Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не спілкується з дитиною, не цікавиться станом здоров'я сина, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по його утриманню та вихованню. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та обґрунтовуючи їх пояснила, що з квітня 2012 року відповідач проживає окремо від сім»ї. Жодного разу [PERSON] свого сина не бачив, він ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків, не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, не цікавиться її життям. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, зазначив, що кошти на утримання неповнолітньої дитини не надає, не піклується про нього та не цікавиться його життям. Представник Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради в судовому засіданні підтримала висновок про позбавлення батьківських прав [PERSON], вказавши, що він не приймає участі у вихованні дитини, його неповнолітній син позбавлений догляду, матеріальної допомоги та будь-якого піклування з боку батька. Тому, служба у справах неповнолітніх та дітей вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача. Прокурор, з врахуванням інтересів неповнолітньої дитини, не заперечує проти задоволення позову [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано (Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 листопада 2013 року). Від даного шлюбу у них [INFO] р. народився син [PERSON] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 09.10.2012 року Відділом ДРАЦСу Тернопільського міського управління юстиції). Позивачка [PERSON] разом із сином [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS], що стверджується Довідкою №20 від 27.11.2013 року, виданою ПП. «Благоустрій». Батько дитини - [PERSON], з часу народження дитини, не виявляє до сина батьківської уваги та турботи, не цікавиться станом його здоров»я, не надає матеріальної допомоги, не бере участі у вихованні. Дитина перебуває на повному утриманні матері. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 лютого 2013 року вирішено стягувати із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] року народження в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи із 14 січня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно інформації, викладеної в листі відділом ДВС Тернопільського районного управління юстиції №26807/3-44/03 від 05.12.2013 року, станом на 01.12.2013 року заборгованість по аліментах [PERSON] становить 5 266,00 грн. Згідно висновку №393 від 16.04.2014 року, орган опіки та піклування, беручи до уваги рекомендації опікунської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] року народження, оскільки він не виконує батьківських обов»язків щодо виховання та утримання сина, не створює умов для фізичного, духовного та морального розвитку. Відповідно до ст. 51 Конституції України «Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття...». Стаття 150 СК України вказує, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до абз.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»: ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню його неповнолітнього сина, а саме, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідне харчування, медичний огляд, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Тому, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, необхідність умов для його нормального виховання та розвитку, суд вважає, що відповідача [PERSON] слід позбавити батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] року народження. На підставі наведеного,

Outcome: approved