Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, призначення піклувальника. У своєму позові позивач посилалась на те, що відповідач по справі є її донькою, у її доньки [INFO] року народилась дитина [PERSON]. Вона з народження онука приймала активну участь у його вихованні. Їі донька спочатку виконувала свої батьківські обов'язки, але все частіша почала ставитись до дитини недбало, не забезпечувала належний догляд за дитиною. Згодом вона була змушена в інтересах дитини взяти піклування. 14 травня 2016 р. відповідач виїхала за туристичною візою до Італії, забрала вона і дитину [PERSON], в Італії вона уклала шлюб з громадянином Італії. В будинку мешкають також двійнята 2017 року народження, та на вихідні приїжджають діти Джуліано від першого шлюбу. Ставлення відповідача до [PERSON] суттєво погіршилось. Часто дитина до школи ходила голодною, за два роки дитину так і не показували лікарям. Також відповідач заборонила спілкуватись дитині з нею та дідусем дитини. Вона в літку 2017 року запросила онука в гості до України спалтила вартість авіаквитків з Італії до України та в зворотному напрямку, проте відповідач категорично заперечувала відпускати дитину. Тому [PERSON] змушений був звернутись із цим питанням до Генерального консульства України в Мілані, і лише із сприянням відповідних органів дозволило [PERSON] відвідати у серпні-вересні 2017 року Україну. В той час, коли [PERSON] перебував в Україні від відповідача почали надходити повідомлення на її електронну пошту повідомлення про те, що [PERSON] краще залишитись на Україні, бо в Італії його ніхто не очікує. Після повернення дитини до Італії відповідач поселила дитину до кімнати розташованої в підвальному приміщенні без вікон, постійно сварилась на дитину. Вона звернулась до служб в Італії з питанням встановлення нагляду за дитиною за допомогою соціальних працівників, завдяки цьому дитини отримала в 2018 році документ про освіту в італійській школі. В липня 2018 року [PERSON] виїхав з Італії з метою продовжити навчання в технічному ліцеї № 1 в м. Кам?янське. Відповідач відсторонилась від своїх батьківських обов'язків, натомість нею, як бабусею створені всі умови для розвитку дитини. Тому просять суд позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно дитини - [PERSON], [INFO]; призначити її піклувальником дитини - [PERSON], [INFO]; стягувати аліменти з [PERSON] на її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до її повноліття та судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилались на обставини зазначені в позові. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, причини не явки до суду не повідомила. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Органу опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам?янської міської ради Сокуренко Х.С. в судовому засіданні посилалась на надний висновок служби, рішення прийняти на розсуду суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він наполягає на позбавленні батьківських прав його матері [PERSON]. Коли він проживав в Італії, чоловік матері його бив та ображав, вихованням постійно займалась бабуся, хоче проживати разом з бабусею. Ухвалою суду 03 вересня 2018 р. відкрито провадження по справі призначене підготовче провадження та 18 грудня 2018 р. ухвалою суду закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Вислухавши позивача, представника позивача, представника третьої особи, свідка, вивчивши матеріали цивільної справи, письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, батьками дитини - [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до листа з КЗ «СЗШ № 5 ім. Г.Романової м. Дніпродзержинська» від 30.05.2014 р. [PERSON] протягом чотирьох років навчався в КЗ «СЗШ № 5 ім. Г.Романової м. Дніпродзержинська», виявив зацікавленість до математики. Хлопчик дуже рухливий, доброзичливий. Дитина проживає з мамою, бабусею, дідусем, але більшу відповідальність за дитину взяла на себе бабуся (а.с.8). Як вбачається з матеріалів справи, дитини [PERSON] постійно вів електронну переписку з місця свого мешкання в Італії з бабусею [PERSON], яка проживає в Україні, в якій зазначає, що його мати погано ставиться до нього і він хоче повернутись до бабусі в Україну та переписка бабусі [PERSON] та Генеральним консулом України в Мілані про допомогу її онуку (а.с.9-35). Як встановлено в судовому засіданні, дитина [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] в м. Кам?янське (а.с.36). Згідно статті 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до висновку Адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради від 17 грудня 2018 року № 9-06/158, вбачається, що дитина [PERSON] разом з матір'ю [PERSON] в 2016 року виїхав до Італії, де мешкали в будинку чоловіка [PERSON]. З 2017 року дитина [PERSON] почав скаржитись бабусі про те, що ставлення матері до нього різко погіршився. Зі слів дитини він не отримує належного харчування, лікування, умов проживання. Бабуся дитини неодноразово зверталась за допомогою до Генерального консульства України в Мілані з питання встановлення нагляду за ситуацією у сім?ї. Служба здійснила телефонний дзвінок до матері дитини [PERSON] для з'ясування думки матері щодо позбавлення її батьківських прав відносно дитини [PERSON] під час розмови [PERSON] повідомила, що не заперечує проти позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що на такому рішенні наполягає дитина. На даний час вихованням дитини займається бабуся [PERSON]. Таким чином, адміністрація Заводського району Кам'янської міської ради вважає доцільним залишити розгляд питання позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно дитини - [PERSON], [INFO], на розсуд суду з урахуванням інтересів дитини. У разі позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO], вважати за доцільним призначити [PERSON] піклувальником онука (а.с.80-82). Згідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом . Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Також, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Як роз'яснив Пленуму Верховного Суду України в п.16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як роз'яснено ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про позбавлення [PERSON] стосовно дитини - [PERSON], [INFO], підлягають задоволенню, та найшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки відповідач ухиляється від виконання обов'язку по вихованню своєї дитини. Ст. 167 СК України передбачено, що якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Згідно до ст. 55, 58 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ст. ст. 60, 63 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Згідно до ст. 249 СК України, опікун, піклувальник зобов'язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування. Позивач [PERSON] є бабусею [PERSON] та на даний час є пенсіонером за віком, але працює, має всі необхідні умови для виховання свого онука, задовільний стан здоров?я. Таким чином суд, оцінивши всі доказі прийшов до висновку, що вимоги позивача [PERSON] щодо встановлення призначення її піклувальником над її онуком [PERSON] підлягають задоволенню. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 704,80 грн. з відповідача, що документально підтверджено.

Outcome: approved