Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Заводського РВ міліції МВС України в Дніпропетровській області, Казначейської служби України Дніпропетровської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Ухвалами суду від 07 квітня 2016 року до участі у справі залучена Дніпродзержинська місцева прокуратура, в якості співвідповідачів Державна казначейська служба України, Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Заводський відділ поліції Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області. У своєму позові позивач просить суд стягнути та зобовязати казначейство України виплатити їй із бюджету України матеріальну шкоду за продукти, які 12 травня 2014 року конфісковані в сумі 4 433,75 грн.; матеріальну шкоду за продукти харчування конфісковані 02 липня 2014 року в сумі 4 179,25 грн.; моральну шкоду в сумі 16 536 грн. за незаконне адміністративне переслідування на протязі 12 місяців; виплатити матеріальну та моральну шкоду в загальній сумі 25 148 грн. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 12 травня 2014 року згідно протоколу були конфісковані біля магазина по вул.Аношкіна, 80/1 м.Дніпродзержинськ, продукти харчування, які належали їй, як приватному підприємцю. 21 травня 2014 року адміністративне провадження відносно [PERSON] було закрито та було розяснено повернути товар, який був вилучений, володільцю. У звязку з тим, що працівники міліції не повернули йому товар, у звязку з тим, що останній був вилучений, вважає, що ними спричинена матеріальна шкода у розмірі 4 433,75 грн. 02.07.2014 року працівники міліції знов вилучили товар, але рішенням суду від 26 вересня 2014 року адміністративна справа відносно [PERSON] за ст.160 КУпАП була закрита за відсутністю складу адміністративного правопорушення та розяснено повернути товар. У звязку з тим, що продукти харчування були знищені, працівники міліції спричинили матеріальну шкоду в розмірі 4 179,25 грн. 02 липня 2014 року відносно неї був складений адміністративний протокол, але провадження по справі закрито, у звязку з чим вважає, що їй спричинена й моральна шкода, яку вона оцінює в 16 536 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] посилався на обставини викладені в позові, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Просить суд стягнути та зобовязати казначейство України виплатити позивачу із бюджету України матеріальну шкоду за продукти, які 12 травня 2014 року вилучені в сумі 4 433,75 грн.; матеріальну шкоду за продукти харчування вилучені 02 липня 2014 року в сумі 4 179,25 грн.; моральну шкоду в сумі 16 536 грн. за незаконне адміністративне переслідування на протязі 12 місяців; виплатити матеріальну та моральну шкоду в загальній сумі 25 148 грн. Представник відповідача [PERSON] управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення, посилалась на обставини викладені в запереченні на позов та просила суд відмовити. Прокурор Дніпродзержинської місцевої прокуратури [PERSON] в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову та просив суд відмовити. У судове засідання представник Заводського відділу поліції Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Розглянувши матеріали цивільної справи, вислухавши представників сторін та представника прокуратури, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що згідно постанови Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 травня 2014 року, провадження по адміністративній справі щодо [PERSON] за ч.1 ст.160 КУпАП закрито за відсутністю події адміністративного правопорушення, а також вилучені згідно протоколу огляду від 12 травня 2014 року товар вирішено повернути власнику [PERSON] 26 вересня 2014 року постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області провадження по адміністративній справі щодо [PERSON] за ч.1 ст.160 КУпАП закрито за відсутністю події адміністративного правопорушення, а також вилучені згідно протоколу огляду від 02 липня 2014 року товар вирішено повернути власнику [PERSON] 06 липня 2015 року постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області провадження по адміністративній справі щодо [PERSON] за ст.185 КУпАП закрито за відсутністю події адміністративного правопорушення. Відповідно до вимог п.п.8, 9 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно із вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв'язку із приниженням її честі, гідності, а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень встановлено ст. 56 Конституції України. Положеннями ч.2 ст.1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт. Відповідно до вимог ч.1 ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями чи дією органу державної влади відшкодовується Державою незалежно від вини цього органу. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок його незаконного засудження, незаконного притягнення, як обвинуваченого, а згідно із вимогами ст. 3 цього ж Закону, громадянинові відшкодовується моральна шкода. Відповідно до ст.ст.1, 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України «Про оперативно-розшукову діяльність», «;Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» та іншими актами законодавства, - відшкодовується у повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду. Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: 1) постановлення виправдувального вироку суду; 1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали чи постанови суду чи іншому рішенні суду про повернення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд) факту незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2) закриття кримінальної справи за відсутністю події злочину, відсутністю події злочину, відсутністю у діянні складу злочину або недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину; 3) відмови в порушенні кримінальної справи; 4) закриття справи про адміністративне правопорушення. Згідно зі ст.3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» у наведених у ст. 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; 2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами дізнання чи досудового слідства, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; 3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; 4) суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги; 5) моральна шкода. Відповідно до пунктів 6, 11 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України, Міністерства фінансів України від 4 березня 1996 року, одночасно з копією повідомлення про закриття справи в стадії дізнання і попереднього слідства громадянинові направляється повідомлення, в якому роз`яснюється, куди і протягом якого терміну можна звернутись за відшкодуванням шкоди і поновленням порушених прав. Для визначення розміру шкоди, переліченої в пунктах 1, 3, 4 ст. 3 Закону, громадянин протягом шести місяців після направлення йому повідомлення може звернутись: 1) при закритті провадження в справі органами дізнання або слідства Міністерства внутрішніх справ, Генеральної прокуратури і Служби безпеки України відповідно до цих органів; 2) при винесенні виправдувального вироку або закритті справи судом першої інстанції чи в касаційному порядку до суду, який розглядав справу по першій інстанції; 3) при скасуванні постанови районного (міського) суду (судді) про накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт і закритті справи в районний (міський) суд (до судді), який розглядав справу про адміністративне правопорушення. П.17 зазначеного Положення визначено, що передбачене частиною 5 ст.4 Закону відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Питання відшкодування моральної шкоди, що передбачено частиною 1 ст.13 Закону, за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною 1 ст.12 Закону. Розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом згідно з частиною 3 ст.13 Закону провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заходи, проведені відносно позивача, а саме вилучені згідно протоколів огляду товару працівниками Заводського РВ Дніпродзержинського МУ МВС в Дніпропетровській області, за своєю правовою природою не є оперативно-розшуковими, оскільки відомості по вказаному факту в Єдиному реєстрі досудових розслідувань не реєструвалися. Відносно [PERSON] кримінальне провадження не розпочиналося, а тому її твердження про те, що вона перебувала під незаконним адміністративним переслідуванням, є необґрунтованими та не підтверджуються доказами. До адміністративної відповідальності у вигляді штрафу чи виправних робіт вона не притягувалась, а тому відсутні підстави для застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду». Таким чином, враховуючи викладене та, що провадження у справах про притягнення [PERSON] та [PERSON] до адміністративної відповідальності, на які посилається позивач, були закриті, у зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що підстави для відшкодування позивачу матеріальної та моральної шкоди згідно із Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» відсутні . На підставі викладеного та

Outcome: dismissed