Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач допомагає частково, але не достатньо, щоб утримувати дочок. Тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 2000 грн. на місяць на утримання дітей. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свій позов, посилаючись на викладені в ньому обставини. Пояснила суду, що в даний час вони з відповідачем проживають окремо. В достатньому розмірі відповідач матеріальної допомоги на утримання дочок не надає. Хоча вона знає, що за місцем роботи відповідач написав заяву про відрахування з його заробітку аліментів на її користь, вона вже отримувала від відповідача аліменти, але їх розмір є недостатнім. Тому просила позов задовольнити, стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 2000 грн. на місяць на утримання малолітніх дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив суду, що він згоден на сплату аліментів, у звязку з цим за місцем роботи написав заяву про відрахування з його заробітної плати аліментів на користь позивача у передбаченому законом розмірі. Але просив суд взяти до уваги, що сплачувати аліменти в такому розмірі, який просить стягнути позивач, він не має можливості. Після оголошеної судом перерви позивач в судове засідання не зявилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] народилися 11 березня 2016 року, батьками дітей є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3, 4). Сторони проживають окремо. Малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачем. Відповідно до ст.ст.141, 155, 180 СК України\~\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської\~\~гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. На виконання обовязку з утримання дітей відповідач [PERSON] за місцем своєї роботи в Державному підприємстві «Полтавський комбінат хлібопродуктів» подав заяву, в якій просив з 01 травня 2016 року відраховувати з його заробітної плати 35 відсотків на утримання його малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], [INFO], кошти перераховувати на картковий рахунок [PERSON]. Як вбачається з довідки, виданої ДП «Полтавський комбінат хлібопродуктів», за травень 2016 року із зарплати [PERSON] на користь [PERSON] перераховано аліменти у розмірі 729,33 грн., у червні 822,14 грн. Таким чином судом встановлено, що відповідач належним чином виконує свій обовязок з утримання малолітніх дітей, в добровільному порядку сплачує на користь позивача аліменти на їх утримання. Підстави для стягнення аліментів у більшому розмірі відсутні. За вимогами ст.184 СК України якщо платник аліментів\~\~має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити\~\~розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач працює, за місцем роботи отримує заробітну плату, тому відсутні підстави вважати, що він має нерегулярний, мінливий дохід. Відповідно, відсутні підстави для стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі. При винесенні рішення судом враховано обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме стан здоров'я дітей та платника аліментів, матеріальний стан сторін по справі, відсутність на утриманні у відповідача інших осіб, тощо. Оскільки судом встановлено, що відповідач вже сплачує аліменти на користь позивача в добровільному порядку, підстави для задоволення позову [PERSON] про стягнення аліментів відсутні. Тому в задоволенні позову необхідно відмовити. Оскільки позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, судові витрати у справі необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed