Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею як спадкоємицею за законом першої черги право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0836 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], переданої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 08.04.2005 року, що належала померлому [INFO] року [PERSON], мотивуючи тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що згідно правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку - державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Ізмаїльською міською радою Одеської області 08.04.2005 року на ім'я [PERSON], власність на земельну ділянку зазначена як спільна часткова, а у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ -5101819032015, сформованому відділом Держземагенства в м. Ізмаїлі Одеської області 11.03.2015 року, вид права власності не вказаний як «спільна часткова», тобто існує невідповідність у документах. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Одеської області в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що [PERSON] належала 1/2 частина земельної ділянки площею 0,0836 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], переданої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 08.04.2005 року, виданого на підставі рішення Ізмаїльської міської ради № 757-ІV від 28.09.2004 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010450700216. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.04.2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер [INFO] року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина земельної ділянки площею 0,0836 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], переданої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 08.04.2005 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 16976478 від 28.10.2008 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], відсутня. Згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є: - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 30.12.1978 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу м. Ізмаїл; - син [PERSON]. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь - кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у передбачений строк звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І. із заявою про відмову від прийняття спадщини після померлого [PERSON] на користь матері (дружини померлого) [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як було з'ясовано судом, позивач [PERSON] як спадкоємиця за законом першої черги у передбачений строк звернулась до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І. із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 03.06.2008 року за № 2779, тобто вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки представник відповідача визнала позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved