Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила зняти арешт, накладений на все належне їй майно. В обґрунтування позову послався на те, що в провадженні Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на виконанні знаходилось виконавче провадження з примусового виконання рішення суду про стягнення грошових коштів з [PERSON] на користь КП «ХТМ». В ході вказаного виконавчого провадження було накладено арешт на майно [PERSON] На даний час рішення суду виконано в повному обсязі, однак накладений державним виконавцем арешт не знято, незважаючи на наявність його постанови від 26.08.2003р. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, в ньому наведених, та пояснила, що [PERSON] зверталася до Реєстраційної служби з заявою про зняття накладеного державним виконавцем арешту, однак отримала витяг, де зазначено про його наявність. Представник відповідача позов не визнала, посилаючись на те, що КП «ХТМ» є неналежним відповідачем по справі. Представник ВДВС в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши доводи позовної заяви та матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст..10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом і визнано сторонами, в провадженні Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на виконанні знаходилось виконавче провадження з примусового виконання рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова про стягнення грошових коштів з [PERSON] на користь КП «ХТМ». В ході вказаного виконавчого провадження постановою від 17.01.2003р. було накладено арешт на майно [PERSON] шляхом заборони його відчуження (а.с.4) Постановою державного виконавця від 26.08.2003р. знято арешт з усього майна [PERSON], накладеного вищевказаною постановою від 17.07.2003р. (а.с.3) Відповідно до ст..11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляд справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов було предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ч.1 ст.33 ЦПК України) З метою реалізації принципу диспозитивності судом роз'яснювалось представнику позивача вищевикладені положення процесуального закону та зясовувалося, чи зрозуміле їй таке право. Разом з тим, представник позивача таким правом не скористалася, а тому суд розглянув справу в межах заявлених позивних вимог. Враховуючи, що позивачем не доведено порушення її права саме діями чи бездіяльністю КП «ХТМ», законні підстави для задоволення позову відсутні, оскільки позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом. При цьому відмова в задоволенні даного позову не перешкоджає звернутися [PERSON] до суду з позовом, заявленим з аналогічних підстав, до належного відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed