Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання за нею права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер її дідо - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на 1/5 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] . Після його смерті спадщину прийняли: його дружина - [PERSON] та син - [PERSON] (по 1/10 частині), оскільки постійно проживали та були зареєстровані із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [INFO] померла баба позивача - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на 3/10 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , з яких 1/5 частина належала померлій, як члену колгоспного двору, а іншу - 1/10 частину, вона успадкувала після смерті її чоловіка - [PERSON] , однак офіційно не оформила. При житті, а саме 30 грудня 2009 року, [PERSON] оформила заповіт, згідно якого належну їй частину спірного будинковолодіння заповіла [PERSON] . Позивачка, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину, про що, у визначений законом шестимісячний строк подала приватному нотаріусу Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я. свою письмову заяву. Однак, нотаріус відмовила Фецович Н.В. у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірний житловий будинок. Просить визнати за нею право власності (в порядку спадкування за заповітом) на 3/10 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] , загальною площею - 126,9 кв.м., житловою площею - 83,4 кв.м., яка належала померлій [INFO] - [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання також не з`явилися, подали суду свої письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають та проти їх задоволення не заперечують. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив 05 травня 1955 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00027058161 від 16 липня 2020 р.) та після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище « [PERSON] ». У даному шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] . [INFO] . [INFO] народилася [PERSON] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 01 серпня 1981 р. Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області) і її батьками є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] із 20 червня 2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який на даний час розірвано (Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 червня 2013 року). Згідно Інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виданої 03 липня 2019 р. Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації №886 вбачається, що по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS] рахується за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Раніше будинковолодіння рахувалось по [ADDRESS] . Дозвільні документи на будівництво житлової прибудови з підвалом літ. «А», загальною лощею 52,9 кв.м., житловою площею 17,7 кв.м. замовником не надано. 27 червня 2019 р. на замовлення [PERSON] виготовлено технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] , у якому вказана характеристика будинку, господарських будівель та споруд. Відповідно до експлікації приміщень до плану житлового будинку літера «А» загальна площа приміщень становить 126,9 кв.м., житлова - 83,4 кв.м. Відповідно до Інформаційної довідки від 03.07.2019 р. №889, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 р. державна реєстрація права власності на житловий будинок по [ADDRESS] (раніше [ADDRESS] за [PERSON] в бюро не проведена. Відповідно до Інформаційної довідки від 03.07.2019 р. №888, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 р. житловий будинок по [ADDRESS] (раніше [ADDRESS] зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Великоглубочецькою селищною радою 24.03.1989 р. та записано в реєстрову книгу №3 за реєстровим №417. Відповідно до довідки №218, виданої 26.03.2019 р. виконкомом Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, у будиковолодінні, яке знаходиться в [ADDRESS] , станом на 01.07.1990 року були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Двір рахувався, як двір «колгоспний». Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963 року), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно ч.2 ст.123 ЦК УPCP (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Отже, вказане домоволодіння належало [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях на праві сумісної власності, тобто по 1/5 частині кожному. [INFO] помер [PERSON] (Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 23.07.2009 року Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області). Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/5 частину спірного будинковолодіння. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. Частиною першою статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були: його дружина - [PERSON] та син - [PERSON] , які спадщину прийняли (згідно ст. 1268 ЦК України) в рівних долях, по 1/10 частині будинковолодіння кожен, оскільки постійно проживали та були зареєстровані із спадкодавцем на час відкриття спадщини (Довідка №1019, видана Білецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] стало належати по 3/10 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] (1/5 частка, як члену колгоспного двору та 1/10 - успадкована після смерті [PERSON] ). 30 грудня 2009 року [PERSON] оформила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Великоглибочецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, реєстровий номер - 130, згідно якого житловий будинок із всіма господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , заповіла [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] (Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане повторно Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопілсьькій області). Після її смерті відкрилася спадщина на належних їй 3/10 частини спірного будинковолодіння. Частиною першою статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. [PERSON] прийняла спадщину, про що у визначений законом шестимісячний строк подала приватному нотаріусу Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я. свою письмову заяву. 18 червня 2019 року [PERSON] та [PERSON] подали письмові заяви про відмову від обов`язкової частки у спадщині. Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я. відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно на ім`я померлої. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити, визнавши за нею право власності (в порядку спадкування за заповітом) на 3/10 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] , загальною площею - 126,9 кв.м., житловою площею - 83,4 кв.м., яка належала померлій [INFO] - [PERSON] . На підставі наведеного,

Outcome: approved