Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою. А саме просить, виділивши їй у квартирі [ADDRESS], житлову кімнату площею 15,6 кв.м., в [PERSON] - житлову кімнату площею 10,7 кв.м. Місця загального користування залишити у спільному користуванні. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у вказаній квартирі кожному з них належить по ? частині на праві спільної часткової власності, однак у них виникає спір щодо користування вказаним майном. У подальшому та до початку розгляду справи по суті представник позивача просила залучити до участі у справі співвідповідачів [PERSON] і [PERSON] як співвласників вказаного житлового приміщення та уточнила позовні вимоги і просила виділити їй, [PERSON] та [PERSON] кімнату площею 15,6 кв.м., в [PERSON] - житлову кімнату площею 10,7 кв.м. Місця загального користування залишити у спільному користуванні. У судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] підтримали уточнені позовні вимоги та просили їх задовольнити. [PERSON] і [PERSON] у судове засідання не з'явились, звернувшись до суду з заявами в яких вказують, що позовні вимоги визнають та розгляд справи просять здійснювати за їх відсутності. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився та не надіслав на адресу суду заяви про розгляд справи за його відсутності, хоча своєчасно повідомлявся про час і місце судового розгляду, відтак, за згоди позивачки, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу заочно, на підставі наявних в ній доказів. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши наявні у справі матеріали та проаналізувавши їх, приходить до переконання, що позов слід задовольнити з огляду на таке. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 22 грудня 2008 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по ? частині. Згідно технічного паспорта вказана квартира має загальну площу 48,6 кв.м. і складається з двох кімнат, 15,8 кв.м. та 10,7 кв.м., а також кухні, площею 8,5 кв.м., ванної кімнати, площею 2,6 кв.м., вбиральні, площею 1 кв.м., коридора, площею 8 кв.м., вбудованої шафи, площею 0,6 + 0,5 кв.м. та балкона, площею 0,9 кв.м. Як вбачається із будинкової книги в зазначеній квартирі зареєстровані позивачка та відповідачі. Оскільки спірна квартира є спільною частковою власністю сторін, кожен зі співвласників може ставити питання про встановлення порядку користування цією квартирою. Згідно з вимогами статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ст. 317 Цивільного Кодексу України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Запропонований позивачкою порядок користування квартирою відображає фактичний порядок користування, що склався, не порушує інтереси сторін, а тому суд вважає, що такий порядок користування житловими приміщеннями, кухнею та іншими приміщеннями квартири може бути закріплений судовим рішенням. При визначені порядку користування спірною квартирою судом враховано, що рішенням не порушуються житлові права осіб, що проживають та мають право проживати у квартирі, а також норми житлового законодавства. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом встановлення запропонованого позивачкою порядку користування квартирою [ADDRESS]. Згідно із вимогами статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути 243,60 грн. судового збору сплаченого нею при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved