Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини:\~сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі\~в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн., починаючи з дня пред`явлення позову, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 03 травня 2014 року між відповідачем та нею укладено шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. У шлюбі у них народилася дитина : син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що на даний час дитина проживає з нею та знаходиться повністю на її утриманні. Вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання спільної дитини не надає, у зв`язку з чим ставить їх в тяжке матеріальне становище. З цих підстав просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 17 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні вказав, що не заперечує стосовно позову про стягнення з нього аліментів, однак просить стягувати з нього в частці від доходу, а саме: ј частки від усіх видів заробітку. Зазначив, що працює слюсарем-сантехніком у ТзОВ «Тервікнопласт» та отримує заробітну плату у розмірі 3661.85 грн. та надав суду довідку про доходи. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданий Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, між [PERSON] та [PERSON] 03 травня 2014 року укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що складено актовий запис №406. У шлюбі в сторін народилося дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Згідно довідки №34, виданої ОСББ «Лучаківського,14» 19.10.2020 року разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані її син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки про доходи, видані ТзОВ «Тервікнопласт» 23.11.2020 року №485, [PERSON] за листопад 2020 року отримав заробітну плату в розмірі 3661.85 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991\~pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями\~статті 141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною другою\~статті 150 СК України\~визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин першої, другої\~статті 155 СК України\~здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, згідно з частиною третьою\~статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 182 СК України\~визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір. Згідно частиною другою\~статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»\~установлено, що у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до частини другої\~статті 184 СК України\~розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Згідно із ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд враховує, що позивачем не надано доказів отримання відповідачем достатнього доходу, що б давав підстави для визначення розміру аліментів у сумі 2500 грн. на дитину. Разом із цим, при визначені розміру аліментів, суд також приймає до уваги ту обставину, що відповідачем не представлено жодних доказів щодо того, що за своїм матеріальним станом та станом здоров`я він не може надавати матеріальне утримання неповнолітній дитині. Частиною 1\~статті 191 Сімейного кодексу України\~визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, враховуючи необхідність забезпечення прав неповнолітньої дитини сторін, враховуючи вік дитини, а також заробіток відповідача, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі\~в розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що менший розмір аліментів не буде достатнім для належного виховання та утримання дітей та забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Вимогу про більший розмір аліменти суд вважає безпідставною, недоведеною, оскільки позивачем не надано доказів, що майновий стан відповідача дозволяє сплачувати аліменти в розмірі 2500 гривень. Згідно ч.1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вимогами\~ст.141 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак, із відповідача у дохід держави слід стягнути 840,80 гривень судового збору.

Outcome: partial