Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] із позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини на загальну суму 28533,00 грн. В обґрунтування свого позиву покликається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від подружнього життя у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] [INFO] та син - [PERSON] [INFO] . Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 29.11.2011 року [PERSON] зобовязаний сплачувати аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] [INFO] у розмірі 500,00 грн. та на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі по 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 18.10.2011 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 18.09.2017 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дочки - [PERSON] [INFO] та сина - [PERSON] [INFO] . Сплата аліментів у грошовій сумі по 500 грн. на дочку та 1000 грн. на сина на сьогоднішній день є недостатньою ні для розвитку, ні навіть для харчування дітей. Тим паче ця сума не покриває витрат на їхнє лікування. У 2011 році відповідач оплатив половину вартості лікування сина в Росії. З того часу, крім аліментів, він більше не бере жодної участі в утриманні дітей, зокрема і в додаткових витратах. Відповідач з 2006 р. проживає та офіційно працевлаштований у Чеській Республіці. ). Таким чином, матеріальне становище відповідача є хорошим, він має стабільний високий дохід і має фінансову можливість брати участь в додаткових витратах на дітей. Син Віталій є онкохворим, інвалідом з дитинства, переніс ряд серйозних операцій по видаленню пухлини у лікувальному закладі міста Москви та потребує подальшого постійного лікування, що об`єктивно передбачає посилене і якісне його харчування та додаткові витрати на його утримання і догляд. Дочка [PERSON] навчається у Польській республіці, у технікумі № 8 ім. Яна Карського у Варшаві, що підтверджується відповідними довідками. Оплата її навчання та всього іншого також потребує немалих коштів. Загальна сума додаткових витрат на дочку становить 6 948,26 грн, а загальна сума додаткових витрат на сина становить 50 119,18 грн. Вона купляє всі необхідні медикаменти, вироби медичного призначення та інші речі, необхідні для лікування та здорового зростання дітей, згідно призначень лікарів, оплачую лікування та операції сина у Російській Федерації, однак у неї немає збережених чеків тому що вона не мала наміру звертатися до суду з позовом про стягнення додаткових витрат, надіялася, що відповідач, як добросовісний батько буде брати добровільну участь в таких витратах. Але він не проявляє жодної ініціативи, не виконує належним чином своїх батьківських обов`язків, а їй одній не під силу нести такі значні суми витрат, а аліменти мізерні. Крім того, у зв`язку з тим, що син є онкохворим та потребує постійного обстеження, проведення МРТ, лікування і періодично - оперативного втручання, вона також звертається до суду з проханням стягувати з відповідача додаткові витрати на сина періодично, як це передбачено Сімейним законодавством України, у вязку з чим просила стягнути з [PERSON] на її користь половину вартості додаткових витрат на дочку - [PERSON] , [INFO] - 3474 грн., половину вартості додаткових витрат на сина - [PERSON] , [INFO] - 25 059 грн., а також додаткові витрати на сина [PERSON] , [INFO] , по 2000,00 грн. щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття та понесені судові витрати по справі, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5500,00грн. 29.05.2019 року представник позивачки [PERSON] подав до суду заяву про збільшення позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на утримання сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 27097,00грн., оскільки такому 22.05.2019 року було проведено МРТ головного мозку у Медичному центрі св.Параскевії. В решті позовних вимог представник позивачки [PERSON] дав пояснення аналогічні позовній заяві та просив так задоволити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що він регулярно сплачує аліменти, заборгованості немає. В 2012 році він вдруге одружився, на даний час змушений їздити на заробітки за межі України, де виконує різні роботи, а тому згідний сплатити додаткові витрати у розмірі 6869,25 грн., а в решті позову просив відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до часткового задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом та ін.). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного разового понесення, періодично або постійно. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року, стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, тобто участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Верховний суд України у Постанові від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс 17 надає правовий висновок, щодо застосування ст. 185 СК України, зокрема вказує, що положення ст. 185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. З аналізу даних норм та позицій Верховного Суду України слід прийти до висновку, що не всі перелічені позивачем витрати можуть відноситися до поняття додаткових витрат на утримання дітей в розумінні статті 185 СК України. Беручи до уваги наведені обставини, суд вважає, що задоволенню підлягають вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивачки половину вартості додаткових витрат на дочку - [PERSON] , [INFO] - 3474 грн., половину вартості додаткових витрат на сина - [PERSON] , [INFO] - 25 059 грн.та понесені судові витрати по справі, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5500,00грн., оскільки такі підтвердженні належними доказами по справі. 29.05.2019 року представник позивача [PERSON] подав суду заяву про збільшення позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на утримання сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 27097,00грн., оскільки такому 22.05.2019 року було проведено МРТ головного мозку у Медичному центрі св.Параскевії, однак частиною 2 п. 2 ст. 49 ЦПК України передбачено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання, у звязку з цим дана заява підлягає поверненню позивачу. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, оскільки вказні витрати не можуть вважаться додатковими витратами на дитину в розумінні ст.185 Сімейного кодексу України. У звязку з частковим задоволенням позову стягнути з відповідача судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 4,12, 13,81,263,265 ЦПК України , та

Outcome: partial