Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме, на 1/3 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, зокрема, з житлового будинку «А» (до 1939 року побудови) із прибудовою «а» (1983 року побудови), сходами «сх», хліву «Б» (1965 року побудови), літньої кухні «В» (1965 року побудови), підвалу «Пдв» (1965 року побудови), вбиральні «Г» (1991 року побудови), вимощення «І», воріт «1» хвіртки «2», загальною площею 57,3 кв. м., житловою площею 36,6 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , та після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , посилаючись на те, що після смерті її батьків відкрилась спадщина за заповітом на частки даного житлового будинку. Однак, постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки було виявлено, що відсутній правовстановлюючий документ та державна реєстрація права власності на даний житловий будинок. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, однак від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Перевіривши, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 30.01.2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 09. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 05.02.2019 р. Виконавчим комітетом Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 04. Після їх смерті відкрилася спадщина на все належне їм майно, зокрема, на частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 950 від 21.10.2019 р. по [ADDRESS] вбачається, що станом на 01.07.1990 р. числиться колгоспний двір, членами якого були: [PERSON] - голова двору, [PERSON] - дружина, [PERSON] - зять, [PERSON] - дочка, [PERSON] - внук, [PERSON] - онука. Крім цього, з інформаційної довідки Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації за вих. № 1292 від 25.09.2019 р. вбачається, що станом на 01.01.2013 р. державна реєстрація права власності на житловий будинок по [ADDRESS] , в бюро не проведена. Спірний житловий будинок [ADDRESS] , відповідно до виготовленого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 23.09.2019 р. технічного паспорту складається із житлового будинку «А» (до 1939 року побудови) із прибудовою «а» (1983 року побудови), сходами «сх», хліву «Б» (1965 року побудови), літньої кухні «В» (1965 року побудови), підвалу «Пдв» (1965 року побудови), вбиральні «Г» (1991 року побудови), вимощення «І», воріт «1» хвіртки «2». Загальна площа житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд становить 57,3 кв. м., житлова - 36,6 кв. м. Судом встановлено, що [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем виконкому Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області 15.11.2005 р. за реєстровим № 51, згідно якого [PERSON] заповіла все належне майно позивачу [PERSON] . У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 367/2019 року, після смерті [PERSON] , за заявою дочки померлої [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом № 1172 від 08.11.2019 р. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Крім цього, [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем виконкому Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області 19.12.2014 р. за реєстровим № 139, згідно якого [PERSON] заповів все належне майно позивачу [PERSON] . Відповідно, у справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 258/2019 року, після смерті [PERSON] , за заявою дочки померлого [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом № 820 від 10.07.2019 р. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991р.). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 р. мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні: б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних: г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України - Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Оскільки вищевказаний житловий будинок побудовано до 15.04.1991р. (до введення в дію Закону України «Про власність») спадкодавець як член колишнього колгоспного двору набув на нього право сумісної власності, причому це право збереглося за ним і після припинення колгоспного двору в результаті введення вдію вказаного Закону. Статус майна колгоспного двору був врегульований ст.ст. 120-126 ЦК УРСР 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин. Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, вказане домоволодіння належало вищезазначеним шести членам колгоспного двору в рівних частинах на праві сумісної власності, тобто, по 1/6 частині кожному. На звернення позивача [PERSON] до Тернопільської державної нотаріальної контори, постановами державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайною І.В. від 11.10.2019 р. за № 3260/02-31 та від 18.02.2020 р. за № 326/02-31, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітами на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на вказаний будинок. Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавець не отримав за життя правовстановлюючих документів на належне майно та не здійснив державної реєстрації свого права власності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за [PERSON] права власності на 1/3 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, зокрема, з житлового будинку «А» (до 1939 року побудови) із прибудовою «а» (1983 року побудови), сходами «сх», хліву «Б» (1965 року побудови), літньої кухні «В» (1965 року побудови), підвалу «Пдв» (1965 року побудови), вбиральні «Г» (1991 року побудови), вимощення «І», воріт «1» хвіртки «2», загальною площею 57,3 кв. м., житловою площею 36,6 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , та після смерті [PERSON] , померлого [INFO] .

Outcome: approved