Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю - квартирою [ADDRESS] У позовній заяві [PERSON] стверджує, що спірна квартира належить їй на праві власності, яке виникло на підставі договору дарування, який було укладено між нею та [PERSON]. Позивач зареєстрована та проживає в зазначеній квартирі, крім того, з 01.09.2015 року у вказаній квартирі були прописані відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], які з 2016 року виїхали до Російської федерації а тому вже більше шести місяців не проживають за місцем реєстрації та особистих речей відповідачів в квартирі немає та не було. Тому позивач [PERSON] просить суд, визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими що втратили право користування житловим приміщенням за адресою - [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності (а.с. 20). Представник відповідачів [PERSON] в судове засідання не з'явивсь, надав суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутності (а.с. 21-28). З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та правовідносини. Квартира [ADDRESS] належить на підставі договору дарування позивачу [PERSON] (а.с.7) Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в спірній квартирі не мешкають з 02 серпня та 18 жовтня 2016 року з моменту вибуття за межі України до Російської федерації (а.с.23-28). Згідно статті 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно статті 155 Житлового Кодексу України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, передбаченим законодавством. Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно частини 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно частини 1 та частини 2 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини 1 статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved