Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстрований відповідач - [PERSON] - донька позивача, яка з квітня 2009 року жодного дня не проживала за даною адресою. На сьогоднішній день відповідач проживає в Італії, будь-яке спілкування між ними відсутнє. Позивач вимушена самостійно нести витрати на утримання та обслуговування квартири, не може оформити субсидію на комунальні послуги. У зв`язку з викладеним, позивач просила визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.09.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва на нерухоме майно №549 від 20.12.2011 року та витягу про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно №33278401 від 23.02.2012 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Згідно довідки №97-д від 23.07.2018 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до акту про не проживання ОСББ «Фортеція» від 12.07.2018 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з квітня 2009 року. Проживає постійно за кордоном в Італії. З квітня 2009 року в Україну не приїжджала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив факт не проживання відповідача [PERSON] за вказаною адресою без поважних на те причин. Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У силу ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи зазначене, суд вважає позов [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з підстав, зазначених в ч.2 ст.405 ЦК України та ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», оскільки встановлено відсутність [PERSON] понад встановлений законом строк у жилому приміщенні без поважних на те причин.

Outcome: approved