Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначила , що з відповідачем по справі вона уклала шлюб 03 лютого 1990 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , за актовим записом № 2, виданим Хорошівською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина. Подружнє життя у сторін не склалося і шлюбні відносини припинилися вже багато років, сім`ї не існує. За час спільного життя сторони переконалися, що у них немає спільних інтересів, мають зовсім протилежні погляди на сімейні життя. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін . Тому позивач, на підставі ст.105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, звертається до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення судового засідання в його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з оглядом на наступні обставини. Судом встановлено, що 03 лютого 1990 року сторони по справі уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , за актовим записом № 2, виданим Хорошівською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина. Подружнє життя у сторін не склалося і шлюбні відносини припинилися вже багато років, сім`ї не існує. За час спільного життя сторони переконалися, що у них немає спільних інтересів, мають зовсім протилежні погляди на сімейні життя. Спільне життя з відповідачем не склалося, збереження сім`ї неможливе і суперечить інтересам сторін. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, подружні стосунки припинені. Враховуючи спільне бажання сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї є неможливим і буде суперечити інтересам сторін по справі, тому позов необхідно задовольнити. Відповідно до ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України та, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК судовий збір необхідно стягнути з відповідача по справі на користь позивача .

Outcome: approved