Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування якої зазначила, що з 25 жовтня 2014 року по 22 грудня 2017 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано відповідно до рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11.12.2017 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить позивача з дитиною в важке матеріальне становище. Відповідач постійного місця роботи не має, його заробітки є мінливими та нестабільними, у звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення в суд та до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду та до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 30 березня 2018 року за зазначеною справою було призначено підготовче судове засідання, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, до суду надійшов відзив на позовну заяву. В підготовчому судовому засіданні 03.05.2018 року позивачем було заявлено клопотання про відкладення підготовчого судового засідання у звязку з необхідністю підготовки заяви про зменшення розміру позовних вимог у звязку з тим, що позивач на сьогоднішній день є працевлаштованою особою, а відповідач почав приймати участь у вихованні та матеріальному утриманні дитини. 03 травня 2018 року через канцелярію суду позивач подала заяву про зменшення розміру позовних вимог, а саме просила стягнути на її користь з відповідача га утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття, в іншій частині позовні вимоги просить залишити без розгляду (а.с. 40). Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Враховуючи, що заяву про зменшення розміру позовних вимог було подано відповідно до вимог ЦПК України, в справі наявні докази про отримання такої заяви представником відповідача, суд вважає за необхідне прийняти до розгляду зазначену заяву про зменшення розміру позовних вимог. Позивач в підготовчому судовому засіданні свою заяву про зменшення розміру позовних вимог просила задовольнити та стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у вищезазначеному розмірі, іншу частину позовних вимог просила залишити без розгляду. Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутності за участю його адвоката [PERSON] (а.с. 42). Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON], яка діє на підставі ордеру серії АА № 115985 від 03.05.2018 року, а також договору № 16 про надання правничої допомоги в Добропільському міськрайонному суді Донецької області від 23.04.2018 року, в підготовчому судовому засіданні зазначила, що на сьогоднішній день між сторонами досягнута згода стосовно розміру аліментів, відповідач визнає позовні вимоги, а саме надає згоду на стягнення з нього на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні надала заяву про визнання відповідачем позовних вимог у заявленому розмірі (а.с. 43). Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про прийняття заяви відповідача про визнання відповідачем позовних вимог. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що з 25 жовтня 2014 року позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який було розірвано відповідно до рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2017 року (а.с. 5). Прізвище позивача після розірвання шлюбу було змінено з «Гнатик» на «Бєлєвич». Від зазначеного шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 18 жовтня 2016 року Виконкомом Золотоколодязької сільської ради Добропільського району Донецької області, відповідний актовий запис № 1 від 18 жовтня 2016 року (а.с. 9). Згідно довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої Виконавчим комітетом Золотоколодязької сільської ради 28.02.2018 року № 288, [PERSON] проживає за адресою: [INFO], до складу сімї входять (без реєстрації) [PERSON], [INFO], дитина проживає разом з матірю та мати доглядає за дитиною (а.с. 10). Відповідно до довідки, виданої 27.04.2018 року [PERSON] Добропільським міським центром зайнятості, відповідач зареєстрований як безробітний в Добропільському МЦЗ з 23 березня 2018 року, дохід за період з 23 березня 2018 року по 31 березня 2018 року становить 265,88 грн. (а.с. 24). Як вбачається з копії трудового договору № 20 від 29 січня 2018 року, укладеного між ФО-П [PERSON] та [PERSON], останній є працівником (пресувальником-віджимачем харчової продукції) ТОВ «АПК «БЕКОН» та отримує заробітну плату в розмірі 3770,00 грн. на місяць, але не нижче законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати (а.с. 27). Згідно довідки, наданої завідувачем ДНЗ № 8 «Зірочка» Золотоколодязької сільської ради, [PERSON], вихованець зазначеного ДНЗ, дійсно відвідує дитячий садок з 10.04.2018 року (а.с. 26). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов та факту періодичного проживання малолітньої дитини, складеного депутатом Золотоколодязької сільської ради [PERSON], дитина з березня по теперішній час, через добу перебуває у батька та бабусі. Батько дитини не заперечує проти сплати аліментів на дитину згідно закону та виконує свій батьківський обовязок, добровільно сплачуючи грошові кошти на дитину (а.с. 25). Відповідно до копій чеків, наданих представником відповідача, відповідач у січні, лютому та березні 2018 року здійснював грошові перекази позивачу в сумі 816,00 грн. (а.с. 28). Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з положень ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні не встановлено наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб, інших обставин, які могли би вплинути на визначення аліментів в іншій частці від заробітку (доходу), аніж просить в своєму позові позивач. Окрім того, відповідачем було визнано позовні вимоги у розмірі, заявленому позивачем в заяві про зменшення розміру позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн. Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved