Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] таким, що втратив право користування житловим приміщенням: квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що вона та її мати, [PERSON] зареєстровані та мешкають в квартирі [ADDRESS] . Квартира була приватизована згідно Свідоцтва про право власності на житло, видане Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради від 16.02.2007 р., реєстраційний № 5-07-280800, зареєстроване Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» «30» березня 1999 року та записане у реєстрову книгу за № П-5-69392 , на їх ім`я укладені відповідні договори з комунальними підприємствами та відкриті особові рахунки для оплати комунальних послуг. Крім них за цієї адресою зареєстрований відповідач - [PERSON] , [INFO] . Відповідач фактично виїхав із спірної квартири біля 10 років тому з особистими речами на постійне місце мешкання до Російської Федерації та прийняв громадянство даної держави. Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі Квартирою не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням йому не чинилися. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Від представника позивача надійшла заява, в якій він просить розгляд справи провести за його відсутності та за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити та постановити по справі заочне рішення. У судове засідання відповідач, [PERSON] , не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що [PERSON] та її мати [PERSON] мешкають в квартирі [ADDRESS] . Квартира [ADDRESS] була приватизована згідно Свідоцтва про право власності на житло, видане Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради від 16.02.2007 р., реєстраційний № 5-07-280800, зареєстроване Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» «30» березня 1999 року та записане у реєстрову книгу за № П-5-69392. В спірній квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] з 2009 року за вказаною адресою не проживає , житловим приміщенням не цікавляться, комунальні послуги не сплачує. Згідно довідки, виданої Адміністрацією Чапаєвського сільського поселення Красносільського муніципального району Костромської області [PERSON] , [INFO] постійно мешкає за адресою: [ADDRESS] с 26.07.2010 року. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії. які не суперечать закону. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Приписами статті 3 79 Цивільного кодексу України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. Статтею 64 Житлового кодексу УРСР визначено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім 'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно положень статті 405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Члени сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідності зі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Реєстрація відповідача у спірній квартирі позбавляє позивача можливості вільно розпоряджатися належним нерухомим майном, тягне за собою збільшення вартості комунальних платежів. В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зазначено, що місце проживання - житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель, дачний будинок тощо), у відповідному населеному пункті або за його межами на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, де особа проживає строком понад шість місяців на рік. Згідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 107 Житлового кодексу України, у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] , [INFO] втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] , як особа, що не проживає без поважних причин строком більше шести місяців , що відповідно є підставою для зняття його з реєстрації згідно вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». На підставі викладеного та

Outcome: approved