Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому вказує на те, що [INFO] року у неї народилась донька [PERSON], в свідоцтво про народження доньки серія [NUMBER] від 02.07.2009 року батьком дитини вписаний [PERSON]. З [PERSON] вона тривалий час вже не мешкаємо разом. Дитину він не утримує та навіть не бажає спілкуватися, адже за вказаний період він не навідався жодного разу, крім того відповідно до нотаріально посвідченої заяви [PERSON] за № 223 від 03.04.2015 року він відмовляється від батьківства щодо [PERSON], а також повідомляє факт того, що він не є біологічним батьком дівчинки. 24 листопада 2014 року Комунарський районний суд м. Запоріжжя видав виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на її користь задля утримання доньки аліментів у розмірі 400 грн. до повноліття дитини. Позивач не перешкоджала [PERSON] спілкуватися з донькою, але він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не надає належного утримання та забезпечення не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться її інтелектуальним, фізичним, духовним та психічним розвитком, не піклується про її стан здоров'я та не надає матеріальну допомогу на її утримання, аліменти не платить, що підтверджується довідкою Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ. Крім того доказами ухилення [PERSON] від участі у вихованні дитини є Довідка комунального закладу Дошкільний навчальний заклад(ясла-садок) № 164 «Золотий ключик» від 03.04.2015 року, про те, що виховання дитини здійснює лише матір. Посилаючись на вищенаведені обставини, [PERSON] просить суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав по відношенню до доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. Представник третьої особи - районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району, як органу опіки та піклування ,в судовому засіданні проти позову не заперечувала. Суд заслухавши пояснення сторін, третьої особи, вивчивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Фактичні обставини справи підтверджуються доказами, вивченими та оголошеними в судовому засіданні. Ксерокопією паспорту позивачки [PERSON] (а.с.10-12); довідкою комунального закладу Дошкільний навчальний заклад(ясла-садок) № 164 «Золотий ключик» від 03.04.2015 року, згідно з якою виховання дитини здійснює лише матір (а.с.5), довідкою Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ від 17.03.2015 р. про розмір аліментів, згідно з якою загальна сума сплачених [PERSON] на користь [PERSON] аліментів за період з 01.09.2014 р. по 28.02.2015 р. складає 00,00 грн. (а.с.6); нотаріально посвідченою заявою від 03.04.2015 р., згідно з якою [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.7); свідоцтвом про шлюб (а.с.8); свідоцтвом про народження [PERSON] від 02.07.2009 р. (а.с.9); довідкою з місця проживання, згідно з якою малолітня [PERSON] проживає разом з матір»ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS].(а.с.13) висновком органу опіки та піклування від 22.09.2015 р., згідно з яким встановлені підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав та призначення опікуна (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, а на теперішній момент є єдиним заходом впливу на [PERSON], який свідомо не виконує батьківських обов'язків. Згідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що «Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Статтею 11 цього ж Закону вказано, що «Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини». Згідно статті 12 цього Закону вказано, що «Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати п до самостійного життя та праці». Згідно зі ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування , а також другі особи. На підставі викладеного,

Outcome: approved