overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача - [PERSON] , у якій просить розірвати шлюб, зареєстрований 22.09.2007 року Залиманською сільською радою Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 2. Мотивуючи позовну заяву вказала, що шлюб виявився невдалим, з 2015 року між ними погіршилися стосунки. Тривалі сварки, непорозуміння привели до фактичного припинення стосунків між ними. Від шлюбу з відповідачем є неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе, суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилась. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився. Надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], виданого Залиманською сільською радою, сторони перебувають у шлюбі з 22 вересня 2007 року (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Судом з»ясовано, що за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Враховуючи зазначені обставини, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

\~ Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якій просить продовжити шестимісячний строк для прийняття спадщини, оскільки такий\~ строк\~ вона пропустила із поважних причин. У засідання позивач не з`явилась, у позові вказала про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує із мотивів, викладених у позові, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилась, подала до суду письмову заяву, з якої вбачається, що вона просить справу розглянути за її відсутності та при її вирішенні просить врахувати, що вона бажає спадкувати земельні ділянки, належні спадкодавцеві [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце судового засідання, відзиву на позов не подала. Третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора у судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є внукою [PERSON] , яка померла [INFO] . День смерті [PERSON] є часом відкриття спадщини. Спадкоємець за законом [PERSON] пропустила шестимісячний строк для звернення до нотаріуса з поважних причин, оскільки інші спадкоємці майна померлої, а саме: її діти [PERSON] та [PERSON] не прийняли спадщину, яка складається із земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, розташованих в с.Струсів Теребовлянського району Тернопільської області. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати\~ позивач просить залишити за нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивач, [PERSON]. звернулась до суду із позовною заявою, після уточнення якої просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів відповідача з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала до суду заяву, в які позовні вимоги підтримала та справу просила слухати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином відповідно до положень ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 26.07.2016року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO] Дитина мешкає разом з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім'ї та відповідачем не спростовано, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що дитина перебуває на утриманні у позивача по справі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Факт звернення позивача до суду, підтверджує відсутність домовленості між сторонами по за судовим порядком питання щодо виплати відповідачу аліментів на утримання доньки. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2 ст. 182 СК України. Таким чином, суд у відповідності зі ст. 182 та ст.183 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти, на утримання доньки у розмірі ? частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.09.2017р. тобто з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 грн., оскільки позивач при зверненні у суд із позовом про стягнення аліментів був звільнений від сплати судових витрат. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 110, 112, 114, 180-182, 183, 198, 199 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 22.04.2012 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 2,390 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташований на території Дачненської сільської ради. Окрім неї, спадкоємцями першої черги являються її батько [PERSON] та її брат - [PERSON], тобто відповідачі в справі, які не претендують на спадкове майно та не заперечують, щоб спадщину прийняла вона. На час смерті матері вони всі разом проживали із нею, тому вважаються такими, що прийняли спадщину. Однак, звернутися до нотаріальної контори для прийняття спадщини в шестимісячний термін, відведений їм за законом, вони не встигли, тому просить визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися, надали заяви з проханням справу розглянути в їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 22.04.2012 року в с. Острівське Марїнського району Донецької області. Згідно свідоцтва про народження матірю [PERSON], яка народилася 25.07.1993 року є [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб 22.03.1993 року зареєстровано шлюб [PERSON] з [PERSON]. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ДН № 037418 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2.390 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дачненської сільської ради. Згідно довідки № 941/02-26 від 28.04.2016 року на момент смерті [PERSON] в будинку, розташованому за адресою: с. Острівське, вул. Молодіжна, 32, проживали і були зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та по теперішній час. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкодавця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на майно померлої. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.3, 7, 82, 215 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268, 1278 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про визнання права власності на на земельну ділянку. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 26.02.2014 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 5,150 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташований на території Новоселідівської сільської ради. Окрім неї, спадкоємцями першої черги являються її брат [PERSON] та сестра [PERSON], тобто відповідачі в справі, які не претендують на спадкове майно та не заперечують, щоб спадщину прийняла вона. Звернутися до нотаріальної контори для прийняття спадщини в шестимісячний термін, відведений їй за законом, вона не встигла, тому просить визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися, надали заяви з проханням справу розглянути в їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 26.02.2014 року у с. Вовчанка Марїнського району Донецької області. Згідно свідоцтва про народження матірю [PERSON], яка народилася 07.05.1959 року є [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб 10.02.1979 року зареєстровано шлюб [PERSON] з [PERSON], після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON]. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДН № 070175 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,150 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новоселідівської сільської ради. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкодавця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на майно померлої. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.3, 7, 82, 215 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268, 1278 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 05.08.2011 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спільне господарство не ведеться,\~спільно нажитого майна не мають, разом вони не проживають, сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя. За взвємною згодою донька після розірвання шлюбу залишиться жити з позивачем. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги, викладені в заяві та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в заяві та просив їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання\~ шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів вбачається, що 05.08.2011 року [PERSON] (дошлюбне прізвище Єфіменко) [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконкомі Курахівської міської ради Марїнського району Донецької області, актовий запис № 37. Після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище «Місік». Згідно копій свідоцтва про народження, 19.12.2011 року народилася [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON]. Позивач та відповідач не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сімя розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 06.10.2012 року року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спільне господарство не ведеться, спільно нажитого майна не мають, збереження шлюбу неможливе через непорозуміння та різні погляди на життя. Спору про місце проживання дітей не мають. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву з проханням справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів вбачається, що 06 жовтня 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконкомі Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області, актовий запис № 92. Після одруження дружині присвоєне прізвище [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]). Згідно копій свідоцтв про народження, 22.12.2012 року народився син [PERSON], який був зареєстрований у виконкомі Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області 03.01.2013, актовий запис № 3 та 13.12.2013 року народився син [PERSON], який був зареєстрована\\ий у виконкомі Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області 19.12.2013 року, актовий запис № 196, батьками яких записані [PERSON] та [PERSON]. Позивач та відповідач не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 08.11.2013 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спільне господарство не ведеться,\~спільно нажитого майна не мають, разом вони не проживають, сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги, викладені в заяві та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в заяві та просив їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання\~ шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів вбачається, що 08.11.2013 року [PERSON] (дошлюбне прізвище Шуляк) [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконкомі Степненської сільської ради Марїнського району Донецької області, актовий запис № 5. Після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище «Сартіна». Згідно копій свідоцтва про народження, 03.01.2014 року народилася [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON]. Позивач та відповідач не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сімя розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 11 травня 2012 року року вона уклала шлюб з відповідачем. Позивач стверджує, що спільне господарство не ведеться,\~спільно нажитого майна не мають, збереження шлюбу неможливе через непорозуміння та різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітню дитину- доньку [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву з проханням справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав письмову заяву з проханням справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання\~ шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів вбачається, що 11 травня 2012 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Коростельова) [PERSON] зареєстрували шлюб у ВДРАЦС Кіровського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 218. Після одруження дружині присвоєне прізвище «Моісєєва» (дошлюбне прізвище Коростельова). Позивач та відповідач не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сімя розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved