Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Маразліївської об`єднаної територіальної громади Білгород-Дністровського району Одеської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності в порядку спадкування за законом, відповідно до якого просить суд: встановити факт її проживання однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , в період з 01.03.2008 року дня його смерті - [INFO] ; визнати за нею право власності на спадкове майно у вигляді 0,377 га земельної ділянки, що складає 1/376 частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 131 га, що належала померлому на праві спільної часткової власності на землю на підставі розпорядження Білгород-Дністровської райдержадміністрації № 474/2004 від 09.04.2004 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її дід спадкодавець - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Позивач у своєму позові вказує, що 31.01.2017 року державним нотаріусом Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори їй було видано два свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НВО 445726 та серії НВО 445727 на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , площею 1,3945 га, та на земельну ділянку, що розташована: [ADDRESS] , площею 1,0521 га, які за життя належали [PERSON] .. Стверджує, що у листопаді 2018 року їй стало відомо, що [PERSON] належали ще 0,337 га землі сільськогосподарського призначення, які не були успадковані за заповітом. Згідно Витягу з державного земельного кадастру від 29.08.2018 вказана земельна ділянка зареєстрована на праві власності за [PERSON] . Однак, при зверненні до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав, позивачу було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії у зв`язку з не доведенням факту родинних відносин з померлим. Разом з тим, зазначає, що вона є єдиною родичкою померлого [INFO] [PERSON] , яка з березня 2008 року забрала останнього проживати за адресою її реєстрації: [ADDRESS] , де вони вели спільне господарство, а позивач допомагала йому, оскільки спадкодавець тяжко хворів, у зв`язку з чим потребував стороннього догляду. Після смерті [PERSON] поховала діда, здійснила усі обряди, наразі продовжує мешкати у будинку, де вони разом проживали, узяла на зберігання свідоцтво про смерть, документи на майно, отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, та обставина, що у неї відсутні докази її родинних відносин з померлим [INFO] року [PERSON] перешкоджає позивачу у нотаріальному оформленні спадщини, та з урахуванням того, що позивач є спадкоємицею до майна померлого [PERSON] не лише за заповітом, а і за законом четвертої черги, у зв`язку із фактичним проживання протягом п`яти років, вважає за можливе оформлення її спадкових прав у судовому порядку. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити. Після оголошеної в судовому засіданні перерви надала заяву про закінчення розгляду справи у її відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява, згідно якої він з позовними вимогами згоден та просить розглянути справу у його відсутності . Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вислухавши позивача, допитавши в якості свідка [PERSON] , вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що дійсно [INFO] помер спадкодавець - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. За життя 25.04.2013 року [PERSON] склав заповіт, яким з належного йому майна: земельну ділянку площею 2,447 га, що знаходиться на території Маразліївської сільської ради масиви [ADDRESS]; [ADDRESS] ; [ADDRESS] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно з державним актом серії ІУ-ОД № 069252 на право приватної власності на землю заповідав [PERSON] . Тому, у зв`язку з вищенаведеним 31.01.2017 року державним нотаріусом Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори було видано [PERSON] свідоцтво на право на спадщину за заповітом серії НВО № 445726, та серії НВО № 445727. [PERSON] зареєструвала своє право власності на земельну ділянку [ADDRESS] , площею 1,3945 га, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Маразліївська сільська рада та земельну ділянку [ADDRESS] , площею 1,0521, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою: Одеська область, Білгород -Дністровський район, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Позивач у своєму позові стверджувала, що після належного оформлення права власності на земельні ділянки, які вона успадкувала після смерті [PERSON] , їй стало відомо про наявність права власності померлого ще на 1/376 частки земельної ділянки із земель ВАТ «Октябрський», загальною площею 1055,378 га, яка розташована на території Маразліївської сільської ради. Факт належності права власності на вищевказане майно підтверджує приєднаною до матеріалів справи копією Розпорядження Білгород-Дністровської РДА № 474/2004 від 09.04.2004 «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок, які розташовані на території Маразліївської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», згідно якого передано громадянам, зазначеним у Списку /Додаток до розпорядження № 474/2004 від 09.04.2004/, серед яких значиться і [PERSON] , земельних ділянок із земель ВАТ «Октябрський», загальною площею 1055,378 га, яка розташована на території Маразліївської сільської ради. У відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 077951, виданого на підставі розпорядження Білгород-Дністровської РДА № 474/2004 від 09.04.2004 та згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ - 5106740772018 від 29.08.2018, дійсно [PERSON] є власником 1/376 частки земельної ділянки або земельної ділянки площею 0,337 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Маючи намір прийняти спадщину за законом після смерті [PERSON] , [PERSON] звернулась до нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори, де їй письмово було роз`яснено про відсутність доведеного факту родинного зв`язку між нею та [PERSON] , померлим [INFO] . Проте, позивач вказує, що вона має право на спадщину як спадкоємиця за законом четвертої черги до майна померлого [INFO] [PERSON] , оскільки проживала з спадкодавцем протягом п`яти років, вела з ним спільне господарство. Даний факт підтверджує актом обстеження та опитування свідків від 14.12.2018 року, згідно якого свідки [PERSON] та [PERSON] підтверджують, що гр. [PERSON] дійсно здійснювала догляд за [PERSON] , який помер [INFO] , з яким з 2008 року по день смерті проживала однією сім`єю та вела спільне господарство в [ADDRESS] , де померлий проживав останні п`ять років без реєстрації. Відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, а також інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в порядку позовного провадження при наявності спору про право цивільне. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. У п. 21 вищевказаної Постанови зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України. Згідно ч.ч.2, 4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.. Отже, встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем для позивача має юридичне значення, оскільки від цього залежить виникнення у останнього права на спадкування за законом. Задля повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, судом було витребувано належним чином завірену копію спадкової справи до майна померлого [PERSON] . Так, з наданої на запит суду копії спадкової справи № 504/2013 до майна померлого [INFO] [PERSON] , що надійшла до суду 14.03.2019 року вбачається наявність довідок Монашівської сільської ради № 267 від 09.12.2013 року та № 268 від 09.12.2013 року. Згідно довідки № 267 від 09.12.2013 року, виданої Монашівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, [PERSON] , на день смерті [INFO] постійно проживав і був зареєстрований на території Монашівської сільської ради за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до довідки № 268 від 9.12.2013 року, виданої Монашівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, в житловому будинку [ADDRESS] , разом із спадкодавцем [PERSON] на день його смерті [INFO] постійно проживала та була зареєстрована його дочка - [PERSON] , 1965 року народження. Відповідно до акту обстеження та опитування свідків від 17 вересня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 170 виконкому Маразліївської сільської ради, [PERSON] , що зареєстрована в [ADDRESS] дійсно здійснювала догляд за [PERSON] , який помер [INFO] , з яким з 2008 року по день його смерті проживала однією сім`єю та вела спільне господарство в [ADDRESS] , де померлий проживав останні п`ять років без реєстрації. Відповідно до довідки виданої Маразліївської сільською радою від 17 вересня 2019 року № 476, [PERSON] , 1965 року народження зареєстрована в [ADDRESS] , але з 1996 року по теперішній час за місцем реєстрації не проживає і на день смерті [PERSON] , за місцем його фактичного проживання в [ADDRESS] не проживала. У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1261 ЦК України ,у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України). Таким чином, та на підставі вищенаведених довідок сільської ради, та допитаного в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні достовірно встановлено факт сумісного проживання [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , в період з 01.03.2008 року дня його смерті - [INFO] . Враховуючи вищевикладене, а саме те, що позивач є спадкоємцем за законом щодо майна померлого [PERSON] , оскільки в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з 01.03.2008 року по день смерті [PERSON] , а саме по [INFO] , фактично прийняла спадщину, окрім того звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, не відмовилася від неї, тобто юридично також прийняла спадщину, інших спадкоємців судом не встановлено, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] до Маразліївської об`єднаної територіальної громади Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved