Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про стягнення невиплаченої компенсації громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку в обґрунтування якого вказала, що в період з 08.05.2014 року по 31.01.2015 року вона працювала на підприємстві відповідача на посаді заступника начальника договірного відділу та 31.01.2015 р. була звільнена за угодою сторін за ст.36 п.1 КЗпП України. У період з 05.05.2015 року по 30.01.2016 року вона також працювала на підприємстві відповідача на посаді головного економіста тендерно-договірного відділу та 30.01.2016 р. була звільнена за угодою сторін за ст.36 п.1 КЗпП України. За час роботи на підприємстві заробітна плата виплачувалась позивачу нерегулярно, з грубими порушеннями ст.115 КЗпП України. При звільненні відповідачем не було своєчасно здійснено розрахунок з позивачем. На письмову вимогу про повний розрахунок по заробітній платі від 16.11.2016 року, позивачу була надана довідка, згідно з якою відповідач повідомив, що дійсно заробітна плата позивачу виплачувалась нерегулярно, за рудень 2014 року та січень 2015 року позивачу не виплачена компенсація втрати частини заробітку через порушення строків її виплати в загальному розмірі 1728,20 грн. Дана компенсація була нарахована позивачем у листопаді 2016 року, але до теперішнього часу позивачу невиплачена. Згідно з довідкою ДП «Красноармійськвугілля» від 25.11.2016 року середньоденна заробітна плата становить 296,27 грн. Оскільки позивач була звільнена 31.01.2015 року, а повний розрахунок підприємством не проведений до теперішнього часу, то загальна затримка розрахунку при звільненні з 01.02.2015 року по 29.11.2016 року складає 459 днів. Просила стягнути з відповідача на свою користь невиплачену компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати за грудень 2014 року та січень 2015 року в сумі 1728,20 грн. та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за 459 днів в сумі 135987,93 грн. Позивач до судового засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством, надала суду заяву, згідно з якою наполягав на задоволенні позовних вимог, просив справу розглянути без її участі. Представник відповідача до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому чинним цивільно-процесуальним законодавством, надав суду клопотання, згідно з яким просив розглянути справу без участі представника, позовні вимоги не визнав у повному обсязі, вважає їх такими, що не відповідають чинному законодавству України, оскільки, станом на 28.12.2016 року заборгованості по заробітній платі перед позивачем підприємство не має. Судом встановлено, що позивач знаходилась у трудових відносинах з відповідачем з 08.05.2014 року по 31.01.2015 року працюючи на підприємстві відповідача на посаді заступника начальника договірного відділу та з 05.05.2015 року по 30.01.2016 року працюючи на підприємстві відповідача на посаді головного економіста тендерно-договірного відділу (а.с. 10-16). Через затримку розрахунку з позивачем при звільненні [PERSON] зверталась до відповідача з заявою про надання їй довідки про розмір не виплаченої індексації, невиплаченої компенсації громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати на яку відповідачем надана відповідь, згідно з якою повідомлено, що індексація заробітної плати [PERSON] за грудень 2014 року та січень 2015 року нарахована та виплачена у повному обсязі, а компенсація втрати частини доходів громадян у звязку з порушенням строків їх виплати нарахована у листопаді 2016 року в сумі 1728,20 грн., яка станом на 09.12.2016 року не сплачена (а.с. 17, 18, 19, 26) Середньоденна заробітна плата [PERSON] згідно з довідкою становить 296,27 грн.(а.с. 20). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.115 ч.1 КЗпП України, ст.24 ч.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільнені робітника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Як встановлено судом, позивач вперше звільнилась з підприємства відповідача 31.01.2015 р., а повний розрахунок з позивачем не здійснений, станом на дату подачу позову до суду тобто до 29.11.2016 р., тобто затримка виплати належних позивачу при розрахунку сум склала 459 робочих дні. Згідно за ст.34 Закону України «Про оплату праці» та Закону України «Про компенсацію громадянам втрати доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 затверджений Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати. Згідно з довідкою ДП «Красноармійськвугілля» позивачу нарахована, але не виплачена компенсація втрати частини доходів громадян у звязку з порушенням строків їх виплати в сумі 1728,20 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача дану суму. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки відповідачем порушені вимоги закону, у відповідності до ст.117 КЗпП України, з відповідача належить стягнути на користь позивача її середній заробіток за весь час затримки належних їй при звільненні сум, тобто 135987,93 грн. з розрахунку 296,27 грн. х 459 робочих дні. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1359,89 грн. На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст. 47, 115, 116, 117 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: approved