Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа Старобільський РВ УДМС у Луганській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування свого позову посилається на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] В зазначеному будинку зареєстрований, але фактично не проживає відповідач [PERSON] Вважала, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, а його реєстрація перешкоджає їй у користуванні належним їй будинком. У зв'язку з чим просила суд винести рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. У судове засідання позивачка [PERSON], представник третьої особи не з'явились Старобільського РВ УДМС у Луганській області не з'явились, до початку судового засідання позивачка надала заяву, у якій у повному обсязі підтримувала позовні вимоги, просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи, представник третьої особи до початку судового засідання надав заяву у якій просив розглянути справу за його відсутності. У зв'язку з чим відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивачки, представника третьої особи. 23 травня 2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.21) будинок за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON]. Згідно довідки виконкому Старобільської міськради(а.с.9) [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], за вказаною адресою зареєстрований її син [PERSON], [INFO]., але не проживає з 1998р. Згідно ч.1 ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні із власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України. Відповідно до другого речення частини 2 ст.64 ЖК України членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно абз.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином у судовому засіданні з досліджених матеріалів справи було достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає за адресою [ADDRESS] більше одного року та втратив право користування житлом, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги [PERSON] - законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] судові витрати у вигляді сплаченого нею при поданні позову судового збору у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved