Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить стягнути з Державної наукової установи «Центр світової економіки та міжнародних відносин Національної академії наук України» на її користь заборгованість по заробітній платі за період з 01 липня 2014 року по 31 грудня 2014 року у розмірі 51117,50 грн. та за період з 01 січня 2015 року по 01 грудня 2015 року у розмірі 39600,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 17.06.2014 і по теперішній час перебуває у трудових відносинах із ДНУ «ЦСЕМВ НАН України», куди її було прийнято на посаду заступника головного бухгалтера, однак відповідач не визнає її своїм працівником та позбавив можливості приступити до виконання трудових обов'язків, а із липня 2014 року не здійснює виплату належної їй заробітної плати, а з 01 січня 2015 року позбавив можливості виконувати трудові обов'язки, що зумовило звернення до суду за захистом порушених трудових прав. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позові, надавши відповідні пояснення та просили суд задовольнити його в повному обсязі. Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити з посиланням на те, що постановою Президії НАН України від 29.01.2014 року №17 було створено установу відповідача - ДНУ «ЦСЕМВ НАН України», а постановою Президії НАН України від 02.07.2014 року № 165 прийнято рішення щодо припинення її діяльності шляхом ліквідації та утворення ліквідаційну комісію. 10.07.2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців було внесено відомості про прийняте рішення щодо перебування ДНУ «ЦСЕМВ НАН України» у стані припинення та призначення ліквідаційної комісії цієї установи. Проте, з часу призначення ліквідаційної комісії [PERSON], який позиціонував себе як в.о. директора ДНУ «ЦСЕМВ НАН України», всупереч вимог голови ліквідаційної комісії не передав статутні, фінансово-господарські, кадрові та інші документи діяльності установи. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2014 року у справі № 761/24363/14-ц зобов'язано [PERSON] не чинити перешкоди ліквідаційній комісії ДНУ «ЦСЕМВ НАН України» та передати голові комісії всі документи, матеріальні цінності та інше майно установи. Між тим, станом на час розгляду цієї справи вказане рішення не виконано, ліквідаційна комісія не має навіть переліку працівників ДНУ «ЦСЕМВ НАН України» станом на час запровадження ліквідаційної процедури. Відсутні будь-які докази перебування позивачки у трудових відносинах із ДНУ «ЦСЕМВ НАН України», виконання нею роботи та нарахування їй заробітної плати, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Представник третьої особи Національної академії наук України у судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позову. Третя особа Національний історико-меморіальний заповідник «Бабин Яр» будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Президії НАН України від 02.07.2014 р. № 165 «Про впорядкування мережі наукових установ Національної академії наук України» прийнято рішення щодо припинення діяльності ДНУ «ЦСЕМВ НАН України» та утворення ліквідаційної комісії. 10.07.2014 р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців було внесено відомості про прийняте рішення щодо припинення ДНУ «ЦСЕМВ НАН України» та дані щодо голови ліквідаційної комісії. Рішенням Господарського суду м. Києва від 08.10.2014 р. у справі №910/14629/14 за позовом Первинної профспілкової організації ДНУ «ЦСЕМВ НАН України» до НАН України, ДНУ «ЦСЕМВ НАН України», залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 р., підтверджено правомірність прийняття постанови Президії НАН України від 02.07.2014 р. №165.(т.1 а.с.170-186) У відповідності з ч. 4 ст. 105 ЦК України до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Згідно з наказом №01/л від 14.07.2014 р. голова ліквідаційної комісії Богданович Іван Іванович приступив до виконання своїх обов'язків і цього ж дня відбулось засідання ліквідаційної комісії.(т.1. а.с.120) Наказом голови ліквідаційної комісії №02/л від 14.07.2014 р. зобов'язано т.в.о. директора ДНУ «ЦСЕМВ НАН України» [PERSON] (він же заступник директора з наукової роботи) у термін до 16.07.2014р. передати голові ліквідаційної комісії установчі та інші документи, а також печатку установи. Із матеріалів справи вбачається, що голова ліквідаційної комісії неодноразово звертався, у т.ч. письмово, до [PERSON] стосовно участі в засіданнях ліквідаційної комісії, передачі ліквідаційній комісії печатки, статутних та інших документів установи. (т.1. а.с.124,125,126,128) Зважаючи на відмову [PERSON] передати ліквідаційній комісії печатку установи, з метою належного та своєчасного здійснення необхідних дій на виконання Постанови Президії НАН України від 02.07.2014р. № 165, наказом голови ліквідаційної комісії № 04/л від 31.07.2014 р. визнано недійсною печатку ДНУ «ЦСЕМВ НАН України» та заборонено її використання, також вирішено виготовити печатку установи нового зразка із зазначенням її найменування, коду ЄДРПОУ та відміткою «ліквідаційна комісія». Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2014 р. у справі № 761/24363/14-ц за позовом ДНУ «ЦСЕМВ НАН України» в особі ліквідаційної комісії до [PERSON] про зобов'язання вчинити дії, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.02.2015 р. задоволено позовні вимоги ДНУ «ЦСЕМВ НАН України», зобов'язано [PERSON] не чинити перешкоди ліквідаційній комісії ДНУ «ЦСЕМВ НАН України», а також зобов'язано [PERSON] передати голові ліквідаційної комісії ДНУ «ЦСЕМВ НАН України» Богдановичу І.І. всі документи, матеріальні цінності та інше майно, належне ДНУ «ЦСЕМВ НАН України».(т.1 а.с.138-141) Станом на час розгляду даної справи ліквідаційній комісії документація та матеріальні цінності ДНУ «ЦСЕМВ НАН України» не передані, виконавче провадження по виконанню рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2014 р. є закінченим - виконавчий документ повернений без виконання відповідно до ч. 3 ст. 75 Закону «Про виконавче провадження», оскільки виконати рішення без участі боржника неможливо. (т.1.а.с.144) Крім того, судом установлено, що з метою дотримання норм трудового законодавства, зважаючи на блокування роботи ліквідаційної комісії шляхом обмеження у доступі до документації установи, голова ліквідаційної комісії звертався до первинної профспілкової організації ДНУ «ЦСЕМВ НАН України» в особі голови профкому Зименка М.І. з проханням організувати збори трудового колективу, надання списку працівників установи, які є членами профспілки тощо (листи: вих. №04/л від 17.07.2014, вих №08/л від 25.07.2014).(т.1 а.с.159-160) Натомість, оскільки голова профкому заперечував правомірність дій ліквідаційної комісії, листом за вих. № 07 від 28.07.2014 року (т.1 а.с.161) він письмово відмовився приймати участь в засіданнях будь-яких робочих органів, що створені та здійснюють діяльність, на його думку, в порушення вимог законодавства. Матеріалами справи підтверджується, що в ході вирішення питання щодо здійснення ліквідаційної процедури, у тому прийняття рішень стосовно працівників установи, з огляду на відсутність у ліквідаційної комісії будь-яких документів поточної діяльності, голова комісії звертався із письмовими запитами: до правоохоронних органів щодо ігнорування увільненим від виконання обов'язків директора [PERSON] виконувати накази про передачу документації та матеріальних цінностей; Територіальної державної інспекції з питань праці у м. Києві щодо сприяння у дотриманні норм трудового законодавства (т.1. а.с.192-194); Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо витребування копій звітів про суми нарахованої заробітної плати працівникам ДНУ «ЦСЕМВ НАН України» ( т.2,а.с.1-6); Державної фінансової інспекції у м. Києві щодо проведення ревізії фінансово-господарської діяльності установи ( т.2 а.с.7-8); Управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва щодо сум нарахованої заробітної плати працівникам установи (т.2.,а.с.9-11). Проте вказані звернення не призвели до вирішення зазначеної конфліктної ситуації. Так, листом №Б-2281 від 08.09.2014 р. Територіальна державна інспекція з питань праці у м. Києві повідомила, що не наділена повноваженнями вирішувати зазначені у зверненні питання і запропонувала звернутись до правоохоронних органів та до суду (т..а.с.21-22); листом №26-16-14-14/11865 від 12.09.2014 р. Державна фінансова інспекція у м. Києві повідомила, що на даний час неможливо провести контрольний захід ДНУ «ЦСЕМВ НАН України» ( т.2 а.с.23); листом №24289/10/26-59-17-05 від 30.09.2014 р. Державна податкова інспекція у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві відмовила у наданні запитуваних документів (інформації), зважаючи на їх відсутність (т.2.а.с.24); листом №10952/10/26-15-22-03-10 від 27.10.2014 р. Головне управління Міндоходів у м. Києві повідомило про відсутність підстав для здійснення перевірки ДНУ «ЦСЕМВ НАН України» (т.2.а.с.26); листом № 17014/05 від 22.10.2014 р. Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва відмовило у наданні запитуваних документів (інформації), зважаючи на те, що така інформація може надаватись при особистому зверненні застрахованої особи, маючи при собі паспорт та реєстраційний номер облікової картки платника податків або фізичній чи юридичній особі при наявності дозволу (доручення) від застрахованої особи (т.2.а.с.25). Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем також розміщувалися в приміщенні ДНУ «ЦСЕМВ НАН України» оголошення співробітникам установи з метою повідомлення про утворення ліквідаційної комісії, контактних номерів телефонів членів комісії та запрошення на участь у загальних зборах працівників, що призначалися на 28.08.2014 р., на 18.09.2014 року (т.1 а.с.188-191) Відповідно до частини 1 ст. 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Аналогічні положення містяться і в частині 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Позивач звертаючись до суду зазначає про наявність заборгованості по заробітній платі в період з 01.07.2014 по 01.12.2015 року, однак матеріали справи не містять жодного доказу виконання нею, як заступником головного бухгалтера ДНУ «ЦСЕМВ НАН України» у зазначений період відповідних трудових обов'язків, за виконання яких нараховується заробітна плата. Окрім того, в журналі обліку робочого часу, введеного з 01.09.2014 наказом голови ліквідаційної комісії № 14/л від 27.08.2014, відсутні підписи позивачки про вихід на роботу, при цьому згідно з наявною в матеріалах справи фототаблицею оголошення і накази про всі рішення та дії ліквідаційної комісії ДНУ «ЦСЕМВ НАН України» були розміщені на вхідних дверях і дошках оголошень установи та доступні для ознайомлення кожному співробітники.(т.2.а.с.30-47) На підтвердження трудових правовідносин із ДНУ «ЦСЕМВ НАН України» позивач надала суду ксерокопію та оригінал для огляду трудової книжки серії БТ № 5912975, в якій відображено запис №17 від 17.06.2014 р. про прийняття її на посаду заступника головного бухгалтера на підставі наказу №59-к від 17.06.2014 р. Суд відзначає, що нижче згаданого запису у трудовій книжці проставлено відтиск печатки ДНУ «ЦСЕМВ НАН України», яка наказом голови ліквідаційної комісії № 04/л від 31.07.2014 р. визнана недійсною, а її використання заборонено. При цьому, виходячи із положень Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників , затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110, записи про роботу на підприємстві засвідчуються печаткою підприємства у разі звільнення працівника (п. 4.1 Інструкції). Окрім того, у судовому засіданні позивач надала пояснення, відповідно до яких вказана трудова книжка серії БТ № 5912975 з кінця червня 2014 року і по даний час знаходиться в її розпорядженні. Відповідно до пунктів 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 р. № 301 «Про трудові книжки працівників» при влаштуванні на роботу працівники зобов'язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку. Без трудової книжки приймаються на роботу тільки ті особи, які працевлаштовуються вперше. Трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку. Пунктом 3.1 Інструкції встановлено, що у разі коли у трудовій книжці заповнені усі сторінки відповідних розділів, вона доповнюється вкладишем, а відповідно до пункту 5.1 Інструкції особі, яка загубила трудову книжку видається інша трудова книжка з написом «Дублікат». Разом з тим, в матеріалах справи наявна завірена копія трудової книжки позивачки серії [NUMBER], в якій відображено запис про прийняття 13.05.2015 р. її на роботу до Національного історико-меморіального заповідника «Бабин Яр» на посаду провідного бухгалтера на підставі наказу №21-к від 13.05.2015 р., завірена копія якого також міститься в матеріалах справи.(т.2.а.с.111-113) Згідно довідки про доходи Національного історико-меморіального заповідника «Бабин Яр» від 14.10.2016 № 016-152 позивачка [PERSON] працює в даній установі на посаді провідного бухгалтера з 13.05.2015 по час видачі довідки.(т.2.а.с.114) Суд відхиляє посилання позивача у підтвердження перебування її у трудових відносинах із відповідачем на Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] у період з 01.04.2014 р. по 30.06.2015 р., надані ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві 21.11.2015 за вих.№3535/15/26-50-11-05-11, оскільки зазначені відомості спростовуються наданою на запит суду та дійсною на час розгляду даної справи інформацією ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві (лист від 30.08.2016 № 4436/9/26-50-08-02-09).(т.2а.с.96). Суд критично оцінює твердження позивачки про перебування із 01 січня 2015 року у вимушеному прогулі та надані нею копії актів щодо не допуску працівників до робочого місця зважаючи на виданий відповідачем наказ № 25/л від 10.10.2014 року, оскільки як вбачається зі змісту вказаного наказу доступ до будівлі, де розташована ДНУ «ЦСЕМВ НАН України», було обмежено виключно у період з 13 жовтня по 17 жовтня 2014 року.(т.1а.с.46) Також суд критично оцінює надану позивачкою копію податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за ІІ квартал 2014 року (т.1 а.с.25-26), оскільки, як підтверда сама позивачка, зазначений податковий розрахунок було складено та підписано нею особисто, а зазначені у ньому дані не відповідають наданою ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві листом від 30.08.2016 № 4436/9/26-50-08-02-09 інформацією. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Таким же чином трактує право кожного на працю та її гідну оплату ст.2 КЗпП України. При цьому, суд не може погодитися з твердженнями позивача стосовно того, що її права на працю та оплату праці були порушені відповідачем, оскільки вказані ствердження позивача не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи та доказів вказаного позивачем не надано. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються її позовні вимоги до відповідача. На основі з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed