Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить суд визнати відповідачів [PERSON], [PERSON] [INFO], законним представником якої є [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Затонського, 22. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про причини неявки суду не повідомили, відповідно до ст.ст. 74,76 ЦПК України вважаються про час та місце розгляду справи повідомленими в установленому порядку /а.с. 57-59/. За таких обставин судом ухвалено про заочний розгляд справи за відсутності відповідачів відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Представники третіх осіб Інгулецького районного сектору в м. Кривому Розі Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області та виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, як органу опіки та піклування, в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно, в установленому законом порядку, заперечень не надали. Інгулецький районний сектор у м.Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області надав заяву про розгляд справи за відсутності представника /а.с. 56/. Третя особа [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно, належним чином, але в судове засідання не зявилася з поважних причин, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує /а.с.60/. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та суду пояснила, що їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу належить будинок за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Затонського, 22. Разом з нею у будинку зареєстровані її син [PERSON], його дружина [PERSON], їх діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Наприкінці 2010 року до неї звернулася близька подруга відповідач [PERSON] з проханням зареєструвати її та її неповнолітню доньку [PERSON] у будинку, де вона проживає з сином та його родиною. Своє прохання відповідач мотивувала тим, що після розірвання шлюбу з чоловіком вона з донькою були зняті з реєстраційного обліку, а відсутність реєстрації завдає багато проблем. Враховуючи ситуацію,що склалася у подруги, бажаючи їй допомогти, позивач погодилася та дала згоду на реєстрацію у своєму будинку відповідача [PERSON] та її доньки, [INFO]. 28.02.2011 року відповідачів було зареєстровано за адресою: [INFO]. За цією адресою відповідачі ніколи не жили та не проживають і на цей час, їх місце проживання не відоме, будь-яких речей, що належать відповідачам, в будинку немає. На відповідачів, оскільки вони є зареєстрованими за адресою проживання позивача, нараховуються комунальні платежі, зокрема з водопостачання, вивіз побутових відходів, які нараховуються на кожну зареєстровану за адресою особою, а вартість цих послуг на цей час значно зросла, що впливає на її матеріальне становище, так як вона сплачує комунальні платежі і за відповідачів. Наприкінці 2012 року вона звернулася телефоном до [PERSON] з проханням знятися з реєстрації, але остання повідомила, що вона виїхала за межі України, та запевнила, що як тільки повернеться до [PERSON] то відразу зніметься з реєстраційного обліку. А вже у червні 2013 року відповідач в телефонній розмові повідомила, що вона з донькою залишилася постійно проживати у Російській Федерації, та повернутися в Україну не мають можливості. Позивач отримує мінімальну пенсію, значну частину якої витрачає на придбання ліків, до того ж через те, що відповідачі зареєстровані в її житлі, вона не має можливості оформити субсидію, тому вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі, та вважає, що реєстрація відповідачів чинить їй перешкоди у користуванні власністю та порушує її права, як власника житла, тому просить усунути перешкоди у користуванні нею належної їй власністю і визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням із зняттям їх з реєстраційного обліку. Треті особи [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали, суду пояснили, що відповідачі у будинку за адресою вул. Затонського, 22 були лише зареєстровані, але ніколи там не проживали, їх речей у житлі немає. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона давно знайома з позивачем та третіми особами, оскільки проживає у сусідньому будинку. Від позивача знає, що остання дала згоду на реєстрацію у своєму будинку подруги з донькою, щоб та могла працевлаштуватися та оформити доньку до школи, але відповідачі за адресою позивача ніколи не проживали, навіть жодного разу не з,являлися. Вислухавши позивача [PERSON], третіх осіб [PERSON] та [PERSON], свідка [PERSON], вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу АВВ № 920974 від 31.08.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1-2362, позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить будинок № 22 по вул. Затонського у м. Кривому Розі, що підтверджується також Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 8, 9). Відповідно до витягу із домової книги та довідки голови вуличного комітету № 3 від 09.12.2015 року за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Затонського, 22, зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та з 28.02.2011 року зареєстровані відповідачі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.10, 12). Згідно з актом вуличного комітету від 09.12.2015 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] після реєстрації в будинку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Затонського, 22, жодного дня не проживали та не з,являлися за даною адресою з 01.03.2011 року (а. с. 11). Встановлено, що в звязку з реєстрацією відповідачів на спірній житловій площі на них нараховуються комунальні платежі, які вимушена платити позивач, яка є пенсіонеркою, інвалідом третьої групи, отримує пенсію у розмірі 1382,92 грн (а.с. 13-22), що негативно впливає на її матеріальний стан. Викладеним обставинам відповідають правовідносини з права власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Відповідно до ст.2 та ст.6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянам України гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом, а також громадяни зобовязані протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Окрім того, відповідно до статті 7 вказаного Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі з 28.02.2011 року дня реєстрації - в будинку, що належить позивачу на праві приватної власності, не проживають, комунальні послуги не сплачують, що погіршує її матеріальний стан, а тому є підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право на користування цим житлом, а отже позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оскільки позивач не просить компенсувати їй витрати по сплаті судового збору, це питання судом не вирішується.

Outcome: approved