Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 14 липня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем . Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Однією сімєю вони проживали майже три роки. Проте спільне життя в неї з відповідачем не склалося з причин того, що в останній час вони перестали розуміти один одного, втратили почуття любові. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з січня 2019 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу неможливе. Спору про визначення місця проживання їх малолітньої доньки немає. Після розірвання шлюбу їх донька [PERSON] , [INFO], залишиться проживати разом з нею. Позивач [PERSON] до зали судового засідання не з'явилась, надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до зали судового засідання також не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав в повному та не заперечув проти їх задоволення. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 10 листопада 2017 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що Центрально-Міським районним у місті [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 999. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON] ( а.с.4) Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] року народження, актовий запис № 253( а.с.5). Судовим розглядом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинено у звязку з різними поглядами на життя, відсутністю почуття любові, поваги. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 СК України). Відповідно до ч .2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнав учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих сумнівів щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно п.1 ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, беручи до увагу визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе шлюб зареєстрований між сторонами розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 СК України. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. З урахуванням вищезазначеного, та зважаючи на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме 384 (триста вісімдесят) грн. 20 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 104,105,112, 114 СК України,

Outcome: approved