Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 21.07.2015 року у виконавчому комітеті Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2. Від шлюбу у сторін є дочка [PERSON] , [INFO] . В позовній заяві позивачка зазначила, що на протязі останніх років сімейне життя між ними з відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Позивачка почала відчувати, що їх сімейні стосунки стають все більше холодними, не дружніми. Таким чином, позивачка та відповідач припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, внаслідок чого, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Примирення з відповідачем та збереження сім`ї позивачка вважає неможливим. У звязку з чим, просить суд шлюб розірвати та після розірвання шлюбу дочку [PERSON] залишити проживати біля неї. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати, позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] , який згідно повідомлення виконавчого комітету Городенківської міської ради № 356 від 29.08.2019 - зареєстрований в [ADDRESS] , в судові засіданні призначені по справі 04.02.2020 та 27.02.2020 не зявився. До суду 27.02.2020 подав заяву про розгляд справи у його відсутності та зазначив, що позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Передбачених ч.1 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 21 липня 2015 року виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 21 липня 2015 року виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За наданий судом строк для примирення - два місяці сторони не помирилися. Сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, відповідач на розірвання шлюбу згідний, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що суду не відомо, яке прізвище позивачка бажає залишити собі після розірвання шлюбу, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Що стосується позовної вимоги про залишення малолітньої дитини після розірвання шлюбу з позивачкою, суд зазначає наступне. Від шлюбу у сторін є дочка [PERSON] , [INFO] , актовий запис №17, що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 25.11.2015 виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до положень ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з вимогами ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ст. 161 ч. 1 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. В позовній заяві позивачкою не зазначено з ким із батьків проживає дитини. Згідно поданої до позовної заяви довідки № 665 виданої 13.08.2019 виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області в склад сім`ї позивачки [PERSON] входять: [PERSON] , 1990 р.н., [PERSON] , 2015 р.н. Ставлячи позовну вимогу про місце проживання дитини суд приходить до висновку, що позивачка та відповідач не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дочка [PERSON] . Проте, на час розгляду справи в суді, відповідач подав до суду заяву в якій зазначив, що позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. З наведеного слідує, що відповідач не заперечує щодо проживання дочки [PERSON] разом з матір`ю. Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України суд, приймаючи до уваги думку батьків, вважає за доцільне дочку [PERSON] , [INFO] , залишити на проживанні з матір`ю. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved