Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Придніпровський районний суд м.Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 25.01.1996 вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , про що відділом реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому складено актовий запис № 104 та видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Вказує, що від даного шлюбу вони спільних дітей не мають. Зазначила, що протягом десяти років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між нами шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім`ю. Основною причиною розпаду сім`ї вважає різницю характерів, відсутність між нею та відповідачем взаєморозуміння та довіри. Крім того, повідомила, що на теперішній час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Підставою для розірвання шлюбу також зазначає - відсутність спільних інтересів з другим із подружжя, наявні різні погляди на сімейне життя. Сумісне проживання на даний час не можливе, за її глибоким переконанням, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, адже сім`я розпалася остаточно, примирення та збереження шлюбу є неможливим. Зауважила, що суперечки про поділ майна на даний час немає, в разі її виникнення - вирішуватися буде в іншому позовному провадженні, якщо домовленості не буде досягнуто. Між іншим, позивач зазначила, що бажає створити своє життя без участі відповідача. На підставі викладеного вище, просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 25.01.1996 року у Відділом реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис № 104. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.04.2021 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін. Визначено строк сторонам для подання заяв по суті справи. Відзив на позов не подано. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом про місце, дату та час розгляду справи у встановленому законом порядку. 16.04.2021 року судом отримано її письмову заяву, в якій зазначено, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує у повному обсязі, розгляд справи проводити без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом повідомлявся у встановленому законом порядку про місце, день і час розгляду справи. Причини неявки не відомі. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача [PERSON] , який повідомлявся у встановленому законом порядку про час, дату і місце судового засідання та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову та проти такого порядку розгляду справи не заперечував позивач. Враховуючи думку позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків: в судовому засіданні встановлено, що 25.01.1996 року, згідно даних свідоцтва про шлюб (Серія [NUMBER] ), сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, про що складено відповідний актовий запис № 104. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Суд враховує позицію позивача про можливість розірвання шлюбу, оскільки сторони разом не проживають, не мають спільного бюджету, спільне господарство ними не ведеться, намірів зберегти сім`ю не мають. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст.77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер. Встановлено, що вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами не можливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому - шлюб може бути розірвано. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1ст. 110 СК України). Частиною другою ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення, оскільки намірів зберегти сім`ю сторони не мають, примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Оскільки позивач при зверненні до суду звільнена від сплати судового збору (є особою з інвалідністю 1 групи довічно, відповідно до посвідчення серія [NUMBER] ), то судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави у розмірі 908грн. 00коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved