Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа [PERSON], про стягнення з [PERSON] суми авансу, визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку №22 по вул. Б.Хмельницького в м. Каховка Херсонської області від 24.12.2012 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.11.2011 року позивач передала відповідачу [PERSON] 11000 доларів США у якості авансу за будинок №22 по вул.. Б.Хмельницького в м. Каховка Херсонської області, що підтверджується відповідною розпискою, а відповідач повинен був продати вказаний будинок сину позивача [PERSON], третій особі у справі. Влітку 2016 року позивач дізналася, що 24.12.2012 року відповідач [PERSON] без відома позивача та [PERSON] продав зазначений вище будинок [PERSON], бабусі [PERSON] Зазначає, що договір купівлі-продажу житлового будинку від 24.12.2012 року був заключним епізодом шахрайства, вчиненого групою осіб у складі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - колишньої співмешканки [PERSON], які знаходилися у злочинній змові з метою заволодіння належними позивачці 11000 доларів США. Просила визнати причину пропуску позовної давності поважною, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму авансу у розмірі 297660,00 грн., що за курсом НБУ станом на 24.03.2017 року еквівалентно 11000 доларів США, та визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 24.12.2012 року, реєстровий № 9353, укладений між [PERSON] та [PERSON] У судовому засіданні позивач та її представники [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити. [PERSON], будучи допитаною в якості свідка, підтвердила обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, надали письмові заперечення проти позову. Просили суд застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивач [PERSON] пояснив, що у листопаді 2011 року дійсно отримав від [PERSON] 11000 доларів США в якості авансу за будинок №22 по вул.. Б.Хмельницького в м. Каховка Херсонської області. Так як про продаж будинку за 15000 доларів США домовлявся з [PERSON] та [PERSON], які хотіли придбати будинок для себе, вважав, що кошти, отримані від [PERSON], належать саме їм. Приблизно через рік отримав суму коштів, що залишилася 4000 доларів США та уклав договір купівлі-продажу. Після отримання авансу прописав [PERSON] та [PERSON] в будинку, інші питання вирішував з [PERSON] Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги не визнала, просила застосувати позовну давність та у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись не їх безпідставність. Відповідач [PERSON] надала письмові заперечення на позовну заяву, які підтримала у судовому засіданні, а також пояснила, що спірний будинок купувала разом з [PERSON], який був її співмешканцем, на кошти, отримані від продажу іншого будинку. Оскільки з [PERSON] була домовленість про придбання будинку за 15000 доларів США, а коштів не вистачало, 4000 доларів США продавцю через рік сплатила бабуся [PERSON] [PERSON] та оформила договір купівлі-продажу на себе. З позивачкою ніяких договорів стосовно будинку не укладала, при передачі грошей присутня не була, так як в той час, коли відбувалася передача грошей, разом з [PERSON] вийшла з будинку, підпис у розписці поставила лише тому, що була впевнена, що разом з [PERSON] буде покупцем будинку. Третя особа [PERSON] вважав позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні пояснив, що між ним, його матірю [PERSON] та відповідачем [PERSON] була досягнута домовленість про купівлю будинку №22 по вул.. Б.Хмельницького в м. Каховка Херсонської області. 25.11.2011 року [PERSON] в якості авансового платежу передала [PERSON] 11000 доларів США. За домовленістю, покупцем будинку буде він, [PERSON], а [PERSON] дасть свої гроші. Сторони домовились, що договір буде оформлено після того, як [PERSON] оформить документи на земельну ділянку. У серпні 2012 року [PERSON] був засудженим та відбував покарання в місцях позбавлення волі. Звільнившись у 2016 році, дізнався, що [PERSON] порушив попередню домовленість та продав будинок [PERSON] Аналогічні показання [PERSON] дав будучи допитаним за його згодою в якості свідка. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3\~ст. 12 ЦПК України). Вказане узгоджується із положеннями ч.1\~ст. 81 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч. 1-3\~ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2\~ст. 78 ЦПК України). У судовому засіданні встановлено, що 25.11.2011 року [PERSON] підписав на імя [PERSON] розписку, зі змісту якої вбачається, що [PERSON] по договору продає [PERSON] будинок, який знаходиться за адресою: Светлово, вул.. Богдана Хмельницького, буд.22. Підтверджує, що отримав від [PERSON] кошти готівкою в сумі 11000 доларів США при свідках. Розписка підписана продавцем [PERSON], свідками [PERSON], [PERSON], покупцями [PERSON], [PERSON] (а.с.46). Позивач [PERSON] підтвердила, що вказану розписку склала та написала саме вона, а інші особи її підписали. Факт отримання [PERSON] грошових коштів в сумі 11000 доларів США в якості авансу за будинок №22 по вул.. Б.Хмельницького в м. Каховка Херсонської області сторони не заперечують. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що у його присутності [PERSON] передала [PERSON] 11000 доларів США за квартиру, яку мала намір придбати, після чого свідок підписав складену нею розписку. 24.12.2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений та посвідчений нотаріально договір купівлі-продажу житлового будинку №22 по вул.. Б.Хмельницького в м. Каховка Херсонської області. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~ст. 11 ЦК України. Однією з встановлених ч. 2 \~ст.11 ЦК України\~підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до\~ст. 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною 1\~ст. 215 ЦК України\~визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Згідно з ч. 3\~ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст.. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна, зокрема, фізичної або юридичної особи, незаконне заволодіння ним. Як на підставу недійсності договору купівлі-продажу житлового будинку від 24.12.2012 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], позивач посилається на наявність злочинної змови між відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з метою заволодіння належними позивачці грошовими коштами. Разом з тим, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження такої змови позивачем не надано, а зазначені доводи мають характер припущення. Протоколи допитів [PERSON], [PERSON] та інших у кримінальному провадженні № 12016230190002018, надані представником позивача (а.с. 181-190, 220-221), не є належними доказами, оскільки показання вказаних осіб не були предметом судової перевірки у кримінальному провадженні, а в справі, що розглядається, суд позбавлений повноважень встановити їх достовірність. [PERSON] того, деякі показання, зокрема [PERSON], були дані працівникам поліції вже після звернення [PERSON] з даним позовом до суду. Слід також зазначити, що позивачем та її представниками не надано жодних доказів, які б свідчили про порушення прав позивача відповідачем [PERSON], яка не була стороною оспорюваного договору. За вимогами ч.6 ст.81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, підстави для визнання договору купівлі-продажу житлового будинку від 24.12.2012 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], відсутні. Статтею \~ 629\~ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами, а ст. 525 ЦК України\~забороняє односторонню відмову від зобовязання або односторонню зміну його умов. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.\~570 ЦК України\~ якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів є завдатком, вона вважається авансом. Стаття 610 ЦК України\~визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував, що домовився продати належний йому будинок [PERSON], але уклав договір купівлі-продажу будинку з іншою особою [PERSON] За таких обставин він був зобовязаний повернути отриманий за будинок аванс, однак цього не зробив. Оскільки відповідачами у справі було подано відповідну заяву, суд зобов'язаний вирішити питання щодо позовної давності у спорі, який виник між сторонами. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності відповідно до ст. 261 ЦК України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, зробленою до винесення ним рішення, є підставою для відмови у позові. Позивач та третя особа [PERSON] у судовому засіданні стверджували, що про укладення спірного договору купівлі-продажу будинку №22 по вул. Б.Хмельницького в м. Каховка Херсонської області дізналися у 2016 році, після звільнення [PERSON] з кримінально-виконавчої установи закритого типу, де він відбував покарання у виді позбавлення волі за вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13 лютого 2012 року. Разом з тим, рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 12.04.2013 року у справі №658/961/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Каховський районний сектор управління державної міграційної служби України в херсонській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням позовні вимоги [PERSON] задоволені частково, [PERSON] визнано таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком №22 по вул.Б.Хмельницького у м. Каховці Херсонської області. Рішення набрало законної сили. З тексту рішення вбачається, що вказане рішення було ухвалено за відсутності сторін, однак відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до змісту якої позов визнав. Згідно розписки [PERSON], направленої на адресу Каховського міськрайонного суду Херсонської області, [PERSON] отримав повістку та позовну заяву з доданими до неї матеріалами по справі №658/961/13-ц 28 березня 2013 року. Факт отримання позовної заяви [PERSON] підтвердив. Враховуючи, що [PERSON] є сином позивача [PERSON], суд дійшов висновку, що позивач могла довідатися про те, що [PERSON] продав будинок №22 по вул.Б.Хмельницького у м. Каховці Херсонської області відповідачу [PERSON], а не [PERSON]О,. у березні-квітні 2013 року. До 27.03.2017 року позивач [PERSON] за захистом прав до суду не зверталася. Обставин, що свідчать про поважність причин пропущення позовної давності позивачкою не наведено. Беручи до уваги, що сплив позовної давності, про застосування якої заявила сторона у спорі, є підставою для відмови у позові, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до \~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Outcome: approved