Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить: змінити спосіб стягнення аліментів, ухвалений рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 10.04.2017 року у справі № 380/467/17, а саме щомісячно стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з [PERSON] на її користь індексацію аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] у розмірі 7807, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що під час зареєстрованого шлюбу у сторін [INFO] народилась дочка [PERSON] , яка на теперішній час перебуває на утриманні позивача. Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 10.04.2017 року у справі № 380/464/17 ухвалено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти щомісячно на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1000 грн., починаючи з 17.03.2017 року. 25.10.2017 року відповідач зареєструвався як фізична особа-підприємець, тому почав одержувати постійний, регулярний дохід, змінився його статус з безробітного на фізичну особу-підприємця. За даних обставин, наявні правові підстави в порядку ч. 3 ст. 181 СК України для зміни способу стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] на 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, оскільки розмір аліментів був визначений у твердій грошовій сумі, тому підлягає індексації відповідно до закону. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 26.05.2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. 09.08.2021 року позивачем [PERSON] надіслано заяву про зміну предмету позову, в якій просить: змінити предмет позову у справі № 940/495/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення індексації аліментів; змінити спосіб стягнення аліментів, ухвалений рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 10.04.2017 року; щомісячно стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили; починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили припинити стягнення аліментів на підставі рішення Тетіївського районного суду Київської області від 10.04.2017 року в справі № 380/464/17; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість з індексації аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 7807 грн. 00 коп. 17.08.2021 року відповідачем [PERSON] через канцелярію суду подано заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме в частині зміни способу стягнення аліментів, зокрема щодо стягнення з нього 1/4 частки від заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визнає повністю. У частині позовних вимог щодо стягнення індексації визнає суму 7030 грн., оскільки ч. 2 ст. 184 СК України в редакції Закону № 2475-VІІІ від 03.07.2018 року набрала законної сили з серпня 2018 року, тому індексація аліментів може бути здійснена судом лише за період з серпня 2018 року, відповідно сума, яка підлягає індексації становить 7030 грн. (7807 грн. - 777 грн.). Крім того, просив справу розглядати за його відсутності. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 28.09.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, її представник за довіреністю [PERSON] надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності та позивача. Разом з тим, зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог в частині стягнення індексації аліментів у розмірі 7030 грн. Враховуючи подані учасниками справи заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Із довідки, виданої 05.05.2021 року № 8248 Тетіївським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) позивачу [PERSON] встановлено, що відповідно до виконавчого листа № 2/380/171 від 10.04.2017 року Тетіївського районного суду [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 грн., починаючи з 17.03.2017 року і до повноліття дитини. За період з 05.05.2017 року по 01.05.2021 року боржнику нараховано 48000 грн., а стягувачу сплачено 48000 грн. На підтвердження розміру індексації аліментів позивачем надано розрахунок за період з травня 2017 року по квітень 2021 року. Із Витягу є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 30.04.2021 року встановлено, що [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець. Відповідно до ст. 4 ЦПК України до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. В силу норм ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Дослідженими в справі доказами встановлено, що за позовом [PERSON] , як одержувача аліментів, рішенням Тетіївського районного суду Київської області визначено розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. Статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс- 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданимвідповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням вищевикладеного, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . Відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 908 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved