Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, та просить усунути їй перешкоди у користуванні власністю квартирою № 41 в будинку № 9 по вул. Каткова в м.Кривому Розі, а саме визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування зазначеною квартирою В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що вона на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.01.2007, виданого УЖКГ міськвиконкому, та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.10.2007, виданого державним нотаріусом Пятої криворізької державної нотаріальної контори, є власницею квартири за адресою: [ADDRESS]. У вказаній квартирі на цей час зареєстрована вона та її колишній чоловік - відповідач [PERSON], з яким вона перебувала в шлюбі, який розірвано 11 січня 2012 року. Починаючи з жовтня 2015 року відповідач за місцем реєстрації не проживає, житлом не користується, участі у сплаті комунальних послуг не приймає, що погіршує її матеріальний стан, та порушує її права як власника житла. Оскільки відповідач не проживає в спірній квартирі більше року, позивач і просить суд на підставі ст.405 ЦК України визнати його таким, що втратив право користування належною їй на праві власності квартирою. Відповідач неодноразово викливався до суду /а.с.19,21,40-43/, але в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав. Відповідно до ст.74 ЦПК України про час та місце розгляду справи вважається повідомленим. Позивач наполягає на розгляді справи за відсутності відповідача. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та оголосив про заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 224-228 ЦПК України. В судовому засіданні 14.08.2017 позивач заявлені вимоги підтримала, суду пояснила, що з відповідачем знаходилася у зареєстрованому шлюбі, і він був зареєстрований у належній їй квартирі, як член її сімї. Після розірвання шлюбу, починаючи з жовтня 2015 року, відповідач в квартирі не мешкає, його речей в квартирі немає, а тому, оскільки шлюб між ними розірвано, вони спільного господарства не ведуть, вважає, що він втратив право на користування належною їй квартирою, до того ж на відповідача продовжують нараховуватись комунальні платежі, які доводиться сплачувати їй, що порушує її права. Просила позов задовольнити. Допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON], кожна окремо, суду пояснили, що їм достоменно відомо про те, що позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS], відповідач її колишній чоловік, в квартирі не проживає з жовтня 2015 року, стосунки вони не підтримують. Підтвердили, що перешкод у користуванні житлом позивач відповідачу не чинила. Заслухавши позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується наданими суду копіями свідоцтва про право власності на житло № І-06, виданого 16.01.2007 Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради згідно з розпорядженням № І-901 від 20.11.2006, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.10.2007, посвідченого державним нотаріусом Пятої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за № 1-3418 /а.с. 5,7/. Встановлено, що позивач та відповідач знаходилися у зареєстрованому шлюбі, який згідно з свідоцтвом, виданим Інгулецьким відділом ДРАЦС Криворізького міського управління юстиції серія IK № 170632, розірвано 11.01.2012 року /а.с.9/. Згідно з довідкою Криворізької міської довідково-інформаційної служби відповідач [PERSON] має реєстрацію місця проживання за адресою: [INFO]. Цей факт підтверджується також інформацією Відділу реєстрації місця проживання громадян [PERSON] комітету Інгулецької районної у місті ради від 19.07.2017 /а.с.10,28/. Згідно з наданим суду Актом, затвердженим представником ТОВ «УЮТ-2011» від 18.05.2017, [PERSON] з 2015 року по цей час в за адресою: [ADDRESS] зареєстрований, але не мешкає /а.с.11/. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 2015 року , тобто понад рік, без поважних причин, відсутній на спірній житловій площі, в квартирі не мешкає, При цьому позивач [PERSON] постійно проживає у спірній квартирі, утримує житло. В звязку з реєстрацією відповідача на спірній житловій площі, на нього нараховуються комунальні платежі, які вимушена платити позивач, що негативно впливає на її матеріальний стан, оскільки відповідач кошти за комунальні послуги не сплачує, отримати субсидію без урахування доходу зареєстрованого в квартирі відповідача позивач можливості не має. Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з права власника вимагати усунення перешкод у здійсненні свого права власності, та які регулюють порядок користування житлом та втрати цього права членом сімї власника житла. За приписами ст.2 та ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом, а також громадяни зобовязані протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приписами ч.2 ст.405 ЦК України визначено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд враховує, що квартира, де має реєстрацію місця проживання відповідач, належить позивачу на праві приватної власності, позивач самостійно несе витрати по утриманню житла, а відповідач від його утримання самоусунувся, чим порушує права позивача, що негативно впливає на її матеріальний стан, та вважає за можливе захистити порушене право позивача, усунути їй перешкоди в користуванні власністю з боку відповідача, шляхом визнання останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. На підставі вищезазначеного суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому слід стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved