Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вимогами до ТОВ «Інформальянс» про стягнення заробітної плати за період з 01.03.2013р. по 01.09.2013р. в розмірі 57 600грн., компенсації за невикористані відпустки у період з 01.04.2008р. по 01.04.2013р. в розмірі 48 000грн., компенсації завданої моральної шкоди в розмірі 157 600грн., зобов'язати керівника відповідача допустити позивача на робоче місце та створити всі необхідні передбачені умови законодавством для виконання професійних обов'язків керівника програми «Корупція по - українські». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача виконувала свої обов'язки керівника програми «Корупція по - українські» у ТОВ «Інформальянс». 28 лютого 2013 року позивач отримала травму ноги, внаслідок чого в період з 01 по 7 березня 2013 року знаходилась на лікарняному. 09 березня 2013 року вона була недопущена на своє робоче місце, внаслідок чого тривалий час не отримує заробітну плату. Згідно листа за підписом директора ТОВ «Інформальянс» вона начебто звільнена з займаної посади за власним бажанням згідно поданої нею особисто заяви. Позивач категорично стверджує про те, що ніякої заяви про звільнення не писала і не подавала, в цей час знаходилась на лікарняному. Таке відношення до працівника завдало позивачу душевних страждань, до того ж позивач вимушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя, оскільки позбавлена засобів для утримання та забезпечення необхідним для життя. Під час судового розгляду позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила у разі наявності наказу про її звільнення визнати його незаконним, збільшила розмір своїх вимог в частині стягнення грошових сум, та просила стягнути заробітну плату за період з 01.03.2013р. по 01.04.2014р. в розмірі 115 200 грн., компенсації за невикористані відпустки у період з 01.04.2008р. по 01.04.2014р. в розмірі 57 600грн., компенсації завданої моральної шкоди в тому ж розмірі 157 600грн. В своїх поясненнях посилалась на обставини викладені у позові. Відповідач ТОВ «Інформальянс» будучи неодноразово повідомленим про судовий розгляд шляхом направлення судових повісток за юридичною адресою зареєстрованого місцезнаходження органу управління, свого представника для участі в розгляді даної справи не направив. Із письмових заперечень поданих до суду встановлено, що відповідач просить відмовити в задоволенні вимог позивача з огляду на пропуск встановленого ст. 233 КЗпП України строку для звернення до суду за захистом свого порушеного права у справах про звільнення. Суд вислухавши позивача [PERSON], допитавши свідків [PERSON], [PERSON] , [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 38 КЗпП України Працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Згідно ст. 48 Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. Згідно ст. 233 Працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно ст. 235 У разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Згідно ст. 237-1 Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно ст. 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. За бажанням працівника частина щорічної відпустки замінюється грошовою компенсацією. При цьому тривалість наданої працівникові щорічної та додаткових відпусток не повинна бути менше ніж 24 календарних дні. Згідно п.4.2. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої та зареєстрованої у встановленом законом порядку, із подальшими змінами та доповненнями до неї, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника. Під час судового розгляду встановлено, що позивач працювала у ТОВ «Інформальянс» на посаді керівника програми, та отримувала заробітну плату в розмірі 9 600грн. ( в період з вересня 2011 року по лютий 2012 року ) щомісячно, про що свідчить видана вказаним товариством довідка від 23 березня 2012 року. З 01 березня 2013 року по 07 березня 2013 року позивач знаходилась на амбулаторному лікуванні, про що свідчить виданий Українською районною лікарнею листок непрацездатності серії [NUMBER]. 28 лютого 2013 року було складено акт прийому - передачі між [PERSON] , яка звільнена з посади керівника ТОВ «Інформальянс» та [PERSON], який призначений на посаду керівника ТОВ «Інформальянс», згідно протоколу від 28.02.2013р. Згідно даних ЄДРПОУ керівником ТОВ «Інформальянс» з 01 березня 2013 року є [PERSON]. Із показів допитаних в суді свідків [PERSON], [PERSON] , [PERSON],вбачається, що [PERSON] обіймала посаду керівника програми в ТОВ «Інформальянс». В березні 2013 року з невідомих причин її перестали пускати на робоче місце за адресою м. Київ вул.. Турівська, 19Б. Через деякий час вказаних осіб також перестали пускати на робочі місця, без пояснень причин та неможливістю забрати особисті речі. Аналізуючи встановлені обставини суд знаходить вимоги позивача повністю обґрунтованими. Так, судом встановлено, що позивач позбавлена можливості виконувати свої трудові обов'язки з березня 2013 року у зв'язку з перешкодами, які здійснює відповідач. При цьому достатніх даних про те, що позивач звільнена з займайної посади у спосіб та на підставах чинного трудового законодавства , під час судового розгляду не встановлено. Суд не знаходить достатніх підстав для застосування наслідків пропуску строку звернення до суду за захистом свого порушеного права, оскільки, відомості про те, що позивач отримала наказ про своє звільнення відсутні. Відсутні і достатні підстави вважати отримання позивачем трудової книжки з записом про звільнення, оскільки такі дії можуть бути вчинені лише за заявою працівника з підтвердженням отримання документу. В даному випадку таких вимог закону додержано не було. Позивач категорично заперечує отримння трудової книжки, яка вказана у додатку листа відповідача від 05 березня 2013 року. При цьому достатніх доказів на підтвердження наявності трудової книжки та її отримання позивачем з боку відповідача не надано. Під час судового розгляду судом не було встановлено те, що позивач була звільнена за власним бажанням . Копію наказу про звільнення позивач не отримала. Під час судового розгляду вказаний наказ та сама заява позивача про звільнення її за власним бажанням суду не надано. За таких обставин позивач підлягає поновленню на роботі на займаній посаді, із сплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що складає за період 01 березня 2013 року по 01 квітня 2014 року - 115 200грн. із розрахунку 9 600грн. Вимоги позивача про стягнення компенсації за невикористану відпустку є передчасними, оскільки при вирішенні даної справи позивач підлягає поновленню на роботі із стягненням заробітку за час вимушеного прогулу. Грошова компенсація може мати місце у випадку звільнення з роботи. Визначаючи розмір компенсація завданої позивачу моральної шкоди суд виходить з характеру цієї шкоди, її тривалості, значимості для позивача і вважає, що розмір грошової компенсації 5 000грн. буде сприяти відновленню емоційного стану позивача, та відповідати вимогам розумності та справделивості. На підставі викладеного та

Outcome: partial