Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа Чорнухинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини та визнання свідоцтва про народження недійсним. В позові вказала, що з 24.11.1993 року була одружена з [PERSON], [INFO], який помер 09.07.2016 року. Вона є спадкоємцем всього належного померлому майна, відповідно до заповіту померлого [PERSON] від 31.05.1999 року. Будучи спадкоємцем, як за законом так і за заповітом, 19.12.2016 року вона звернулася до Чорнухинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, цього дня дізналася, що у її померлого чоловіка є донька, яка подала заяву про прийняття спадщини 23.08.2016 року. Оскільки померлий [PERSON] записаний батьком [PERSON] в свідоцтві про народження, то остання як спадкоємець претендує на обовязкову частку у спадщині після смерті її чоловіка. Питання про визнання права власності в порядку спадкування вирішується Чорнухинським районним судом Полтавської області. В даному позові позивач стверджує, що про те, що у її чоловіка є донька вона не знала і за життя чоловік ніколи та нічого не говорив, оскільки був впевнений, що в нього взагалі не може бути дітей, так як він хворів на астенозооспермію і вважав, що в нього ніколи не було та не буде дітей. Крім того, [PERSON] мати відповідача [PERSON] ніколи не була одружена з [PERSON], разом з ним не проживала та спільного господарства не вела. Позивач також стверджує, що її померлий чоловік не знав, що він був записаний батьком [PERSON] з поважних причин, оскільки запис про його особу, як батька дитини, було зроблено без його відому. Померлий [PERSON] не є батьком відповідача. Позивач вважає, що відповідно до вимог чинного законодавства вона вправі оспорювати батьківство, а тому з урахуванням неодноразових заяв про уточнення та збільшення позовних вимог прохала суд:\~ виключити відомості про померлого 09.07.2016 року [PERSON], як батька дитини [PERSON], [INFO] з актового запису про народження дитини №19 від 28 серпня 1948 року, складеного Постав-Муківською сільською радою Чорнухинського району Полтавської області та визнати недійсним свідоцтво про народження\~ [PERSON], [INFO], видане Постав-Муківським С/ЗАГС, серії ЯЕ №378501 від 05 червня 1954 року, видане на підставі\~ актового запису №20 від 05.06.1954 року. (а.с.\~ 2-5, 32-35, 134-136, 138-143). В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представники [PERSON] та [PERSON] вимоги позовної заяви підтримали, прохали їх задовольнити, оскільки немає відомостей про те, що померлий [PERSON] визнавав своє батьківство відносно відповідача [PERSON] Крім того, актового запису про народження №20 від 05.06.1954 року, відповідно до якого було видано повторне свідоцтво про народження відповідачу [PERSON], не виявлено, відомості про народження дитини до актового запису про народження внесені зі слів матері [PERSON], спільної заяви від обох батьків не було, як того вимагало діюче на той час законодавство. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] проти позову заперечували посилаючись на те, що всі фактичні обставини безперечно свідчать про те, що батьком [PERSON] був [PERSON], оскільки він зазначений батьком дитини в актовому записі про народження №19 від 21 серпня 1948 року. Крім того, відомості про [PERSON], як про члена сімї та чоловіка [PERSON] зазначені в погосподарських книгах\~ за 1950 - 1955 роки. Крім того, представник відповідача [PERSON] прохав суд застосувати до позовних вимог [PERSON] позовну давність, обовязковість якої було передбачено ст.56 КпШС УРСР та п.12 Указу Президії Верховної Ради УРСР №2476-VІІ від 29 грудня 1969 року, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Також [PERSON] пояснила суду, що її батько [PERSON] разом із матірю побудували будинок, в якому вони й проживали. Коли батько в 1954 році пішов від них, то будинок залишив їм, оскільки аліментів на її утримання він не платив. І позивач і [PERSON] знали про те, що вона є дочкою [PERSON], оскільки\~ приблизно в 1995-1997 роках вони приїжджали до неї. До 1954 року, коли [PERSON] пішов від них із матірю, за виключенням періоду коли він був в армії, він жив разом із ними. Третя особа - Чорнухинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в судове засідання свого представника не направила, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі Заслухавши учасників справи, зясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих учасниками справи, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 9 липня 2016 року в с. Лісова Слобідка Чорнухинського району Полтавської області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). Померлий [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачем [PERSON] з 24 листопада 1993 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Згідно заповіту померлого [PERSON] від 31.05.1999 року, останній все своє майно заповів своїй дружині позивачу по справі [PERSON], що підтверджується його копією (а.с.9). При зверненні позивача до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини було зясовано, що спадкова справа на майно померлого [PERSON] вже відкрита на підставі заяви дочки померлого відповідача по справі [PERSON] (а.с.10). Як вбачається із копії свідоцтва про народження [PERSON] серії ЯЕ №378501, виданого Постав-Муківською сільською радою Чорнухинського району Полтавської області 05.06.1954 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). \~\~ Судом також встановлено, що відповідно до актового запису про народження [PERSON] №19 від 21.08.1948 року в розділі особливі відмітки зазначено: « по Указу от 08.07.1944 г.». Дана інформація зазначена також в книзі записів актів про народження та у повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.12, 46, 104, 105, 106). Відповідно до пункту 21 Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 08.07.1944 року «Про збільшення державної допомоги вагітним жінкам, багатодітним і одиноким матерям, посилення охорони материнства і дитинства, про встановлення почесного звання «Мати-героїня» і впровадження ордену «Материнська слава» і медалі\~ «Медаль материнства», при реєстрації в органах запису громадянського стану народження дитини від матері, яка не перебуває в зареєстрованому шлюбі, дитина записується по прізвищу матері з присвоєнням їй по-батькові\~ по вказівці матері. Тобто, відомості до актового запису про народження відповідача по справі [PERSON] були внесені\~ зі слів матері, що не суперечило вимогам діючого на той час законодавства. Відповідно до Кодексу Законів про сімю, опіку, шлюб і акти громадянського стану УРСР від 1926 року, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, а саме на час народження відповідача, ст.ст. 1 і 2 викладено в такій редакції:\~ «Ст.1. Взаємні права й обовязки дітей і батьків грунтуються на походженні дітей, посвідченому відповідним записом у книгах запису актів громадянського стану (ЗАГС). Ст.2 «При реєстрації в органах запису актів громадянського стану народження дитини від матері, яка не перебуває в зареєстрованому шлюбі, дитина записується на прізвище матері з присвоєнням їй по батькові за вказівкою матері. В разі вступу матері в зареєстрований шлюб з особою, від якої вона раніше народила дитину і яка визнає себе батьком дитини, дитина прирівнюється в усіх відношеннях до дітей, які народилися в зареєстрованому шлюбі, і їй присвоюється по батькові за ім'ям батька і, з обопільної згоди батьків, прізвище батька». Згідно ст. 3 Кодексу Законів про сімю, опіку, шлюб і акти громадянського стану УРСР від 1926 року запис про народження в книгах запису актів громадянського стану є доказом походження дитини від зазначених в ньому батьків і може бути заперечений тільки в судовому порядку. Із витягів з погосподарських книг\~ Постав-Муківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області вбачається, що в селі Лісова Слобідка в 1950-1955 роках в домогосподарстві (голова сімї [PERSON]) проживали: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] син, [PERSON], [INFO] дочка, [PERSON], [INFO] чоловік (а.с.183, 184). В судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] не оспорював свого батьківства відносно відповідача по справі [PERSON] Суд не може взяти до уваги твердження позивача [PERSON] про те, що\~ її покійний чоловік [PERSON] не міг мати дітей, так як хворів на астенозооспермію, оскільки консультативний висновок з вищевказаним діагнозом, виданий на імя [PERSON] був виданий Чорнухинською центральною лікарнею в 1972 році (а.с.13), тобто через 24 роки після народження\~ відповідача по справі\~ [PERSON] В судовому засіданні свідок [PERSON]\~ суду показав, що відповідач по справі\~ [PERSON] є його рідною сестрою по матері. Він памятає як до матері почав ходити [PERSON] і вони стали разом жити.\~ Потім [PERSON] призвали в армію, і в той час коли він служив в армії\~ мати народила [PERSON]. Памятає,\~ що мати\~ писала в армію листи [PERSON] та обводила ручку дитини на папері і висилала йому в армію. Коли [PERSON] повернувся зі служби, то вони продовжували жити разом та будувалися. [PERSON] весь цей час проживав з ними. А вже потім [PERSON] почав гуляти. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він є племінником нині померлого [PERSON]\~ Добре знав [PERSON], своїх дітей у останнього не було. Знає, що у [PERSON] було дві жінки, але спільних дітей у них не було. Від старших людей він чув, що [PERSON] не може мати своїх дітей. До дітей [PERSON] він ставився добре, як до своїх дітей. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] був її двоюрідним братом. Своїх дітей у [PERSON] не було. [PERSON] із [PERSON] не проживав, а жив зі своєю матірю, а потім пішов в армію. [PERSON] жила із іншим чоловіком, із [PERSON] вони разом будинок не будували. Відповідно до ст. 137 СК України, якою обгрунтовує свої позовні вимоги позивач, якщо через поважні причини особа не знала про те, що записана батьком дитини, і померла, оспорити батьківство можуть її спадкоємці: дружина, батьки та діти. До вимоги про виключення запису про особу як батька дитини з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України\~ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Статтею\~ 137\~ СК\~ (\~ 2947-14\~ )\~ передбачено\~\~ можливість оспорювання\~ батьківства\~ й після смерті особи,\~ записаної батьком дитини.\~ Якщо така особа померла до\~ народження\~ дитини,\~ оспорити\~ батьківство мають право спадкоємці цієї особи за умови подання нею за життя заяви нотаріусу про невизнання свого батьківства.\~ У разі\~ настання смерті особи після оспорення нею свого батьківства в суді її\~ спадкоємці\~ можуть\~ підтримати\~ позовну\~ заяву\~ відповідно до положень ст. 37 ЦПК ( 1618-15 ) про процесуальне правонаступництво в цивільних справах.\~ Коли ж померла особа не знала про те,\~ що її записано батьком дитини, оспорити батьківство вправі її спадкоємці\~ першої черги за законом,\~ названі у ст.\~ 1261\~ Цивільного\~ кодексу України ( 435-15 ) (далі - ЦК): дружина, батьки й діти. У зазначених\~\~ випадках\~\~ батьківство\~\~ оспорюється\~\~\~ шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про померлу особу як батька з актового запису про\~ народження\~ дитини.\~ Для\~ цих\~ вимог позовну давність не встановлено. Відповідач по справі [PERSON] народилася 10.08.1948 року і на момент її народження діяв Кодекс законів про сімю, опіку, шлюб і акти громадського стану Української РСР від 31.05.1926 року, який і підлягає застосуванню у даному випадку. Відповідно до Указу Президії Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сімю Української РСР»\~ від 29.12.1969 року,\~ Кодекс про шлюб та сімю Української РСР застосовується до шлюбно-сімейних правовідносин, що виникли після введення його в дію, тобто з 1 січня 1970 року. По шлюбно-сімейних правовідносинах, які виникли до 1 січня 1970 року, Кодекс застосовується до тих прав і обовязків, що виникнуть після введення в дію Кодексу, за винятками, встановленими наступними статтями цього Указу. Відповідно до п.6 вищевказаного Указу, правила частини другої та третьої\~ статті 53 Кодексу про шлюб та сімю Української РСР про встановлення в судовому порядку батьківства особи, з якою мати не перебувала в шлюбі, застосовуються у відношенні дітей, що народилися після введення в дію Основ законодавства Союзу РСР і союзних республік про шлюб та сімю, тобто після 1 жовтня 1968 року. У відповідності до п.7 Указу Президії Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сімю Української РСР»\~ від 29.12.1969 року, у відношенні дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року від осіб, що не перебувають між собою у шлюбі, батьківство може бути встановлено за спільною заявою матері дитини і особою, яка визнає себе батьком дитини. В ході судового розгляду справи стороною позивача не доведено те, що внесені відомості про батька до запису акту про народження [PERSON] є недостовірними. Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини та визнання свідоцтва про народження недійсним, лише до відповідача [PERSON], хоча оспорювані позивачем відомості вносилися\~ Постав-Муківською сільською радою Чорнухинського району Полтавської області та оспорюване свідоцтво про народження видавалося Постав-Муківським С/ЗАГС. При цьому позовних вимог до сільської ради та відповідного відділу РАЦС позивачем не заявлялося. Таким чином, суд вважає, що\~ позивачем також і не заявлено позовних вимог до всіх належних відповідачів у спірних правовідносинах. Представником відповідача подано заяву про застосування до вимог позивача строку позовної давності, разом із тим суд відмовляє в задоволенні даного позову за безпідставністю. У звязку з відмовою у задоволенні позову, понесені відповідачем судові витрати підлягають стягненню з позивача на користь відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України. Так, з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 3600 грн. витрат на професійну правничу допомогу. З огляду на кількість проведених у справі судових засідань, їх тривалість,\~ суд вважає підтверджену квитанцією від 4.03.2019 р. №01/18 суму\~ витрат відповідача на професійну правничу допомогу обгрунтованою.

Outcome: approved