Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просить визначити для неї додатковий строк тривалістю в три місяці для подання до Любешівської районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], що помер 18 листопада 2013 року, який рахувати з дня набрання рішенням законної сили. Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що після смерті її діда [PERSON], відкрилася спадщина на належне йому на праві приватної власності майно, а саме житловий будинок з господарськими побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Седлище по вул.Миру, 21 (в заповіті вул.Радянська, 35), Любешівського району, Волинської області. Зазначає, що у неї після смерті [PERSON] виникло право на спадщину за заповітом. Інші спадкоємці першої черги споріднення за законом, діти померлого: мати [PERSON] та дядько [PERSON] позивача, в шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини з заявою про її прийняття до нотконтори не звертались. Не прийняли її в жоден інший ії способів визначених Законом та не заперечують проти прийняття спадщини позивачем, яка відкрилась після смерті [PERSON]. В уточненій позовній заяві про визначення додаткового строку для прийняття заяви про прийняття спадщини, в редакції від 25 січня 2018 року, позивач зазначає, що не знала про існування заповіту складеного в її користь, а тому у встановлений законом шестимісячний строк не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вказала, що на даний момент, тобто по закінченню шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця [PERSON], вона може та бажає звернутись до Любешівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у звязку з чим просить визначити додатковий строк тривалістю в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, який рахувати з дня набрання рішенням законної сили. Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 14 червня 2018 року було задоволено заяву представника позивача [PERSON] та поновлено строк для подання заяви про внесення змін до предмету та підстав позову [PERSON] до\~[PERSON],\~[PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Дану заяву було прийнято до розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позов підтримали, просять позовні вимоги задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON], оскільки вона не претендує на спадкове майно спадкодавця [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, у поданій до суду заяві позовні вимоги позивача визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без його участі. Суд, допитавши сторін по справі, а також свідків, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] та допитана в порядку ст.92 ЦПК України [PERSON] показали, що дійсно позивач не знала, що є спадкоємцем майна яке заповів для неї її дід [PERSON], оскільки сам заповіт [PERSON] знайшла на початку грудня 2017 року. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя був власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в с.Седлище по вул.Миру, 21, Любешівського району, Волинської області; земельної ділянки площею 0,0821 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №922116 та земельної ділянки площею 0,25 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №922011, що вбачається з довідки №1639 від 14 грудня 2017 року, виданої виконавчим комітетом Любешівської селищної ради. 18 листопада 2013 року [PERSON] - помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 147627 від 18 листопада 2013 року. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки викладені у позовній заяві обставини, на які позивач покладається в обґрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі ч.1 ст.82 ЦПК України суд визнає їх доведеними. Статтями\~1269,\~1270 ЦК України\~визначено порядок прийняття спадщини, де вказано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3\~ст.1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З оглянутого судом заповіту посвідченого 22 липня 2004 року Седлищенською сільською радою Любешівського району Волинської області, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, згідно якого заповів належний йому житловий будинок з всіма надвірними спорудами, що знаходиться в с.Седлище по вул.Радянська, 35 (на даний час вул.Миру, 21), Любешівського району, Волинської області, позивачу [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]). Седлищенська сільська рада Любешівського району Волигської області, яка посвідчувала заповіт [PERSON] не повідомила позивача про відкриття спадщини, не викликала [PERSON] як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Як наслідок, у звязку з даними подіями, позивач пропустила строк для прийняття спадщини. В даному випадку, з огляду на наявні докази в матеріалах справи та зясовані в судовому засіданні обставини, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року № 6-496цс17. Частина 6 статті 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів вказує на те, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що причини, які заважали позивачу вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини є поважними, у звязку з чим [PERSON]пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому їй слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідно до клопотання [PERSON] судові витрати в сумі 640,00 гривень залишити за позивачем.

Outcome: approved