Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], 09 січня 2010 року наролдження та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та перебувають на її вихованні та забезпеченні. Відповідач участі у вихованні синів не бере, розвитком дітей не цікавиться, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Їх діти хворіють застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких, за рекомендаціями лікарів, необхідний періодичний відпочинок на морі. З метою оздоровлення та розширення світогляду дітей, позивачка має намір поїхати з синами за кордон. Проте, батько дітей [PERSON], безпідставно відмовляється надати дозвіл на виїзд синів за кордон та виготовити нотаріально засвідчене клопотання для оформлення закордонного паспорта чи проїзного документа дитини, не пояснюючи причини такої відмови. Просить надати дозвіл на оформлення виїзних документів, а також на тимчасовий виїзд неповнолітніх [PERSON], 09 січня 2010 р. н. та [PERSON], [INFO] за межі України у країни Шенгенської зони, ближнього зарубіжжя (Туреччина, Єгипет, Чорногорія, Болгарія), та дального зарубіжжя (США) без дозволу (згоди) батька дітей [PERSON] в період 21.04.2016 року по 30.08.2020 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала суду заяву із клопотанням про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріли справи, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних міркувань. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано (Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 серпня 2013 року). У даному шлюбі народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серії І-ИД №173157, видане Відділом ДРАЦСу Тернопільського міського управління юстиції) та син [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серії 1-ИД №138190, видане Відділом ДРАЦСу Тернопільського міського управління юстиції). Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають із позивачем [PERSON] за адресою: с. Петриків вул. С.Бандери, 30 Тернопільського району Тернопільської області (Довідка №1025 від 22.02.2016 р., видана Управлінням ДМС в Тернопільській області). У судовому засіданні встановлено, що позивачка звернулася до [PERSON] з метою отримання від нього нотаріально посвідченого дозволу (згоди) на оформлення проїзного документа на право виїзду їх дітей за кордон, однак відповідач відмовився надати таку згоду. Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно із ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. У відповідності до вимог ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Пунктом 18 Правил оформлення та видачі паспортів громадянину України для виїзду за кордон та проїздних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31.03.1995 року передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом встановлено, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] знаходяться на повному утриманні матері. Батько [PERSON] дітьми не цікавиться, самоусунувся від виконання батьківського обовязку щодо утримання та виховання синів та своїми діями перешкоджає можливості їх належного оздоровлення, розвитку та відпочинку. У відповідності до ст.9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Також в ст.3 вказаної Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що ненадання відповідачем [PERSON] згоди на оформлення проїзного документа дитини шкодить інтересам дітей і не сприяє їх всебічному, гармонійному духовному, моральному розвитку.

Outcome: approved