Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 20 вересня 2013 року між нею та відповідачем укладено письмовий договір дарування, згідно умов якого вона подарувала [PERSON] грошові кошти у сумі 160000 грн. На вказані кошти відповідач придбала у власність автомобіль BYD №АХ1128ЕС. Відповідно до письмової домовленості між нею та відповідачем, відповідач зобовязалася передати у власність позивачу вказаний вище автомобіль до 20 вересня 2013 року. Проте, свої зобовязання відповідач не виконала. Позивач зазначає, що укладений договір дарування від 20 вересня 2013 року суперечить вимогам законодавства та є недійсним в звязку з тим, що встановлює обовязок обдарованого вчинити на користь дарувальника дію майнового характеру. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила визнати недійсним укладений між нею та [PERSON] договір дарування від 20 вересня 2013 року грошових коштів у сумі 160000грн., стягнути з [PERSON] на її користь 160000 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час дату та місце судового засідання повідомлялася належним чином, її представник [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час дату та місце судового засідання повідомлялася належним чином, надала до суду заперечення, в яких просила в позові відмовити, посилаючись на те, що дійсно між нею та позивачем було укладено договір дарування, згідно якого позивач подарувала їй грошові кошти у розмірі 160000 грн., за які вона в подальшому придбала автомобіль BYD №АХ1128ЕС. Однак, між нею та [PERSON] не було жодної домовленості, відповідно до якої вона взяла на себе зобовязання передати у власність позивачу вказаний автомобіль. Таким чином, вважає, що договір дарування не встановлює обовязок обдарованого вчинити на користь дарувальника дію майнового характеру, а тому позов є необґрунтованим. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування, згідно умов якого [PERSON] передала у якості дару [PERSON] грошові кошти у сумі 160000 грн. Дарувальник стверджує, що грошові кошти, які передаються в дар є власністю дарувальника. Фактом підписання цього договору сторони підтвердили, що грошові кошти, які є предметом договору передані обдарованій у повному обсязі. В договорі вказано, що дар передається обдарованій у власність без будь - яких умов. Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). \~\~\~\~ Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. \~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до статей\~6,\~627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Сторони мають право укласти договір, який не передбачено актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. \~\~\~\~\~\~\~\~Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. \~\~\~\~\~\~\~\~Зі змісту вищевказаного договору дарування вбачається, що сторони підтвердили своїми особистими підписами, що ознайомивлися і згодні з його умовами. Факт укладання договору сторонами не заперечується. За правилом ст. 204 ЦК України(презумпція правомірності правочину) правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він не визнаний судом недійсним. \~\~\~\~ Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, установлених законом, то згідно з ч. 3ст. 215 ЦК України такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно із ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину н може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.. Згідно ст. 215 ЦК України підставами недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст. 203 ЦК України, а також якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. 5ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до\~ст. 717 ЦК України\~за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обовязок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування, правовою метою якого є передача власником свого майна у власність іншої особи без отримання взаємної винагороди. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 59 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з вимогами статей\~10,\~60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. \~\~\~\~\~\~\~\~ Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх позовних вимог. Так, із вище зазначеного договору дарування вбачається, що грошові кошти були передані у власність обдарованій без будь-яких умов, що підтверджено особистими підписами сторін у договору. Тобто, твердження позивача щодо встановлення договором дарування обовязку обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового характеру є безпідставним. Надана позивачем розписка, згідно якої [PERSON] зобовязується передати автомобіль BYD №АХ1128ЕС не є належним доказом, оскільки не містить інформації щодо предмету доказування, зокрема, з нього не вбачається кому саме зобовязується передати автомобіль [PERSON], а також що зазначений автомобіль вона зобовязується передати на виконання укладеного договору. З огляду на наведене суд відмовляє позивачу в задоволенні позову через його недоведеність.

Outcome: dismissed