Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею, як спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, [ADDRESS] мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. їй відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із тим, що відсутня реєстрація права власності на ім'я померлого [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Одеської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до вимог статей 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлено, що на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки під будівництво індивідуального жилого будинку на праві особистої власності від 06 серпня 1958 року та виписки з рішення Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих від 31.05.1953 року, [PERSON] була виділена земельна ділянка на якій був побудований житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] Згідно архівної довідки від 21.11.2017 року за № 11-А/1, наданої директором комунальної установи «Ізмаїльський архів», в документах Ізмаїльської міської ради є рішення № 198 від 20.05.1963 року про перейменування [ADDRESS] на [ADDRESS] Відповідно до довідки наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 05.12.2017 року за № 1636, власником житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 06.08.1958 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області в реєстрі за № 4-1069. Зазначений житловий будинок з надвірними спорудами побудований у 1958 році є завершений будівництвом та відповідно до Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України за № 582/5773 від 10.07.2001 року не належить до самочинного будівництва. Крім того, згідно листа № 12/5-126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України об'єкти, які були закінчення будівництвом до 05 серпня 1992 року прийняттю в експлуатацію не підлягають. Виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради Одеської області не виносилось рішення про прийняття будівлі по [ADDRESS] до експлуатації. Свідоцтво про право власності на вищезазначений житловий будинок не видавалось. Станом на останню технічну інвентаризацію від 14.10.2010 року об'єктів самочинного будівництва не виявлено. Тому, зазначений житловий будинок з надвірними спорудами не підлягає до здачі в експлуатацію. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.03.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно заповіту від 17.08.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області за № 3-2048, [PERSON] усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право заповів [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Осіб, які мають право на обов'язкову частку незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] незалежно від змісту заповіту немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як було встановлено судом, [PERSON] у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулась до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. із заявою про прийняття, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 29.07.2014 року за № 59, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України 19.12.2014 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. на ім'я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS], належної спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Ізмаїльською міською радою Одеської області від 25 січня 2010 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею договорів оренди землі за № 01105700097, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ - 5101635992014, виданого відділом Держземагенства у м. Ізмаїлі Одеської області 11 грудня 2014 року, кадастровий номер - [NUMBER], загальною площею 0,0842 га, наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача [PERSON] неможливо, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved