Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Кролевецького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 жовтня 2018 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Тулиголівської сільської ради Кролевецького району Сумської області, актовий запис № 02. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони втратили любов та взаємоповагу одне до одного, мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю, плани на майбутнє відсутні. Між ними склались неприязні відносини у зв`язку з безпідставними сварками і непорозуміннями. Шлюбні відносини фактично припинені з 01 березня 2021 року, примирення між ними не відбулось, шлюб існує лише формально, проживають окремо, мають окремий бюджет. Спір щодо поділу спільного майна мають намір вирішити у подальшому. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити її інтересам, а тому, посилаючись на викладене, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, на примирення не згодна. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.8). Відповідач відзив на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У зв`язку з визнанням позову судові витрати у справі просить розподілити між сторонами (а.с. 22). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи суд вирішив можливим розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З 06 жовтня 2018 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконкомом Тулиголівської сільської ради Кролевецького району Сумської області, актовий запис №02. Дошлюбне прізвище позивача [PERSON] (а.с.7). Спільних дітей не мають. Сторони не підтримують подружніх відносин з 01 березня 2021 року, проживають окремо, мають окремий бюджет. За змістом позову сімейне життя сторін не склалося. Причинами розірвання шлюбу є різні погляди на шлюб та сім`ю, втрата любові та взаємоповаги одне до одного, відсутність планів на майбутнє, сварки та неприязні відносини. Від відповідача не надійшло заперечень та спростувань щодо вказаних обставин, позовні вимоги він визнає, про що зазначив у своїй заяві (а.с. 22). Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Сторони не мають наміру поновлювати шлюбні стосунки. Згідно з ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу відповідає положенням ст.110 СК України. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду з вказаним позовом, суд вважає, що є достатньо підстав для розірвання шлюбу відповідно до ст. 112 СК України. За клопотанням позивача відповідно до ст.113 СК України можливо відновити їй дошлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про доцільність повернення [PERSON] 50 відсотків сплаченого нею судового збору при поданні позову до суду, тобто 454 грн. 00 коп. у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України 454 грн. 00 коп. - половина суми понесених нею і документально підтверджених витрат на сплату судового збору при подачі позову до суду. Відповідно до ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved