004 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який згодом було розірвано на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 березня 2018 року. За час подружнього життя ними за спільні кошти було придбано нежиле приміщення, загальною площею 101,8 кв.м., яке складається з: 43-1 торгово-виставкового залу, площею 24,5 кв.м., 43-2 майстерні, площею 22,0 кв.м., 43-3 торгово-виставкового залу, площею 15,5 кв.м., 43-4 коридору, площею 25,7 кв.м., 43-5 складського приміщення, 14,1 кв.м. та знаходиться по [ADDRESS] . Вказаний об`єкт нерухомого майна було оформлено на відповідача на підставі договору купівлі-продажу ВРС 383728, ВРС 383729, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Костецьким Ю.Г., за реєстровим №2116. Ринкова вартість спірного нежилого приміщення станом на 14 лютого 2019 року становить 245 200 гривень згідно висновку про вартість майна, виконаного ТОВ «ЗАХІД-ЕКСПЕРТ» від 14.02.2019року. Крім цього, під час шлюбу на ім я [PERSON] було оформлено право власності на нежитлову будівлю торговий павільйон, загальною площею 37,8 кв.м., що знаходиться на [ADDRESS] . Зазначене нерухоме майно, ринковою вартістю 31200 гривень, зареєстровано за відповідачем на підставі свідоцтва про право власності, серії САВ 1125332 від 23 листопада 2007 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Шумської міської ради №352 від 23 листопада 2007 року. Також 22 грудня 2016 року за спільні кошти подружжя ними було придбано -автомобіль, марки RENAULT TRAFIC, спеціалізований вантажний фургон малотоннажний - [NUMBER] , білого кольору, 2012 року випуску, номер шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , ринкова вартість якого становить 229 500 гривень згідно висновку про вартість майна, виконаного ТОВ ЗАХІД-ЕКСПЕРТ» від 14.02.2019 року. Оскільки після розірвання шлюбу відповідач [PERSON] відмовляється в позасудовому порядку належним чином оформити поділ спільно нажитого за час шлюбу майна, просить суд, в порядку поділу майна подружжя визнати за нею, [PERSON] , право власності на 1/2 ідеальну частину нежилого приміщення, загальною площею 101,8 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] та право власності на Ѕ ідеальну частину нежитлової будівлі, торгового павільйону, загальною площею 37,8 кв.м., що знаходиться на площі [ADDRESS] , а також присудити до стягнення з [PERSON] на її [PERSON] , користь 114 750 гривень в рахунок грошової компенсації вартості належної їй 1/2 частини автомобіля, марки RENAULT TRAFIC, 2012 року випуску, номер шасі (рами) [NUMBER] , об`єм двигуна 1995 см-3, державний номерний знак [NUMBER] , залишивши за відповідачем на праві особистої приватної власності вказаний транспортний засіб. Ухвалою судді від 22 березня 2019 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ 25 червня 2019 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] в якому просить в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ним [PERSON] (ІПН [NUMBER] ), право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] , та 1/2 частину легкового автомобіля універсал - В КІА СЕЕD, 2017 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . Крім того просить стягнути з [PERSON] на його користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 327, 76 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує на те, що у первісному позові не охоплене все спільне майно, придбане під час шлюбу, а саме легковий автомобіль універсал - В КІА CEED, 2017 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , вартістю 395 730,00 грн. та 1/2 квартири [ADDRESS] , вартість ј частки якої згідно оцінки незалежного експерта становить 334911,67 грн. 26 червня 2019 року судом зареєстровано заперечення відповідача [PERSON] на позовну заяву [PERSON] згідно яких [PERSON] визнає що нежитлове приміщення [ADDRESS] придбане під час шлюбу та не заперечує проти визнання права власності на ідеальну половину частки даного майна за позивачем. Відносно стягнення із нього на користь позивача грошової компенсації вартості половини автомобіля марки RENAULT TRAFIC, державний номерний знак [NUMBER] заперечує повністю з тих підстав, що складена на замовлення позивача оцінка даного транспортного засобу не повідає дійсності з огляду на те що автомобіль був пошкоджений під час дорожньої транспортної пригоди 21.08.2017 року та значно знизився в вартості. Також вказує на те, що станом на бьогоднішній день він не має фінансової можливості надати грошову компенсацію позивачу, а відтак вважає за доцільне розділити дане майно за принципом рівних часток. Позовні вимоги стосовно виділення позивачу на праві власності Ѕ частини нежитлової будівлі за адресою [ADDRESS] , заперечує, оскільки дане приміщення будувалося ним особисто за його власні кошти та з допомогою його батьків. Протягом усіх років експлуатації, він особисто проводив усі ремонтні роботи, удосконалення, утримання, сплачував комунальні платежі, тощо. Тому, вважає за доцільне виділити позивачу тільки 1/5 частину даного приміщення з огляду на те, що дружина доглядала та ростила їх дітей та частково вела домашнє господарство. 27.08.2019 року відповідач [PERSON] подав суду уточнення до заперечення на позовну заяву [PERSON] в якому просив відмовити в задоволенні позовної вимоги стосовно виділення позивачу на праві власності половини будівлі за адресою: [ADDRESS] , оскільки, дане приміщення будувалося виключно за кошти його батьків про що свідчать відповідні чеки, та протягом усіх років експлуатації, він особисто проводив усі ремонтні роботи, утримання, сплачував усі комунальні платежі. Тому, вважає що це майно не є майном нажитим за спільні кошти сторін. 17.09.2019 року [PERSON] подала суду відзив на зустрічний позов в якому вказує на те, що після розірвання шлюбу між нею та [PERSON] була досягнута усна домовленість про те, що квартира [ADDRESS] повинна перебувати у її власності, оскільки цього вимагають інтереси дітей, які залишаються жити з нею, крім того, інша Ѕ частина спірної квартири належить її матері, яка після розірвання шлюбу не є членом сім`ї позивача і не може використовувати помешкання спільно із ним. З огляду на це у період з 29.03.2018 року по 31.05.2019 вона виплатила позивачу 229 935 гривень власних коштів що підтверджується банківською випискою про рух коштів. Однак в подальшому позивач відступив від своїх домовленостей, та договір у нотаріальній формі між ними щодо поділу спільного сумісного майна не був укладений. Також зазначила, що не заперечує проти того, щоб автомобіль Рено-Трафік 2016 р.в. за ціною 229 500 гривень та автомобіль В КІА CEED 2017 р.в. за ціною 395 730 гривень були присуджені у власність позивача повністю, що по загальній вартості майна (з врахуванням виплачених нею коштів 229935 грн) буде на 185 341,66 грн. більше від нартості 1/2 частини квартири, яка залишається у її власності. Крім того вважає, що з огляду на таку різницю у вартостях неподільних об`єктів, які залишаються у власності сторін, при поділі торгового павільйону по [ADDRESS] та торгового підвального приміщення по [ADDRESS] (заявлені до поділу у первісній позовній заяві) у власність [PERSON] повинен бути переданий більший за вартістю об`єкт. Також подала суду висновок складений експертом [PERSON] згідно якого вартість торгового павільйону площею 37,8 м.кв за адресою: [ADDRESS] становить 357090 грн. 04.10.2019 року [PERSON] подав суду відповідь на відзив [PERSON] в якому заперечив, щодо пропозицій наданих [PERSON] щодо розподілу спільного майна та вказує на те, що долучені [PERSON] роздруківки, не є виплатою частини квартири, оскільки є коштами вирученими з його діяльності з Новою поштою де [PERSON] , виступала технічним директором, відтак ј частина квартири належить йому. Нежитлове приміщення в місті Шумську вважає таким, що не є предметом спільного сумісного майна подружжя. \~ \~ \~ \~13.11.2019 року [PERSON] подала заперечення на відповідь на відзив в якому вказує на те, що наведене в у відповіді на відзив твердження не відповідає дійсності, оскільки з 2014 року по травень 2019 року вона здійснювала підприємницьку діяльність як ліцензіат ТОВ «Нова пошта», подавала звіти, підписувала акти, накладні, договори тощо. Даний вид господарської діяльності давав стабільний дохід. З метою реалізації даного бізнесу нею отримано в оренду комерційне приміщення в [ADDRESS] та закуплено за спільні кошти обладнання на суму 98 272 грн. Після розірвання шлюбу вона написала заяву про припинення діяльності з Нова пошта оскільки вони з [PERSON] погодили переоформити бізнес з ТОВ «Нова пошта» на [PERSON] , а здійснення господарської діяльності у магазині по [ADDRESS] залишиться їй. Крім того за їх домовленістю [PERSON] погодився з`їхати з житла по [ADDRESS] та отримати виплату частки в квартирі. Відтак вважає, що зупинення співпраці із ТОВ «Нова пошта» може свідчити лише про те, що усі здобутки та бізнесові напрацювання, які вони набули під час шлюбу, в т.ч. товаро-матеріальні цінності на суму понад 98 272 грн. отримав після розлучення [PERSON] . Відповідно компенсаційні кошти мав би виплатити їй відповідач, а не навпаки. Щодо нежитлового приміщення за адресою [ADDRESS] , то зазначила, що долучені відповідачем копії накладних жодним чином не свідчать про те, що є передбачені законом підстави для виключення даного майна з об`єму спільної сумісної власності подружжя, яке підлягає поділу. Вважає, що дані накладні не свідчать про те, на ремонт яких саме приміщень були вони використані, оскільки відповідачем не повідомлено, що його батько [PERSON] також володів торговим приміщенням на площі Ринковій в місті Шумську, який 11.05.2007 року подарував синові. На ремонт якого саме приміщення були використані дані будівельні матеріали, за чиї кошти вони були закуплені і чи вплинули істотно на вартість самого приміщення із долучених документів не вбачається. 29.11.2019 року [PERSON] подав письмове уточнення пояснення в якому просив суд розділити усе спільно нажите майно подружжя [PERSON] та [PERSON] наступним чином: по 1/4 частці квартири [ADDRESS] , загальною площею 93,7 м. кв., та по 1/2 частині нежитлового приміщення [ADDRESS] визнати на праві спільної часткової власності за [PERSON] та [PERSON] , легковий автомобіль універсал - В КІА CEED, державний номерний знак [NUMBER] та автомобіль марки RENAULT TRAFIC, державний номерний знак [NUMBER] визнати на праві приватної власності за [PERSON] . Нежитлову будівлю, торговий павільйон за адресою [ADDRESS] не вважає спільно нажитим майном, а відтак зазначає, що [PERSON] немає права на частку цього майна. Обгрунтовуючи вимоги, щодо визнання за ним частки у квартирі [PERSON] зазначив, що він не має на меті там проживати оскільки житлова площа є недостатньою, однак частка у квартирі забезпечить йому можливість брати участь у повноцінному та належному батьківському вихованні дітей. 02.12.2019 року [PERSON] подала зяаву про збільшення позовних вимог в якій зазначила, що 24.10.2019 [INFO] із магазину «Фокус», що знаходиться за адресою [ADDRESS] (приміщення є спільним та підлягає поділу) відповідач вивіз оргтехніку на загальну суму 62640 гривень. Оскільки відповідач заволодів спірною оргтехнікою без її відома та згоди, відповідно вважає, що середня ринкова вартість даного майна повинна бути врахована у частку майна, яка виділяється при поділі у власність [PERSON] . Відтак просить суд провести поділ спільного сумісного майна, придбаного нею та відповідачем у шлюбі, у наступний спосіб: Визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] та нежитлове підвальне приміщення за адресою [ADDRESS] . Решту майна залишити у власності відповідача [PERSON] , а саме: автомобіль Рено-Трафік 2016 р.в.; автомобіль В КІА СЕЕ'D 2017 р.в.; нежитлове торгівельне приміщення по [ADDRESS] ; оргтехніка, яка перебувала в експлуатації у торговому приміщенні за адресою [ADDRESS] на загальну суму 62640 грн, безпідставно виплачені кошти у розмірі 229 935 гривень, які у період з 29.03.2018 року по 31.05.2019 року були виплачені [PERSON] з рахунку [PERSON] . В судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] та її представник, адвокат Магдич О.О. первісний позов підтримали з підстав, викладених у ньому та просили повести розподіл майна згідно вимог викладених в заяві про збільнення позовних вимог від 02.12.2019 року, відповідно відмовивши в частині задоволення зустрічного позову. Відповідач-позивач [PERSON] та його представник адвокат Заводовська М.Л. в судовому засіданні проти первісного позову частково заперечили, зустрічний позов підтримали, просили суд його задовольнити в повному обсязі. Дослідивши та оцінивши докази по справі, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, надані особами, що беруть участь у справі на засадах змагальності та диспозитивності, давши цим доказам в їх сукупності та взаємозв`язку відповідну оцінку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя підлягають частковому задоволенню, та зустрічні позовні вимоги\~\~ [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя підлягають частковому задоволенню виходячи з таких підстав: [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 січня 2004 року який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 березня 2018 року (справа № 607/2092/18). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження і об`єктів нерухомого майна № 60125795, сформованої станом на 28.05.2016 року, [PERSON] на праві приватної власносі належить: - нежиле приміщення, загальною площею 101,8 кв.м., яке складається з: 43-1 торгово-виставкового залу, площею 24,5 кв.м., 43-2 майстерні, площею 22,0 кв.м., 43-3 торгово-виставкового залу, площею 15,5 кв.м., 43-4 коридору, площею 25,7 кв.м., 43-5 складського приміщення, 14,1 кв.м. та знаходиться по [ADDRESS] . Вказаний об`єкт нерухомого майна було зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, ВРС 383728, ВРС 383729, посвідченого 28.04.2012 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Костецьким Ю.Г., за реєстровим №2116. - нежитлова будівля, торговий павільйон, загальною площею 37,8 кв.м., що знаходиться на площі [ADDRESS] . Право власності зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, серії САВ [NUMBER] 125332 від 23 листопада 2007 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Шумської міської ради №352 від 23 листопада 2007року. - нежитлова будівля, торговий павільйон, загальною площею 20,07 кв.м., що знаходиться на площі [ADDRESS] , у м. [ADDRESS] . Право власності зареєстровано за [PERSON] на підставі договору дарування ВЕО №412982 виданого 11.05.2007 року Шумською державною нотаріальною конторою за реєстровим №750. Згідно висновку про вартість майна, складеного 14.02.2019 року ТОВ «ЗАХІД-ЕКСПЕРТ» на замовлення [PERSON] , ринкова вартість нежилого приміщення загальною площею 101,8 кв.м., яке знаходиться по [ADDRESS] станом на 14 лютого 2019 року становить 245 200 гривень. Згідно висновку про вартість майна, складеного 14.02.2019 року ТОВ «ЗАХІД-ЕКСПЕРТ» на замовлення [PERSON] , ринкова вартість нежилого приміщення загальною площею 37,8 кв.м., що знаходиться на площі Ринкова [ADDRESS] , у [ADDRESS] становить 31200 гривень. Згідно висновку про вартість майна, складеного 14.02.2019 року ТОВ «ЗАХІД-ЕКСПЕРТ» на замовлення [PERSON] , ринкова вартість транспортного засобу RENAULT TRAFIC, тип - спеціалізований вантажний фургон малотоннажний В, білого кольору, 2012 року випуску, номер шасі (рами) [NUMBER] , об`єм двигуна 1995 см-3, державний номерний знак [NUMBER] становить 229500 грн. Відповідно до рахунку-фактури №14/02 та Акту прийомупередачі робіт загальна вартість робіт по оцінці майна за замовленням [PERSON] становить 1500 грн., які сплачені замовником в повному обсязі. Згідно висновку\~про вартість\~майна,\~складеного 08.10.2019\~року ФОП\~ [PERSON] \~(Сертифікат\~суб`єкта\~оціночної діяльності\~№246/18 від 23.03.2018) на замовлення [PERSON] , ринкова вартість нежилого приміщення загальною площею 37,8 кв.м., що знаходиться на [ADDRESS] становить 357090 гривень. Відповідно до Акту прийомупередачі робіт, вартість робіт по оцінці майна за замовленням [PERSON] становить 1500 грн. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження і об`єктів нерухомого майна № 60125795, сформованої станом на 19.06.2019 року, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить по Ѕ частці квартири [ADDRESS] згідно Договору купівлі продажу посвідченого 16.01.2017 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Боднарчук О.І. Згідно відповіді приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Боднарчук О.І. наданої 06.06.2019 року на запит [PERSON] , 16 січня 2017 року при посвідченні договору купівлі продажу квартири [ADDRESS] також було посвідчено справжність підпису [PERSON] на заяві про письмову згоду дружині [PERSON] на придбання вищевказаної квартири. Відповідно до висновку про вартість майна, складеного 20.06.2019 року ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» на замовлення [PERSON] , ринкова вартість ј частки квартири [ADDRESS] без врахування ПДВ складає 334911 грн. \~ \~ \~ \~Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію ТЗ, серія [NUMBER] , виданого Центром 6143, 27.06.2017 року легковий автомобіль універсал - В КІА CEED, 2017 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] зареєстровано на праві власності за [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно висновку про вартість майна, складеного 19.06.2019 року СПД ФОП [PERSON] (Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №92/18 від 02.02.2018) на замовлення [PERSON] , ринкова вартість автомобіля універсал - В КІА CEED, 2017 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] становить 395 730,00 грн. Вартість проведеної даної експертної оцінки становить 700,00 грн, яка сплачена замовником, що підтверджується квитанцією №057062. Згідно висновку про вартість майна, складеного 23.06.2020 року ТОВ «ЗАХІД-ЕКСПЕРТ» на замовлення [PERSON] , ринкова вартість транспортного засобу RENAULT TRAFIC, тип - спеціалізований вантажний фургон малотоннажний В, білого кольору, 2012 року випуску, номер шасі (рами) [NUMBER] , об`єм двигуна 1995 см-3, державний номерний знак [NUMBER] становить 204 900 грн. Згідно виписки з карткового рахунку відкритого в АТ КБ ПриватБанк на і`мя [PERSON] вбачається, що у період з 29.03.2018 року по 31.05.2019 року [PERSON] з рахунку [PERSON] перераховано кошти у розмірі 229 935 гривень. \~ \~ \~ \~Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, [PERSON] з 17.04.2014 року перебуває на обліку як фізична особа підприємець. На підставі Ліцензійного договору, Договору про надання послуг з організації доставки відправлень від 01.04.2015 року, та Договору поставки від 31.08.2018 року [PERSON] здійснювала підприємницьку діяльність як ліцензіат ТОВ «Нова пошта». Згідно заяви від 16.05.2019 року адресованої директору ТОВ «Нова пошта», [PERSON] повідомляє про зупинення їх співпраці, з причин розлучення з чоловіком [PERSON] , який займався організацією діяльності відділення. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми процесуального та матеріального права. Так, відповідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як зазначено в пункті 23\~постанови Пленуму Верхового Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які складають підстави виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені в\~ст. 60 СК України. У\~ст. 60 СК України\~закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і\~ст. 368 ЦК України. У ч. 1\~ст. 70 СК України\~встановлено, що в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена в постанові ВСУ від 24.05.2017 у справі №6-843цс17 та постановах ВС від 06.02.2018 у справі №235/9895/15-ц, від 05.04.2018 у справі №404/1515/16-ц., від 27.02.2019 року у справі №755/4757/16-ц. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи\~ст. 60 СК України\~та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Сторонами справи [PERSON] та [PERSON] не заперечуються факт, набуття ними, як подружжям за час шлюбу за спільні кошти наступного майна: Ѕ частину квартири [ADDRESS] ; нежитлове приміщення загальною площею 101,8 кв.м., що знаходиться по вул. Білецька [ADDRESS] , автомобіль RENAULT TRAFIC, тип спеціалізований вантажний фургон малотонажний- [NUMBER] , білого кольору, 2012 року випуску, номер шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] ; \~ \~ \~ \~автомобіль KIA CEED, легковий універсал-В, колір чорний, 2017 року випуску, номер шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Також сторонами у справі в судовому засіданні визнано, що нежитлове приміщення що знаходиться по [ADDRESS] , використовує [PERSON] здійснюючи підприємницьку діяльність та жодних доходів з даного приміщення [PERSON] не мав. Крім того [PERSON] не заперечив факт вивезення ним 24.10.2019 року із магазину «Фокус», що знаходиться за адресою [ADDRESS] оргтехніки, яка є спільним майном на загальну суму 62640 гривень без згоди [PERSON] . Одночасно сторони визнали, що набуті за час шлюбу вищевказані транспортні засоби фактично використовуються [PERSON] . На спростування презумпції спільності майна, набутого подружжям у шлюбі, що стосується\~нежитлової будівлі торгового павільйону загальною площею 37,8 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] [PERSON] не представив суду належні та допустимі докази в обґрунтування таких обставин. Подані [PERSON] квитанції від 17.01.2019 року, 07.02.2019 року про оплату електроненергії та квитанції від 26.06.2016 року, 15.09.2016 року про сплату податків, а також товарні чеки про придбання [PERSON] в 2007 році будівельних товарів не підтверджують, що вони були використані на будівництво чи ремонт саме торгового приміщення на площі Ринковій, 1 в місті Шумську, при цьому суд враховуює, що [PERSON] з 2007 року є також власником торгового приміщення на [ADDRESS] . Таким чином, на думку суду, спірне приміщення нежитлової будівлі торгового павільйону загальною площею 37,8 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] є спільно нажитим майном подружжя та підлягає поділу. Відповідно до\~ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згідно з пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України, яка від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~статями 69-72 СК України\~та\~статтею 372 ЦК України. У пункті 25 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що при поділі спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої та п`ятої\~статті 71 СК України\~щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених\~статті 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (статті 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги вартість набутого у власність сторонами під час шлюбу рухомого та нерухомого майна, суд вважає правильним в порядку поділу спільного сумісного майна сторін, виділити у власність: - [PERSON] Ѕ частину квартири [ADDRESS] вартістю 669822 грн. та нежитлове приміщення загальною площею 101,8 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] вартістю 245200 грн. - [PERSON] нежитлову будівлю торгового павільйону загальною площею 37,8 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] , вартістю 357090 грн; автомобіль RENAULT TRAFIC, тип спеціалізований вантажний фургон малотонажний- [NUMBER] , білого кольору, 2012 року випуску, номер шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] вартістю 204900 грн та автомобіль KIA CEED, легковий універсал-В, колір чорний, 2017 року випуску, номер шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , вартістю 395\~730 грн. Суд вважає за необхідне зауважити, що виділяючи в власність [PERSON] Ѕ частину квартири [ADDRESS] , судом було враховано те, що у вказаному спірному приміщенні проживає інший співвласник Ѕ частки квартири [PERSON] (мати позивача [PERSON] ), а також діти сторін та надані в судовому засіданні пояснення [PERSON] про те, що у вказаному житловому приміщення він не має наміру проживати. Крім того суд врахував кошти у розмірі 62640 грн, як вартість самовільно вивезеної [PERSON] спільної оргтехніки, яка перебувала в експлуатації у торговому приміщенні за адресою [ADDRESS] . Виділяючи у власність сторін окремі нежитлові приміщення судом також взято до уваги визнане сторонами у судовому засіданні фактичне користування відповідними приміщеннями, а саме ведення бізнесу з реалізації дитячих товарів [PERSON] у нежитловому приміщенні, що знаходиться по [ADDRESS] та торговий бізнес [PERSON] за адресою [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Виділяючи у власність [PERSON] транспортні засоби, суд врахував факт безпосеренього використання автомобілів саме [PERSON] та відсутність згоди кожного із сторін на відкодування грошової компенсації частини вартості транспорних засобів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Одночасно суд не відносить до майна яке повинно враховуватися при поділі спільного сумісного майна сторін, кошти на загальну суму 229 935 гривень перераховані [PERSON] з рахунку [PERSON] у період з 29.03.2018 року по 31.05.2019 року, оскільки документального підтвердження підстав їх добровільної виплати матеріали справи не містять, а відтак критично оцінює версії кожної із сторін про підстави їх перерахування. \~ \~ \~ \~Враховуючи часткове задоволення первісного та зустрічного позовів, суд вважає, що судові витрати слід покласти на сторони в межах ними понесених витрат.

Outcome: partial