Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання у розмірі 2500 грн. щомісячно починаючи з часу звернення до суду і до закінчення навчання. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2001 року. 12 листопада 2018 року шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвано. Вказує, що повнолітній син від шлюбу [PERSON] , [INFO] проживає з нею, позивачем. Відповідач сплачував аліменти на утримання дитини. Однак, [INFO] [PERSON] виповнилось вісімнадцять років, а тому припинено стягнення аліментів . [PERSON] навчається на третьому курсі КВНЗ Коломийський педагогічний коледж Івано-Франківської обласної ради. В той же час тягар по утриманню сина лежить на ній, так як в даний час припинено стягнення аліментів, а добровільно відповідач допомоги не надає. Вважає, відповідач має можливість сплачувати на її, позивача користь аліменти, на утримання сина [PERSON] у зв`язку з продовженням навчання в розмірі 2500 грн., оскільки є працездатного віку, стан його здоров`я задовільний, офіційно не працевлаштований, однак має нерегулярний мінливий дохід. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з явився, про день, час та місце слухання справи належним чином повідомлений шляхом публікації оголошення на сайті «Судова влада України, причини неявки суду не повідомив та відзиву на позов не подав . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Врахувавши подану заяву позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4) Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 листопада 2018 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] залишено на проживання при матері [PERSON] (а.с.5). [PERSON] є повнолітнім та навчається в Комунальному вищому навчальному закладі «Коломийський педагогічний коледж Івано-Франківської обласної ради» на третьому курсі , навчання стаціонарне за рахунок державного замовлення, що підтверджується довідкою № 170 від 18 червня 2020 року, виданою згаданим навчальним закладом (а.с.6). Згідно з частиною 1 статті 28 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці визнають право дитини на освіту, і з метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема: а) вводять безплатну обов`язкову початкову освіту; b) сприяють розвиткові різних форм середньої освіти, як загальної, так і професійної, забезпечують її доступність для всіх дітей та вживають таких заходів, як введення безплатної освіти та надання у випадку необхідності фінансової допомоги; с) забезпечують доступність вищої освіти для всіх на підставі здібностей кожного за допомогою всіх необхідних засобів; d) забезпечують доступність інформації і матеріалів у галузі освіти й професійної підготовки для всіх дітей; е) вживають заходів для сприяння регулярному відвіданню шкіл і зниженню кількості учнів, які залишили школу. Відповідно до частини 1 статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Статтею 199 Cімейного кодексу України (надалі - «СК України») визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В добровільному порядку питання щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, позивач та відповідач не вирішили. Даний позов пред`явлено про стягнення з відповідача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання аліментів в розмірі 2500 грн. щомісячно до закінчення його навчання, але не довше як до досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідно до частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (частина 2 статті 200 СК України). Згідно з статтею 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зміст ст. 200 Сімейного Кодексу вказує про те, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як встановлено судом [PERSON] на даний час виповнилось 18 років, він продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги що [PERSON] навчається на денній формі навчання, за рахунок державного замовлення, що відповідач має на утриманні малолітню дочку [PERSON] , 2011 р.н.(а.с.7) суд, виходячи з принципів справедливості та розумності, враховує обов`язок обох батьків щодо утримання дитини та встановлений законом прожитковий мінімум для працездатних осіб, доходить висновку, що сума аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1500 грн. до закінчення навчання, але не довше, як до досягнення ним 23 років, буде достатньою та посильною для відповідача. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141ЦПК України. На підставі наведеного та ст. ст. 182, 191, 199, 200 СК України та

Outcome: partial