Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 17 жовтня 2019 року до Любашівського районного суду Одеської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення алментів, розірвання шлюбу та поділ спільного майна. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що з 15 січня 2014 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання в шлюбі вони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Однак, сімейні стосунки з відповідачем не склалися, вони припинили сімейне життя, спільно не проживають. Причиною розпаду сім`ї стало те, що в них різні характери та погляди на життя, вони втратили взаємопорозуміння та повагу один до одного. Допомоги доньці відповідач не надає ніякої, не приймає участі в її вихованні. Тому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, а також розірвати шлюб між ними. Крім того, за час спільного проживання вони набули майно а саме житловий будинок в с.Солтанівка Любашівського району Одеської області, а також земельну ділянку для обслуговування житлового будинку. Тому, просила поділити їх спільне мано, виділивши їй половину житлового будинку та земельної ділянки. Позивач свої вимоги підтримала повністю, надала суду заяву про розгляд справи за її вісутності. Відповідач надав в судове засідання заяву, згідно якої позоні вимоги визнав повністю, заперечень щодо позовних вимог не має. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між сторонами було укладено 15 січня 2014 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Тростянецькому району Тростянецького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 8 (а.с. 9). Відповідно до ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В силу ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони не проживають разом як подружжя, позивач категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, надалі зберігати сімейні відносини не можливо. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Із свідоцтва про народження [PERSON] видно, що вона народилась [INFO] та її батьками є сторони по справі (а.с. 10). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно закону відповідач зобов`язаний утримувати своїх дітей та надавати їм матеріальну допомогу, чого добровільно не робить Тому, належить ухвалити рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Відповідно до ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - в межах суми платежу за один місяць. Із договорів купівлі-продажу від 24 травня 2015 року, посвідчених нотаріально, витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно видно, що [PERSON] придбав у власність житловий будинок з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] вартістю 86623 грн. та присадибну ділянку площею 0.2 га за адресою [ADDRESS] вартістю 86623 грн., кадастровий номер 5123381400:04:001:0047, на якій розташований вищевказаний будинок (а.с. 11-20). Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В судовому засіданні встановлено, що дійсно вказаний житловий будинок та земельну ділянку було придбано сторонами в період шлюбу, тому житловий будинок та земельна ділянка являються спільною сумісною власністю сторін і сторони мають рівні частки у вказаному майні. Тому, вказаний позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved