Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 26 лютого 2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №162 та стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.02.2016 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам дитини. Дитина проживає з позивачем в [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. [PERSON] зазначила, що батько дитини працює за кордоном та отримує дохід. Разом з тим, відповідач ухиляється від обов`язку щодо утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість. В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Виклик відповідача було здійснено відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі доказів достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.02.2016 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, вбачається, що 26.02.2016 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за №162. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.5). Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обґрунтування позову, а також те, що подружжя проживають окремо один від одного, суд дійшов до висновку, що фактичні подружні стосунки сторони припинили та не бажають їх відновлювати. Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити їх спільним інтересам та інтересам дитини. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що строк на примирення надавати недоцільно, і шлюб між сторонами належить розірвати. Судом також встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.04.2016 року (а.с.7). Згідно положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджують у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Водночас, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] має поганий стан здоров`я або тяжке матеріальне становище, а також про те, що на його утриманні перебувають інші діти чи непрацездатні особи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи, що будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду відповідачем надано не було, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З матеріалів справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом в частині вимог про розірвання шлюбу було сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, враховуючи, що позивач на момент звернення до суду була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір» в частині вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, відповідно до положень ст.141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір до Державного бюджету України.

Outcome: approved