Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що 27.12.1997 року між нею та відповідачем [PERSON], було укладено шлюб, зареєстрований Родинським міським виконкомом Донецької області, актовий запис № 83. З моменту укладання шлюбу вони вели спільне господарство до 13.01.2014 року. За час перебування у шлюбі ними було придбано за спільні кошти квартиру, розташовану за адресою: вул.. Пушкіна, 14/14 м. Родинське, Донецької області, що підтверджується договором купівлі-продажу від 26.07.2007 року, автомобіль Renault Fluence, 2010 року випуску, сірого кольору, держномер АН 9683 НВ. Всі правовстановлюючі документи знаходяться у відповідача. Зараз їй стало відомо, що даний автомобіль відчужений відповідно до довідки рахунку серії КІМ № 858534 від 25.09.2012 року [PERSON], який приходиться сином [PERSON] Копія довідки рахунку відповідачем додано до матеріалів справи. Вважає вище вказаний договір, купівлі-продажу автомобіля таким. що укладений без її згоди, повинен бути визнаний недійсним, оскільки укладений без його письмової згоди та відносно майна, яке є цінним. У звязку з чим, просить визнати спільною сумісною власністю подружжя наступне майно: квартиру, розташовану за адресою: вул.. Пушкіна, 14/14 м. Родинське, Донецької області, що підтверджується договором купівлі-продажу від 26.07.2007 року, автомобіль Renault Fluence, 2010 року випуску, сірого кольору, держномер АН 9683 НВ. Визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля Renault Fluence, 2010 року випуску, сірого кольору, держномер АН 9683 НВ, укладений між [PERSON] та [PERSON], та залишити його у власності [PERSON]. Квартиру, розташовану за адресою: вул.. Пушкіна, 14/14 м. Родинське, Донецької області також залишити відповідачу [PERSON]. Стягнути з [PERSON] суму у розмірі 134747,5 грн. на її користь в рахунок вартості ? частини сумісно нажитого, вищевказаного, майна. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, в частині сплати на користь позивачки 1\\2 частини вартості сумісної квартири, просив відмовити у розподілі автомобіля, оскільки він не спільною сумісною власністю подружжя. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог щодо поділу автомобіля заперечував, оскільки спірний автомобіль не є спільною власністю подружжя, тому в цій частині вимоги задоволенню не підлягають. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, оскільки вони є необґрунтованими, пояснив, що автомобіль Renault Fluence, 2010 року випуску, сірого кольору, держномер АН 9683 НВ, є його власністю, та не є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між сторонами 27.12.1997, Родинським міським виконкомом Донецької області, було зареєстровано шлюб, актовий запис № 83 (а.с. 07). За час перебування у шлюбі подружжям [PERSON] було придбано за спільні кошти квартиру, розташовану за адресою: вул.. Пушкіна, 14/14 м. Родинське, Донецької області, що підтверджується договором купівлі-продажу від 26.07.2007 року (а.с. 09-13). Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 195 від 31.08.2015 року, у результаті аналізу наявної в експерта інформації про вартість квартир аналогічних оцінюваній по району розташування на ринку нерухомості, конструктивним характеристикам, можна зробити висновок, що середньозважене значення вартості аналогічної квартири, розташованої в м. Родинське станом на час проведення експертизи складає 39755 грн. (а.с. 112-117). Відповідно до статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. При цьому статтею 71 СК України визначено, що майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Пленум Верховного Суду України в Постанові № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначив у п.22, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Отже, законодавець визначився, що поділ спільної сумісної власності подружжя здійснюється в натурі. При цьому у п.25 вищезазначеної Постанови зазначено, в разі якщо неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачки, щодо стягнення вартості ? частки від спільної квартири підлягають задоволенню, із врахуванням позиції відповідача, який визнав позовні вимоги в цій частині. А тому з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню19877,50 грн., що є грошовою компенсацією від вартості ? частини спільного нажитого майна подружжя. Щодо вимог позивачки про поділ автомобіля Renault Fluence, 2010 року випуску, суд зазначає наступне. Відповідно до інформації, наданої суду Начальником центру НППВАЗ 1414 м. Красноармійськ, 25.09.2012 року автомобіль Renault Fluence, 2010 року випуску, сірого кольору. був зареєстрований у центрі НППВАЗ 1414 м. Красноармійськ за громадянином [PERSON] (довідка рахунок КІМ 858534), 15.11.2014 року даний автомобіль знято з обліку для реалізації на підставі заяви власника, після чого станом на 25.02.2015 року ні за ким не реєструвався (а.с. 69-70). Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясувати джерело і час його придбання. А відповідно до п. 24 цієї ж постанови Пленуму Верховного Суду України, до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те. що знаходиться у третіх осіб … не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування, тощо… Однак позивачкою [PERSON] не надано під час розгляду даної справи беззаперечних та переконливих доказів, що у період шлюбу сторони придбали автомобіль Renault Fluence, 2010 року випуску, та що воно наявне на час розгляду справи. Долучена до матеріалів справи копія реєстраційного посвідчення транспортного засобу автомобіля Renault Fluence, 2010 року випуску свідчить лише про те, що власником даного автомобіля є [PERSON], дата реєстрації 25.09.2012 року, особлива відмітка МПК [PERSON] САА799473 від 01.07.2010 року (а.с. 30). Однак з цієї копії реєстраційного посвідчення неможливо зясувати джерело і час придбання даного автомобіля саме відповідачем [PERSON], як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11. А тому суд не може визнати автомобіль Renault Fluence, 2010 року випуску сірого кольору, держномер АН 9683 НВ спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати: по сплаті судового збору в розмірі 820 грн., пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial