Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, вимагаючи розірвати договір оренди земельної частки (паю), укладений 4 грудня 2000 року, посилаючись на те, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 11,48 га, яка розташована на території Мар'янівської сільської ради. 4 грудня 2000 року між сторонами був укладений договір оренди земельної частки (паю) на 15 років. Відповідач протягом 2000-2011 років належним чином виконував умови договору, своєчасно та в установленому розмірі виплачував орендну плату. На протязі останніх 2 років відповідач перестав сплачувати орендну плату, мотивуючи фінансовими проблемами в господарстві. За 2012 рік відповідач обіцяв виплатити орендну плату у 2013 році, але не виплатив до цього часу, як не виплатив і за 2013 рік. Як стало їй відомо ДГ «Анді» перестав здійснювати господарську діяльність з 2010 року та уклав договір про спільну діяльність із СФГ «Іллічівське», згідно якого надав земельну ділянку площею 695 га для здійснення сільськогосподарського виробництва терміном на 5 років без погодження з власниками земельних ділянок, тому позивач вирішив розірвати договір оренди в судовому порядку. В судовому засіданні позивач і її представник підтримали пред'явлений позов, посилаючись на вищевикладені обставини. Представники відповідача не визнали пред'явлений позов, посилаючись на те, що обставини, які вказані в позовній заяві, не мають місце. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Судом встановлено, що дійсно позивач [PERSON] є власником земельної ділянки № [NUMBER] площею 11,48 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мар'янівської сільської ради, що підтверджується копією державного акта на право власності на землю. 4 грудня 200 року між позивачем і Дослідним господарством «Анді» укладено договір оренди земельної частки (паю), що підтверджується світлокопією правочину. В матеріалах справи відсутні докази, які вказують на те, що Дослідне господарство «Анді» має статус юридичної особи, тому вимоги позивача до цього господарства є безпідставними. Вирішуючи спір в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний науково-дослідний інститут «Анді» суд дійшов до наступних висновків. Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. В постанові від 12 грудня 2012 року по цивільній справі № 6-146цс12 Верховний Суд України висловив правову позицію про те, що систематична несплата орендної плати є підставою для розірвання договору оренди. Між тим, судом встановлено, що в 2012 році Дослідне господарство «Анді», яке є структурним підрозділом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний науково-дослідний інститут «Анді», виплатило позивачеві [PERSON] орендну плату насінням соняшника в кількості 325 кілограмів на загальну суму 650 гривень, зерна ячменю в кількості 1000 кілограмів на суму 1200 гривень, зерна пшениці в кількості 1000 кілограм на суму 1200 гривень та грішми в сумі 75 гривень, що підтверджується копіями відповідних списків та платіжної відомості. Відповідно до актів виїзду керівника та працівників Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний науково-дослідний інститут «Анді» позивач [PERSON] відмовляється від отримання орендної плати за 2013 рік. Таким чином, судом не встановлено наявність належних і допустимих доказів систематичної несплати відповідачем орендної плати. Крім того, судом також не встановлено і факту припинення орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки та передачі третім особам функцій з її обробітку й оплати орендної плати орендодавцю без відповідного погодження. В підтвердження наведених обставин позивач посилається на договір про спільну діяльність від 22 березня 2010 року, який укладено між ТОВ «Аграрний науково-дослідний інститут «Анді» і СФГ «Іллічівське». Між тим, в матеріалах справи відсутні докази, які вказують на припинення орендарем господарської діяльності. В судовому засіданні відповідач надав наряди на виконання польових робіт працівниками ТОВ «Аграрний науково-дослідний інститут «Анді». Як вбачається з відомостей на виплату орендної плати за 2012 рік, орендну плату орендодавцю виплачував відповідач. Тому, в цій частині позову також відсутні законні підстави для розірвання договору оренди земельної частки (паю).

Outcome: dismissed