Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів та третіх осіб про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В обґрунтування позову з урахуванням уточненої позовної заяви зазначає, що за життя її мати [PERSON] працювала у сільському господарстві і отримала у власність земельні ділянки площею 4,07 га ріллі (кадастровий номер 7425382000:05:001:0595) та площею 0,63 га кормові угіддя (кадастровий номер 7425382000:05:001:1185) на території [PERSON] сільської ради згідно Державного акту серії ЯГ № 881980 від 20.07.2007 року. Окрім цього [PERSON] мала у власності земельні ділянки - площею 4, 3244 га (кадастровий номер 7425382000:05:001:1505) згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.07.2014 року та площею 0, 7407 га (кадастровий номер 7425382000:05:001:1571) згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.07.2014 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради. 25 квітня 2016 року [PERSON] Позивач являється спадкоємцем за законом, у встановлений термін подала заяву до нотаріальної контори, але не може оформити спадщину належним чином, так як у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкові земельні ділянки. Крім позивача спадкоємцем є ще [PERSON] син спадкодавця та брат позивача, але він відмовився від прийняття належної йому частки у спадщині. Тому позивач [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 4,07 га ріллі (кадастровий номер 7425382000:05:001:0595) та площею 0,63 га кормові угіддя (кадастровий номер 7425382000:05:001:1185) на території [PERSON] сільської ради згідно Державного акту серії ЯГ № 881980 від 20.07.2007 року та площею 4, 3244 га (кадастровий номер 7425382000:05:001:1505) згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.07.2014 року і площею 0,7407 га (кадастровий номер 7425382000:05:001:1571) згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.07.2014 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 25 квітня 2016 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради, відповідач [PERSON], та представники третіх осіб відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі та Талалаївської РДА - в судове засідання не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла 25 квітня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 277004 від 25.04.2016 року (а.с.12). Згідно копії заповіту від 20 березня 2015 року [PERSON] на випадок своєї смерті свої земельні паї заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с.9). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 881980 від 20.07.2007 року, згідно з яким [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 4,700 га (4,07 га рілля, 0,63 га - кормові угіддя) на території [PERSON] сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.13), копією свідоцтва про право власності індексний номер 24852056 від 29.07.2014 року, згідно з яким власником земельної ділянки площею 4, 3244 га на території [PERSON] сільської ради з частко 1 є [PERSON] (а.с.14), копією свідоцтва про право власності індексний номер 24849910 від 29.07.2014 року, згідно з яким власником земельної ділянки площею 0, 7407 га на території [PERSON] сільської ради з частко 1 є [PERSON] (а.с.15). У районні газеті «Трибуна хлібороба» за 11 лютого 2017 року поміщено оголошення про те, що втрачений Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 881980 від 20.07.2007 року на імя [PERSON] та свідоцтво про право власності на нерухоме майно на імя [PERSON] вважати недійсними (а.с.16). Згідно довідки відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 15.08.2017 року, вартість земельної ділянки на території [PERSON] сільська ради станом на 25.04.2016 року згідно Державного акту серії ЯГ № 581989 від 20.07.2007 року: площею 4,07 га ріллі 132 336, 92 грн., площею 0,63 га кормові угіддя 4868,37 грн.; згідно свідоцтва про право на нерухоме майно № 24852056 площею 4, 3244 га 132336, 92 грн. згідно свідоцтва про право на нерухоме майно № 24852056 площею 0,7407 га 4868,37 га (а.с. 26). Згідно повідомлення Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 15.08.2017 року після смерті [PERSON] заведена спадкова справа і спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON] (а.с.29). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, а право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд приходить до висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає також і ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Як встановлено в судовому засіданні, за життя спадкодавець [PERSON] набула право власності на земельні ділянки, дане право підтверджено належним правовстановлюючим документом, оригінал якого було втрачено з невідомих причин. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Поскільки спадкодавець [PERSON] за життя набула право власності на земельні ділянки, і дане майнове право залишається неуспадкованим спадкоємцем за законом [PERSON], інший спадкоємець [PERSON] - відмовився від своєї частки, надавши до суду заяву про визнання позову, який приймається судом, так як не порушує прав та інтересів інших осіб та не суперечить закону, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Суд також вважає за необхідне на підставі ч.2 ст. 80 ЦПК України та ст. 88 ЦПК України стягнути з позивача недоплачену суму судового збору відповідно до ціни позову, а саме грошових оцінок земельних ділянок на день смерті спадкодавця, яка була встановлена в ході судового розгляду згідно довідки відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі на загальну суму 274 410 грн. 58 коп. Саме з цієї суми позивач повинна була сплатити суму судового збору при подачі позову до суду згідно п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» один відсоток ціни позову - 2744 грн., а нею сплачено згідно квитанції 1280 грн., тому з позивача підлягає стягненню недоплачена сума судового збору в розмірі 1464 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved