Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 13 жовтня 2015 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що сумісне життя в них з відповідачем не склалося, через непорозуміння між ними, вони рідко доходили до згоди при вирішенні сімейних питань. Вказала, що в них з відповідачем протилежні характери та різні погляди на життя, та через ці причини між ними виникали сварки та скандали. Позивач вказала, що приблизно десять місяців назад після чергової сварки вона забрала свої речі та дитину й переїхала проживати до своїх батьків в село Хомутець Брусилівського району Житомирської області. З тих пір шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинені, подальше сумісне життя неможливе. У звязку з цим просить розірвати шлюб з [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву, якою викладені вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Проти винесення судом заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, про причини своєї неявки суду не повідомив, у звязку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 13.10.2015 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Носівського районного управління юстиції у Чернігівській області, про що складено відповідний актовий запис за № 108 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], 26 січня 2016року народження (а.с. 7). Відповідно до довідки № 411 від 25.06.2018 року, виданої Брусилівською селищною радою Житомирської області, дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачкою (а.с. 8). Відповідно ст. 120 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на теперішній час припинені. Будь-яких заходів до примирення сторони не приймають. За таких обставин суд вважає, що родина сторін фактично розпалась та підстав для її збереження немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу протирічило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У звязку з викладеним суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати. Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року з відповідача на користь позивача [PERSON] також суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 704, 80 гривень. На підставі ст. ст. 180 - 183 СК України та

Outcome: approved