Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням і в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона є власником житлового будинку розташованого за адресою: вул.Урожайна, б. 115 в м. Мирноград Донецької області. У зазначеному житловому будинку крім неї зареєстровані також її чоловік [PERSON] та знайомий її сина [PERSON]. З дня реєстрації, а саме з 28.09.2012 року до теперішнього часу відповідач фактично не мешкає за адресою реєстрації. Оскільки позивач несе зайві витрати по сплаті за комунальні послуги, через реєстрацію відповідача у своєму будинку, вона вимушена звернутися до суду за захистом права власності. Посилаючись на ст.405 Цивільного кодексу, як на гарантію захисту своїх прав, просила суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком № 115 по вул.Урожайна в м.Мирноград Донецької області. Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] до суду не зявився по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не зявилися до суду. Враховуючи позицію позивача, яка не заперечувала проти розгляду справи заочно, те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, суд дану справу розглядає у порядку заочного провадження. Судом встановлено, що на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу будинку від 13.06.2001 року, позивачу [PERSON] належить будинок, розташований за адресою: Донецька область м.Мирноград вул.Урожайна, б. 115. В даному будинку, крім співмешканця позивача [PERSON], [INFO], також зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 8). 20 лютого 2018 року, представником комітету самоорганізації населення м.Мирнограда [PERSON], за участі сусідів [PERSON], [PERSON], складений акт, згідно з яким [PERSON], [INFO], не мешкає у будинку номер 115 по вул.Урожайна в місті Мирноград Донецької області з жовтня 2012 року (а.с. 9). Вказані обставини та факт непроживання відповідача у спірному будинку без поважної причини понад один рік, був підтверджений в судовому засіданні поясненнями свідків. Свідок [PERSON] пояснила суду, що позивач це її сусідка приблизно з 2005-2006 років. З позивачем ніхто не мешкає, крім її чоловіка на імя [PERSON]. Близько 10 років, вони живуть тільки удвох. Свідок [PERSON] пояснив суду, що позивач це його сусідка. Відповідача не бачив жодного разу. Разом з позивачем мешкає чоловік на імя [PERSON], більш ніхто з нею не мешкає. Він є сусідом позивача приблизно 15 років. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 150 Житлового кодексу України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімї та вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. При зясуванні причин відсутності відповідача у спірному будинку, понад встановлені законодавством строки, судом не виявлені поважні причини за яких відповідач не користувався будинком та був відсутнім, як встановлено у судовому засіданні, принаймні з жовтня 2012 року, даних про укладення угод між позивачем та відповідачем щодо порядку користування зазначеним будинком, суду не надано і у судовому засіданні не встановлено, тому суд вважає можливим визнати відповідача таким, що втратив право на користування будинком № 115 по вул.Урожайна в місті Мирноград Донецької області. На підставі ст.ст. 386 ЦК України, 150 ЖК України,

Outcome: approved