Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів та згідно уточнених позовних вимог від 19.08.2013 року зазначила, що від шлюбу з відповідачем в 2012 році в них народись донька, [PERSON]. В звязку з тим що спільне життя з відповідачем не склалося, подружжя стало проживати окремо. Неповнолітня дитина проживає з позивачем і потребує матеріальної допомоги, оскільки позивачу важко самій утримати малу дитину. Відповідач ухиляється від утримання дитини, його дохід носить нерегулярний характер, оскільки він постійної роботи не має, наразі займається вирощуванням сільськогосподарських культур у своїх родичів. На підставі викладеного позивач просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини у розмірі 600 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Після відкриття провадження у справі, але до початку її розгляду по суті, відповідач [PERSON] предявив зустрічний позов до [PERSON] про виключення з актового запису про народження [PERSON], [INFO], відомостей про нього, як батька дитини. За ухвалою суду від 16 січня 2014 року вимоги за зустрічним позовом були обєднані в одне провадження з первісним позовом для спільного розгляду. 14.10.2014 року позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась та надала заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність та в разі неявки в судове засідання відповідача просила розглянути справу заочно. Відповідач, [PERSON], повідомлений належним чином про дату та місце розгляду справи повторно в судове засідання не зявився, заперечень на позов або заяву про відкладення розгляду справи суду не надав, про причину неявки суд не повідомив. Ухвалою суду від 14.10.2014 року зустрічний позов [PERSON] було залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України. Вивчивши доводи позивача, викладені в позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 червня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, про що видано свідоцтво про одруження серії І-ЖД № 166460, актовий запис № 38. Встановлено, що у сторін є спільна неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії, виданим 10 січня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 6. Відповідно до довідок виданих виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області від 15.04.2013 р. № 61 та від 31.05.2013 р. № 978, [PERSON] проживає в [INFO] та на її утримання находиться донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 51 Конституції України - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічні положення містить ст. 180 СК України. Законом України N 2901-IV «Про внесення змін до Сімейного Кодексу України про збільшення розміру аліментів на дітей», який набрав чинності з 15.10.2005 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» в ст. 7 з 1 січня 2014 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років у розмірі 1032 гривні. Відповідно до ст. 184 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оскільки з досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що спільна з відповідачем малолітня дитина перебуває на утриманні позивача та відповідач проживає окремо і жодної матеріальної допомоги, незважаючи на встановлений законодавством обовязок, своїй дитині не надає, беручи до уваги потребу дитини в матеріальному забезпеченні, враховуючи відсутність відомостей про наявність у відповідача постійного місця роботи та заробітку, інших утриманців, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача є такими, що підлягають задоволенню у розмірі визначеному позивачем та присуджує їх до стягнення, оскільки вважає, що присуджена сума аліментів буде достатньою для того, щоб забезпечити виконання батьківського обовязку відповідача щодо утримання своєї дитини. Відповідно до положень ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: approved