Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] в селі Михайлівка Глибоцького району Чернівецької області помер батько позивачки - [PERSON] . Спадщина відкрилась за законом. Єдиним спадкоємцем першої черги є позивачка [PERSON] . На час відкриття спадщини [PERSON] був вдівцем, його дружина [PERSON] померла [INFO] в смт. Глибока Чернівецької області. Рідний брат позивачки [PERSON] помер [INFO] в м. Боярка Київської області. Спадщина прийнята [PERSON] відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК, так як вона постійно проживала з батьком на час відкриття спадщини, що підтверджується копією особового рахунку з погосподарської книги с. Михайлівка Глибоцького району. До складу спадкового майна входить: житловий будинок - літ. «А», загальною площею 39,2 кв.м., в т.ч. житловою 15,9 кв.м.; тераса - літ. «А1»; ганок-літ. «а». Оскільки спадкодавець за життя не встиг оформити право власності на майно - то позивач змушений звертатись до суду з відповідним позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Тому просить суд, ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на спадкове нерухоме майно, яке розташоване в [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить суд позов задовольнити, а справу розглянути у її відсутності. В судове засідання представник відповідача Глибоцької селищної ради не з`явився, проте селищна рада надала суду листа, в якому позовні вимоги визнає повністю і просить суд розглянути справу без участі їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за житія спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, якщо спадкоємець будь - яким із перелічених у законі способів прийняв спадщину, а потім помер, то прийнята ним спадщини буде спадкуватися його спадкоємцями в окремій спадковій справі, що заводиться після нього як на особисте майно, так і на майно, яке він прийняв, але не оформив. Судом встановлено, що [INFO] в селі Михайлівка Глибоцького району Чернівецької області помер батько позивачки - [PERSON] . Спадщина відкрилась за законом. Єдиним спадкоємцем першої черги є [PERSON] . На час відкриття спадщини [PERSON] був вдівцем, його дружина [PERSON] померла [INFO] в смт. Глибока Чернівецької області. Рідний брат позивачки [PERSON] помер [INFO] в м. Боярка Київської області. Спадщина після смерті батька була прийнята [PERSON] відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК, так як вона постійно проживала з батьком на час відкриття спадщини, що підтверджується копією особового рахунку з погосподарської книги с. Михайлівка Глибоцького району Чернівецької області. До складу спадкового майна входить: житловий будинок - літ. «А», загальною площею 39,2 кв.м., в т.ч. житловою 15,9 кв.м.; тераса - літ. «А1»; ганок-літ. «а». Оскільки спадкодавець за життя не встиг оформити право власності на майно - то позивачка змушена звертатись до суду з відповідним позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного, ст. ст. 319, 328, 346, 1216-1223,1258, 1268 ЦК України,

Outcome: approved