Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, в обґрунтування позову зазначає, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на майно - у вигляді житлового будинку № [ADDRESS] та земельної ділянки загальною площею 6,9000 га, кадастровий номер [NUMBER], призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області відповідно до державного акту на права власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 21.03.2004 року. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця - с. Містки Сватівського району Луганської області, що може бути підтверджено матеріалами спадкової справи. На момент відкриття спадщини спадкоємцями першої черги за законом були: дружина спадкодавця - [PERSON] та його син - [PERSON] Спадкоємців за заповітом немає. Після надання додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до рішення Сватівського районного суду Луганської області від 10.11.2011 року, [PERSON] подала до Першої Сватівської державної нотаріальної контори Луганської області заяву про прийняття спадщини, на підставі якої відкрита спадкова справа. Інший спадкоємець за законом - [PERSON], але він усунутий від права на спадкування, оскільки скоїв злочин та позбавив свого батька життя. Таким чином, на даний час позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. 16.01.2012 року Першою Сватівською нотаріальною конторою позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з відповідними службовими будівлями, розташований по [ADDRESS], але на інше спадкове майно позивач не може отримати право на спадщину, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 21.03.2004 року на ім'я [PERSON] був загублений. У зв'язку з втратою документа, в засобах масової інформації - в газеті «Новини Сватівщини» за № 20 (12043) від 17 травня 2018 року було розміщено оголошення про визнання державного акта на право власності на землю, недійсним. Крім того, у зв'язку з набранням чинності з 01 січня 2013 року законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про земельний кадастр», повноваження територіального органу в частині видачі дублікатів державних актів та їх державної реєстрації припинені. Оскільки, при житті спадкодавець не звертався до державного реєстратора та не зробив реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який вступив в силу з 01.01.2013 р. то інформація про власника та земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня. Оскільки позивач не може оформити спадщину в нотаріальній конторі, в силу пунктів 53 і 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року № 1127 ( вредакції постанови КМУ від 23.08.2016 р. № 553) просить визнати за нею, [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року [PERSON], право власності на земельну ділянку, загальною площею 6,9000 га, кадастровий номер [NUMBER], призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, на позові наполягають, просять задовольнити, просять провести заочний розгляд справи (а.с.121). Представник відповідача - Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області в судове засідання також не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду. У зв'язку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним матеріалам в справі. Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24 лютого 2001 року (а.с. 7). На звернення позивача до Державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, вона 11.05.2017 року отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, державним нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з тим, що заявник не надала оригінали правовстановлюючих документів та роз'яснено право звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно після померлого [PERSON] у зв'язку з тим, що оригінали Державного акту був втрачений. На звернення позивача щодо отримання документів, остання отримала відповіді: 25.04.2018 року з відділу у Сватівському районі Держгеокадастру про те, що за [PERSON] в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) зареєстрований за № 498 від 19.02.1997 року сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] по колгоспу імені Дзержинського Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області відповідно до розпорядження голови Сватівської районної державної адміністрації від 29.01.1997року № 51 та копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 21 вересня 2004 року. Згідно Державного реєстру земель за громадянином [PERSON] зареєстрований за № 010441701529 від 27.09.2004 року державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] площею 6,9000 га, кадастровий номер [NUMBER], для ведення отоварного сільськогосподарського виробництва по Містківській сільській раді Сватівського району Луганської області. Станом на 24.04.2018 року вартість земельної ділянки становить 163929,87 грн. (а.с.47) Таким чином, вбачається, що позивач здійснила всі можливі заходи щодо отримання документів, необхідні їй для нотаріального оформлення, але при зверненні до відділу Держгеокадастру в Сватівському районі за отриманням дубліката державного акту їй було роз'яснено, що у зв'язку з вступом в силу з 01 січня 2013 року ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державний земельний кадастр», повноваження територіального органу в частині видачі дублікатів державних актів та їх державної реєстрації припинені. Згідно п. 53 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень для державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку, права власності на об'єкт нерухомого майна, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, у зв'язку із втратою, пошкодженням чи зіпсуванням відповідного державного акта на право власності чи постійного користування земельною ділянкою, свідоцтва про право власності на нерухоме майно подаються відповідні документи лише заявником (власником) в орган державної реєстрації прав. З цього слідує, що на померлу особу отримати правовстановлюючі документи не виявляється можливим. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В силу п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Позивач не може оформити право власності на вищевказане спадкове майно, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що і підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Оскільки, спадкодавець [PERSON] за життя набув право власності на земельну ділянку, і дане майно залишається не успадкованим спадкоємцем за законом є [PERSON], а також беручи до уваги, що іншої інформації про правовстановлюючі документи на земельні ділянки позивачеві розшукати не вдалося, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved