Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначає, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 18 липня 2006 року. Мають спільного сина [PERSON], [INFO], який на даний час досяг повноліття і навчається в Сумському вищому училищі будівництва та дизайну на першому курсі з 01.09.2016 року, денної форми навчання. Син перебуває на утриманні позивачки, яка забезпечує його потреби в одязі, продуктах харчування, і в звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Враховуючи викладене [PERSON] просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно на утримання повнолітнього сина з дня звернення до суду з позовом і до закінчення терміну навчання 30 червня 2018 року, оскільки відповідач має доходи і має можливість надавати матеріальну допомогу в утриманні сина. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, пояснила, що син досяг повноліття і навчається в Сумському вищому училищі будівництва та дизайну на першому курсі. Вона повністю забезпечує потреби сина в продуктах харчування, одязі, оплачує проживання в гуртожитку, купує підручники та канцелярське приладдя для навчання. Вона отримує заробітну плату, але її розмір незначний, і не вистачає для забезпечення потреб сина, повязаних з навчанням та оплати комунальних послуг. Даних про те, що відповідач має постійне місце роботи в неї немає, аліменти на утримання неповнолітньої дитини він сплачував в твердій грошовій сумі. Представник позивача адвокат [PERSON] просив стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зы згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача та представника позивача, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 318345 (а.с.5). Згідно довідки № 129 від 01.02.2017 року [PERSON] навчається на першому курсі в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Сумське вище професійне училище будівництва і дизайну» з 01.09.2016, денної форми навчання, з терміном навчання до 30 червня 2018 року (а.с.4). Згідно довідки Чернецької сільської ради Талалаївського району Чернігівської області № 113 від 18.04.2017 року [PERSON] проживає з матір»ю [PERSON] (а.с.11). Положеннями ст. 198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, повнолітніми дочкою, сином. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за інших обставин, що мають істотне значення. Отже, приймаючи до уваги що повнолітній [PERSON], який продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, позивачка його мати, яка проживає разом з ним, не може самостійно надавати достатню матеріальну допомогу сину, адже має невеликий заробіток, а відповідач є працездатним, як батько зобов»язаний брати участь у наданні такої допомоги своїй дитині, проте відсутні дані про те, що він має постійне місце роботи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивачки та стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі - 700 гривень щомісячно, що буде відповідати вимогам розумності і справедливості, з дня звернення до суду з позовом і до закінчення терміну навчання сина -30.06.2018 року. В іншій частині позову відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial