Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищеозначеним позовом до Воскресенської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5, 1790, яка розташована на території Воскресенської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області вказуючи на те, що 26.08.2009 року помер [PERSON], з яким позивачка проживала тривалий час однією сімєю та після смерті якого прийняла спадщину. Однак коли позивачка звернулася до нотаріальної контори за оформленням спадщини, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у звязку з тим, що державний акт на вищевказану земельну ділянку було втрачено ще за життя спадкодавця. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5, 1790, яка розташована на території Воскресенської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності, проти задовленння позовної заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5, 1790, кадастровий номер 6524481000:02:001:0050 належить на праві приватної власності [PERSON]. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії 1-КГ № 096872 [PERSON] помер 26.08.2009 року. Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 07.04.2010 року було встановлено факт, що [PERSON] Фоминічна та [PERSON] проживали сумісно та мали сумісне господарство з 2000 року до дня смерті останнього, а саме до 26.08.2009 року. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій вбачається, що [PERSON] Фомінічна прийняла спадщину після смерті [PERSON], інших спадкоємців немає. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці відмовлено, оскільки при зверненні до нотаріальної контори нею не надано правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Відповідно до статей 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.ст. 1233,1235 ЦК України та п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, а тому заповідач, зокрема має право призначити своїми спадкоємцями фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається зі змісту ст. 67 ЗУ «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадтщину в порядку, встановлену цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обгрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного нотаріуса від 04.12.2015 року [PERSON] було відмовлено у видачі у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. Судом встановлено та підтверджено рішенням суду, що позивач [PERSON] проживала сумісно та мала сумісне господарство з [PERSON] з 2000 року до дня смерті останнього, а саме до 26.08.2009 року. Позивачка прийняла спадщину після [PERSON] та інші спадкоємці відсутні, а тому суд вважає, що є всі підстави для визнання права власності за позивачем на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі зазначеного, ст. 328, 1221, 1225, 1218, 1268 ЦК України та

Outcome: approved