Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Івано-Франківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи тим, що [INFO] помер її батько. Позивачка [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом, а також єдиною спадкоємицею за заповітом, відповідно до змісту якого [PERSON] заповів позивачці усе належне йому на момент смерті майно, з чого б таке не складалось і де б не знаходилось. Заповіт посвідчено завідуючою Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Стецьків М.І. 26.03.1997 року, зареєстровано в реєстрі за №3Д-265. Інших спадкоємців першої черги за законом чи спадкоємців за заповітом немає. На момент смерті спадкодавець [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Спадщина, яка відкрилась після смерті [PERSON] , складається із 1/2 частки квартири [ADDRESS] , земельної ділянки площею 0,0300 га та земельної ділянки площею 0,0600 га, які знаходяться на території Липівської сільської ради, цільове призначення: для ведення садівництва, що за життя належали померлому. 01.07.2021 року вона звернулась до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Квочак Лариси Тарасівни з метою прийняття спадщини. Однак їй було відмовлено у відкритті спадщини з причин пропуску строку на її прийняття та рекомендовано звернутися в суд з метою надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Шестимісячний строк для прийняття спадщини був пропущений у зв`язку з тим, що перед смертю вона довгий час доглядала за батьком, проживала з ним, так як він хворів та потребував сторонньої допомоги у веденні побуту. Коли вона зверталася за юридичними консультаціями, їй повідомляли, що у разі, якщо вона проживала з батьком до моменту смерті, строк для прийняття спадщини не є важливим. Зазначає, що через сімейні обставини, які на той час виникли у неї в сім`ї, а також те, що у 2020 році через карантинні заходи через COVID 19 унеможливили вчасно звернутись до нотаріуса та подати заяву про прийняття спадщини.\~ Зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем та ще й співвласником квартири, яка входить до складу спадщини, пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому вважає за можливе визначити їй додатковий строк на прийняття спадщини. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених в позовній заяві, просила його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Згідно ч.1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1\~ст. 5 ЦПК України\~визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.\~12,\~81,\~82 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини. Згідно копії свідоцтва про народження, виданого повторно, Серії [NUMBER] від 08.06.2021 року батьком [PERSON] , [INFO] , був [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 28.09.1993 року, видане згідно з рішенням МВК від 14.09.1993 року №348, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (матері) у рівних долях. З копії Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ІФ №019611, виданий 06.03.1996 року, вбачається, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка, площею 0,0600 га. на території Липівської сільської Ради, для ведення садівництва. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом, 26.11.1997 року державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Фединою А.М. посвідчено, що на підставі заповіту, посвідченого Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою 22 серпня 1994 року по реєстру №3Д-ІІ23, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , померлої [INFO] , є [PERSON] , [INFO] . Спадкове майно, яке складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Як вбачається із заповіту, копія якого міститься в матеріалах справи, 26.03.1997 року [PERSON] заповів [PERSON] все належне йому майно, з чого б таке не складалось і де б воно не знаходилось. Заповіт посвідчено завідуючою Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Стецьків М.І. 26.03.1997 року, зареєстровано в реєстрі за №3Д-265. З договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.02.1998 року, за реєстровим №Д-47 посвідчений приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу Шкіндер С. В., вбачається, що [PERSON] придбав земельну ділянку, площею 300 кв. м., надану для ведення садівництва, яка знаходиться на території Липівської сільської Ради народних депутатів Тисменицького району Івано-Франківської області. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю І-ІФ №024490, виданий 23.02.1998 року, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка, площею 0,0300 га. на території Липівської сільської Ради, для ведення садівництва. Як вбачається з копії листа вих. № 71/01-16 від 01.07.2021 року 01.07.2021 року приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Квочак Л.Т. позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Квочак Лариси Тарасівни з метою прийняття спадщини. Однак їй було відмовлено у відкритті спадщини, оскільки на час відкриття спадщини [PERSON] не проживала разом із спадкодавцем, заяву про прийняття спадщини не подавала, а тому пропустила строк прийняття спадщини, та рекомендовано звернутися в суду з метою надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно відповіді приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Квочак Л.Т.від 14.09.2021 року на запит суду, спадкова справа після смерті [PERSON] , який народився [INFO] та помер [INFO] , не відкривалась, що також підтверджується витягом із Спадкового реєстру від 07.09.2021 року.\~ Відповідно до ст.ст. 1217,1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року передбачено, що при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц, від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску шестимісячного строку, позивачка зазначила, що шестимісячний строк для прийняття спадщини нею був пропущений у зв`язку з тим, що перед смертю вона довгий час доглядала за батьком, проживала з ним, так як він хворів та потребував сторонньої допомоги у веденні побуту. Коли вона зверталася за юридичними консультаціями, їй повідомляли, що у разі, якщо вона проживала з батьком до моменту смерті, строк для прийняття спадщини не є важливим. Оскільки вона не має юридичної освіти, тому не була в повній мірі проінформована про всі тонкощі спадкових нюансів. Після смерті батька вона залишилась одна, ще й виховула неповнолітню доньку [PERSON] , довелось займатися питаннями поховання, утриманням майна, що було для неї дуже складним морально, адже батько був її надійною підтримкою. До того ж, у цей період вона була вагітною та, їй довелось перервати вагітність. Вона перебувала «у зоні ризику», що пов`язане з її станом здоров`я, ретельно дотримувалась рекомендацій Уряду, тривалий час перебувала у максимально можливому режимі самоізоляції. До того ж, у 2020 році подання заяви про прийняття спадщини унеможливили карантинні заходи, пов`язані з обмеженням поширення коронавірусної хвороби COVID-19. Всі нотаріуси не здійснювали прийом громадян в тому числі по спадкових питаннях. Враховуючи обставини, які слугували підставою через які [PERSON] пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька, суд вважає їх поважними, оскільки після\~ смерті батька [PERSON] через стан здоров`я перебувала у\~ режимі самоізоляції. Отже, стан здоров`я позивачки є саме тією непереборною обставиною, що виникла незалежно від її волі, пов`язана з істотними труднощами для вчинення дій щодо прийняття спадщини. Крім того, запроваджений на всій території України карантин\~з метою запобігання поширенню на території України вірусу\~COVID-19 також обмежив дії спадкоємця на вчасне подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи наведене, суд вважає, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, відтак позивачу слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини три місяці.

Outcome: approved