Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася в Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом (в подальшому уточнений) до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 04 березня 2006 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Також вказує, що за час перебування в шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Крім того, зазначає, що після одруження вона з відповідачем певний час проживали спільно за адресою: вул. Грабового, буд. 5, с. Виноград, Лисянського району Черкаської області, а потім за обопільною згодою змінили місце проживання і переїхали до м. Черкаси, де стали проживати за адресою: [INFO]. Через відсутність постійного місця роботи у м.\~Черкаси, відповідач почав працювати вахтовим методом по всій території України. На даний час відповідач їй та сину уваги не приділяє, уже тривалий час вони проживають окремо, мають різні цінності та інтереси, подружні (сімейні) стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть і загалом втратили один до одного ті почуття, які є притаманними для подружжя. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам. Підстав для примирення не вбачає. На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати і після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Грабенко». Ухвалою суду\~від 11\~липня 2018\~року відкрито\~провадження по\~справі та\~призначено її\~до судового\~розгляду за\~правилами загального\~позовного провадження.\~Проти такого\~порядку сторони\~не заперечували. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не зявилася, надавши заяву від 24\~жовтня 2018\~року про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Крім того, строк для примирення просила не надавати. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не зявився, надавши до суду заяву від 10\~жовтня 2018\~року про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Строк для примирення просив не надавати. Відзив на позовну заяву не подано. Враховуючи думку позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та обєктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 04 березня 2006 року, згідно даних свідоцтва про шлюб ([PERSON] 1-СР №\~011215 від 07 вересня 2002 року), - сторони зареєстрували шлюб у Виноградській сільській раді Лисянського району Черкаської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 01. Також встановлено, що від даного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження ([PERSON] І-СР № 270445 від 30 травня 2018 року), який проживає разом з матірю. Щодо місця проживання дитини між сторонами спору не існує. Батьком дитини записаний відповідач. Також, спору щодо батьківства та про поділ спільного майна між сторонами немає. Крім того, при прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача [PERSON], який повністю погодився із заявленими позовними вимогами щодо розірвання шлюбу та не заперечував проти їх задоволення. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають\~право обґрунтовувати\~належність конкретного\~доказу для\~підтвердження їхніх\~вимог або\~заперечень.\~Суд не\~бере до\~розгляду докази,\~що не\~стосуються предмета\~доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи,\~які за\~законом мають\~бути підтверджені\~певними засобами\~доказування,\~не можуть\~підтверджуватися іншими\~засобами доказування (ч.\~2 ст.\~78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007\~року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Зясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують протягом тривалого часу, проживають окремо, вони не повязані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому, підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті\~110\~цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача [PERSON] в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., оскільки позивач [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 881768, а згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати\~судового збору\~під час\~розгляду справи\~в усіх\~судових інстанціях\~звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved