Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 30.04.2005 між нею та відповідачем був укладений шлюб, від шлюбу є неповнолітня дитина донька [PERSON], [INFO]. З серпня 2014 року позивач та відповідач перестали проживати як подружжя, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сімя розпалась і зберегти її неможливо, між нею та відповідачем постійно виникають сварки та непорозуміння, взаємні любов та повага втрачені, шлюбні відносини з відповідачем не склались, тривалий час він проживає окремо. Підстави для встановлення строку для примирення відсутні, дитина залишиться проживати з позивачем. Просить шлюб з відповідачем розірвати, залишити прізвище, яке позивач отримала у зв'язку з реєстрацією шлюбу. В судове засідання позивач не прибула, подала до суду заяву, в якій просила провести судове засідання за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, до суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив, відзив та заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Враховуючи приписи ст.280 ЦПК України у справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке. Матеріалами справи підтверджено, що сторони з 30.04.2005 перебувають в зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції міста Донецька шлюбі, актовий запис №110; після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище [PERSON] (дошлюбне прізвище Некращук). Позивач та відповідач мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. За змістом позову шлюбні відносини між позивачем та відповідачем не склались, з серпня 2014 року вони перестали проживати разом та вести спільне господарство; встановлювати термін для примирення недоцільно. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя ; позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. За приписами ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя; с уд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, а також добровільний характер шлюбу, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що не суперечать закону і не порушують права інших осіб, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Положеннями ст.113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно з абз. 2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved