overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просив визнати останню такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: домоволодінням, що розташоване за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Левітана, буд.44, оскільки відповідачка не мешкає за вказаною адресою вже понад 1 рік, особистих речей в квартирі не має, за комунальні послуги не сплачує. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилась, була повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, заперечень не надала. Представник 3-ї особи в судове засідання не зявився, надано заяву із зазначенням, що до повноважень Сектору еміграції, громадянства та реєстрації фізичних осіб Довгинцівського РО КГУ не входить реєстрація/зняття з реєстрації громадян. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з такого. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Як встановлено судом,\~позивач [PERSON] є власником житлового будинку №16 по вул.Живописна в м.Кривий Ріг, що підтверджується копією договору купівлі- продажу від 25.04.1967 р. (а.с.6-8) У вказаному житловому будинку зареєстрована в тому числі і [PERSON], [INFO], але не проживає за даною адресою, що підтверджується актами від 11.03.2017, 20.03.2017 р. та довідкою №103 від 20.03.2017 (а.с.9-11). Ст.391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи те, що відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні без поважних причин з січня 2016 року згідно даних акту від 20.03.2017 р., суд вважає можливим визнати [PERSON]такою, що втратила право користування цим житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], оскільки останній не мешкає за вказаною адресою вже 2 роки, особистих речей в квартирі не має, за комунальні послуги не сплачує. В судове засідання сторони не з'явились. Надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Позивач вимоги позову підтримала, відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходя з такого. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Ст.391 ЦК України визначено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено судом, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 30.10.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А., зареєстрованого в реєстрі за №6232. У вказаній вище квартирі окрім позивача зареєстрований відповідач по справі. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.12.2016 року шлюб між сторонами у справі було розірвано. Згідно акту від 30.12.2016 р., посвідченого майстром начальника дільниці №1 ТОВ «Житлосервіс-КР» Соколовим І.А., [PERSON] у 2014 році добровільно виселився з квартири [ADDRESS], при цьому забрав усі свої особисті речі і переїхав мешкати в інше місце. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи визнання відповідачем позову, а також те, що відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні без поважних причин понад строки, визначені ст. 405 ЦК України, суд вважає можливим визнати його таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила розірвати шлюб з відповідачем, укладений 24.04.1977 року. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Наполягала на задоволенні позову. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, заперечень не надав. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі з 24.04.1977 р., шлюб зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції у Рівненській області, про що зроблено актовий запис № 36, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] Аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя припинило шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, сім'я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків позивач вважає неможливим. Таким чином, судом з'ясовані фактичні взаємини подружжя і встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя. У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову і розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 05 вересня 1998 року, визначивши місце проживання спільних дітей разом із нею, крім того просила стягнути з відповідача аліменти на утримання їхніх спільних дітей в твердій грошовій сумі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. При визначенні суми аліментів просив звернути увагу на його доходи. Суд, вислухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі з 05.09.1998 р., шлюб зареєстрований у Ворошиловському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, про що зроблено актовий запис № 321. Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя припинило шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, сім'я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків вважають неможливим. Таким чином, судом з'ясовані фактичні взаємини подружжя і встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя. У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині розірвання шлюбу. Крім того, виходячи з обставин справи та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 09.08.1986 року. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, заперечень не надав. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з такого. Як встановлено судом,\~сторони перебувають у шлюбі з 09.08.1986 р., шлюб зареєстрований Довгинцівським відділом РАЦС м.Кривого Рогу, про що зроблено актовий запис №452. (а.с.6) Сторони є батьками повнолітньої дитини. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя припинило шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, сім'я фактично розпалась, поновлення сімейних стосунків вважають неможливим. Таким чином, судом з'ясовані фактичні взаємини подружжя і встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя. У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову і розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити її шлюбне прізвище [PERSON], суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена останньою при подачі позовної заяви до суду сума судового збору в розмірі 640,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 21.11.2014 року, судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання сторони не з'явились. Надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Позивач вимоги позову підтримала, відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходя з такого. Як встановлено судом,\~сторони перебувають у шлюбі з 21.11.2014 р., шлюб зареєстрований Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис №674. (а.с.5) Сторони є батьками дитини, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КИ №528081. (а.с.4) Аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя припинило шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, сім'я фактично розпалась, поновлення сімейних стосунків вважають неможливим. Таким чином, судом з'ясовані фактичні взаємини подружжя і встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та їхньої малолітньої дитини. У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову і розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити її шлюбне прізвище [PERSON], суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена останньою при подачі позовної заяви до суду сума судового збору в розмірі 551,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 22.11.2008 року. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, заперечень не надав. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з такого. Як встановлено судом,\~сторони перебувають у шлюбі з 22.11.2008 р., шлюб зареєстрований Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис №766. (а.с.5) Сторони є батьками дитини, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КИ №228696. (а.с.6) Аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя припинило шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, сім'я фактично розпалась, поновлення сімейних стосунків вважають неможливим. Таким чином, судом з'ясовані фактичні взаємини подружжя і встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та їхньої дитини. У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову і розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити її шлюбне прізвище [PERSON], суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена останньою при подачі позовної заяви до суду сума судового збору в розмірі 551,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 25.12.1998 року. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, заперечень не надав. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з такого. Як встановлено судом,\~сторони перебувають у шлюбі з 25.12.1998 р., шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Довгинцівського районного управління юстиції м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис №542. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя припинило шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, сім'я фактично розпалась, поновлення сімейних стосунків вважають неможливим. Таким чином, судом з'ясовані фактичні взаємини подружжя і встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя. У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову і розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити її шлюбне прізвище [PERSON], суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена останньою при подачі позовної заяви до суду сума судового збору в розмірі 551,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила стягнути з останнього аліменти на утримання їхніх дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі по 1/4 частини від всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно до\~\~досягнення дітьми повноліття. В судове засідання сторони не з'явились. Надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Позивач не заперечувала проти стягнення аліментів на дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, відповідач погодився на стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів на утримання дітей. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з такого. Як встановлено судом, сторони у справі записані батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (копії свідоцтв про народження - а.с.7, 8). Діти проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Стаття 181 Сімейного Кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти\~\~на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідач є працездатною особою, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхніх спільних дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 24 березня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття. В силу статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 640,00 гривень у доход держави.\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила стягнути з останнього аліменти на утримання їхніх дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі по 1/4 частині на кожну дитину від всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, заперечень не надав. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог виходя з такого. Як встановлено судом, згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.09.2010 р. батьками [PERSON], [INFO], є сторони по справі (а.с.7) Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.09.2010 р. батьками [PERSON], [INFO], є сторони по справі (а.с.8) Згідно довідки №65 від 13.10.2016 року, діти проживають разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], та знаходяться на її утриманні. (а.с.9) Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Стаття 181 Сімейного Кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідач є працездатною особою, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхніх спільних дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 27 грудня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. В силу статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 551,20 гривень у доход держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial