Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Свій позов мотивує тим, що 17 грудня 1993 року померла [PERSON], яка, згідно заповіту від 28 грудня 1992 року, на випадок її смерті заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, [PERSON] Після її смерті [PERSON] вступив у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом догляду за будинком, садіння городу та збором урожаю. Вказує, що 03 грудня 2014 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, що складається з будинку №19 по вул. Квітневій в с. Лучиці Луцького району Волинської області, який належав матері спадкодавця [PERSON] Разом з тим, зазначає, що вона не може оформити свої спадкові права, отримати свідоцтво про спадщину, оскільки в неї відсутні правовстановлюючі документи про право власності на вищевказаний будинок. З врахуванням вищенаведеного, просить суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами №19 по вул. Квітневій в селі Лучиці, Луцького району, Волинської області. В судове засідання представник позивача не зявився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Луцького району Волинської області в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи 17 грудня 1993 року померла [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 019292. Судом встановлено, що відповідно до копії витягу з погосподарської книги №7 за 1993 рік [PERSON] сільської ради Луцького району по особовому рахунку № 520 будинок з надвірними будівлями та спорудами належить [PERSON] і знаходиться в селі Лучиці Луцького району Волинської області по вул. Квітневій, 19. З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок №19, вул. Квітнева, 4, с. Лучиці Луцького району вбачається, що вказане будинковолодіння складається з житлового будинку А-1, погребу з шийкою Б та колодязя К. Житловий будинок складається з коридору загальною площею 6,4 м кв., кладової загальною площею 7,2 м кв., кухні площею 14,5 м кв. та кімнати площею 13,7 м кв. Житлова площа будинку складає 13,7 м кв. Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: вул. Квітнева, 4, с. Лучиці Луцького району, належав [PERSON] Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: вул. вул. Квітнева, 4, с. Лучиці Луцького району. Спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, відповідно до якого зробила таке розпорядження: все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося (в тому числі і житловий будинок) і взагалі все те, що їй буде належати на її смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] Заповіт посвідчено секретарем Промінської сільської ради, зареєстровано в реєстрі №17 (а.с.17). Згідно повідомлення Другої Луцької державної нотаріальної контори за фактом смерті [PERSON], яка померла 17 грудня 1993 року, спадкова справа не заводилася. Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Луцького району Волинської області №813 від 17 серпня 2016 р., виданій [PERSON] в тім, що [PERSON] проживала в спадковому будинку одна. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався у [PERSON] сільській раді за №59 28 грудня 1992 року. Спадкоємець [PERSON] вступив у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом догляду за будинком, садінням огороду та збором врожаю (а.с.10). Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та прийняв спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном, як того вимагає ст. 549 ЦК Української РСР, який діяв на час відкриття спадщини, шляхом вступу у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом догляду за будинком. 03 грудня 2014 року [PERSON] помер, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 163594. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: вул. вул. Квітнева, 4, с. Лучиці, Луцький район. Судом встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON] Другою Луцькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу, з копії якої вбачається, що діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] у встановленому законом порядку подали спільну заяву про відмову від належної їм частки спадщини на користь матері [PERSON] 04 червня 2015 року [PERSON] подала заяву, копія якої міститься в матеріалах спадкової справи, про прийняття спадщини та просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом. В матеріалах справи наявна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріуса Другої Луцької державної нотаріальної контори [PERSON] №94с/2015/02-14 від 04 червня 2015 року, з якої вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва за законом на майно померлого 03 грудня 2014 року [PERSON], а саме на будинок за №19 по вул. Квітневій в с. Лучиці Луцького району Волинської області в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок (а.с.4). Заповіт на спадкове майно померлий [PERSON] не залишив. А тому, в даному випадку спадкування здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив,та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] Факт родинних стосунків між спадкодавцем та позивачем підтверджується копією свідоцтва №І-АБ №004691, згідно якого [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Демчук) З.С. уклали шлюб 21 листопада 1970 року (а.с.5). Оскільки в позивача у справі відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, вона обєктивно позбавлена можливості оформити в установленому законом порядку свої спадкові права. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про те, що за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON], а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Квітневій, 19, 4 в селі Лучиці Луцького району

Outcome: approved