Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, з урахуванням позовної заяви у новій редакції від 24 березня 2016 року, просить суд: поділити спільне сумісне майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON]; в порядку поділу спільного майна подружжя: виділити їй та визнати за нею право власності на грошовий вклад в сумі 112179 гривень 00 копійок, що знаходиться на депозитному рахунку № [NUMBER], відкритому на ім'я [PERSON] в АТ «ОЩАДБАНК» та проценти за користування цим депозитом на суму 1290 гривень 85 копійок, загалом на суму 113469 гривень 85 копійок, виділити [PERSON] та визнати за ним право власності на: автомобіль [NUMBER], вартістю - 200831 гривень 40 копійок, пристрій для відстрілу набоїв гумовими кулями (пістолет), вартість - 15150 гривень 00 копійок та мопед вартістю - 3000 гривень, в рахунок компенсації вартості виділеного у власність [PERSON] майна, стягнути з [PERSON] на її користь 52755 гривень 77 копійок; стягнути з відповідача на її користь судові витрати, а саме: судовий збір та витрати за проведення експертної оцінки вартості автомобіля. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 вересня 2003 рок між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у них не склалося. 08 листопада 2013 року між АТ «Ощадбанк» та відповідачем було укладено договір № 12879826 (Вклад «Накопичувальний» на 24 місяця), відповідно до якого відповідачем на рахунок № [NUMBER] було внесено 64000 гривень. Дата повернення депозиту 08 листопада 2015 року. Впродовж всього строку сторони додаткового вносили суми на рахунок. Процентна ставка за депозитом встановлюється в розмірі 15,5% річних. Сплата процентів за користування депозитом здійснюється разом з поверненням депозиту. Відповідно до вищезазначеного договору на 05 грудня 2015 року залишок на рахунку № [NUMBER] - 112 179 гривень 00 копійок, залишок відсотків - 1290 гривень 85 копійок. Загалом - 113469 гривень 85 копійок. 23 березня 2011 року сторонами було придбано автомобіль [NUMBER], що підтверджується договором купівлі-продажу № 101 SP-1288. Автомобіль був зареєстрований на її ім'я, але ним користується відповідач. Вона навіть не має прав на керування транспортними засобами. Відповідно до висновку (акту) з експертної оцінки від 28 серпня 2015 року ринкова вартість автомобіля складає 200831 гривень 40 копійок. Також, в період спільного проживання сторонами було придбано пристрій для відстрілу набоїв з гумовими кулями (пістолет), ринкова вартість якого на 05 січня 2016 року становить 15150 гривень 00 копійок та мопед вартістю 3000 гривень, якими користується теж відповідач. Загальна сума майна яке вона бажає поділити складає 332 451 гривень 25 копійок. Шлюбний договір між нею та відповідачем не укладався. Домовленості між ними щодо порядку поділу спільної сумісної власності не досягнуто. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме не заперечував проти запропонованого позивачем поділу спільного сумісного майна, однак заперечував вартість пістолету, у зв`язку з чим просив зменшити вартість компенсації. Пояснив суду, що у нього особисто нічого не залишилося, автомобіль перебуває у нього в селі, при цьому позивачка забрала всі документи та ключі від автомобіля. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 06 вересня 2003 уклали (а.с.10). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.11). 08 листопада 2013 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір № 12879826 на вклад «НАКОПИЧУВАЛЬНИЙ» на ім'я фізичної особи, за яким вкладник [PERSON] вніс, а банк приймає на вкладний (депозитний) рахунок № [NUMBER] на умовах цього договору кошти в сумі 64 000,00 гривень строком на 12 місяців. Крім того, [PERSON] в період шлюбу було також придбано автомобіль [NUMBER], що підтверджується договором № 101 SP-1288 від 23 березня 2011 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Віннер Автомотів» та [PERSON], та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.14, 15). Також, сторонами в період їх перебування у шлюбі було придбано пристрій для відстрілу набоїв з гумовими кулями, заводський номер Д8395 «Форт-12Р» та мопед. Як роз`яснено в п. п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ), ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК). У відповідності до ст. 177 ЦК України, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.3 ст. 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 63 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ним. Відповідно до ст. 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджається майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладанні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Таким чином, наявні у справі письмові докази свідчать про те, що грошовий вклад у АТ «Ощадбанк», автомобіль [NUMBER], пристрій для відстрілу набоїв з гумовими кулями, заводський номер Д8395 «Форт-12Р» та мопед, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, при визначенні частки майна подружжя в розрізі даного спору, суд виходить з їх рівності, та вважає що [PERSON] та [PERSON] є власниками вказаного майна у рівних частках. Згідно виписки по рахунку № [NUMBER], відкритому в ТВБВ № 10026/0029 філії - ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» на ім`я [PERSON], станом на 23 березня 2016 року залишок на вказаному депозитному рахунку становить 112 179,00 гривень, проценти за користування цим депозитом станом на 23 березня 2016 року становить 1290 гривень 85 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 68 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.1 ст. 71 Сімейного кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції, висловленою Верховним Судом України у постанові суду від 30 березня 2016 року у справі 6-2811цс15, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України (частини перша, друга, четверта статті 71 СК України). Враховуючи вищевикладені обставини, грошові кошти, розміщені на депозитному рахунку № [NUMBER], відкритому в ТВБВ № 10026/0029 філії - ГУ по м. Києва та Київської області АТ «Ощадбанк» на ім'я [PERSON] є спільним сумісним майном подружжя, проте, враховуючи той факт, що грошові кошти є неподільною річчю, суд приходить до висновку про виділення та визнання право власності за [PERSON] на грошовий вклад в сумі 112 179 гривень та проценти за користування цим депозитом в сумі 1290 гривень 85 копійок, а всього 113 469 гривень 85 копійок, що знаходиться на депозитному рахунку [NUMBER] відкритому в ТВБВ № 10026/0029 філії - ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» на ім`я [PERSON] на підставі договору №12879826 від 08 листопада 2013 року та проценти за користування цим депозитом в сумі 1 290 гривень 85 копійок, а всього на суму 113 469 гривень 85 копійок. Відповідно до частини 4 ст. 71 Сімейного кодексу України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його части у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Частиною 3 ст. 370 Цивільного кодексу України визначено, що виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Статтею 364 Цивільного кодексу України, встановлено, що якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина 2 статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Як встановлено судом, об'єктом поділу майна подружжя також виступає автомобіль [NUMBER], пристрій для відстрілу набоїв з гумовими кулями, заводський номер Д8395 «Форт-12Р» та мопед., що в розумінні ч. 2 ст. 183 Цивільного кодексу України є неподільною річчю, оскільки виділити в натурі частку майна без втрати її цільового призначення не можна. Як роз`яснено в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Відповідно до висновку (акту) з експертної оцінки, складеного 28 серпня 2015 року експертом оцінювачем [PERSON], який діяв від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЛЬЯНС», вартість автомобіля [NUMBER] станом на 28 серпня 2015 року складає 200 831,40 гривень. Відповідно до товарного чеку ТОВ «Мисливська зброя» від 05 січня 2015 року вартість пристрою для відстрілу набоїв з гумовими кулями «Форт-12Р» становить 15150 гривень. Заперечуючи щодо вартості пристрою для відстрілу набоїв з гумовими кулями «Форт-12Р» заводський номер Д8395, відповідачем надано експертний висновок від 28 квітня 2016 року ТОВ «Зброя», відповідно до якого вартість даного пристрою становить не більше 8000 гривень. Таким чином, з урахуванням роз`яснень викладених в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11, суд вважає що наданий відповідачем доказ у вигляді експертного висновку щодо визначення вартості пристрою для відстрілу набоїв з гумовими кулями «Форт-12Р» заводський номер Д8395, є належним та допустимим доказом у справі та при визначенні вартості даного майна суд бере до уваги саме даний висновок. Щодо вартості мопеду в сумі 3000 гривень, то за вимог ст. 174 ЦПК України, враховуючи що відповідачем в цій частині визнані позовні вимоги, дані обставини згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Враховуючи зазначене, наявні у справі докази та те, що спірне рухоме майно сторін по справі є неподільними речами, знаходиться у користуванні відповідача, суд вважає за доцільне, в порядку поділу майна подружжя, визнати за [PERSON] право власності на автомобіль [NUMBER], пристрою для відстрілу набоїв з гумовими кулями «Форт-12Р» заводський номер Д8395 та мопед. При цьому, в рахунок компенсації вартості виділеного у власність [PERSON] майна, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію вартості ? частки спірного майна в сумі 49 180 гривень 77 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в сумі 2 416 гривень 29 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: partial