Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком за адресою: [ADDRESS] з 01 квітня 2010 року. Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У данному житловому будинку зареєстрована [PERSON] разом з сином [PERSON], відповідачем по даній цивільній справі. [PERSON] фактично з 01 квітня 2010 року не проживає в будинку. Витрати по сплаті комунальних послуг відповідачка не надає. Неодноразові прохання позивача стосовно добровільного зняття з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] не призвели до жодних дій з боку відповідача [PERSON] Вищенаведене зумовило [PERSON] звернутись до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, натомість в порядку ч.2 ст. 158 ЦПК України, надіслав на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в її відсутність, при чому позовні вимоги підтримані. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним ухвалити заочне рішення у справі та задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно ч.1 до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Задовольняючи позовну заяву [PERSON], суд виходить з наступного. [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами серії ВМЕ № 713665 від 02 липня 2009 року. На реєстраційному обліку за вказаною адресою зареєстрована [PERSON] разом з сином [PERSON], відповідачем по даній цивільній справі, який фактично за вказаною адресою не мешкає. Спірні відносини виникли з питання визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.107 ЖК Української РСР у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Підтвердженням не проживання відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] є акт на предмет не проживання від 23 березня 2014 року, складений депутатом Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області, з якого вбачається що останній не мешкає за вищевказаною адресою з квітня 2010 року без поважних причин. На підставі викладеного, згідно зі ст.170 ЖК Української РСР,

Outcome: approved