Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів, зазначивши, що вона є власником будинку [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] самовільно вселилася в належний позивачу житловий будинок без дозволу попереднього власника будинку [PERSON], який помер та без її дозволу. Крім того, в зазначеному житловому будинку значаться зареєстрованими, але фактично не проживають відповідач [PERSON] разом зі своїми неповнолітніми дітьми [PERSON], 2006 року народження, та [PERSON], 2011 року. Вважає, що відповідачами порушується її право власності на нерухоме майно - житловий будинок. Просить визнати відповідача [PERSON] разом з її неповнолітніми дітьми [PERSON], 2006 року народження, [PERSON], 2011 року народження, такими, що втратили право на житловий будинок [ADDRESS], зняти їх з реєстрації; визнати [PERSON] такою, що втратила право на зазначене житло та виселити її з нього без надання іншого жилого приміщення. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримала з вищезазначених підстав та просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. [PERSON], який згідно довіреності представляє інтереси відповідача [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Прокурор Клименко В.М. в судовому засіданні просив відмовити в задовленні позовних вимог щодо визнання [PERSON] разом з її неповнолітніми дітьми такими, що втратили право на користування спірним житловим будинком, щодо іншої частини позовних вимог, а саме, виселення [PERSON] не заперечив. Представник органу опіки та піклування Коростенської районної державної адміністрації в судовому засіданні пояснив, що при здійсненні обстеження умов проживання, про що було складено відповідний акт від 07.11.2014 року, [PERSON] разом з старшою дитиною не проживають. Щодо доцільності задоволення судом позовних вимог підтримав думку прокурора . Представник Стермигородської сілської ради в судовому засіданні пояснила, що реєстрація [PERSON] в спірному житловому будинку була проведлена зі згоди попереднього власника . Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування житловим приміщенням, яке являється власністю позивача. Так, позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.7,8). За даними довідки виданої Стремигородської сілської ради за № 437 від 20 травня 2014 рокув житловому будинку [ADDRESS], значаться зареєстрованими [PERSON] та її неповнолітні діти [PERSON], 2006 року народження та [PERSON], 2011 року народження. З 01.09.2013 року [PERSON] разом зі старшим сином [PERSON] не проживають в спірному житловому будинку понад рік, а проживають [PERSON] (без реєстрації) з неповнолітнім [PERSON] (а.с.9). В даний час відповідач [PERSON] житловим будинком позивача не користується, однак з реєстраційного обліку в добровільному порядку не знімається. Витрат по його утриманню житлового будинку не несе, добровільно припинила користування ним. Вирішуючи питання про те, які правові норми за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст.58 Конституції України) підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи час їх виникнення, встановлено, що такими є ст.391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідачі не були наділені позивачем правом користуватись належним їй майном, одна із відповідачів [PERSON] користування ним припинила добровільно, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несе, за користування ним позивачеві оплати не проводить, а відповідач [PERSON] проживає без реєстрації в зазначеному житлі та як така, що вселилася самовільно в нього. Таким чином, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed