Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась з позовом до відповідача - ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі №58 відділення «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживачів та стягнення коштів (поверхня депозиту) в сумі 11 080,96 доларів США. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.10.2014 року між нею та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі №58 відділення «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» був укладений Договір-заява № 300937/67265/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 5 місяців в іноземній валюті. Відповідно до п. 1 Договору-заяви позивач внесла, а відповідач прийняв грошові кошти в іноземній валюті на Вкладний рахунок № [NUMBER] у сумі 11 000,00 доларів США у порядку та на умовах, визначених в Договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», які зареєстровані згідно з внутрішніми процедурами банку. Відповідно до п.2 Договору-заяви, - нарахування процентів на рахунок № [NUMBER] за вкладом здійснюється відповідачем у порядку, визначеному п.4.1.3 Основних умов, а саме - від дня, наступного за днем надходження Вкладу у Банк, до дня, який передує його поверненню Вкладнику або списанню з Вкладного рахунка за методом факт/360 (фактична кількість днів у місяці/360 днів у році). Договір був укладений на строк з «31» жовтня 2014 року по «31» березня 2015 року. Відповідно до п.6 Договору-заяви після закінчення строку Вклад повертається Вкладнику в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п. 5.1 Основних умов шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дія Договору припиняється. Якщо день повернення суми Вкладу припадає на вихідний, святковий, неробочий день, то повернення суми Вкладу проводиться на наступний перший робочий день. Після закінчення строку Договору-заяви позивач звернулася до відповідача з повідомленням про те, що не має наміру надалі продовжувати дію договору та з вимогою повернути їй суму депозиту та виплатити нараховані проценти. Працівником Банку та директором філії позивачу було повідомлено, що проценти вона зможе отримувати періодичними платежами, а в поверненні самого депозиту категорично відмовлено. 31.03.2014 року позивач звернулася до Банку із скаргою (вх. № 1- 58/855). У відповідь на скаргу 03 квітня 2015 року позивач отримала відповідь (вих. № 2- 58/535), де визнавалось, що Банк дійсно зобов'язаний сплачувати позивачу проценти на банківський вклад у розмірі, визначеному договором, до моменту його повернення. Посилаючись на п.п. 9, 6 постанови Правління НБУ № 758 від 01.12.2014 р. «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України», відповідач зазначив, що якщо клієнт бажає отримати кошти в іноземній валюті власного депозитного рахунку, Банк здійснює видачу готівкової валюти через касу банку за заявою клієнта. Проте, станом на день звернення до суду відповідач так і не повернув позивачу зазначені кошти, чим порушив умови банківського строкового вкладу (депозиту), у зв»язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь суму депозитного вкладу разом з простроченими відсотками по депозиту та 3 % річних. Позивач направила на адресу суду письмову заяву в якій просила розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у випадку неявки представників відповідача не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, - згідно вимог ст. 74-77 ЦПК України, причин неявки суду не повідомив, письмових заперечень по суті позову і доказів на спростування викладених позивачем обставин не надав. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31.10.2014 року між Кравченко (змінила прізвище на [PERSON] після реєстрації шлюбу) Дар'єю Олександрівною та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» в особі відділення №58 філії «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено Договір-заяву № 300937/67265/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 5 місяців в іноземній валюті (а.с. 6). Факт внесення позивачем грошей на депозит підтверджується квитанцією № 33 від 31.10.2014 року, виданою прибутково-видатковою касою №58/1 ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» (а.с. 7). Відповідно до п. 1 Договору-заяви вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на Вкладний рахунок № [NUMBER] у сумі 11 000 доларів США, на строк з 31.10.2014 р. по 31.03.2015 р. у порядку та на умовах визначених в цьому Договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит», які затверджені згідно з внутрішніми процедурами банку та розміщені для ознайомлення на інформаційних стендах в приміщеннях установ банку та оприлюдненні на офіційному сайті Банку за електронною адресою: www.fcbank.com.ua. Згідно п.2 Договору-заяви за користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п. 1 цього Договору-заяви, Банк нараховує і виплачує Вкладникові проценти за ставкою 12,75% річних. Нарахування процентів здійснюється Банком у порядку визначеному п. 4.1.3 Основних умов. Капіталізація процентів, нарахованих на вклад, не проводиться. Нараховані проценти зараховуються Вкладнику на рахунок, відкритий у Банку [NUMBER] Відповідно до п.6 Договору-заяви після закінчення строку Вклад повертається Вкладнику в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п. 5.1 Основних умов, а саме шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дія Договору припиняється. Якщо день повернення суми Вкладу припадає на вихідний, святковий, неробочий день, то повернення суми Вкладу проводиться на наступний перший робочий день. 31.03.2015 року позивач звернулась до відділення № 58 філії «Центрального РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» із скаргою у якій просила Банк виконати свої зобов'язання по договору про банківський строковий вклад (депозит) і повернути їй суму вкладу в розмірі 11 000 доларів США готівкою (а.с. 8). У відповідь на скаргу 03 квітня 2015 року позивач отримала відповідь (вих. № 2- 58/535), де визнавалось, що Банк дійсно зобов'язаний сплачувати позивачу проценти на банківський вклад у розмірі, визначеному договором, до моменту його повернення. А також, посилаючись на п.п. 9, 6 постанови Правління НБУ № 758 від 01.12.2014 р. «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України», зазначалось, що якщо клієнт бажає отримати кошти в іноземній валюті власного депозитного рахунку, Банк здійснює видачу готівкової валюти через касу банку за заявою клієнта (а.с. 9). Проте, станом на 17.04.2015 року вимоги позивача не були виконані. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до положень ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Отже, з наведених норм Закону вбачається, що вкладник за договором банківського вкладу, в силу ст.ст.1060, 1061 ЦК України, вправі вимагати від банку повернення здійсненого вкладу разом з нарахованими процентами в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну вимогу, повинен видати вклад у повному обсязі. Відповідно до ч.2 п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Враховуючи викладене вище, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обгрунтованими, доведені належними доказами, тому підлягають задоволенню, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по депозитному вкладу в розмірі 11 000,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 11.06.2015 р. (100 дол. США = 2115,33 грн.) становить 232 650,00 грн., проценти за договором - 65,45 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 1 384,27 грн. та 3 % річних в сумі 316,04 грн., а всього 234 350,31 грн. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору розмірі 2 343,50 грн. в дохід держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved