Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] підприємства «Київпастранс», третьої особи [PERSON], третьої особи [PERSON], про відшкодування шкоди. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] підприємства «Київпастранс» на користь її користь у відшкодування спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди 43139 грн 12 коп., а також стягнути з відповідача у відшкодування судових витрат по сплаті судового збору 431 грн. 39 коп. В обґрунтування позову позивач вказує, що 20.08.2014 року, о 13-00 годині в м. Києві вона рухалась на автомобілі [NUMBER] у напрямку Голосіївської площі, завчасно змінивши полосу руху продовжила рух в зазначеному напрямку. Тролейбус марки «МАЗ» д\\н [NUMBER], належний [PERSON] підприємству «Київпастранс», під управлінням водія [PERSON], не вибравши безпечну дистанцію здійснив зіткнення з її автомобілем, що призвело до пошкодження її транспортного засобу. Вказані обставини встановлені постановою Голосіївського районного суду у справі про адміністративне правопорушення від 10.10.2014 року, якою водія [PERSON] визнано винним. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку від 26.11.2014 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу KIA SORENTO д\\н [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, станом на 26.11.2014 року, склала 42439 грн.12 коп. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 80 від 27.11.2014 року, договору № 218 від 17.11.2014 року та акту виконаних робіт позивачем оплачено вартість звіту про визначення вартості збитку в розмірі 700 грн. Загальна сума матеріальних втрат позивача склала 43139 грн. 12 коп. У добровільному порядку відповідач відмовляється відшкодувати їй спричинену матеріальну шкоду, в зв'язку з чим вона вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON], яка також представляє в судовому засіданні за дорученням і інтереси свого чоловіка третьої особи по справі [PERSON], позовні вимоги підтримує, пояснила, що автомобіль [NUMBER] належить їй та її чоловіку [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя. 20.08.2014 року, о 13-00 годині в м. Києві вона рухалась на цьому автомобілі [NUMBER] у напрямку Голосіївської площі, завчасно змінивши полосу руху продовжила рух в зазначеному напрямку. Тролейбус марки «МАЗ» д\\н [NUMBER], належний [PERSON] підприємству «Київпастранс», під управлінням водія [PERSON], не вибравши безпечну дистанцію здійснив зіткнення з її автомобілем, що призвело до пошкодження її транспортного засобу. Водій тролейбуса [PERSON] визнаний винним у скоєнні ДТП. Вартість матеріального збитку, заподіяного транспортному засобу KIA SORENTO д\\н [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, станом на 26.11.2014 року, склала 42439 грн.12 коп. Оскільки [PERSON] скоїв ДТП під час виконання своїх трудових обов'язків, то вважає, що шкоду повинне відшкодувати юридична особа Комунальне підприємство «Київпастранс» де працює винуватець ДТП. Представник відповідача [PERSON] підприємства «Київпастранс» за дорученням [PERSON] позовні вимоги не визнала, пояснивши що вважає позов безпідставним. Третя особа, винуватець дорожньо-транспортної пригоди, водій тролейбуса [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні автомобіль марки KIA SORENTO д\\н [NUMBER] зареєстрований за чоловіком позивачки та є спільною власністю подружжя оскільки був придбаний за час шлюбу. Позивачка [PERSON] має право на його керування. В судовому засіданні встановлено що 20.08.2014 року, о 13-00 годині, [PERSON], керуючи тролейбусом марки «МАЗ» номерний знак [NUMBER] по проспекту 40-річчя Жовтня в м. Києві не вибравши безпечну дистанцію, чим порушив п.13.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки KIA SORENTO д\\н [NUMBER] що призвело до пошкодження цього транспортного засобу. Ці обставини підтверджуються постановою Голосіївського районного суду згідно якої [PERSON] визнано винним за ст.124 КУпАП(а.с.5). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку від 26.11.2014 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу KIA SORENTO д\\н [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, станом на 26.11.2014 року, склала 42439 грн.12 коп. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 80 від 27.11.2014 року, договору № 218 від 17.11.2014 року та акту виконаних робіт позивачем оплачено вартість звіту про визначення вартості збитку в розмірі 700 грн. Саме на вимогу відповідача було проведене визначення вартості матеріального збитку(а.с.8). Позивач на вимогу відповідача провів таке дослідження і визначив дійсну вартість матеріальних збитків. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є втрати яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно експертного дослідження загальна сума матеріальних втрат позивача внаслідок пошкодження транспортного засобу під час ДТП склала 43139 грн. 12 коп.(9-19,44-56). Відповідно до ст.22 ЦК України позивач має право на відшкодування відповідачем цієї грошової суми. Як встановлено в судовому засіданні, та не заперечується представником відповідача, їх працівник водій тролейбуса [PERSON] вчинив ДТП під час виконання своїх трудових обов'язків. За приписом ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових(службових) обов'язків на підставі трудового договору(контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі(право власності, інше речове майно, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України. Таким чином суд вважає доказаними позовні вимоги позивача у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved