Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач по справі є її батьком. На даний час позивач є повнолітньою особою та здобувачем вищої освіти 1 курсу денної форми навчання Київського університету права Національної академії наук України спеціальності 081 «Право» освітнього ступеня «Бакалавр». Дата вступу 21.09.2020 року, дата закінчення навчання 30.06.2024 року. Тому вона не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, стипендії не отримує. У зв`язку з навчанням позивач несе витрати на проїзд в розмірі 640,00 грн. щомісячно, на одяг 4000,00 грн. щомісячно, харчування 6000,00 грн. щомісячно, книги, зошити 500,00 грн. щомісячно. Вартість навчання згідно з умовами договору про надання освітніх послуг складає 21500,00 грн. на рік. Відповідач у свою чергу не надає кошти на утримання позивача, має наявність на праві власності, володіння та/або користуванні рухоме та нерухоме майно, суми яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити її вимоги та стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі ј частини заробітку з усіх його видів доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею 23-х років, за умови, що вона буде навчатись. Ухвалою судді від 30.10.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач - [PERSON] та її представник - адвокат Панчук Ю.П. позовні вимоги підтримали та просили постановити рішення, яким позов задовольнити. Представник відповідача - адвокат Троценко В.А. позовні вимоги не визнав та просив у його задоволенні відмовити. Також просив врахувати ту обставину, що відповідач має тяжке скрутне матеріальне становище, перебуває в зареєстрованому шлюбі та має двох малолітніх дітей, у зв`язку з чим не може надавати матеріальну допомогу позивачу. Вислухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, батьками позивача є [PERSON] та відповідач [PERSON] . Позивач є повнолітньою особою та здобувачем вищої освіти 1 курсу денної форми навчання Київського університету права Національної академії наук України спеціальності 081 «Право» освітнього ступеня «Бакалавр». Дата вступу 21.09.2020 року, дата закінчення навчання 30.06.2024 року. Навчається [PERSON] за контрактом, стипендія не виплачується. Згідно до договору про надання освітніх послуг №86-ПБд-20 від 15.09.2020 року, який укладений між Київським університетом права Національної академії наук України в особі ректора та [PERSON] вбачається, що загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання (3 роки 10 місяців) складає 86000,00 грн., тобто 21500,00 грн. на рік. За нормою ст.198 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України) При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, та враховує наступні обставини, що [PERSON] проживає разом з матір`ю, що не заперечувалось сторонами по справі та перебуває на її утриманні, навчається у навчальному закладі на денній формі навчання, не працює. Тому відповідно до вимог сімейного законодавства повнолітня дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку батьків. Відповідач є особою працездатного віку, працюючим, відтак, суд приходить до висновку про те, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує те, що на даний час відповідач перебуває у новому шлюбі, від якого має двох малолітніх дітей, набуття у власність малолітніми дітьми та дружиною, яка на даний час зі слів відповідача не працює, декількох обєктів нерухомого майна, що в свою чергу не може оцінюватись як скрутний матеріальний стан відповідача. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно починаючи з 26.10.2020 року до досягнення нею 23 років за умови продовження навчання. Інші доводи відповідача не підтверджуються належними доказами по справі. З урахуванням наведеного суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги частково. Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішення суду від дня пред`явлення позову, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про присудження аліментів з відповідача, починаючи з 26.10.2020 року. Відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: partial