Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, та просить винести рішення, яким визначити та стягнути з [PERSON], 17.11.1968 ріку народження, на користь [PERSON], 23.04.1996 ріку народження, додаткові витрати на дитину у розмірі 4 270 гривень. Відповідач проти позову заперечує, вважає вимоги позивача необґрунтованими та безпідставними, оскільки вона сплачувала аліменти на користь позивача, на цей час не працює, тому не має можливості надавати матеріальну допомогу доньці. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, та в звязку з тим, що вона навчається в ВНЗ на денному відділенні, на контрактній основі, просить стягнути з відповідача додаткові втрати на її навчання в розмірі1/2 частки суми оплати за навчання за 2013 рік в розмірі 4270,00 грн., оскільки відповідно до ст. 185 СК України, навіть той з батьків, з кого присуджено аліменти на утримання дитини, зобовязаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Вважає, що відповідач має можливість оплатити додаткові витрати на навчання, оскільки вона працездатна, на утримання її другої дитини їй надає допомогу її чоловік, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Допитана в судовому засіданні, як свідок, за правилами ст.184 ЦПК України, [PERSON] суду пояснила, що відповідач [PERSON]- її рідна матір. Стосунки між позивачем та відповідачем вкрай погані. Зазначила, що з віку 2-х років і до 6-ти років її виховували бабуся та дідусь - батьки відповідача, в яких з відповідачем також склалися погані стосунки. З 6-ти років і до 16 років, вона проживала з відповідачем. Коли їй було 11років відповідач уклала новий шлюб, від якого в неї народилася друга дитина. Стосунки між позивачем та відповідачем були напружені, а з початку липня 2013року, відповідач створила нестерпні умови для її проживання в квартирі: вчиняла сварки, ховала їжу, принижувала позивача, внаслідок чого вона вимушена була переїхати на проживання до своїх дідуся з бабусею в село. На її прохання, щодо матеріальної допомоги на утримання, оскільки позивач навчається, та потребує додаткових витрат, відповідач заявила, що вона не збирається її утримувати та допомагати матеріально. У вересні 2013 року вона вступила до навчального закладу - Криворізький коледж Національного університету «Одеська юридична академія». Навчання є платним. Розмір плати складає 8540 гривень на рік. В 2013 році позивач оплатила зазначену грошову суму, половину з якої отримала від свого батька - [PERSON], а інша половина була сплачена з її особистих коштів, які вона заощадила з коштів, які раніше отримувала, як подарунки, від бабусі, дідуся, батька. Пояснила, що в судовому засіданні про стягнення аліментів на своє утримання з відповідача, вона дійсно говорила, що оплату за навчання в 2013 року здійснив її батько, оскільки не приділила цьому належної уваги, та хотіла пояснити що батько їй допоміг. Однак насправді, батько дав їй тільки половину коштів на оплату навчання, а інша половина коштів в сумі 4270 грн. - це були її кошти, які вона заощадила з коштів, які їй дарували раніше, в тому числі і батько, та які вона заощаджувала. Також зазначила, що працювати вона не має можливості, оскільки навчається на денному відділенні, крім того, страждає на хронічні захворювання, у тому числі: варикозне розширення вен та правосторонній сколіоз, що тягне за собою додаткові витрати на ліки та профілактичне лікування. В звязку з навчанням, вона вимушена знімати житло, оскільки бабуся та дідусь проживають у іншому населеному пункті. Її батько - [PERSON] допомагає їй матеріально, але він отримує мінімальну заробітну плату, тому цих коштів їй не вистачає. Її матеріальний стан дуже поганий. Їй відомо, що відповідачу та її другій дитині допомагає її чоловік, батько дитини, тому вона і просить стягнути з відповідача додаткові кошти на її утримання. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, проти позову категорично заперечує. При цьому зазначила, що обставини, викладенні в позовній заяві не відповідають дійсності, за наступних підстав. Вона ніколи не створювала нестерпних умов для проживання позивача, проти проживання дочки разом з нею, вона ніколи не заперечувала і на цей час не заперечує. Позивач пішла з дому добровільно, через те, що фактично створила сімю зі своїм молодим чоловіком - [PERSON], 21.07.1994року народження, з яким разом і мешкає. Крім того, вона брала участь в додаткових витратах на утримання позивача, оскільки ще 03.01.2013року вона здійснила поштовий переказ №9/0082 в розмірі 1000 грн. на її ім'я. Вважає, що позивач вводить суд в оману, коли стверджує, що нібито оплату за навчання в розмірі 4270грн. сплатила вона, а іншу частину її батько [PERSON], оскільки в ході судового засідання при розгляді цивільної справи №213/3889/13-ц (номер провадження 2/213/1305/13) за позовом [PERSON] до неї про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, позивач, допита як свідок, суду зазначила, що її навчання в розмірі 8540грн. повністю сплатив її батько. Просить суд врахувати, що батько позивача [PERSON], окрім доходів, які він має за офіційним місцем роботи, має також доходи, від індивідуальної адвокатської діяльності. Те що він займається адвокатською діяльністю, підтверджується інформацією, яка міститься в Єдиному реєстрі адвокатів України на сайті Національної асоціації адвокатів України. Просить врахувати, що контракт на оплатне навчання підписав батько позивача 3-я особа у справі, який взяв на себе зобовязання по оплаті навчання дочки. Вона таких зобовязань не давала. Просить суд врахувати, що в неї на цей час дуже скрутне матеріальне становище, оскільки через часті хвороби своєї молодшої доньки [PERSON], [INFO], вона вимушена була звільнитися з роботи, у звязку з доглядом за дитиною до 14 років. Крім того, вона сама хворіє на гінекологічне захворювання, та їй показане оперативне втручання. Значну суму коштів вона витрачає на лікування своєї молодшої доньки, та на своє лікування. Крім того, вона на цей час ще має заборгованість з аліментів, які сплачувала на користь позивача до її повноліття. Вона не працює, перебуває на обліку в Інгулецькому державному центрі зайнятості, де їй нарахований доход за квітень 2014 року в розмірі всього 1731,94 грн. На дані кошти їй необхідно сплатити заборгованість з аліментів, прожити разом з малолітньою дитиною, яка перебуває на її утриманні, сплатити комунальні послуги за квартиру, сплатити кошти за її лікування та лікування дитини, а також за музичну школу молодшої доньки, яку вона утримує самостійно, оскільки шлюбні стосунки з чоловіком - [PERSON] були припиненні в квітні 2013 року, та матеріальної допомоги він не надає. Просить не враховувати обґрунтування додаткових витрат позивачем необхідністю витрат на лікування та оплату житла, оскільки ніяких доказів, щодо цих фактів, позивач не надає, та в позові відмовити. Третя особа на стороні позивача - [PERSON] в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, у встановленому законом порядку, надав суду письмові пояснення, в яких просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В письмових поясненнях 3-я особа [PERSON] зазначає, що після їх розлучення з відповідачем, остання створила нову сім'ю, та дитина від першого шлюбу (позивач) стала нелюбимою. Відповідач хотів, щоб позивач після дев'ятого класу вступила до професійно-технічного училища, а потім влаштувався на роботу, щоб забезпечувати своє існування, при цьому завжди у відповідача є безкоштовна домробітниця у вигляді позивача. Однак, позивач виявив бажання закінчити одинадцять класів, щоб у майбутньому вступити до вищого навчального закладу. Наслідком того, що позивач не послухала відповідача стало те, що відповідач шляхом морального тиску, втручанням в її особисте життя, перешкоджанням у збиранні необхідних документів до вищого навчального закладу, створив нестерпні умови проживання позивача у його власному житлі, і позивач вимушена була переїхати на проживання до дідуся з бабусею. З липня 2013року відповідач відмовився утримувати, на той час ще неповнолітню дочку, та брати участь у додаткових витратах на позивача, про що особисто заявила йому у телефонній розмові. Лише після рішення суду з відповідача почали стягувати на користь позивача аліменти. При винесенні рішення просить врахувати, що: у позивача немає ніяких доходів, окрім допомоги від батька та іноді від непрацездатних дідуся з бабусею; позивач не має можливості працювати, оскільки у нього денна форма навчання та декілька хронічних захворювань; відповідач є працездатною особою; має працездатного чоловіка, який їздить на заробітки в Чехію та повністю забезпечує сім'ю; відповідач зі своєю новою сім'єю, без згоди співвласників житла, проживає у чужому житлі до якого не має ніякого відношення; за проживання у житлі відповідач нікому нічого не сплачує, можливо тільки за комунальні послуги; відповідач лише у примусовому порядку утримує позивача, та відповідач взагалі не приймає участі та відмовився приймати таку у додаткових витратах на позивача. Також підтверджує, що він сплатив тільки половину коштів за навчання позивача в 2013 році, а іншу половину позивач заощадив за деякий час з наданих йому подарунків. Частина з вказаних грошей була також і ним раніше подарована позивачу. Зазначає, що наприкінці липня 2013року позивач приїхала до нього в гості, та хотіла купити собі одяг на осінь-зиму, але оскільки в нього не вистачало коштів на оплату навчання позивача, вони з позивачем прийняли рішення, щоб вказані гроші пішли на оплату навчання. Позивач особисто в банківській установі оплатила своє навчання, про що свідчить квитанція про оплату де платником зазначений безпосередньо позивач. Просить задовольнити позов у повному обсязі /а.с.92-97/. Вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], 27.02.2014 року звернулася до суду з вищезазначеним позовом, та на час звернення їй було 17 років, тобто вона була неповнолітньою. Відповідно до ч.1ст.18 СК України кожний учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася 23.04.1996 року, та її батьками в свідоцтві про народження зазначено: батьком -[PERSON] ( третя особа у справі), матірю [PERSON] (відповідач) /а.с.5/. Судом встановлено, що батьки позивача перебували в шлюбі, який розірвали ще 21.05.1997 року /а.с.51/. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу батьків, позивач проживала з матірю відповідачем у справі /а.с. 107/, яка утримувала позивача. 24.05.2007 року мати позивача - [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], та змінила прізвище на «Єременко» /а.с.52/. 12.12.2007 року у відповідача народилася дитина [PERSON] /а.с.60/. Встановлено, що з липня 2013 року стосунки між позивачем та відповідачем погіршилися, та позивач пішла від матері - відповідача [PERSON], та проживає окремо, що не заперечується сторонами. Судом встановлено, що добровільно допомоги на утримання позивач відповідач не надавала, тому рішенням Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 15.10.2013 року у справі №213/3889/13-ц, з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача в розмірі ? частки з усіх видів заробітної плати, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення [PERSON] повноліття, починаючи стягнення з 01.10.2013 року /а.с.101-102/. Як зазначила в судовому засіданні, допитана в якості свідка, позивач [PERSON], вона проживає у бабусі з дідусем, з боку матері (відповідача), з якими в неї гарні стосунки, а під час навчання орендує житло. Відповідно до довідки від 03.09.2013 року №97/2 позивач - [PERSON] є студентом 2-го курсу денної форми навчання Криворізького коледжу Національного Університету Одеської юридичної академії /а.с.6,26/. Відповідно до індивідуального договору № ЮККд-2-13-0026 про підготовку фахівця молодшого спеціаліста від 12.08.2013 року, укладеного між ректором національного університету «Одеська юридична академія» з однієї сторони та [PERSON] та [PERSON], який є батьком контрактника, щорічна оплата за кожний рік навчання складає 8540 грн./а.с.109/. Судом встановлено, що оплата за 2013 рік внесена платником [PERSON] відповідно до квитанції від 01.08.2013 року в сумі 8540 грн. /а.с.9/. Судом встановлено, що половина суми, сплаченої позивачем на навчання, є її особистими коштами, що підтверджується її поясненнями в судовому засіданні, ці пояснення підтверджується також письмовими поясненнями 3-ї особи, та самою вищезазначеною квитанцією, в якій зазначено прізвище позивача, суд критично відноситься до заперечень відповідача в тій частині, що всю суму за навчання сплатив батько позивача, так як в іншому судовому засіданні позивач надавала такі свідчення, оскільки позивач пояснила в судовому засіданні, різницю в поясненнях, та суд, приймаючи до уваги, пояснення батька позивача, вважає, їх переконливими. Судом встановлено, що позивач не працює, оскільки навчається на денному відділенні та страждає на ряд хронічних хвороб / а.с. 27,28/, проживає окремо від відповідача, почала навчання в неповнолітньому віці. На все це витрачаються кошти, в тому числі і аліменти, які стягувалися на її користь з відповідача до повноліття. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Суд вважає, що в звязку з прийняттям позивача на навчання до коледжу виникли додаткові витрати, що полягають в оплаті цього навчання. Ці витрати зумовлені особливими обставинами, оскільки спрямовані на розвиток здібностей дитини(її навчання). Судом встановлено, що половину коштів за навчання сплатив батько позивача 3я особа у справі, а половину коштів позивач. Суд вважає, що оскільки додаткові кошти на розвиток здібностей дитини витрачено під час її неповноліття, то вони можуть бути компенсовані за рахунок відповідача. Визначаючи розмір суми на додаткові витрати на дитину, суд бере до уваги, що позивачем не доведено додаткові витрати на лікування та оренду житла. Суд також приймає до уваги, що відповідач працездатна, а тому має можливість взяти участь у додаткових витратах на дитину. Разом з тим, суд приймає до уваги, що відповідач тимчасово не працює, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, яка часто хворіє, має заборгованість зі сплати аліментів на користь позивача /а.с. 54-56, 60-79, 104, 106 /. В судовому засіданні також встановлено, що відповідачем 03.01.2014 року сплачено на користь позивача 1000 грн. в рахунок додаткових витрат, як пояснила відповідач, оскільки ця сума не враховується на погашення заборгованості з аліментів на дитину, що підтверджується довідкою ДВС / а.с. 58, 59, 105/, та чого не заперечує позивач. Виходячи з вищезазначеного, з врахуванням добровільної сплати додаткових витрат, суд вважає за можливе, з врахуванням матеріального стану сторін, визначити та стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на навчання у 2013 року в сумі 1000 грн. В звязку з частковим задоволенням позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача судовий збір у мінімальному для цих вимог розмірі.

Outcome: partial