Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на будинковолодіння, що знаходиться за адресою с.Медведівці, вул.Гагаріна, 33, Мукачівського району, Закарпатської області в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до заповіту посвідченого 09 липня 1988 року секретарем виконкому Кальницької сільської ради зареєстрованого в реєстрі за №18 мати позивача [PERSON] заповіла їй все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті. 12 березня 2005 року мати позивача [PERSON] померла. Після її смерті вона фактично прийняла спадщину, оскільки вступила у володіння у користування належним спадкодавцю житловим будинком, в якому вона та її сімя зареєстровані та проживали на момент смерті із спадкодавцем. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки вона не подала документів, які посвідчують [PERSON] право власності на житловий будинок. Тому, просить визнати за нею право приватної власності в порядку спадкування на будинковолодіння, що знаходиться за адресою с.Медведівці, вул.Гагаріна, 33, Мукачівського району, Закарпатської області в порядку спадкування за заповітом. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити з наведених підстав у позовній заяві. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Враховуючи заяви сторін, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що згідно заповіту посвідченого 09 липня 1988 року секретарем виконкому Кальницької сільської ради зареєстрованого в реєстрі за №18 мати позивача [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті своїй доньці позивачу по справі [PERSON] (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження серії VI-УР №1362794 виданого 31 жовтня 1964 року батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно свідоцтв про смерть серії І-ФМ №001128 виданого 14 березня 2005 року, серії ІІ-ФМ №253105 виданого 11 серпня 1993 року мати позивача [PERSON] померла 12 березня 2005 року, батько позивача [PERSON] помер 11 травня 1992 року (а.с.5-6). Відповідно до довідки виданою Кальницькою сільською радою 26 червня 2017 року за №733 забудовником будинку в с.Медведівці, вул.Гагаріна, 33, Мукачівського району була [PERSON] іванівна, яка померла 12.03.2005 року, даний будинок був побудований в 1962 році (а.с.11). Згідно довідки виданою Кальницькою сільською радою 17 серпня 2016 року за №73 стверджується те, що померла громадянка [PERSON] на день своєї смерті була зареєстрована та проживала в [INFO] разом з нею були зареєстровані та проживали донь (позивачка по справі) [PERSON] та її чоловік [PERSON] (а.с.12). У випадку наявності заповіту, згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, і в даному випадку це є позивач на ім»я якого було складено заповіт (а.с.13). На підставі ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до постанови виданої державним нотаріусом Мукачівської районної державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 червня 2017 року, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою : с.Медведівці, вул.Гагаріна, 33, Мукачівського району, оскільки спадкоємець не подала документів, які посвідчують [PERSON] право власності на житловий будинок (а.с.10). Згідно ст.1268 ч.1 ЦК України спадкоємець, за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до п.4 ст.3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень права на нерухоме майно та їх обтяжень, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Враховуючи те, що на момент будівництва житлового будинку, а саме станом на 1962 рік, право власності на житлові будинки не реєстрували, то відповідно до вищевказаної норми закону, позивач має право звертатись до суду з відповідним позовом для захисту своїх прав. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, чим порушуються її права як єдиного спадкоємця. Беручи до уваги встановлені судом факти та відповідні правовідносини, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved