Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей, надання дозволу на виїзд дітей за кордон. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 30.10.2008 року. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження характерів та поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, а також поглядів на виховання доньок. З березня 2014 року вони не проживають разом, відповідач розірвав будь-які стосунки із нею та дітьми, усіляко ухиляється від спілкування з ними. Позивач вважає, що шлюбні відносини фактично припинились, примирення є неможливим, а шлюб суперечить не лише її інтересам, а і інтересам дітей, в зв'язку з чим просить шлюб розірвати. Позивач зауважує і на те, що діти постійно проживають разом з нею, а тому існують підстави для визначення місця їх проживання разом з матір'ю. Крім того, позивач вказує на те, що внаслідок самоусунення відповідача від батьківських обов'язків вона не може більше 4-х років здійснювати будь-які подорожі з дітьми в зв'язку з небажанням відповідача вийти на зв'язок та надати відповідний дозвіл. У родини є родичі у м.Луцьку та м.Києві, до яких діти хочуть безперешкодно їздити. Крім того, діти за своє життя жодного разу не були у інших країнах, а тому хоча б раз на рік хочуть відвідувати інші країни, серед яких країни Європи - Нідерланди, Бельгія, Франція, Іспанія, Німеччина, Польща, Чехія, Італія, Португалія, Австрія, скандинавські країни - Фінляндія, Норвегія, Швеція, Данія, інші країни з курортними містами - Туреччина, Греція, Чорногорія, Сербія, Хорватія, Болгарія, Грузія, Ізраїль, Єгипет, Шрі-Ланка, Таїланд, ОАЕ, а також Російська Федерація. Оскільки відповідач не надає дозволів на пересування дітей, позивач просить задовольнити її позов і в цій частині, надавши дозвіл на тимчасові неодноразові виїзди за межі України її дітей без згоди та супроводу батька з дня набрання рішенням чинності і до 05.09.2023 року у вказані країни, а також до тимчасово окупованої території Автономної республіки Крим. 22 червня 2018 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва визначено підсудність Деснянському районному суду м. Києва. 27 червня 2018 року вказана позовна заява надійшла до Деснянського районного суду м. Києва. Ухвалою судді від 02 липня 2018 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 18 липня 2018 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 16 жовтня 2018 року до участі у справі в якості третьої особи залучено Службу у справах дітей та сім'ї Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації. 06 листопада 2018 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] про зміну предмету позову без зміни його підстав, відповідно до якої представник позивача змінив зміст позовних вимог в частині надання дозволу на виїзд дітей за кордон, відповідно до якої просить надати дозвіл на тимчасові неодноразові виїзди за межі України дітей сторін без згоди та супроводу їх батька - відповідача [PERSON] у супроводі матері - позивача [PERSON] з дня набрання рішенням законної сили і до [INFO]. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26 листопада 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 24 січня 2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] в частині вимог про визначення місця проживання дітей залишено без розгляду. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, зокрема, й через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, направивши на адресу суду листа, в якому просить розглядати справу в його відсутність. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін в загальному порядку, оскільки позивачем та її представником клопотання про розгляд справи в заочному порядку не заявлялось, а тому відсутні підстави для проведення заочного розгляду справи, визначеного ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial