Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Мирноградської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в обґрунтування якого вказала, що [INFO] у м.Мирнограді Донецької області померла її тітка [PERSON] , [INFO] , постійно мешкаючи у квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка їй належала на праві власності. Вона займалася похованням [PERSON] , приїхавши з цією метою з м.Макіївки Донецької області, де мешкає разом з родиною. Після поховання вона повернулася додому. У зв`язку із запровадженням у березні 2020 року на всій території України карантину, вона не змогла виїхати на підконтрольну українській владі території. Тільки у березні 2021 року вона повернулась у м.Мирноград, де, розбираючи речі та документи померлої, знайшла заповіт, складений [PERSON] 13.12.2018, відповідно до якого померла заповідала їй вищевказану квартиру. Для прийняття спадщини у березні 2021 року вона звернулась до приватного нотаріуса Мирноградського міського нотаріального округу, від якого отримала роз`яснення про те, що свідоцтво про право на спадщину їй видати неможливо у зв`язку із пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини. Також від нотаріуса вона дізналась, що за прийняттям спадщини ніхто не звертався. Оскільки про наявність заповіту їй стало відомо випадково за межами строку для прийняття спадщини, вона не є близьким родичем померлої, не проживала разом зі спадкодавцем та не була зареєстрована за місцем прийняття спадщини, позивач просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , строком на один місяць. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Наполягаючи на позові, письмово сповістили суд про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач Мирноградська міська рада до суду також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, не заперечуючи проти позову, просив розглянути справу у відсутність його представника. Згідно з ухвалою судді від 16.08.2021 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Згідно з ухвалою суду від 10.09.2021 за клопотанням представника позивача у державного нотаріуса витребувані докази. Згідно з ухвалою суду від 01.10.2021підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Дослідивши надані суду письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] у віці 68 років в м.Мирнограді Донецької області померла [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть, відомостями з паспорта громадянина України, виданого 07.10.1998 на ім`я [PERSON] (а.с.11, 10). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 09.06.2005, виданого Комунальним підприємством «Служба єдиного замовника», та свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Димитрівської державної нотаріальної контори 12.02.2010, реєстр.№ 81, [PERSON] на праві особистої приватної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Право власності померлої на цю квартиру зареєстровано в Бюро технічної інвентаризації м.Димитров 24.06.2005 та 19.05.2020 (а.с.15-18). Відповідно до заповіту від 13.12.2018, посвідченого приватним нотаріусом Мирноградського міського нотаріального округу Донецької області Воробей О.В., реєстр.№ 536, [PERSON] заповіла належну їй квартиру [ADDRESS] [PERSON] (а.с.12). Згідно з відомостями, що містяться у паспорті громадянина України, виданого 01.07.2005 на ім`я [PERSON] , зареєстроване місце проживання позивача з 21.05.2005 значиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-10). На звернення [PERSON] з документами для заведення спадкової справи до майна померлої [PERSON] приватний нотаріус Мирноградського міського нотаріального округу 05.03.2021 запропонував Пономаренко А.В. звернутися до суду для вирішення питання про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на момент смерті, оскільки строк для прийняття спадщини, який закінчився 06.05.2020, нею пропущений (а.с.13). Відповідно до Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 66490009 від 20.09.2021 та № 66489988 від 20.09.2021 на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкова справа не відкривалася. Від імені [PERSON] 13.12.2018 приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Воробей О.В. посвідчено заповіт, реєстровий № 536 (а.с.50-52). Згідно з ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду у спосіб, визначений законами. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до загальних положень ст.ст.1220, 1222, 1270 ЦК України право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, початком перебігу якого є час її відкриття. Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно за ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. За змістом зазначеної норми закону поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Таким чином, законодавцем визначено, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними при цьому слід визнавати такі причини, як з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини. Як встановлено судом, позивач, яка не є спадкоємцем першої черги, разом із спадкодавцем не проживала та не була зареєстрована за місцем відкриття спадщини, у шестимісячний строк після відкриття спадщини не звернулася до нотаріальної контори із заявою про її прийняття, оскільки про наявність заповіту вперше дізналася у березні 2021 року, коли розбирала документи померлої за місцем проживання останньої в м.Мирнограді Донецької області, куди вона приїхала з непідконтрольній українській владі території, з якої через запровадження карантину у березні 2020 року на території України, що є загальновідомим фактом, вона не могла приїхати раніше. Отже необізнаність спадкоємця про існування заповіту, складеного на її користь, є поважною причиною пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Така правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 29.06.2019 у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18). При цьому Верховний Суд зауважив, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до ст.63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Також він може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Тобто Закон пов`язує виникнення у нотаріуса обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Враховуючи встановлені обставини справи, те, що позивач не була обізнана про наявність заповіту, складеного на її користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця не відкривалася, відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, спір з приводу спадкового майна, яке не визнано відумерлим, відсутній, суд приходить до висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому вважає необхідним визначити їй додатковий строк, який буде достатнім для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі ст.ст.3, 64 Конституції України, ст.ст.1220, 1222, 1223, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved