Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 8275,35 грн. та пеню за прострочення сплати аліментів за період з травня 2015 року по березень 2017 року /включно/ у розмірі 2526,61 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.03.2015 р. рішенням Залізничного районного суду м. Львова шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] Крім цього, на підставі рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01.08.2014 року, видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліментів в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від його заробітної плати /всіх доходів/ щомісячно, починаючи з 21.05.2014року і до досягнення дитиною повноліття. Проте, відповідач рішення суду не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість по виплаті аліментів. Згідно розрахунку Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області заборгованість відповідача по сплаті аліментів в її користь в період з квітня 2014р. по березень 2017р. становить 8275,35 грн. У звязку із наведеним просить стягнути з відповідача в її користь заборгованість у розмірі 8275,35 грн. та пеню у розмірі 2526,61 грн. за несвоєчасну сплату аліментів. Суд, ухвалив розглядати справу за відсутності позивача та її представника, які в судове засідання не зявилися, у поданій суду заяві просять проводити розгляд справи у їх відсутності та позов підтримують, а також за відсутності відповідача, який в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив не подав, причини неявки суду не повідомив. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, а тому, суд приходить до переконання про можливість, відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Вивчивши та перевіривши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд позов задовольняє з наступних підстав. Зі змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що батьками [PERSON], який народився 29.07.2013 року є сторони [PERSON] та [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-СГ №382772 /а.с.2/. Як вбачається із матеріалів справи, на підставі рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01.08.2014 року видано виконавчий лист про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від його заробітної плати (всіх доходів) щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду з 21 травня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. /а.с.5/. Як вбачається із долученого до матеріалів справи розрахунку боргу по сплаті аліментів боржником [PERSON] від 10.03.2017р. станом на 10.03.2017 року сума боргу становить 8\~275,35 грн. /а.с.6/. Відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті аліментів на користь позивача у розмірі 8\~275,35 грн. підлягає задоволенню. Що стосується позовної вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, суд виходив з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.196 Сімейного кодексу України\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. У постанові Верховного суду України від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81цс13 висловлено правову позицію, у якій зазначено, що оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1\~ст.196 Сімейного кодексу України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно до правового висновку, висловленого в Постанові Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року по справі № 6-1477цс15 та в Постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі за № 6-94цс15 згідно з ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Із урахуванням правової природи пені як дієвого стимулу належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом\~статті 196 СК України\~пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, за який не сплачено аліменти. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється наступним чином: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Із поданого позивачем розрахунку неустойки /пені/ від суми несплачених аліментів вбачається, що позивачем вірно застосовано формулу розрахунку, такий відповідає вимогам проведення розрахунку, викладеним у вищевказаних постановах Верховного Суду України, загальна сума пені за період з травня 2015 року по березень 2017 року складає 2526,61 грн. /а.с.7/. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовна вимога про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, підлягає задоволенню, а саме на користь позивача з відповідача слід стягнути пеню у розмірі 2526,61 грн. На підставі п.3\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved