Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання дружини з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років. Свій позов мотивує тим, що з [INFO] народився син [PERSON]. З батьком дитини в зареєстрованому шлюбі не перебувала. Зазначає, що відповідач проживає окремо, має сім'ю, спільний з відповідачем син перебуває на повному її утриманні. Відповідач не приймає участі в матеріальному забезпеченні дитини, коштів в добровільному порядку не надає. [PERSON] офіційно не працевлаштований, однак періодично працює за кордоном, отримує хороший заробіток. Вважає, що відповідач має можливість надавати допомогу на утримання сина в розмірі 1 100 грн. щомісячно. Окрім того, зазначає, що дитині на даному етапі життя необхідно розвиватися у фізичному плані, відвідувати гуртки чи заняття, його необхідно забезпечити розвиваючими іграшками. Витрати на такий розвиток дитини становитимуть для позивача непомірні кошти, тому просить стягувати з відповідача по 500 грн. додаткових витрат на утримання сина щомісячно. З моменту народження сина позивач не працює, перебуває в декретній відпустці, єдиним джерелом доходів є соціальні виплати на дитину. Коштів самостійно утримувати дитину та забезпечувати себе змоги не має. Потребує коштів і на своє утримання. А тому, просить стягувати на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі у розмірі 1100 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом та до досягнення сином повноліття; стягувати додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина в розмірі 500 грн. щомісячно, а також стягувати аліменти на її утримання в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3-ьох років. Позивач та представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримали з викладених у позовній заяві підстав. Просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] вимоги позову визнав частково. Не заперечував щодо присудження аліментів на дитину, однак в меншому від заявленого розмірі. Щодо додаткових витрат та аліментів на утримання матері дитини заперечував. Вказував на те, що у відповідача є двоє неповнолітніх дітей в шлюбі. Відповідач офіційно працює, має дохід приблизно 3-4 тисячі гривень в місяць, винаймає житло. Заслухавши поясненняучасників справи, дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження (а.с. 9). З пояснень викладених в позовній заяві та наданих стороною позивача в судовому засіданні вбачається, що позивач самостійно в достатній мірі не може забезпечувати сина усім необхідним. На даний час перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, єдиним джерелом доходу є соціальні виплати від держави в розмірі 860 грн. щомісячно. Крім того, у неї на утриманні є старша донька, на яку вона отримує аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. Неповнолітній [PERSON] проживає з матір'ю. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. З довідки про доходи, виданої Філією «Волинський державний обласний навчально-курсовий комбінат УДП «Укрінтеравтосервіс» від 12.03.2018 (а.с. 87) вбачається, що відповідач [PERSON] на даному підприємстві займає посаду головного інженера. В період з квітня 2017 року по лютий 2018 року отримав дохід в розмірі 45 519, 58 грн. Оскільки станом на час розгляду справи відповідач офіційно працевлаштований, отримує стабільний дохід у виді заробітної плати, то аліменти слід стягувати в частці від його заробітку. З наданих суду доказів вбачається, що відповідач з 2002 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. В шлюбі у них народилося двоє дітей (а.с. 91-93). В судовому засіданні не встановлено наявності у відповідача доходів від належного йому нерухомого майна. Позивачем не доведені витрати відповідача, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з врахуванням, що відповідач є працездатним, здоровим чоловіком, офіційно працевлаштований, отримує стабільний дохід, на утриманні має дружину та двох неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. щомісячно, починаючи з 14 лютого 2018 року, до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Згідно з ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати можуть фінансуватися на перед або покриватися після їх фактичного понесення. З матеріалів справи вбачається, що малолітній син сторін часто хворіє, має вроджену патологію, потребує лікування, на яке позивач постійно витрачає кошти, що підтверджується копіями медичних документів та копіями чеків на придбання ліків. З урахуванням наявності у відповідача стабільного доходу, суд вважає, що він спроможний оплачувати додаткові витрати, пов'язані з лікуванням дитини в розмірі 250 грн. щомісячно. Частиною 2 статті 91 СК України передбачено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 СК України. Відповідно до вимог ч.ч. 2,4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували, разом не проживають, відповідач з 2002 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] відповідача на утриманні двоє неповнолітніх дітей в шлюбі та спільна з відповідачем дитина, забезпечення яких є пріоритетним. Позивач не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що чоловік - батько дитини має такий дохід, що може надавати матеріальну допомогу на її утримання, у зв'язку з чим не довела своє право на утримання, передбачене ч.ч. 2,4 ст. 84 СК України, а тому вимога про стягнення аліментів на утримання жінки, з якою проживає спільна дитина, до досягнення дитиною три річного віку до задоволення не підлягає. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання. Крім того, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у встановленому законом розмірі.

Outcome: partial