Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини доходу платника аліментів, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дати подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування доводів позовної заяви позивачем зазначено, що відповідач участі у вихованні дитини не бере, коштів на утримання сина не надає, одягу, взуття, засобів гігієни, продуктів харчування не придбаває. Син сторін часто хворіє, знаходиться на обліку у поліклінічному педіатричному відділенні № 4 КНП «ТМДКЛ» з діагнозом: залізодефіцитна анемія І ст., атопічний дерматит, функціональні розлади жовчного міхура, у листопаді 2018 року переніс двобічну пневмонію. [PERSON] супроводжує сина на медичні огляди лікарів, здійснює виклики лікарів додому, оплачує витрати на лікування та купує медичні препарати і ліки. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 лютого 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили його задовольнити. У судовому засіданні відповідач позов визнав частково, зазначив, що погоджується на стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ј частини від його доходу (заробітку) щомісячно. Додатково пояснив, що він офіційно є співробітником СБУ у Тернопільській області, його середньомісячний заробіток становить 12-13 тисяч гривень, стан здоров'я задовільний, інших утриманців немає. Заслухавши доводи учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 24 травня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] від 09 лютого 2016 року, видане Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 грудня 2018 року (справа № 607/10068/18) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно довідки Приватного підприємства «Благоустрій» № 48 від 11 січня 2019 року, син сторін [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Як слідує із довідки Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» Відділу охорони здоров'я та медичного забезпечення Тернопільської міської ради № 80 від 21 січня 2019 року, дитина [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS], знаходиться на обліку в поліклінічному педіатричному відділенні № 4 Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня». З інформації лікаря-педіатра, в березні 2016 року прооперований в ТОДКЛ з приводу гострого гнійного підшкірного парапроктиту. Знаходиться на обліку з діагнозом: залізодефіцитна анемія І ст., атопічний дерматит, функціональні розлади жовчного міхура. В листопаді 2017 року лікувався в ТОДКЛ з приводу позалікарняної двобічної вогнищевої пневмонії. Призначення лікарів мама виконує. Під час проходження медичних оглядів в поліклініці та відвідувань на дому дитину супроводжує мама. Відповідно до довідки ДП «Савсервіс Карпати» № 4 від 11 січня 2019 року [PERSON] працює у ДП «Савсервіс Карпати» на посаді продавця-консультанта з 13 лютого 2015 року. На час видачі довідки [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до ч.ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Як встановлено в судовому засіданні, сторонами не досягнуто згоди щодо участі відповідача в утриманні їх спільної дитини, що стало причиною звернення [PERSON] з позовом до суду про стягнення аліментів. [PERSON] офіційно працевлаштований, має постійний заробіток, є працездатним, за своїм станом здоров'я та матеріальним становищем, може виконувати обов'язки по утриманню сина. Також, суд враховує те, що відповідач є власником транспортних засобів LEXUS RX 350, 2007 року випуску, та BMW X6, 2010 року випуску, що останній також не заперечував, однак вказував, що ці автомобілі перебувають у незадовільному стані про що позивачу відомо. Відтак, визначаючи розмір аліментів, який на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, та вважає, що слід стягнути з відповідача в користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ј частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 січня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментіву межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial