Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем у відділ ДРАЦС Тальнівського районного управління юстиції у Черкаській області 11.10.2008 року, актовий запис № 101. Від даного шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08.10.2014 року. Дитина залишилася проживати з матір'ю. Відповідач перестав цікавитися проблемами сім'ї, не приділяє уваги дитині та не приймає участі в її догляді та вихованні, не надає матеріальної допомоги в розмірі необхідному для утримання дитини. Позивач звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, в розмірі ? частки зі всіх видів заробітку, щомісячно, але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову. Згідно заяви позивач [PERSON] просила справу розглянути у її відсутність. Проти заочного розгляду справи не заперечує, позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем у відділ ДРАЦС Тальнівського районного управління юстиції у Черкаській області 11.10.2008 року, актовий запис № 101. Від даного шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, виданого повторно серії [NUMBER] від 23.12.2011 року. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08.10.2014 року. Дитина залишилася проживати з матір'ю. Відповідач перестав цікавитися проблемами сім'ї, не приділяє уваги дитині та не приймає участі в її догляді та вихованні, не надає матеріальної допомоги в розмірі необхідному для утримання дитини. В даний час дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно положень ст. 182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на те, що позивач позовні вимоги підтримала, а відповідач не надав заперечень проти останнього, а також

Outcome: approved