Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13 листопада 1999 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1542. У шлюбі в них народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] , студент Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя, та [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані та проживають з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , та перебувають на її утриманні. 23 листопада 2020 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області розірвано шлюб між сторонами. Відповідач не проживає з позивачкою та дітьми з березня 2020 року, коштів на утримання дітей не дає. З огляду на зазначене, [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 6 000,00 грн., щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення цього позову на двох дітей. 27 листопада 2020 року ухвалою судді відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 11 грудня 2020 року [PERSON] подав в судовому засіданні відзив на позову заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити з огляду на те, що з березня 2020 року неповнолітній [PERSON] , за власним бажанням, проживає з відповідачем за адресою [ADDRESS] , і він несе усі витрати по його забезпеченню та утриманню. Старший син [PERSON] після досягнення повнолітнього віку з квітня 2020 року проживає самостійно на квартирі сестри відповідача за адресою: [ADDRESS] , разом із позивачкою. Окрім цього, у серпні відповідач разом із двома дітьми їздив у Туреччину на відпочинок, де за особисті кошти повністю оновив їм гардероб (купив осінні шкіряні куртки, по декілька пар штанів, взуття та білизну). Після розірвання шлюбу з позивачкою, відповідач продовжує повністю утримувати неповнолітнього [PERSON] та фінансово допомагає [PERSON] в залежності від потреб. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Бай М. В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та просили їх задоволити. [PERSON] пояснювала, що від народження та до сьогодні несе матеріальну відповідальність за дітей, самостійно оплачує комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , навчання і харчування. Матеріальної участі в утриманні дітей відповідач не приймає. Діти проживають з позивачкою. Старший [PERSON] є студентом Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя, молодший [PERSON] - учень 5 класу Тернопільської ЗОШ №5. Те, що останній гостює в батька не заперечує, оскільки вона не забороняє дітям бачитися з батьком. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог з огляду на обставини, зазначені у відзиві на позовну заяву. Додатково повідомив суду, що старшому сину допомагає фінансово, коли йому потрібно. Молодший син живе разом з відповідачем в с. Смиківці з березня 2020 року, всі речі дитини знаходять в будинку за вказаною адресою. Зранку він відвозить сина у школу, після - на тренування. Щоденно дає кишенькові гроші в розмірі від 20 до 50 грн., доглядає за ним, готує їсти, здійснює прання та прасування одягу тощо. [PERSON] відвідує заняття з карате, на які відповідач возить сина та оплачує їх, вдома вчить молодшого сина гри на гітарі. У вівторок і четвер дитина після школи йде на квартиру, де проживає мати зі старшим братом, але ввечері [PERSON] забирає його додому в с. Смиківці. Відповідач не забороняє матері спілкуватися з дітьми, на Різдво позивачка з синами гостювала у своєї матері в м. Трускавець В судовому засіданні судом опитано молодшого сина сторін [PERSON] , який повідомив, що живе в будинку з татом менше року. Інколи залишається ночувати в квартирі, де живе мама, однак більше часу проводить з батьком. Сніданки йому відповідно готує тато або мама. Кишенькові гроші дають обоє батьки. В школі навчається до обіду, після школи йде на роботу до тата, де перебуває до часу тренувань. Займається карате 1,5 години з тренером в понеділок, середу та п`ятницю, заняття відбуваються об 18 год. 30 хв. Коли занять з карате немає, то після школи йде до тата на роботу або до мами на [ADDRESS] . Інших гуртків він не відвідує, гри на гітарі його вчить батько самостійно. Вихідні проводить з мамою або татом. Влітку цього року їздили з батьком та старшим братом в Туреччину. В суботу ходив на майстер-клас, який відвідав завдяки мамі. Як мама, так і тато придбавають для нього одяг та інші необхідні речі, разом стараються. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням суду. Від даного шлюбу у сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 27 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, та повнолітній син [PERSON] , [INFO] . Як слідує з довідки № 2610, виданої ГТОВ «Мрія» 19 листопада 2020 року [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою [ADDRESS] , склад її сім`ї становлять - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що також стверджується витягом із будинкової книги. Позивачка [PERSON] зареєстрована як фізична особа-підприємець, що стверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дата запису - 21 лютого 2017 року. Як слідує з податкової декларації [PERSON] за 2019 рік отримала загальну суму доходу у розмірі 152 453, 95 грн. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 231577795 від 09 листопада 2020 року [PERSON] є власником квартири загальною площею 63,6 м2 за адресою [ADDRESS] , 1/4 частки квартири загальною площею 34,8 м2 за адресою [ADDRESS] , 2/3 квартири загальною площею 66,7 м2 за адресою [ADDRESS] ; 1/4 квартири загальною площею 60 м2 за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки про доходи № 333, виданої 23 грудня 2020 року Головним управлінням Національної поліції в Тернопільській області [PERSON] працює старшим інспектором з особливих доручень у Головному управлінні Національної поліції в Тернопільській області та за період 1 січня - 30 листопада 2020 року отримав загальну суму доходу - 189 093, 66 грн. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 232948029 від 17 листопада 2020 року [PERSON] є власником земельних ділянок кадастровий номер 6110100000:11:001:0265, площею 0,0024 га; кадастровий номер 6122487800:02:001:0300, площею 2 га; квартири площею 51, 5 м2 за адресою [ADDRESS] та 1/3 квартири загальною площею 21,8 м2 за адресою [ADDRESS] . Згідно з характеристикою [PERSON] № 02-12/295, виданою 16 грудня 2020 року ТСШ І-ІІІ ст. № 5 з поглибленим вивченням іноземних мов ТМР [PERSON] навчається у школі з 1 класу. Зарекомендував себе як дисциплінований учень. Має навчальні досягнення середнього та початкового рівня. Навчається не в повну міру, потребує постійного контролю, не виявляє зацікавленості до навчання. На уроках байдужий, не виявляє ініціативи. Домашні завдання виконує несистематично. На уроках буває не зібраним і не організованим, через що не встигає закінчувати завдання. Виявляє активність тільки під час тієї роботи, яка йому подобається. Співпрацює у групі, але рідко висловлює власні ідеї. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Стриманий, скромний, доброзичливий, врівноважений. Правила поведінки завжди свідомо виконує. Тактовний, вихований. До вчителів ставиться з повагою, має авторитет серед товаришів. Має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Неконфліктний. Як слідує з довідки № 02-12/07 від 13 січня 2020 року, виданої ТСШ І-ІІІ ст. № 5 з поглибленим вивченням іноземних мов ТМР та довідки про участь [PERSON] в шкільному житті дитини, [PERSON] характеризується позитивно, як любляча і уважна матір, яка сумлінно виконує свої батьківські обов`язки, активно займається вихованням дітей. [PERSON] також приймає участь в батьківських зборах та інших заходах, пов`язаних з організацією навчального процесу сина сторін [PERSON] у ТЗОШ №5, що вбачається з протоколів за 2016 рік, 2018 рік та 2020 рік, що відповідачем не заперечується. З акту обстеження матеріально-побутових умов гр. [PERSON] та [PERSON] від 17 грудня 2020 року слідує, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , дійсно проживають без реєстрації в садовому будинку, який знаходиться [ADDRESS] , і належить [PERSON] , 1950 року народження - батьку [PERSON] . Садовий будинок 1990 року будівництва, загальною площею 108 м.кв., газифіковано. 4 кімнати повністю відповідають житловим умовам. З них одна дитяча кімната, дві спальні та вітальня. Підведено водопровід, є кухня, туалет та ванна кімната. Є гараж. Користуються земельною ділянкою загальною площею 0,0665 га. Ділянка огорожена металевим та цегельним забором, гарно окультурена. Довідкою № 502, виданою Великобірківською селищною радою 17 грудня 2020 року також стверджується, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , дійсно постійно проживають без реєстрації в садовому будинку, який знаходиться [ADDRESS] . Повнолітній син сторін [PERSON] є студентом Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя з 01 вересня 2019 року до 30 червня 2023 року. Навчається на денній формі Факультету комп`ютерно-інформаційних систем і програмної інженерії, що вбачається з його студентського квитка Серія [NUMBER] та сторонами визнається. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України). В силу ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 199 СК України, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За вимогами ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Також, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] не досягнув віку 23-ох років, продовжує навчання на денній формі Факультету комп`ютерно-інформаційних систем і програмної інженерії Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя, і доказів отримання ним доходу суду не подано. Останній проживає з [PERSON] , яка забезпечує його всім необхідним, батько [PERSON] надає кошти старшому сину, коли вони йому потрібні. Разом з тим, відповідач [PERSON] є працездатним, стан його здоров`я суд вважає задовільним, оскільки доказів про зворотне не надано та в судовому засіданні таких не здобуто. Тобто, за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем відповідач може виконувати обов`язки щодо утримання сина, який досяг повноліття, продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд, визначаючи розмір аліментів на повнолітню дитину, які слід стягувати із відповідача, враховуючи встановлені вище обставини, а також обставини, зазначені у ст. 182 СК України, вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу позивачу у частці від його заробітку доходу у розмірі у розмірі 1/5 частини від його заробітку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення даного позову до закінчення дитиною навчання, тобто до 30 червня 2023 року, але не більше, ніж досягнення дитиною 23 років. Крім того, згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Разом з тим, суд не вбачає підстав для визначення мінімального розміру аліментів у розмірі не менше прожиткового мінімуму, адже СК України такого розміру при визначені розміру аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина не встановлено, а мінімальний розмір аліментів на підставі ст. 182 СК України має враховуватись судом при визначенні розміру аліментів на дитину (до 18 років). Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 29.03.2018 (справа № 642/36/16-ц, провадження № 61-6238св18). Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 3 ст. 184 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до норм чинного законодавства за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Отже, аліменти присуджуються тому з батьків, з ким дитина проживає. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів 24 листопада 2020 року та вказувала, що діти проживають з нею за адресою: [ADDRESS] . Однак, судом встановлено, що вищевказана адреса є місцем реєстрації відповідача та молодшого сина сторін, але з березня 2020 року неповнолітній син сторін [PERSON] проживає разом з батьком - відповідачем у справі, в садовому будинку, який знаходиться в [ADDRESS] , що стверджується довідкою Великобірківської селищної ради та актом обстеження матеріально-побутових умов, а також поясненнями дитини, які він надав в судовому засіданні. Участь в утриманні та вихованні дитини беруть обоє батьки, що підтверджується поясненнями дитини. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини (ст. 18 Конвенції про захист прав дитини). Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що малолітній син [PERSON] проживає з батьком, витрати щодо його утримання беруть обоє батьки, які старають забезпечити його всім необхідним, та враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] слід відмовити. Відтак, виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дитину, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково і стягувати із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 1/5 частини від доходу [PERSON] щомісячно, починаючи з 24 листопада 2020 року і до закінчення [PERSON] навчання у Тернопільському національному технічному університеті імені Івана Пулюя, а саме до 30 червня 2023 року, але не більше 23-х річного віку. У задоволенні решти вимог [PERSON] - відмовити. Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial