Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про примусове виселення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власником житлового будинку в [ADDRESS] Мильно [ADDRESS] [ADDRESS] . У житловому будинку без реєстрації проживає відповідач по справі [PERSON] , який створює їй перешкоди у проживанні у власному будинку. Позивач позов підтримала в повному обсязі і просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, що згідно ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Приймаючи до уваги вимоги ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати дану справу без особистих пояснень відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо даних про взаємовідносини сторін, з приводу яких виник спір. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив: Позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] . У даному житловому будинку без реєстрації проживає [PERSON] колишній чоловік дочки позивача [PERSON] , шлюб між якими розірвано 11.03.2014 року рішенням Зборівського районного суду. Відповідач по справі постійно влаштовує скандали, між сторонами виникають непорозуміння з побутових питань. [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, що підтверджується постановами судді Зборівського районного суду. Самостійно виселитися відповідач не бажає, хоча забезпечений житлом. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили вищезазначені обставини, зокрема, що [PERSON] проживає без реєстрації в житловому будинку та постійно вчиняє скандали, тобто психологічне насильство до позивача [PERSON] Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло. Статтею 41\~Конституції України\~установлено,\~що кожен\~має право\~володіти,\~користуватися і\~розпоряджатися своєю\~власністю,\~результатами своєї\~інтелектуальної,\~творчої діяльності.\~Право приватної\~власності набувається\~в порядку,\~визначеному законом.\~Ніхто не\~можебути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання. Згідно ст.386 ЦК України власник, якщо має підстави передбачити, що його права порушено іншою особою, може звернутись до суду за захистом свого права. Крім цього відповідно до ст.150\~ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до частини 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391,396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Статтею 391 ЦК України\~передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.48\~Закону України «Про власність», власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння і відшкодування завданих цим збитків. Відповідачем [PERSON] , в силу своєї неявки та в порушення вимог ст.81 ЦПК України, не надано суду жодних доказів на підтвердження правомірності зайняття ним житлового будинку; договір найму даного житла та або інші угоди з приводу користування житлом, безпосередньо з його власником, не укладались. Таким чином суд вважає, що відповідач своїми протиправними діями порушує право власності позивача на користування та володіння житлом, а відтак порушене право слід поновити, шляхом виселення відповідача з вказаного житлового будинку. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позов слід задовольнити, виселити [PERSON] із житлового будинку в [ADDRESS] Мильно, [ADDRESS] . Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі\~ст.141\~ЦПК України з відповідача в користь позивача [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved