Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів ТОВ фірми «Консоль ЛТД», ПАТ «Банк «Київська Русь», в якому просила визнати недійсним договір іпотеки від 01.03.2010р. реєстр №759, укладений між Акціонерним банком «Київська Русь» та ТОВ фірмою «Консоль ЛТД» в частині передачі в іпотеку житлового приміщення буд. №42 на 7-ому поверсі загальною проектною площею 68,60 кв.м з обробкою згідно з паспортом обробки, розташованого у житловому будинку по [ADDRESS], мотивуючи вимоги тим, що 14.10.2013р. позивач уклала із ТОВ фірма «Консоль ЛТД» договір №0397/378-128 пайової участі в будівництві жилого будинку по [ADDRESS], за яким сторони домовились про спільну діяльність для досягнення спільної мети: проектування, будівництво, введення в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS]. За умовами договору, після внесення позивачем свого вкладу у спільну діяльність, у вигляді грошових сум, позивач набуває право на пайову (часткову) участь в будівництві та майнові права на свою частку у спільній частковій власності після введення будинку в експлуатацію, а фірма втрачає право розпоряджатися зазначеною часткою позивача без його згоди, яка в натурі має складати двокімнатну квартиру стр. №42 на 7-ому поверсі загальною площею 68,60 кв.м. Проте, в порушення цієї умови, ТОВ фірма «Консоль ЛТД» уклала з АБ «Київська Русь» оспорюваний договір іпотеки, за умовами якого, було забезпечено повернення отриманого ТОВ фірма «Консоль ЛТД» кредиту предметом іпотеки - правом оренди земельної ділянки, загальною площею 0,2600 га та об'єктом незавершеного будівництва за адресою: [ADDRESS], після завершення будівництва житловий будинок залишається предметом іпотеки. На думку позивача, ТОВ фірма «Консоль ЛТД» не мало права укладати вказаний договір іпотеки та розпоряджатися майном, що належало сторонам на праві спільної часткової власності, фактично без згоди позивача передало в іпотеку нерухоме майно, в якому знаходиться частка позивача, у зв'язку з чим, позивач позбавлена можливості реально отримати приміщення, вартість якого вона оплатила та зареєструвати своє право власності на приміщення, оскільки житловий будинок зареєстрований у Державному реєстрі іпотек, наявність оспорюваного договору та заборона на відчуження всього об'єкту перешкоджає реєстратору зареєструвати право власності позивача на вищевказану квартиру. У судове засідання позивач не з'явилась, повідомлена належним чином, її явка у судове засідання була визнана доцільною для дачі особистих пояснень, проте від неї надійшла телеграма з проханням проводити розгляд справи за її відсутності. Представники відповідачів у судове засідання також не з'явилися, від представника ТОВ фірма «Консоль ЛТД» надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає; від представника ПАТ «Банк «Київська Русь» надійшла заява, згідно якої представник відповідача повідомив, що договір іпотеки від 01.03.2010р. реєстровий №759 було розірвано на підставі договору про розірвання іпотечного договору від 28.11.2013р. реєстровий №3813, у зв'язку з чим, предмет спору по даній справі відсутній. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги не підлягаючими задоволенню по наступних підставах. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 3 ст. 10 і ч.1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи слідує, що 14.10.2013р. між [PERSON] та ТОВ фірмою «Консоль ЛТД» було укладено договір пайової участі у будівництві №0397/378-128, за яким сторони домовились про спільну діяльність для досягнення спільної мети: проектування, будівництво, введення в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку по вул. Калініна у м. Сімферополі, в результаті об'єкт є спільною частковою власністю позивача та ТОВ фірма «Консоль ЛТД» (а.с.5-8). Згідно п.п.3.1., 3.6.1. договору пайщик зобов'язався внести грошові кошти (пай) у загальній сумі 48 422,45 доларів США, частка пайщика визначена двокімнатною квартирою стр. №42 площею 68,60 кв.м на 7-ому поверсі житлового будинку. З довідки ТОВ фірми «Консоль ЛТД» №629 від 26.11.2013р. слідує, що пайовий внесок у сумі 48 422,45 доларів США за договором пайової участі у будівництві №0397/378-128 внесений повністю. ТОВ фірма «Консоль ЛТД» 01.03.2010р. уклала з АБ «Київська Русь» договір іпотеки реєстровий №759 за умовами якого сторони забезпечили предметом іпотеки повернення кредиту, отриманого ТОВ фірмою «Консоль ЛТД», а предметом іпотеки у спірному договорі є нерухоме майно - право оренди земельної ділянки, загальною площею 0,2600 га та об'єкт незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.25-32). Разом з тим, з наданих представником відповідача документів слідує, що 28.11.2013р. між ТОВ фірмою «Консоль ЛТД» та ПАТ «Банк «Київська Русь» укладено договір за реєстровим №3813 про розірвання іпотечного договору, з якого слідує, що сторони договору уклали договір про те, що іпотечний договір, посвідчений 01.03.2010р. за реєстровим №759, за яким ТОВ фірма «Консоль ЛТД» передало в іпотеку ПАТ «Банк «Київська Русь» право оренди земельної ділянки, загальною площею 0,2600 га та об'єкт незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], розірвано на підставі ст.651 ЦК України. В договорі зазначено, що він набуває чинності з моменту підписання та є підставою для вилучення записів про іпотеку та заборону з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №13591870, вбачається, що 28.11.2013р. державним реєстратором припинено обтяження, яке було вжито на підставі іпотечного договору від 01.03.2010р. реєстровий №759. Відповідно до вимог ч.2 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України, ч.1 ст.3 ЦПК України). Частиною 1 ст.15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Отже, фактичною передумовою судового розгляду справи є наявність порушеного, невизнаного або оспорюваного права позивача, спір повинен стосуватися прав, обов'язків, свобод чи інтересів конкретної особи. Однак, під час судового розгляду встановлено, що оспорюваний договір розірвано, обтяження, що були застосовані на підставі вказаного договору та фактично заважали позивачці оформити своє право на житлове приміщення, припинені, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що на теперішній час права позивача не порушуються, а, отже, не потребують судового захисту, іншого стороною позивача під час судового розгляду не доведено, у зв'язку з чим, у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного, ст.ст.15,651,653 ЦК України,

Outcome: dismissed