Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру стягнених аліментів на утримання малолітньої дитини. В позовній заяві позивач вказала, що на підставі рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 25 вересня 2012 року № 1916/2523/2012, отримує аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 30 серпня 2012 року. Шлюб між сторонами 22 березня 2011 року розірваний. Згідно чинного законодавства, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просить змінити розмір сплачуваних відповідачем аліментів, збільшивши їх розмір до 2500 гривень. Стягнути з відповідача в її користь 2000 гривень витрат, понесених на правничу допомогу. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримує в повному обсязі, просять задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, відзиву на позов, у встановлений судом строк не подав. Відповідач [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлений через оголошення на веб-порталі судової влади України, що відповідає вимогам частин 11, 12 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України. \~ \~ \~ \~Суд, зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Рішенням Чортківського районного суду №2-92/11 від 25 лютого 2011 року шлюб між сторонами розірвано, дитину [PERSON], [INFO], залишено проживати з матірю. Згідно рішення Чортківського районного суду №1916/2523/2012 від 25 вересня 2012 року, з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 30 серпня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи свої вимоги щодо зміни розміру аліментів, позивач посилається на те, що у 2017 році змінилося законодавство щодо сплати аліментів та збільшився розмір прожиткового мінімуму. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України, в редакції яка діє з 08.07.2017 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року становить 2027 гривень а, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто кожен з батьків однаково. Зважаючи на викладене, суд вважає, що вказана обставина є істотною при розгляді даної справи. Відтак, суд дійшов висновку, що предявлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню, зокрема, шляхом зміни розміру аліментів, а саме в сумі 2500 гривень. Визначаючи вказаний вище розмір аліментів, суд виходить з обовязку обох батьків в рівних частках нести витрати по утриманню дитини, з урахуванням тої обставини, що малолітня дочка на даний час перебуває на матеріальному забезпечені матері. Отже, збільшений розмір аліментів зможе забезпечити виховання та утримання дитини на належному мінімальному рівні. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. \~ \~ \~ \~Враховуючи наведене, суд вважає можливим збільшити розмір аліментів, які стягнуті за рішенням суду, визначивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень. Відповідно до ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення\~розміру витрат\~на правничу\~допомогу з\~метою розподілу\~судових витрат\~учасник справи\~подає детальний\~опис робіт\~(наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~ \~ \~ \~До матеріалів справи позивачем надано попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, акт надання прийому наданих послуг за договором від 11 лютого 2019 року про надання правничої допомоги та квитанцію №2 від 17.01.2019 року до прибуткового касового ордеру про сплату позивачем [PERSON] 2000 гривень адвокату [PERSON] за надання правової допомоги. Відповідно до вимог частин 5, 6 ст. 137 цього Кодексу, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Всупереч вимог закону відповідач не надав суду докази про не співмірність таких витрат. \~ \~ \~ \~А тому, витрати на оплату правничої допомоги, підлягають стягненню з відповідача в користь позивача. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до частин 1, 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, інші особи, які б понесли судові витрати відсутні, стягнення судового збору з відповідача підлягає в користь держави. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved