Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про виділ ідеальної частки в натурі, в ході розгляду справи уточнював позовні вимоги та остаточно просив (а.с.116) припинити право власності відповідача на 1\\4 частину житлового будинку у звязку із тим, що вона є незначною та визнати право власності на 1\\4 частину будинку за позивачкою. Вказала, що вона є власником 3\\4 частини житлового будинку з надвірними прибудовами, розташованого в м. Харкові по вул. Барикадній, 98 на підставі свідоцтва про право на спадкування, від 29.10.2011р. та рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 09.04.2013р. Так, фактично у користуванні позивачки та її батька знаходиться весь житловий будинок із прибудовами і вся земельна ділянка. Відповідач ніколи у спірному будинку не проживав і не проживає. Згідно до висновків експертиз, проведених у справі, вбачається, що спірний будинок є неподільним майном, а частка відповідача не може бути виділена в натурі. Враховуючи викладене, вважає, що у відповідності до положень ст. 365 ЦК України відповідач може бути позбавлений права власності на свою 1\\4 частку у спірному будинку без виплати компенсації, а право власності на вказану частку просить визнати за нею. Представник відповідача не погодившись з вимогами позивача, заявив зустрічні вимоги до позивача по первісному позову, в подальшому позовні вимоги уточнив та остаточно просив (а.с.206) замість 1\\4 (25\\100) частки у натурі виділити 24\\100 частки спірного житлового будинку, відповідно до 2-го варіанту, запропонованого у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1113\\5434\\5435 від 29.05.2015р. Вказуючи, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 01.12.2011 р. за ним визнано право власності на 1\\4 частину будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Харкові, вул. барикадна, 98. Зазначене право власності зареєстровано, що підтверджується витягом про Державну реєстрацію прав № 33199079 від 16.02.2012р. Спірний будинок з надвірними будівлями належить йому та відповідачці на праві спільної часткової власності. В судовому засіданні представники позивача заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Заперечували проти задоволення зустрічного позову в повному обємі. Представник відповідача позовні вимоги за первісним позовом не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Заявлені зустрічні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав суду свої письмові пояснення щодо позову та просив їх врахувати при постановленні судового рішення. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, доводи якими кожен з них обґрунтовував свої вимоги та заперечення, вислухавши експерта, дослідивши письмові матеріали справи, вважає вимоги позивача за первісним позовом задоволенню не підлягаю, а вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню в повному обємі з наступних підстав. Судом було встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.10.2011р. [PERSON] належить 1\\2 частини житлового будинку № 98 з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в м. Барикадній. Крім цього, згідно рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 09.04.2013р. за [PERSON] визнане право власності в порядку спадкування на 1\\4 частини вказаного будинку. Згідно заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 01.12.2011р. за відповідачем по первісному позову [PERSON] визнано право власності на 1\\4 частини спірного домоволодіння. Відповідно до положень ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав. Так, позбавлення права власності це відібрання такого права в особи за рішенням суду з\~передачею його іншій особі або відібрання з метою знищення речі. Ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених\~Конституцією\~та законом. Ураховуючи, що згідно зі ст. 92 Конституції України\~правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. До підстав припинення права приватної власності при необхідності присудження майна однієї особи іншій належить позбавлення права власності на частку в\~спільному майні за положенням ст. 365 ЦК України за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1)\~частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2)\~річ є неподільною; 3)\~спільне володіння і\~користування майном є неможливим; 4)\~таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Тобто для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбачених пунктами 13 ч. 1 ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Позов відповідно до ч.\~2 ст. 365 ЦК України може бути задоволений лише за умови, що на момент постановлення судом рішення позивач уніс на депозитний рахунок суду вартість частки, про припинення права на яку заявлено позов. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за первісним позовом, так як суду не надано доказів які б підтверджували внесення [PERSON] грошових коштів на депозитний рахунок. Відповідно до ч.1,3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Враховуючи викладене, суд вважає, що [PERSON], як власник частки будинковолодіння, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Барикадна, 98, має право в судовому порядку виділити належну йому частку із спільної часткової власності. Відповідно до розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» (п.6,7), виділ в натурі часток житлового будинку, що є спільною частковою власністю, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом. Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, то він може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. Відповідно до п.2.4, п.3.11 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунок часток обєктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства № 55 від 18.06.2007р. порядок поділу обєктів нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами. За наявності самочинно збудованих (реконструкцій) обєктів нерухомого майна документи щодо виділу готуються тільки після визнання права власності на них відповідно до закону. Відповідно до ч.2 ст. 214 ЦПК України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобовязаний враховувати висновки Верховного суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбаченої п.1 ч.1 ст. 355 цього Кодексу. Верховний Суд України в своїй Постанові від 30.04.2013р. у справі № 6-12цс13 прийнятій за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1ч.1 ст. 355 УПК України вказав таке: «[PERSON] положень статей 183,358,364,379,380,382 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності, можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності». Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, то він може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників і технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Згідно висновків додаткової будівельно-технічної експертизи № 1113\\5434\\5435 від 29.05.2015р. вбачається, що технічна можливість виділу в натурі 1\\4 частку будинку з надвірними будівлями по вул. Барикадна, 98 у м. Харкові, що належить [PERSON] за умовою зведення прибудови до житлового будинку, із незначним відступом від його ідеальної частки мається. Зведення прибудови до житлового будинку з метою виділення 1\\4 частки в натурі є можливим з технічної точки зору та не суперечить вимогам діючого законодавства в галузі будівництва законодавства України та [PERSON] «Організація проведення судових будівельно-технічних експертиз по цивільних справах», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України. З метою виділення [PERSON] в натурі 1\\4 частки відповідного будинку з надвірними будівлями на розгляд суду запропоновано два варіанти виділу із незначним відступом від його ідеальної частки, кожний з яких передбачає зведення прибудови та незначних переобладнань у житловому будинку. По кожному із запропонованих варіантів [PERSON] в житловому будинку виділяється приміщення житлової кімнати, в прибудові, яку слід звести для організації ізольованої квартири для [PERSON], пропонується влаштувати приміщення кухні та тамбуру. Так, будівельний паспорт є підставою для виконання будівельних робіт. Будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою. Виконання будівельних робіт без відповідного документа, який дає право виконувати такі роботи, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Крім цього, згідно вказаного висновку будівельно-технічної експертизи мається технічна можливість визначити порядок користування земельною ділянкою у відповідності до ідеальних часток співвласників, а саме [PERSON] 1\\4 частки земельної ділянки; [PERSON] 3\\4 частки земельної ділянки. Також, визначено, що ринкова вартість 1\\4 частини житлового будинку № 98 по вул. барикадній в м. Харкові, що належить співвласнику [PERSON], складає 156455 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення зустрічного позову та можливості виділення [PERSON] частки житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Барикадна, 98, відповідно до ІІ варіанту, запропонованого у висновку судово будівельно-технічної експертизи № 1113\\5434\\5435 від 29.05.2015р., наданому судовим експертом Харківського НДІСЕ ім. засл. проф. [PERSON] при наявності дозвільних документів на будівництво.

Outcome: approved