Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Глухівського міськрайонного суду з позовом до відповідача Глухівської районної державної адміністрації Сумської області, [PERSON], третя особа Управління Держземагенства у Глухівському районі Сумської області про скасування державного акту. Свої вимоги мотивує тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 листопада 2001 року вона та відповідач [PERSON] є спадкоємцями [PERSON]. померлого [INFO], у рівних частках. Вона хотіла оформити свою половину успадкованого майна померлого [PERSON], зокрема: земельну частку (пай), який перебуває у КСП «Ілліча» в розмірі 4,64 умв.га. Коли вона звернулася до Управління Держземагенства у Глухівському районі Сумської області, то дізналася, що [PERSON] оформила зазначену земельну ділянку повністю на себе, а не 1/2 частину, як повинно бути. Відповідач [PERSON] отримала на своє ім'я Державний акт на право приватної власності на землю серії РЗ № 732732, реєстраційний номер 306 від 07 травня 2002 року. Просить суд скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії РЗ № 732732, що зареєстрований 07 травня 2002 року за № 306, виданий на ім'я [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала свої позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Представник відповідача Глухівської районної державної адміністрації Івахненко Ю.С. також визнав позов в повному обсязі і пояснила, що Державний акт на право приватної власності на землю серії РЗ № 732732 зареєстрований 07 травня 2002 року за № 306, виданий на ім'я [PERSON] помилково, а також розпорядження Голови Глухівської районної державної адміністрації № 59 від 12.03.2002 року про затвердження технічної документації по складанню Державного акту на право приватної власності на землю на території Шалигінської селищної ради лише на ім'я [PERSON] було прийнято також помилково. Представник третьої особи Управління Держземагенства у Глухівського районі Сумської області Терещенко С.В. не заперечувала проти задоволення позову. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі за № 995 від 19 листопада 2001 року свідчить про те, що спадкоємцем майна [PERSON], померлого [INFO], є у рівних частках кожний: дружина - [PERSON] та донька - [PERSON], які проживають в с. Шалигіне Глухівського району Сумської області. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається: - земельної частки (паю), яка перебуває у колективному сільськогосподарському підприємстві «Ілліча» в розмірі 4,64 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, (на місцевості), що належить померлому [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0164567, виданого 25 грудня 1996 року Глухівською районною держадміністрацією на підставі рішення Глухівської райдержадміністрації від 30 жовтня 1996 року за № 397 та зареєстрованого 30 грудня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 567. Оцінка спадкового майна складає 38921 грн. На підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 59 від 12.03.2002 року вбачається, що Державний акт на право приватної власності на землю дійсно був виданий на ім'я [PERSON], мешканки с. Шалигіне Глухівського району Сумської області, від 07 травня 2002 року, про те, що їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 4,81 гектарів в межах згідно з планом. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 306. Нормами ч.1 ст. 155 ЗК України передбачено, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ч.2 ст. 158 ЗК України - земельний спор з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розміжування території сіл, районів та областей вирішуються виключно судом. Таким чином, з'ясувавши всі обставини справи, події і факти, та дослідивши надані суду документальні докази щодо предмету позову, суд вважає, що позов [PERSON] необхідно задовольнити. На підставі ст. ст. 152,155 ЗК України, та

Outcome: approved