Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її матері [PERSON]. В позовній заяві позивач вказала, що 01 грудня 2012 року померла її матір [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області, майнової частки (паю) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь» с.Лисогірка Кодимського району Одеської області, житлового будинку в с.Лисогірка по вул.Ільницького, 1 Кодимського району Одеської області, а також не отриманої пенсії за грудень місяць 2012 року в сумі 1180 грн.42 коп. Вона (позивач) є єдиним спадкоємцем спадщини померлої матері за заповітом. У встановленому законом порядку спадщину померлої прийняла, оскільки в установлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. В судове засідання позивач не прибула, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без неї. В поданій заяві свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не прибув, але надав до суду заяву №42 від 01 лютого 2017 року про розгляд справи без нього. Позов визнав. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим суд вважає можливим розглянути вказану цивільну справу без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 01 грудня 2012 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №317846, виданого 05 грудня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). До складу спадщини померлої [PERSON] ввійшло наступне майно: - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №23/26, площею 1.63 га., яка розташована в межах Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №049185, виданого 18 лютого 2014 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі розпорядження №15 від 13 січня 2004 року; - майнова частка (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь» с.Лисогірка Кодимського району Одеської області, у розмірі 0.2122% пайового фонду підприємства, вартістю 4389 грн., посвідчена свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ОД-ХІІ-Х №000370, виданим 03 березня 2016 року Лисогірською сільською радою Кодимського району Одеської області; - житловий будинок з господарськими спорудами №1, розташований по вул.Ільницького, с.Лисогірка Кодимського району Одеської області; - пенсія за грудень місяць 2012 року в сумі 1180 грн.42 коп., яка входить до складу спадщини згідно зі ст.1227 ЦК України. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що 21 січня 2010 року [PERSON] склала заповіт, в якому все належне їй майно та все те, що належатиме їй на день її смерті заповіла своїй дочці [PERSON] (позивачу у справі). Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який не вчинив жодних з цих дій, вважається таким, що спадщину не прийняв. Позивач [PERSON] спадщину померлої прийняла, оскільки в установлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Матеріали справи містять належні докази звернення позивача [PERSON] до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину померлої матері за заповітом, однак нотаріус відмовила у видачі цього свідоцтва через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (відмова нотаріуса №1267/02-14 від 06 грудня 2016 року). Встановлено, що оригінал державного акту на право приватної власності на належну померлій земельну ділянку втрачено, оголошення про що було розміщено в газеті «Вісті Кодимщини» №51 від 17 грудня 2016 року. Оригінал майнового сертифікату також втрачений є лише його копія. Відсутність оригіналів зазначених правовстановлюючих документів відповідно до п.2 Глави 7, п.1 Глави 13 розділу І та п/п.4.12 п.4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право спадкоємця на судовий захист свого порушеного права на спадщину у разі втрати правовстановлюючого документу на спадкове майно підтверджується і ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року, прийнятою у цивільній справі №6-17336св15, в якій зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право власності (http://reyestr.court.gov.ua/Review/52081274). Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, тому обраний нею спосіб захисту цього порушеного права відповідає положенням ст.16 ЦК України, у звязку з чим її позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України вона є такою, що у передбаченому законом порядку прийняла спадщину померлої [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved