Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, а саме, просить визнати за нею право власності на 2/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 63,0 кв. м., житловою площею 38,9 кв. м., розташованого в с. Красівка по вул. Б.Хмельницького, 52 Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті 18.11.2015 р. її матері [PERSON] та після смерті 08.01.2016 р. її батька [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті її батьків відкрилась спадщина за заповітом на даний будинок. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки було виявлено, що державна реєстрація житлового будинку в бюро не проведена. В судове засідання позивач не зявилася, подавши суду заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не зявився, подано суду заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника, щодо задоволення позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, однак надіслано суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. 18 листопада 2015 року померла мати позивача [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серія І-ИД № 199465, видане Дичківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 16. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складалася із 1/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 63,0 кв. м., в т.ч. житловою 38,9 кв. м., розташованого в с. Красівка по вул. Б. Хмельницького, 52, Тернопільського району Тернопільської області, що підтверджується інформаційною довідкою про технічний стан нерухомого майна Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації від 19 лютого 2016 року № 107, довідкою [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 10 лютого 2016 року № 58. Померла [PERSON] в користь позивача [PERSON] склала заповіт, посвідчений 13 березня 2000 року Дичківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області за реєстром № 19, згідно якого заповіла належний їй житловий будинок з надвірними будівлями в с. Красівка по вул. Б. Хмельницького, 62 Тернопільського району, Тернопільської області. 08 січня 2016 року помер батько позивача [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серія І-ИД № 199630, видане виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 06. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складалася із 1/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 63,0 кв. м., в т.ч. житловою 38,9 кв. м., розташованого в с. Красівка, вул. Б. Хмельницького, 52, Тернопільського району Тернопільської області, що підтверджується інформаційною довідкою про технічний стан нерухомого майна Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації від 19 лютого 2016 року № 106, довідкою [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 10 лютого 2016 року № 58. Померлий [PERSON] в користь позивача [PERSON] склав заповіт, посвідчений 13 березня 2000 року Дичківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області за реєстром № 18, згідно якого заповів належний йому житловий будинок з надвірними будівлями в с. Красвівка по вул. Б. Хмельницького, 62, Тернопільського району, Тернопільської області. Отже, [PERSON], належить до спадкоємців по заповіту. Спадкоємці, які мали б право на спадкування обов'язкової частки згідно ст.1241 Цивільного кодексу України, відсутні. 16 лютого 2016 року на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Красівка, вул. Б. Хмельницького, 52, Тернопільського району Тернопільської області, Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації був виготовлений технічний паспорт. Постановами Тернопільської районної державної нотаріальної контори за № 4161/02-14 та № 4162/02-14 від 14.09.2016 р. позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом із-за відсутності правовстановлюючих документів на ім'я померлих [PERSON], [PERSON], зокрема, свідоцтв про право власності на 1/3 частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в с. Красівка, вул. Б. Хмельницького, 52, Тернопільського району Тернопільської області, та витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно, тобто померлими [PERSON], [PERSON] не проведена державна реєстрація житлового будинку в бюро технічної інвентаризації. Відповідно до вимог ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкоємця, той з подружжя, який його пережив. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ст.1268 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання за позивачем права власності на 2/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 63,0 кв. м., житловою площею 38,9 кв. м., розташованого в с. Красівка по вул. Б.Хмельницького, 52 Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті 18.11.2015 р. її матері [PERSON] та після смерті 08.01.2016 р. її батька [PERSON]

Outcome: approved