Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду 16.11.2017 року з вищезгаданим позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що вона є власником домоволодіння №54, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Вільгельма Піка. У зазначеній квартирі зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] , який в квартирі не мешкає з 2005 року та не є членом її сімї . Вона, позивач , не може розпоряджатися своїм майном, тому просить суд визнати відповідача особою , що втратила право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач в судовому засіданні присутньою не була, скориставшись правом представництва відповідно до ст.58 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні присутньою не була, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні не був присутнім , про час та місце розгляду справи повідомлений за зареєстрованою в установленому порядку адресою, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Представник третьої особи відділ реєстрації місця проживання громадян виконкому Металургійної районної у місті ради в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений, про причину неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або без повідомлення причин, який не подав відзив, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником домоволодіння 68, №54, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Вільгельма Піка, яке належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу частини домоволодіння від 15.09.2003 року( 1/2 частка), посвідченого державним нотаріусом Третьої криворізької нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в електронному Реєстрі власності на нерухоме майно 13.05.2004 р. (а.с.6) та договору дарування частини домоволодіння від 18.12.2004 року( 1/2 частка), посвідченого державним нотаріусом Третьої криворізької нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в електронному Реєстрі власності на нерухоме майно 01.03.2005 р. (а.с. 7). У зазначеному домоволодіння зареєстровано місце проживання - [PERSON] [INFO], що підтверджується довідкою квартального комітету №13 Металургійного району м.Кривого Рогу від 01.11.2017 року (а.с. 7), відомостями адресно-довідкового сектору ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 29.11.2017 року . Відповідач не мешкає в домоволодінні з 2005 року, що підтверджується актом мешканців сусідніх домоволодінь від 02.11.2017, посвідченого квартального комітету №13 Металургійного району м.Кривого Рогу (а.с.19). Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпоряджання своїм майном. Стаття 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим за зареєстрованою в установленому законом порядку адресою, в судове засідання не зявився, заперечень на позов ним не подав. Докази у справі щодо наявності домовленості між власником домоволодіння та ним відсутні. Оскільки відповідач не проживає у спірній домоволодінні більше дванадцяти років без поважних причин, між сторонами відсутня домовленість щодо збереження права на житло, тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та задовольняє їх. Судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, згідно ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні , є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved