Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 18 липня 2014 року виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 21. Понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок позивач просить покласти на відповідача. Прізвище після розірвання шлюбу просить залишити їй « [PERSON] ». Позовні вимоги мотивуючи тим, що сторони від вказаного шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , який на час пред`явлення позовної заяви мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні. Після розірвання шлюбу також залишиться проживати з нею. В листопаді 2018 року сторони припинили шлюбні відносини, сімейне життя не склалось через те, що відповідач зловживав наркотиками, ніде не працював, допомоги на дитину не надавав, сім`ю матеріально не забезпечував, в зв`язку з чим між ними виникали сварки, не могли дістатися порозуміння один з одним, що привело до втрати поваги, подружні почуття зникли. Спільне господарство не ведуть, спільного майна, нажитого під час шлюбу, яке підлягає розділу між ними не мають. Збереження сім`ї на теперішній час є неможливим, бо подальше перебування у шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 квітня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначене проведення підготовчого засідання. На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 06 серпня 2019 року підготовче провадження закрито та справа призначена до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутність, у разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », місця проживання дитини залишити з нею, а також зазначила, що сімейно - шлюбні відносини між ними припинені з листопада 2018 року. Відповідач повторно не з`явився у судове засідання, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей, отриманих судом у порядку частини 6 статті 187 ЦПК України, причини не явки суду не повідомив. Відзив не надав. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою нею у письмовій заяві про розгляд справи без її участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 18 липня 2014 року виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 21, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . В зв`язку з реєстрацією шлюбу дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) . Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. У відповідності із частиною 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що позивач продовжувати шлюбні відносини не бажає, сімейно - шлюбні відносини між сторонами припинені з листопада 2018 року, сім`я існує формально, спору щодо майна, місця проживання дитини не вбачається. На підставі зазначеного, а також приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання позивача про те, щоб після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем набутим у зв`язку з реєстрацією шлюбу « [PERSON] » є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Згідно частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Outcome: approved