Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначала, що 19 вересня 2008 року між нею і відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, після чого вони розлучилися на підставі Рішення Кременчуцького районного суду (справа №536/2484/13-ц.) Від шлюбу мають сина \~[PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з нею.\~ На підставі виконавчого листа Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05 лютого 2013 року відповідач зобовязаний виплачувати аліменти на її користь на утримання сина у розмірі ? частки з усіх видів свого заробітку (доходу), починаючи з 09.01.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказувала, що відповідач офіційно працює, але матеріальної допомоги на утримання сина не надає.\~ Внаслідок не виконання відповідачем рішення суду за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів в сумі 12902,40 грн., що підтверджується доданим до заяви розрахунком державного виконавця Автозаводського відділу Державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просила суд стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь [PERSON] неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 30023 грн. 08 коп. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, давши повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом достовірно встановлено, що 19 вересня 2008 року між нею і відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, після чого вони розлучилися на підставі Рішення Кременчуцького районного суду (справа №536/2484/13-ц.) Від шлюбу мають сина \~[PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з нею.\~ На підставі виконавчого листа Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05 лютого 2013 року відповідач зобовязаний виплачувати аліменти на її користь на утримання сина у розмірі ? частки з усіх видів свого заробітку (доходу), починаючи з 09.01.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказувала, що відповідач офіційно працює, але матеріальної допомоги на утримання сина не надає.\~ Внаслідок не виконання відповідачем рішення суду за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів в сумі 12902,40 грн., що підтверджується доданим до заяви розрахунком державного виконавця Автозаводського відділу Державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції. Згідно зі\~ст. 196 Сімейного кодексу України\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки(пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, тобто пеня може нараховуватись тільки на ту суму заборгованості, яка виникла після 01 серпня 2012 року. Відповідно до\~ст. 195 СК України\~заборгованість по аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку(доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому співвідношенні. Якщо боржник в цей час не працював заборгованість визначається виходячи із середньої заробітної плати для даної місцевості. Пунктом 22\~Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз'яснено, що передбачена\~ст. 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. У правовій позиції, висловленій\~\~ Верховним Судом України у постанові\~ від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81цс-13, яка є обов'язковою для виконання в силу\~ст. 360-7 ЦПК України,\~\~ зазначено порядок нарахування пені за несплату аліментів, а саме: оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1\~ст. 196 СК України\~\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Виходячи з аналізу норм\~глави 49 ЦК України\~неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Саме така правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року в справі № 6-81цс13, від 1 жовтня 2014року № 6-149цс14, від 1 липня 2015 року у справі №6-94цс15, який згідно зі\~ст. 360-7 ЦПК України\~має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% і помножена на кількість днів прострочення, які обчислюються виходячи з того, скільки днів прострочено від дня порушення боржником свого обов'язку сплати щомісячного платежу до дня фактичної сплати цього платежу або на момент стягнення. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Відповідачу [PERSON] відомо про рішення суду про стягнення з нього аліментів, він обізнаний про свій обовязок сплачувати аліменти, знає про існування заборгованості, так як державний виконавець неодноразово попереджував останнього про наявність боргу, який утворився з серпня 2012 року по теперішній час та необхідність його сплати. Виходячи з аналізу змісту ст.196 СК України, відповідальність платника аліментів з прострочення їх сплати настає у випадку порушення цим платником аліментних обовязків, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до ст. 20 СК України до вимог, що випливають з сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ст. 72, 129, 138, 139 СК України, тобто на положення ст. 196 СК України щодо стягнення пені немає строків давності на звернення до суду з даним позовом. Відповідно до наданого розрахунку сума пені, яку повинен сплатити відповідач за період з 01.08.2012 року складає 30023,08 грн. За вказаних обставин позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені з прострочення сплати аліментів - підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved