Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вище вказаним позовом в якому просить визнати [PERSON], такою що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: м.Харків, в'їзд Семиградський, будинок №17. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником 3/5 частин житлового будинку з відповідною частиною будівель по вїзду Семиградський, 17 в м.Харкові на підставі договору купівлі-продажу від 02.11.2017року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.11.2017року. Зазначену частину житлового будинку вона придбала у попереднього власника [PERSON], який проживав і був зареєстрований в будинку разом з відповідачем, яка є його сестрою. Перед укладенням договору купівлі-продажу [PERSON] знявся з реєстрації в будинку, але відповідач [PERSON] не знялась з реєстраційного обліку, чим перешкоджає їй як власнику у здійсненні права власності. Таким чином реєстрація [PERSON] у будинку є перешкодою у здійсненні нею своїх прав. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених вище. Не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини не явки не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши позивача, свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили факти викладені у позові, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом, 02.11.2017року, [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу частини житлового будинку, за умовами якого [PERSON] продав, а [PERSON] придбала у власність 3/5 частки житлового будинку №17 по вїзду Семиградському в м. Харкові. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №2590 /а.с.3-4/. 02.11.2017року [PERSON] зареєструвала своє право власності на придбану частину житлового будинку з надвірними будівлями в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно /а.с.5/. Як вбачається із відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС в Харківській області, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: м. Харків, в'їзд Семиградський, будинок №17 /а.с.11/. Відповідно вимогам ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інакше прямо не випливає з закону, або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» у зв'язку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 05.11.2014 року (справа №6-158цс14), право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обовязків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сімї колишнього власника у випадку зміни власника. У звязку з вище викладеним, оцінюючи всі докази зібрані по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved