Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вимогами, в яких вказала, що в травні 2012 року відповідач [PERSON] виїхав з України на постійне місце проживання до м.Богородськ Нижнегородської області, Російська Федерація. 24.12.2012 року він отримав громадянство Росії та відмовився від громадянства України. Станом на жовтень 2014 року він постійно проживає та зареєстрований в м.Богородськ Нижнегородської області. На момент виїзду з України він не був знятий з реєстраційного обліку з місця проживання адресою: [ADDRESS]. При цьому у вказаній квартирі він не проживає з травня 2012 року. У зв'язку з чим позивач просила суд зняти з реєстрації [PERSON] Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не відомо, був повідомлений належним чином про день та час слухання справи. Тому с|уд визнав можливим розгляд справи|речі| без участі відповідача на підставі наявних матеріалів згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, тобто заочно. Вислухавши пояснення позивача, всесторонньо дослідивши та оцінивши матеріали справи, виходячи з встановленого ст. 11 ЦПК України принципу диспозитивності, суд вважає, що позов [PERSON] таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що в травні 2012 року відповідач [PERSON] виїхав з України на постійне місце проживання до м.Богородськ Нижнегородської області, Російська Федерація. 24.12.2012 року він отримав громадянство Росії та відмовився від громадянства України. Станом на жовтень 2014 року він постійно проживає та зареєстрований в м.Богородськ Нижнегородської області. На момент виїзду з України він не був знятий з реєстраційного обліку з місця проживання адресою: [ADDRESS]. При цьому у вказаній квартирі він не проживає з травня 2012 року. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. В матеріалах справи відсутні докази того, що третя особа відмовляла позивачці у знятті відповідача з вказаної реєстрації. Вимога позивачки про зняття відповідача з реєстрації не підтверджена доказами про порушення її права, заявлена передчасно, не обґрунтована правовими підставами, а тому в її задоволенні необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed