Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вказала, що 02.04.2004 року відділом РАЦС Совєтського районного управління юстиції міста Марїнки був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем , про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 02. В шлюбі у подружжя народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Спільне життя подружжя не склалося, кожен має різні характери, погляди на життя та сімейний побут. Сторони не мешкають разом з жовтня 2015 року. Спору про поділ майна не має. До зали судового засідання позивачка не зявилася, про дату та час слухання справи повідомлена, причини своєї неявки не повідомила. Надала суду заяву, де просить розглянути справу без її участі. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлявся, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд ухвалює заочне рішення по справі на підставі ст. 224 ЦПК України, оскільки відповідач причини своєї неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши докази по справі , приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 02.04.2004 року відділом РАЦС Совєтського районного управління юстиції міста Марїнки був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем , про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 02. В шлюбі у подружжя народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Спільне життя подружжя не склалося, кожен має різні характери, погляди на життя та сімейний побут. Сторони не мешкають разом з жовтня 2015 року. Спору про поділ майна не має. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved