Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 10.12.2004 року сторони зареєстрували шлюб у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №2004. Від даного шлюбу у сторін народились діти: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя. За час перебування в шлюбі з вини відповідача між сторонами постійно виникали непорозуміння і сварки. Також вказує, що у відповідача є інша жінка, з якою він проживає. Спільна сімя на даний час існує формально. Сімейні стосунки між сторонами фактично припинені з лютого 2017 року. Вказує, що можливості зберегти сімю на даний час немає, між сторонами остаточно втрачено почуття кохання та поваги один до одного. Спільне господарство сторонами не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливими та такими, що суперечать інтересам позивачки. На основі викладеного просить розірвати шлюб між сторонами та стягнути на її користь судові витрати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб між сторонами та не надавати термін на примирення. Також вказала, що сторони разом не проживають з лютого 2017 року. Ствердила, що на даний час відповідач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо розірвання шлюбу з позивачкою. Вказав, що він втратив почуття любові, довіри до дружини, підтвердив той факт, що сторони з лютого 2017 року не проживають разом та вказав, що на даний час він дійсно перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Вважав, що їх шлюб розпався остаточно, просив не надавати термін на примирення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 10.12.2004 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького обласного управління юстиції, актовий запис №2004, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1 - МИ №079969 (а.с.4). Від спільного шлюбу у сторін народилися діти: син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії 1-МИ №000521 (а.с.8) та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії 1-МИ №140672 (а.с.7). Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на сімейне життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри та взаєморозуміння. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та з лютого 2017 року проживають окремо. Шлюб між сторонами існує формально. На примирення сторони не погоджуються. Відповідач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Зазначені обставини підтвердили в судовому засіданні самі сторони. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та неповнолітніх дітей, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній. Також у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений нею при подачі позову до суду судовий збір.

Outcome: approved