Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, згодом його уточнила та в обґрунтування позову зазначає, що 02 грудня 2014 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на майно земельні ділянки, площею 4,87 га згідно Державного акта за № 973 від 20.03.2003 року серії ЛГ № 043799 та площею 4,95 га згідно державного акта № 974 від 20.03.2003 року серії ЛГ № 043798 в адмінмежах Нижньодуванської селищної ради. Земельні ділянки він отримав: 4,87 га під час роботи у КСП ім.. Леніна під час розпаювання землі між членами колективного сільськогосподарського підприємства «ім.. Леніна» Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області, а 4,95 га її батько отримав від свого батька її діда [PERSON] згідно договору дарування від 06.01.2000 року серії АВІ № 813900. Спадкоємцем першої черги за законом є вона, як донька померлого. На земельну ділянку площею 4,87 га вона є спадкоємицею і за заповітом, який залишив батько 21.08.2014 року. На момент складання заповіту батько оформив документи на право власності на земельну ділянку площею 4,71 га, яку отримав від свого батька її діда [PERSON] згідно договору дарування від 06.01.2000 року серії АВІ № 813900, але фактично документів на руках не мав і тому цю земельну ділянку площею 4,71 га, тому до заповіту не включив. У встановленому законом порядку вона 28.04.2015 року звернулась до ДНК з заявою про прийняття спадщини, але у подальшому у звязку з тим, що вона не змогла надати оригінали правовстановлюючих документів для оформлення спадкового майна, 06.11.2017 року Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, державним нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та розяснено право звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно після померлого [PERSON] у звязку з тим, що оригінали Державних актів були втрачені. Вона проживала окремо від батька, де він зберігав свої документи їй не відомо, вона зверталась до рідні, знайомих, з запитами до установ, але віднайти оригінали цих документів їй не вдавалось. На її звернення щодо отримання документів їй надійшли відповіді: 06.10.2017 року з відділу у Сватівському районі Держгеокадастру про те, що за [PERSON] в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) зареєстрований за № 513 від 18.04.2000 року сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0162462 по КСП ім.. Леніна Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області відповідно до розпорядження голови Сватівської районної державної адміністрації від 30.03.2000 року № 173. За [PERSON] в Книзі «Звіт про обіг сертифікатів на право на земельну частку (пай)» за № 271 від 10.01.2000 року зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 010835 по КСП імені Леніна Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області згідно договору дарування від 06.01.2000 року серії АВІ № 813900. Згідно Державного реєстру земель за [PERSON] зареєстрований за № 974 від 20.03.2003 року державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 043798 по Нижньодуванській селищній раді Сватівського району луганської області та за № 973 від 20.03.2003 року державний акт на право вланості на земельну ділянку серії ЛГ № 043799 по Нижньодуванській селищній раді Сватівського району Луганської області. Головне територіальне управління юстиції у Луганській області у відповіді від 28.09.2017 року повідомило про неможливість видачі дублікату договору дарування у звязку з тим, що документи нотаріуса, який посвідчував угоду, передані до Луганського обласного державного нотаріального архіву, згідно з даними Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів приватна нотаріальна діяльність [PERSON] по Сватівському районному нотаріальному округу була припинена 01.11.2012. Документи нотаріального діловодства та архіву були передані до Луганського обласного державного нотаріального архіву. Згідно з наказом Міністерства юстиції України від 25.11.2014 № 246/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області», наказом Головного управління юстиції у Луганській області від 25.11.2014 № 46-В «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області (зі змінами) Луганський обласний державний нотаріальний архів переміщений до м. Старобільська Луганської області. Однак, фактично архів та документи Луганського обласного державного архіву знаходяться у м. луганську, їх перевезення до м. Старобільська на сьогодні є неможливим у звязку з відсутністю гарантій забезпечення схоронності вищевказаних документів, а також забезпечення безпеки, життя і здоровя працівників Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Тобто, отримати дублікати договору дарування або інших документів, посвідчених приватним нотаріусом Сватівського районного нотаріального округу [PERSON], немає можливості. За даних обставин для оформлення спадкових прав на земельну ділянку їй рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом. 03.10.2017 року Луганський обласний державний нотаріальний архів повідомив, що архівний фонд, всі справи, в тому числі договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Сватівського районного нотаріального округу [PERSON] від імені [PERSON] знаходиться в м. Луганську на тимчасово окупованій території, яка на даний час не підконтрольна Україні, тому на сьогоднішній день надати інформацію неможливо. Вона здійснила всі можливі заходи щодо отримання документів, необхідних їй для нотаріального оформлення, але при зверненні до відділу Держгеокадастру в Сватівському районі за отриманням дубліката державного акту їй було розяснено, що у звязку з вступом в силу з 01 січня 2013 року ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державний земельний кадастр», повноваження територіального органу в частині видачі дублікатів державних актів та їх державної реєстрації припинені. Згідно п. 53 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень для державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку, права власності на обєкт нерухомого майна, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, у звязку із втратою, пошкодженням чи зіпсуванням відповідного державного акта на право власності чи постійного користування земельною ділянкою, свідоцтва про право власності на нерухоме майно подаються відповідні документи лише заявником (власником) в орган державної реєстрації прав. З цього слідує, що на померлу особу отримати правовстановлюючі документи не виявляється можливим. Просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 4,87 га згідно Державного акту за № 973 від 20.03.2003 року серії ЛГ № 043799 га та площею 4,95 згідно держаного акту за № 974 від 20.03.2003 року серії ЛГ № 043798 в адмінмежах Нижньодуванської селищної ради в порядку спадкування за померлим, 02 грудня 2014 року, батьком [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, на позові наполягає (а.с.88). Представник відповідача Нижньодуванський селищний голова [PERSON] в судове засідання також не зявився, до суду також надав заяву, в якій просить розглянути дану цивільну справу без його участі, заявлені вимоги підтримав, просить їх задовольнити (а.с.87). \~\~Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~\~Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У звязку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним матеріалам в справі. Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер 02 грудня 2014 року,\~\~що підтверджується копією свідоцтва про його смерть (а.с.9).\~ Згідно копії свідоцтва про народження позивача [PERSON] народилась 26 вересня 1998 року, в графі «Батько» зазначено\~[PERSON] (а.с.8). 21 серпня 2014 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого належну йому земельну ділянку площею 4,8700 га на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 043799, виданого Сватівською районною державною адміністрацією 20 березня 2003 року, він заповідав [PERSON]. Про що в матеріали справи надано копію даного заповіту (а.с.10). На звернення позивача до Державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, вона 06.11.2017 року отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, державним нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в звязку з тим, що заявник не надала оригінали правовстановлюючих документів та розяснено право звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно після померлого [PERSON] у звязку з тим, що оригінали Державних актів були втрачені. Позивач [PERSON] зазначає, що вона проживала окремо від батька, та де він зберігав свої документи їй не відомо, вона зверталась до рідні, знайомих, з запитами до установ, але віднайти оригінали цих документів їй не вдавалось. На звернення позивача щодо отримання документів, остання отримала відповіді: 06.10.2017 року з відділу у Сватівському районі Держгеокадастру про те, що за [PERSON] в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) зареєстрований за № 513 від 18.04.2000 року сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0162462 по КСП ім.. Леніна Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області відповідно до розпорядження голови Сватівської районної державної адміністрації від 30.03.2000 року № 173. За [PERSON] в Книзі «Звіт про обіг сертифікатів на право на земельну частку (пай)» за № 271 від 10.01.2000 року зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 010835 по КСП імені Леніна Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області згідно договору дарування від 06.01.2000 року серії АВІ № 813900. Згідно Державного реєстру земель за [PERSON] зареєстрований за № 974 від 20.03.2003 року державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 043798 по Нижньодуванській селищній раді Сватівського району луганської області та за № 973 від 20.03.2003 року державний акт на право вланості на земельну ділянку серії ЛГ № 043799 по Нижньодуванській селищній раді Сватівського району Луганської області (а.с.14). Головне територіальне управління юстиції у Луганській області у відповіді від 28.09.2017 року повідомило позивачеві про неможливість видачі дублікату договору дарування у звязку з тим, що документи нотаріуса, який посвідчував угоду, передані до Луганського обласного державного нотаріального архіву, згідно з даними Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів приватна нотаріальна діяльність [PERSON] по Сватівському районному нотаріальному округу була припинена 01.11.2012. Документи нотаріального діловодства та архіву були передані до Луганського обласного державного нотаріального архіву. Згідно з наказом Міністерства юстиції України від 25.11.2014 № 246/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області», наказом Головного управління юстиції у Луганській області від 25.11.2014 № 46-В «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області (зі змінами) Луганський обласний державний нотаріальний архів переміщений до м. Старобільська Луганської області. Однак, фактично архів та документи Луганського обласного державного архіву знаходяться у м. луганську, їх перевезення до м. Старобільська на сьогодні є неможливим у звязку з відсутністю гарантій забезпечення схоронності вищевказаних документів, а також забезпечення безпеки, життя і здоровя працівників Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Тобто, отримати дублікати договору дарування або інших документів, посвідчених приватним нотаріусом Сватівського районного нотаріального округу [PERSON], немає можливості. За даних обставин для оформлення спадкових прав на земельну ділянку їй рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом (а.с.17-18). 03.10.2017 року Луганський обласний державний нотаріальний архів повідомив, що архівний фонд, всі справи, в тому числі договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Сватівського районного нотаріального округу [PERSON] від імені [PERSON] знаходиться в м. Луганську на тимчасово окупованій території, яка на даний час не підконтрольна Україні, тому на сьогоднішній день надати інформацію неможливо (а.с.19). Таким чином, вбачається, що позивач здійснила всі можливі заходи щодо отримання документів, необхідні їй для нотаріального оформлення, але при зверненні до відділу Держгеокадастру в Сватівському районі за отриманням дубліката державного акту їй було розяснено, що у звязку з вступом в силу з 01 січня 2013 року ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державний земельний кадастр», повноваження територіального органу в частині видачі дублікатів державних актів та їх державної реєстрації припинені. Згідно п. 53 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень для державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку, права власності на обєкт нерухомого майна, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, у звязку із втратою, пошкодженням чи зіпсуванням відповідного державного акта на право власності чи постійного користування земельною ділянкою, свідоцтва про право власності на нерухоме майно подаються відповідні документи лише заявником (власником) в орган державної реєстрації прав. З цього слідує, що на померлу особу отримати правовстановлюючі документи не виявляється можливим. Згідно п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст.\~81, ч.1 ст.\~131 ЗК України\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом\~статей 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд приходить до висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає також і\~ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті\~15\~та статті\~392 ЦК\~власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. У відповідності до\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі\~ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Оскільки, спадкодавець [PERSON] за життя набув право власності на земельні ділянки, і дане майно залишається не успадкованим спадкоємцем за законом та за заповітом [PERSON], а також беручи до уваги, що іншої інформації про правовстановлюючі документи на земельні ділянки позивачеві розшукати не вдалося, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування\~ЦК України\~- за яким до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті та того, що частка у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. На підставі викладеного,

Outcome: approved