overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 23 листопада 1991 року. Шлюб був зареєстрований відділом ЗАГСУ Луцького міськвиконкому, актовий запис № 1850. За час перебування в шлюбі в сторін народилося двоє дітей: син Дмитро, [INFO], та дочка Валентина, [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, тривалий час не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує лише формально. Просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позов визнає. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 23 листопада 1991 року відділом ЗАГСУ Луцького міськвиконкому, актовий запис № 1850 (а.с. 4). За час перебування в шлюбі в сторін народилося двоє дітей: син Дмитро, [INFO], та дочка Валентина, [INFO]. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружи, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 по станови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач тривалий час подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сімї, та їх обєктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення сторін щодо збереження сімї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує до стягнення понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 24 травня 2008 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 410. Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, через повну відсутність взаєморозуміння один з одним, періодичні сварки, вважає, що шлюб існує лише формально. Просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, за наявними матеріалами справи, позов визнав. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 травня 2008 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 410 (а.с. 3). Від даного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. Як встановлено судом, сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сімї, та їх обєктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сімї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 05 жовтня 2018 року. Шлюб був зареєстрований Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 1997. В шлюбі у сторін неповнолітніх дітей немає. Вказує, що одразу після укладення шлюбу зрозуміла, що створення сімї з відповідачем було передчасним рішенням. Мають різні погляди на шлюб та сімю. Шлюб на даний час існує формально. Дійшли спільного висновку про доцільність розірвання шлюбу. А тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві, просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову визнав, не заперечував щодо розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. З свідоцтва про шлюбу серії 1-ИД № 164971 встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 жовтня 2018 року, який зареєстрований Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 1997 (а.с. 3). В шлюбі у сторін неповнолітніх дітей немає. З позовної заяви вбачається, що сторони спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, дійшли спільної згоди щодо розірвання шлюбу. З врахуванням засад добровільності шлюбу, які установлені статтею 24 СК України, статтею 16 Загальної декларації прав людини та статтею 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, а, також, того, що позивач настоює на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 06 жовтня 2002 року. Шлюб був зареєстрований виконкомом Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 15. Від шлюбу народились діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що маючи різні характери та погляди на сімейне життя, виховання дітей, подружні стосунки не склалися. Втрата почуття любові один до одного та взаєморозуміння призвели до припинення сімейних відносин, ведення спільного господарства. Переконана, що подальше збереження шлюбу неможливо і суперечитиме її інтересам, а тому просить шлюб розірвати. Позивач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві, просить шлюб розірвати. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не подав. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 06 жовтня 2002 року, який зареєстрований виконкомом Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 15 (а.с.4). Від шлюбу народились діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5,6). Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. З врахуванням засад добровільності шлюбу, які установлені статтею 24 СК України, статтею 16 Загальної декларації прав людини та статтею 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, а, також, того, що позивач настоює на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 110, 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 06 серпня 1993 року. Шлюб був зареєстрований Привітненською сільською радою народних депутатів Локачинського району, про що зроблено відповідний актовий запис № 10. Від шлюбу народились діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що маючи різні характери та погляди на сімейне життя, виховання дітей, подружні стосунки не склалися. На даний час проживають разом, однак жодних відносин не підтримують. Фактично шлюбні відносини припинились близько року назад. Спроби зберегти подружні стосунки не дали позитивного результату, відповідач не намагається зберегти сім'ю. Переконана, що подальше збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам, а тому просить шлюб розірвати. Позивач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві, просить шлюб розірвати. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не подав. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 06 серпня 1993 року, який зареєстрований Привітненською сільською радою народних депутатів Локачинського району, про що зроблено відповідний актовий запис № 10 (а.с. 9). Від шлюбу народились діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4-6). На час вирішення справи судом [PERSON] досягла повноліття. Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають разом, однак спільного господарства не ведуть. З врахуванням засад добровільності шлюбу, які установлені статтею 24 СК України, статтею 16 Загальної декларації прав людини та статтею 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, а, також, того, що позивач настоює на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 14 червня 1996 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, про що зроблено відповідний актовий запис № 494. Від шлюбу народились діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що подружні стосунки погіршились відразу після укладення шлюбу. Через відсутність взаєморозуміння, в сім'ї постійно виникали конфлікти та сварки, ініціатором яких був відповідач. Нерідко непорозуміння закінчувались нанесенням тілесних ушкоджень. Близько 8 років разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Переконана, що подальше збереження шлюбу неможливо і суперечитиме її інтересам та інтересам дітей, а тому просить шлюб розірвати. Позивач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві, просить шлюб розірвати, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не подав. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Із свідоцтва про укладення шлюбу серії[NUMBER] вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 14 червня 1996 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, про що зроблено відповідний актовий запис № 494 (а.с.4). Від шлюбу народились діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5,6). Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, протягом тривалого часу разом не проживають. З врахуванням засад добровільності шлюбу, які установлені статтею 24 СК України, статтею 16 Загальної декларації прав людини та статтею 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, а, також, того, що позивач настоює на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 110, 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 17 грудня 1999 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, про що зроблено відповідний актовий запис № 1348. Від шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що маючи різні характери та погляди на сімейне життя, подружні стосунки не склалися. Втрата почуття любові один до одного та взаєморозуміння призвели до припинення сімейних відносин, ведення спільного господарства. Переконана, що подальше збереження шлюбу неможливо і суперечитиме її інтересам, а тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві, просить шлюб розірвати. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не подав. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Із свідоцтва про одруження серії І-ЕГ № 030658 вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 17 грудня 1999 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, про що зроблено відповідний актовий запис № 1348 (а.с. 3). Від шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. З врахуванням засад добровільності шлюбу, які установлені статтею 24 СК України, статтею 16 Загальної декларації прав людини та статтею 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, а, також, того, що позивач настоює на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 110, 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 17 липня 1993 року. Шлюб був зареєстрований Рокинівською селищною радою Луцького району Волинської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 08. В шлюбі народились діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що маючи різні характери та погляди на сімейне життя, подружні стосунки не склалися. Втрата почуття любові один до одного та взаєморозуміння призвели до припинення сімейних відносин, ведення спільного господарства. Переконана, що подальше збереження шлюбу неможливо і суперечитиме її інтересам, а тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві, просить шлюб розірвати. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не подав. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Із свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕГ № 466746 вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 17 липня 1993 року, який зареєстрований Рокинівською селищною радою Луцького району Волинської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 08 (а.с. 3). В шлюбі народилися діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. З врахуванням засад добровільності шлюбу, які установлені статтею 24 СК України, статтею 16 Загальної декларації прав людини та статтею 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, а, також, того, що позивач настоює на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір. На підставі ст.ст. 110, 111, 112 СК України,

Outcome: approved