Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування власною квартирою, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що вона - [PERSON], відповідно до договору дарування від 13 лютого 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Іпатовою М.М., зареєстрованого в реєстрі за №361 та зареєстрованого в Чернівецькому обласному бюро технічної інвентаризації 16 липня 1998 року в реєстровій книзі №100, стор.537 за реєстровим №7069, є власником однокімнатної квартири №2А, загальною площею 24,30 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] Вказує, що з 07.10.1997 року у вказаній квартирі зареєстрований та проживав до 2007 року відповідач по справі - [PERSON], [INFO], чоловік покійної бабусі позивачки [PERSON] (дарувальниці квартири). Після смерті її бабусі [PERSON] відповідач по справі з усім своїм майном виїхав за межі України на постійне місце проживання до свого сина. З вказаного часу позивачка по справі ніяких стосунків з відповідачем не підтримує, їй не відоме його місцезнаходження. Стверджує, що жодної домовленості або договору стосовно того, що відповідач проживатиме у спірному житлі між сторонами по справі немає. Будь-яких заяв до ЖЕКу чи паспортного столу з приводу зміни постійного місця проживання відповідач не подавав. При цьому, всі комунальні платежі за квартиру сплачує позивачка. Позивач звертає увагу суду на те, що реєстрація відповідача за зазначеною адресою чинить їй перешкоди у користуванні квартирою, що виражається в труднощах при отриманні певних довідок, субсидій та компенсацій, а для вчинення окремих видів правочинів необхідна згода усіх зареєстрованих осіб. Також, вартість комунальних послуг вираховується з врахуванням особи, яка не проживає у вказаній квартирі, що покладає на позивачку додаткові витрати та, відповідно, порушує її права. Позивачка вказує, що намагалась через знайомих зв'язатись з відповідачем з приводу вирішення даного питання, однак їй це не вдалось. Також позивачка зверталась з даного приводу до відділу ведення реєстру територіальної громади Чернівецької міської ради, однак їй було відмовлено. Стверджує, що факт не проживання відповідача у вказаній квартирі підтверджується відповідним актом ПП «Регіон-Центр». На основі наведеного позивач просить визнати відповідача [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житлом в квартирі [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак до початку розгляду судом справи від неї надійшла заява, згідно якої просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо винесення заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду даної справи в суді в передбаченому законом порядку, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON], відповідно до договору дарування від 13 лютого 1998 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Іпатовою М.М., зареєстрованого в реєстрі за №361 та зареєстрованого в Чернівецькому обласному бюро технічної інвентаризації 16 липня 1998 року в реєстровій книзі №100, стор.537 за реєстровим №7069, є власником однокімнатної квартири №2А, загальною площею 24,30 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.8). Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.9), 23.03.1999 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та присвоєно позивачці по справі після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]». Факт перебування у власності [PERSON] квартири [ADDRESS] також підтверджується наданим позивачкою Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №133425348 від 07.08.2018 року. Відповідно до довідки ПП «Регіон-Центр» №1402 від 16.04.2018 року (а.с.10) у квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач - [PERSON], [INFO]. Згідно акту ПП «Регіон-Центр» за №97 від 08.05.2018 року (а.с.11), [PERSON], [INFO], зареєстрований в [ADDRESS], однак за вказаною адресою не проживає на протязі семи років. Згідно зі ст. 71 ЖК Української PCP, жиле приміщення за наймачем або членами його сім'ї зберігається протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК Української PCP встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч.1 ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 391 ЦК України - власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, відповідно до зазначених вимог Закону відповідач є особою, яка втратила право на користування спірним житлом. За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, а саме слід визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом.

Outcome: approved