Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача Тернопільської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, а саме, просить визнати за нею право власності на гараж [NUMBER], загальною площею 38,7 кв. м., що знаходиться в гаражному кооперативі «[INFO]» по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] р. її батька [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті її батька відкрилась спадщина на даний гараж. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через відсутність правовстановлюючих документів на гараж. У судове засідання позивач та її представник не з'явилися, подавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подано суду заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника, при винесенні рішення покладаються на думку суду. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. [INFO] р. помер батько позивача [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 18.06.2013 р. відділом ДРАЦС реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 775. Після його смерті відкрилась спадщина на гараж [NUMBER], загальною площею 38,7 кв. м., що знаходиться в гаражному кооперативі «[INFO]» по [ADDRESS]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.12.2013 р. за № 3663/02-31 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж [NUMBER], загальною площею 38,7 кв. м., що знаходиться в гаражному кооперативі «[INFO]» в м. Тернополі, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на гараж. Як вбачається з довідки № 680 від 18.07.2017 р., відповідно до рішення виконкому Тернопільської міської ради за № 423 від 11.04.1982 р., [PERSON] виділена земельна ділянка в гаражному кооперативі «[INFO]» за адресою: [ADDRESS], а рішенням загальних зборів уповноважених від 12.02.1988 р. він прийнятий у члени кооперативу. На виділеній земельній ділянці збудовано гараж під [NUMBER], який прийнятий в експлуатацію технічною комісією призначеною міськвиконкомом, акт якої затверджено його рішенням № 301 від 11.03.1988 р. Разом з тим, кооператив дає дозвіл на оформлення права власності за позивачем на даний гараж. Згідно технічного паспорта на гараж [NUMBER] в гаражному кооперативі «[INFO]», виготовленого суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою [PERSON], вбачається, що гараж [NUMBER], що знаходиться в гаражному кооперативі «[INFO]» по [ADDRESS], власником якого є позивач [PERSON], має загальну площу 38,7 кв. м. За приписами ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Відповідно до частин 1-2 статті 19-1 Закону України «Про кооперацію», член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - розпорядження квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 28 червня 1991 року «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов'язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів» встановлено, що у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що : а) член гаражно-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатися ним на власний розсуд, продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчинити відносно нього інші угоди, що не заборонені законом. Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено : якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. У відповідності до ст. 328 ЦК України, - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частин 2, 3 статті 325 ЦК України фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Згідно ст. 1216 ЦК України, - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленогост.1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання за позивачем права власності на гараж [NUMBER], загальною площею 38,7 кв. м., що знаходиться в гаражному кооперативі «[INFO]» по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] р. її батька [PERSON].

Outcome: approved