Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На початку вересня 2016 року сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, оскільки відповідач не мешкає з сімєю, кожний має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вважає, що їхня сімя розпалась та подальше життя і збереження шлюбу неможливі. Майнових спорів між сторонами немає та згода щодо місця проживання дитини досягнута. Просить шлюб розірвати, визначити місце проживання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] з нею. В судове засідання позивач не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно, проте надала до суду заяву в якій просить, розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, своєчасно, про що в справі є роздруковане оголошення з офіційного веб-сайту Судової влади України, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення справи не надходило. Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, відзив не надано, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на заочний розгляд справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши і факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі зважаючи на таке. Судом встановлено, що 10 серпня 2013 року [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] та [PERSON], [INFO], уродженка м. Дружківка Донецької області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 203, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-НО № 327869 виданого Калінінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області. Після укладення шлюбу дошлюбне прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] (а.с.6). Від шлюбу мають доньку [PERSON], яка народилась 02 січня 2014 року, про що складено актовий запис № 19. Батьками вказано [PERSON] (батько), [PERSON] (мати), що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-НО № 561426 виданого 10 січня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій област (а.с. 7). Сторони припинили спільне проживання з вересня 2016 року. У відповідності до вимог ст. 51 Конституції України, ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівни права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається . Згідно зі статтею 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивача на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і вважає, що подальше збереження шлюбу не можливо, оскільки суперечило б інтересам позивача, внаслідок чого шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. Малолітню дитину [PERSON], [INFO], суд вважає за необхідне залишити з матірю, бо питання про місце проживання дитини вирішено сторонами в добровільному порядку. Відповідно до положень частини 1 статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач по справі, наполягала на залишенні прізвища, яким іменувалась у шлюбі. Тому суд вважає за можливе залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище «Ставрієнко». Відповідно до частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовною заявою сплачений судовий збір у сумі 704,80 гривень, який підлягає стягненню на користь позивача з відповідача [PERSON]

Outcome: approved