Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору таким, що відбувся та визнання права власності на майно. Просили визнати договір купівлі-продажу житлового будинку по вул. Глібова, 12 в м. Умані між [PERSON] та [PERSON] таким, що відбувся та визнати право власності за [PERSON] на житловий будинок «А-1» по вул. Глібова, 12 в м. Умані, який складається з: прибудова «а», ганок з козирком № 4, літня кухня «Б», вхід в погріб «В», прибудова «Д», убиральня «Е», гараж «Ж», огорожа № 1, ворота з хвірткою № 2, яма вигрібна № 3, вимощення «І», загальною площею 67,4 кв.м, житловою площею 39,0 кв.м, розташованого на земельній ділянці площею 500 кв.м., посилаючись при цьому на те, що 20.01.2014 р. вона позичила під розписку [PERSON] гроші у розмірі 24000 грн. для оформлення правовстановлюючих документів і нотаріального оформлення договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. Вищевказаний житловий будинок, який відповідач зобовязувалась продати їй, рахується за батьком відповідача [PERSON], який помер 12.04.1998 р. Відповідач зобовязувалась повернути кошти до 20.10.2014 р. З січня 2015 р. по теперішній час вона періодично предявляє відповідачу усні та письмові попередження, проте остання ухиляється від виконання своїх зобовязань. Позивач [PERSON] у судовому засіданні просила позов задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, підтвердивши обставини, зазначені в позовній заяві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази: копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.05.2008 р., витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.03.2015 р., розписки від 20.01.2014 р., витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та інші письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав.\~\~ Судом встановлено, що 20.01.2014 р. позивач [PERSON] позичила під розписку відповідачу [PERSON] гроші у розмірі 24000 грн. для оформлення правовстановлюючих документів і нотаріального оформлення договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, про що відповідач [PERSON] надала позивачу [PERSON] розписку. Вищевказаний житловий будинок, який відповідач [PERSON] зобовязувалась продати позивачу [PERSON], рахується за батьком відповідача [PERSON], який помер 12.04.1998 р. Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла його дружина та мати відповідача [PERSON], яка померла 25.07.2007 р. Державний нотаріус відмовила відповідачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Відповідач [PERSON] зобовязувалась повернути кошти до 20.10.2014 р. З січня 2015 р. по теперішній час позивач [PERSON] періодично предявляє відповідачу [PERSON] усні та письмові попередження, проте остання ухиляється від виконання своїх зобовязань. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно абз.2 ч.1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч.3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] була укладена домовленість, проте відповідач [PERSON] не виконала своїх зобовязань за розпискою, тому необхідно визнати договір таким, що відбувся, а за позивачем [PERSON] право власності на вищевказаний житловий будинок.

Outcome: approved