Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання понолітньої дитини-інваліда, мотивуючи тим, що позивач з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] [INFO] , яка на даний час є повнолітньою та є інвалідом з народження 1 групи підгрупи «А», і потребує постійного стороннього догляду та опіки, проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утримані й матеріальному забезпеченні. До досягнення дитиною повноліття з відповідача стягувалися аліменти на її утримання, однак після досягнення донькою повноліття, відповідач припинив сплачувати аліменти та надавати матеріальну допомогу у добровільному порядку не бажає. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання повнолітньої дитини-інваліда - [PERSON] [INFO] у розмірі прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви та довічно. Ухвалою суду від 17.09.2021 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження (а.с.19). Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимог підтримує, справу просить розглянути без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання на повторний виклик до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають повнолітню доньку [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 26.05.2003 р. (а.с.9). Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісію АВ №1037068, виданої 06.04.2021 року, вбачається, що [PERSON] [INFO] , група інвалідності - перша А з 24.04.2003 року; причина інвалідності - інвалідність з дитинства з ураженням ОРА; дата чергового переогляду - довічно; висновок про умови та характер праці - потребує постійного стороннього догляду; рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності - лікування психіатра, сімейного лікаря. Акт огляду МСЕК №455 (а.с.10). З урахуванням п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № N 16 від 12.06.98р. «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 3 від 15.05.2006р.), у частині, яка не суперечить Сімейному Кодексу України при вирішенні таких спорів суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Важливою є непрацездатність повнолітньої дитини за станом здоров`я, тобто наявність у дитини статусу інваліда. Інвалідом визнається особа зі стійким розладом функцій організму, зумовленим захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що призводить до обмеження нормальної життєдіяльності, викликає в особи потребу в соціальній допомозі і посиленому соціальному захисті, а також виконання з боку держави відповідних заходів для забезпечення її законодавчо визначених прав (ст. 1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні»). Подібне визначення інваліда міститься і у Законі України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». При цьому не має значення, яку групу інвалідності має дитина. Батьки, за загальним правилом, мають добровільно утримувати свою непрацездатну дитину. В разі відмови батьків від надання утримання аліменти можуть бути стягнені з них рішенням суду за позовом як самої дитини, так і того з батьків, з яким проживає дитина. Відповідно до ст.88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною - інвалідом і турботи про нього і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання повнолітньої дитини можуть бути призначені за наявності юридичних складових у сукупності певних умов, а саме: потреба у матеріальній допомозі повнолітніх непрацездатних дочки, сина, а також якщо батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.(ч. 1,ч. 5ст. 81 ЦПК України). Відповідачем по справі не надано жодних доказів щодо стану його здоров`я та матеріального становища, наявність у нього аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. Враховуючи вищевикладені обставини та те, що обов`язок утримувати повнолітніх дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, розмір аліментів, які позивач просить суд стягнути з відповідача заявлений з врахуванням вимог розумності та справедливості, проживання батька окремо від дитини не впливає на обсяг його прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, а тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки сторін [PERSON] як дитини-інваліда є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки можливо стягнути аліменти у розмірі прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подачі позову 23 липня 2021 року та довічно. Загальний показник прожиткового мінімуму складає 2189 грн. щомісячно, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» з 1 січня 2021 року. Також суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам ст. 192 СК України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з цим, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved