Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського районного управління юстиції у м. Києві актовий запис № 261. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15 липня 2000 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, від якого мають повнолітню дочку. З 2010 року спільне життя сторін почало погіршуватись через те, що чоловік не приділяв уваги позивачу та їх дитині. З 2014 року сторони проживають окремо та не ведуть сумісне господарство, мають окремі бюджети. На переконання позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16 вересня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яку призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні з повідомленням учасників справи, учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 листопада 2019 року закінчено підготовче провадження у цивільній справі за позовом заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, яка просив справу розглянути без її участі та відповідача, який, будучи належним чином повідомленим, у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Згідно із положеннями ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів Харківського районного управління юстиції у м. Києві 15 липня 2000 року, про що у книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис за №261 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 11, 12). Згідно із положеннями ч. 2 ст. 36 та ст. 51 Сімейного кодексу України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з 2010 року спільне життя сторін почало погіршуватись через відсутність уваги збоку відповідача позивачу та їх дитині. З 2014 року сторони разом не проживають, не ведуть сумісне господарство, мають окремі бюджети. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved