Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі по 2 510 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і з подальшою індексацією, а також аліменти за минулий час, а саме з 01.01.2017 року по 02.08.2021 року на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 112 900 грн., та на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 99 355 грн., з подальшою індексацією. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що з 2004 року по теперішній час проживає з відповідачем за однією адресою: у [ADDRESS] . За увесь час спільного життя шлюб між сторонами не було зареєстровано. Однак, від спільного сімейного життя мають доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що проживають разом зі сторонами. З 2017 року відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання та виховання їх спільних дітей, хоча стан здоров`я дозволяє відповідачу знайти роботу та брати участь в утриманні дітей, а тому позивач [PERSON] була змушена звернутись до суду. Ухвалою від 25.08.2021 року у даній справі відкрито провадження. Ухвалою від 29.11.2021 року закінчено підготовче провадження та метаріали справи призначені до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, позов просила задоволити. В судове засідання відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість слухання справи у відповідності до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали позову, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Також ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначені розміру аліментів, серед іншого, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Згідно з ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Зі змісту ст. 81 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено судом, неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають з матір`ю, позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та перебувають на утриманні позивача. Відповідач [PERSON] є працездатною фізично здоровою особою, інших дітей на утриманні не має, належним чином підтверджуючих доказів про те, що він утримує своїх неповнолітніх сина та доньку до суду не надав. З огляду на викладене, враховуючи положення ст. 4 Закону України «Про прожитковий мінімум», що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, та відповідно підлягає перегляду та зміні кожного наступного року, суд приходить до переконання, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх сина та доньку в розмірі по 2 510 грн. з проведенням індексації відповідно до Закону. Що стосується стягнення аліментів за минулий період, суд зазначає наступне. Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Згідно з постановою Верховного Суду від 06.08.2018 по справі №748/2340/17 аналіз статті 191 СК України свідчить, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: (а) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; (б) ухилення відповідача від надання утримання дитині. Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладання договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії. Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність вжиття саме позивачем заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останньою від їх сплати. За загальним правилом, визначеним СК України, та судовою практикою, вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягненим аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів. Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів, вимоги є необґрунтованими. Як вбачається з матеріалів справи позивачем двічі скеровувались вимоги в порядку ст. 191 СК України про оплату аліментів на дітей за минулий час від 17.06.2021 року та від 01.07.2021 року з відповідними розрахунками заборгованості по сплаті таких у період з 01.01.2017 року по 30.06.2021 року. Однак, зазначені вимоги залишені відповідачем без реагування. Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів за минулий час, починаючи з 01.01.2017 р. по 02.08.2021 р. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Крім того, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір за дві вимоги майнового характеру, а саме за вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей та за вимогу про стягнення аліментів за минулий час, встановлений ЗУ «Про судовий збір» з урахуванням ставок судового збору станом на 2021 рік. На підставі викладеного,

Outcome: approved