Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вимогами до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року позовні вимоги про стягнення аліментів були виділені в самостійне провадження. 09 лютого 2018 року отримано відомості про зареєстроване місце проживання відповідача згідно даних Реєстру територіальної громади міста Києва. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 березня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено її судовий розгляд . 25 травня 2018 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позов з письмовими доказами. Під час судового розгляду позивач [PERSON] вимоги підтримала просила їх задовольнити, зокрема позивач просить стягнути з відповідача на утримання дітей у твердій грошовій сумі аліменти в розмірі 5 000грн. щомісячно з врахуванням індексу інфляції. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з вересня 2016 року сторони проживають окремо, та визначений розмір аліментів погоджено між сторонами. Відповідач [PERSON] вимоги визнав частково, зокрема вказуючи на те, що він працює офіційно, має стабільний дохід , іншого доходу не має, вважає, що зможе сплачувати аліменти із розрахунку 1/3 частини своїх доходів. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази надані ними, суд прийшов до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06.11.2009, який рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20.02.2018 розірвано. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем, а відповідач надає матеріальну допомогу. ЗгідноВідповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції Закону №2037-УІІІ від 17.05.2017 року), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-УІІІ від 17.05.2017 внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину було збільшено з 30 до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як визначено у статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» визначено суму прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, який з 1 грудня 2017 року становить 1 860,00 гривень. Тобто, мінімальний розмір аліментів має бути не менше 930,00 У відповідності до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Згідно положення статті 27 Конвенції «Про права дитини», яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, якої держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 СК України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини. Враховуючи положення статті 180 СК України щодо обов'язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, можна зробити висновок, що забезпечення дитини на рівні встановленого прожиткового мінімуму є спільним обов'язком батьків, тобто матері та батька. З урахуванням вищезазначеного, того, що батьки мають рівні обов'язки щодо піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування, створення умов для проживання, виховання та розвитку дитини, утримання її на нормальному рівні матеріального забезпечення, слід дійти висновку про необхідність задоволення вимог позивача частково. Встановлено, що відповідач проживає у м. Києві, працює, інших утриманців не має, працездатний, має задовільний стан здоров'я. Також встановлено, що позивач є працездатною особою. За приписами ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). З наведеного випливає, що ст.ст. 180, 183 Сімейного кодексу України встановлено мінімальні гарантії, необхідні для забезпечення життя та розвитку дитини. При цьому чинним законодавством встановлено, що спосіб стягнення аліментів визначається за вибором того, з ким проживає дитина. З урахуванням встановленого слід дійти висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають встановленим обставинам, а тому підлягають частковому задоволенню. З урахуванням зазначеного суд вважає необхідним встановити розмір аліментів у сумі 1 700грн. на кожну дитину, що відповідатиме інтересам дітей, рівності сторін в їх обов'язку щодо утримання та можливості відповідача сплачувати такий розмірі аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: partial