Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно - житловий будинок та земельні ділянки. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 7 листопада 2003 року померла її тітка [PERSON]. Позивач є спадкоємцем майна після її смерті за заповітом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з'явилася, направила суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності та задоволити позовні вимоги. Відповідач - Кізлівська сільська рада Буського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, позовних вимог по суті не оспорив. Третя особа - відділ у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області явку свого представника до суду не забезпечила, надала заяву про слухання справи у відсутності представника, у вирішенні справи покликається на рішення суду. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СГ № 318044, виданого 08.11.2003 року Кізлівською сільською радою Буського району Львівської області, [PERSON] померла 7 листопада 2003 року. Із наявної в матеріалах справи копії заповіту, посвідченого 25 грудня 2000 року секретарем Кізлівської сільської ради Буського району Львівської області вбачається, що [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON]. Як вбачається із державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 053864, виданого 16.03.2000 року за № 6662 відповідно до розпорядження голови Буської райдержадміністрації № 123 від 13 березня 2000 року, копія якого наявна в матеріалах даної справи, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка загальною площею 1,5777 га, зокрема, земельна ділянка № 1 площею 1,3073 га, земельна ділянка № 2 площею 0,2704 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Кізлівської сільської ради Буського району Львівської області. Як вбається із довідки № 146, виданої 15.03.2019 року, рішенням виконавчого комітету Кізлівської сільської ради № 4 від 25.02.2010 року проведена зміна нумерації житлових будинків та присадибних земельних ділянок в с. Кізлів, зокрема вул. Думниця № 280 змінено на вул. Думниця № 13. Даний будинок належав [PERSON]. З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого ОКП ЛОР БТІ та ЕО від 15.08.2018 року убачається, що такий складений на житловий будинок № 13 по вул. Думниця в с. Кізлів Буського району Львівської області. За таких обставин, в судовому засіданні є достовірно встановлено, що спірний житловий будинок належав померлій [PERSON] побудований на законних підставах, перебував у її володінні та користуванні, а остання на законних підставах була зареєстрована в цьому будинку та проживала в ньому до дня смерті, проте на момент такої не встигла оформити права власності на нього. Із копії спадкової справи № 167/04 вбачається, що [PERSON] 06.05.2004 року зверталась до Буської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини. З огляду на те, що позивач є спадкоємцем за заповітом, яка вступила в управління спадковим майно, прийняла спадщину в силу вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, те що за життя спадкодавець належним чином не зареєстрував своє право власності, відповідач позовні вимоги визнає, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено. Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved