Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, [PERSON], зареєстрований 05 вересня 1992 року у Кременчуцькому палаці одружень за актовим записом №1189. Свої вимоги мотивувала тим, що 05 вересня 1992 року між нею та відповідачем, [PERSON], було зареєстровано шлюб у Кременчуцькому палаці одружень за актовим записом №1189. Від даного шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, відносини у родині з 2013 року стали псуватися, виникали сварки. Способи примирення не дали результатів. [PERSON] зазначає, що на даний час спільне господарство між сторонами не ведеться, шлюб існує лише формально, продовжувати такі шлюбні відносини позивач бажання не має. Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглянути справу без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити; після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки. Згідно зі статтею 224 Цивільно-процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних в матеріалах справи документів. Суд, вивчивши та проаналізувавши представлені докази по справі, вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами у справі, [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Салова) [PERSON], [INFO], зареєстрований 05 вересня 1992 року у Кременчуцькому палаці шлюбів за актовим записом №1189, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-КЕ №329299, а також відміткою у паспорті позивача серії КН №447708. Від шлюбу сторони мають дорослого сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ №303420, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Крюківського райвиконкому міста Кременчука Полтавської області. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що подружжя шлюбних відносин не підтримує значний час, спільного господарства не веде. Примирення між сторонами неможливе, подальше збереження сімї неможливе. Позивач не має бажання на поновлення сімї. Спору про розподіл спільного нажитого майна між сторонами немає. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків значний час, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки примирення між сторонами неможливе, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає залишити прізвище [PERSON].

Outcome: approved