Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач, [PERSON]., звернулась до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, присуджених з [PERSON] згідно судового рішення від 09 лютого 2006 року; стягувати з [PERSON], [INFO], аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], в розмірі ? частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, до досягнення ним повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі, який було розірвано судовим рішенням від 30 жовтня 2008 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати з позивачем. Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 09 лютого 2006 року з відповідача, [PERSON], були стягнуті аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі 300 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 03 січня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття. Як зазначає позивач, виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у Крюківському ВДВС міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області, однак відповідач аліменти не сплачував, внаслідок чого у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів. В ході проведення виконавчих дій було встановлено місце роботи відповідача ПП «ВКФ Суворов», де він працює на посаді варника харчової сировини та продуктів. Наразі з [PERSON] стягується заборгованість по сплаті аліментів. Позивач вказує, що судовим рішенням з відповідача були стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. 00 коп., оскільки на час ухвалення рішення він офіційно не працював, мав нерегулярний та мінливий дохід. Оскільки на теперішній час відповідач офіційно працевлаштований, то існують підстави для визначення аліментів у частці від його заробітку. Окрім того, коштів, які стягуються з відповідача в розмірі 300 грн. 00 коп. щомісячно, недостатньо для належного утримання дитини. У звязку із викладеними обставинами позивач і вимушена звернутись до суду. Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не надала до суду пояснень про причини неявки. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки. Згідно зі статтею 224 Цивільно-процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача та відповідача на підставі пояснень представника позивача та наявних в справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Ретельно вивчивши, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, сторони, [PERSON] та [PERSON], перебували в зареєстрованому 07 червня 2003 року у Кременчуцькому міському відділі РАГС Полтавського обласного УЮ шлюбі за актовим записом №322, який було розірвано рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 30 жовтня 2008 року. 22 вересня 2016 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області було видано свідоцтво серії І-КЕ №095708 про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Від вказаного шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ №113340, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління юстиції міста Кременчука Полтавської області. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 09 лютого 2006 року Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області ухвалено рішення, яким з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. 00 коп. щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи з 03 січня 2006 року і до його повноліття; стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 03 січня 2005 року і до досягнення дитиною 3-річного віку, тобто до 14 вересня 2006 року. На виконання вказаного судового рішення 20 лютого 2006 року Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області було видано виконавчий лист №2-387/2006, який, як встановлено в судовому засіданні, на даний час перебуває на виконанні у Автозаводському ВДВС міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області. Із довідки-розрахунку Автозаводського ВДВС міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області за вих..№72897 від 21 липня 2017 року вбачається, що станом на 01 липня 2017 року [PERSON] має борг по сплаті аліментів перед [PERSON] , розмір якого складає 27\~460 грн. 66 коп. Згідно положень частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Так, в судовому засіданні встановлено, що на час ухвалення 09 лютого 2006 року Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області рішення про стягнення з [PERSON] аліментів, останній офіційно не був працевлаштований, однак, із довідки розрахунку Автозаводського ВДВС міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області за вих..№72897 від 21 липня 2017 року вбачається, що відповідач працює на ПП «КФ «Суворов» у місті Кременчуці, з його заробітної плати проводяться відрахування. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом статей 183 та 184 Сімейного кодексу України, розмір стягуваних аліментів може визначатися у частці від доходу платника аліментів або у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд при визначенні розміру аліментів враховує той факт, що матеріальне становище відповідача змінилося, оскільки стягнення аліментів на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку припинено, окрім того [PERSON] офіційно працевлаштований, має постійний стабільний дохід, має працездатний вік, ним не надано до суду жодних доказів перебування на його утриманні інших осіб, окрім дитини [PERSON], на сьогоднішній день сума стягуваних з відповідача аліментів є недостатньою для утримання дитини, суд приходить до висновку, що [PERSON] спроможний надавати аліменти в розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина, у звязку із чим вимоги позивача підлягають задоволенню. Оскільки, статтею 88 Цивільно-процесуального Кодексу України передбачено, що \~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. в дохід держави.

Outcome: approved