Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свою вимогу тим, що 23 вересня 2003 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб в Куликівській селищній раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 29, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ № 157288. Заявляє, що від подружнього життя в них народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO]; дочка - [PERSON], [INFO]. Зазначає, що через постійні конфлікти, суперечки спільне життя стало неможливим та нестерпним. Кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв'язку з цим, шлюбні стосунки були фактично припинені. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. За наведених обставин вважає, що шлюб носить лише формальний характер, примирення з відповідачем неможливе. Сім'я фактично розпалась, в зв'язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні їх розлучення. Майнових спорів між ними немає. Шлюб вони розривають вперше. Не має наміру зберегти шлюб, вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими і подальше спільне життя її із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо. Просить розірвати шлюб між нею - [PERSON] та відповідачем - [PERSON], який був укладений 23 вересня 2003 року в Куликівській селищній раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 29 та стягнути з відповідача в її користь судовий збір у розмірі 640,00 грн. сплачений нею при подачі позовної заяви. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Грабар». Позивач в судове засідання не зявилась, хоча про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, однак подала на адрес суду заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином за адресою реєстрації місця свого проживання, а також не надійшло від нього жодного клопотання на адрес суду. На підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). А тому судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів та постановити заочне рішення по справі . Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак зясувавши дійсні обставини справи суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 23.09.2003 року у Куликівській селищній раді Жовківського району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 29, що стверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії 1-СГ № 157288. Від подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження серії 1-СГ № 317269 та серії 1-СГ № 221320 відповідно. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що через постійні конфлікти, суперечки спільне життя між сторонами стало неможливим та нестерпним. Кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, шлюбні стосунки були фактично припинені. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сімї носить стійкий характер, сімя розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові та поваги, сімя фактично не існує. А тому позов [PERSON] слід задоволити. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому вимога позивачки про залишення їй прізвища «Грабар» підлягає до задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так як позивач при поданні до суду позовної заяви про розірвання шлюбу сплатила 640,00 грн. судового збору, що вбачається з квитанції № 2 від 10.03.2017 року, тому суд приходить до висновку, що дану суму потрібно стягнути в користь позивача із відповідача.

Outcome: approved