Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви позивач посилається на наступні обставини: сторони у справі є батьками повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На даний час син сторін, [PERSON], навчається на стаціонарній формі навчання у Ковельському промислово-економічному коледжі Луцького НТУ. Син потребує матеріальної допомоги, оскільки він навчається та не має ніякого джерела доходів, вона невзмозі забезпечити дитину усім необхідним для йогомального розвитку та існування. Відповідач працює водієм у Волинському лінійному виробничому управлінні магістральних газопроводів філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» АТ «Укртрансгаз» та має постійний дохід і спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина. Враховуючи наведене, позивач прохає ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною двадцяти трьох річного віку. У ході судового розгляду позивач [PERSON] позов підтримала повністю, з підстав, зазначених у ньому, прохає його задовольнити Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю і не заперечує проти задоволення позову . Згідно з ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 04.11.2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Ковельському району Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області 11.11.2005 року. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 лютого 2001 року доводиться та обставина, що сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO]. Довідкою Ковельського промислово-економічного коледжу Луцького НТУ від 05.02.2019 року доводиться та обставина, що [PERSON] є студентом третього курсу денної форми навчання. Навчається за державним замовеленням. Термін навчання з 01 вересня 2016 року до 30 червня 2020 року. Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Пленум Верховного Суду України у пункті 20 своєї постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування окремих норм «Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснив, що обовязок батьків утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно вимог ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати як стан здоров'я та матеріальне становище дитини, так і стан здоровя та матеріальне становище стягувача та платника, інші обставини, що мають значення. Також, враховуючи те, що син сторін [PERSON], досяг повноліття, його вік перевищує 18 років та є меншим 23 років, він навчається на денній формі навчання, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо потреби сина сторін, в матеріальній допомозі батьків. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно вимог ст.199 СК України, аліменти слід стягувати до припинення навчання, але не довше, як до досягнення повнолітнім сином сторін двадцяти трьох років. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача судовий збір.

Outcome: approved