Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради (далі КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору первинна профспілкова організація комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради про визнання незаконними та скасування наказів №№ 220, 221, 222 від 15.06.2018 про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] працювала завідувачкою відділення судово-медичної імунології комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради. 30.04.2018, під час відпустки позивачки, на її адресу надійшов лист від 23.04.2018, яким її запрошено на засідання первинної профспілкової організації КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР, яке відбудеться 27.04.2018 о 10-00 годині в кабінеті юридичної служби КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР. У зв`язку з тим, що позивачка знаходилась офіційно у відпустці з 23.04.2018 по 15.05.2018 та не мала можливості бути присутньою при розгляді вказаного питання 27.04.2018, а повідомлення про такий розгляд отримала тільки 30.04.2018, що підтверджується її підписом про отримання такого листа з повідомленням, [PERSON] у своїй доповідній записці на ім`я начальника бюро від 04.05.2018 просила надати їй копію висновку даного розгляду. Окрім цього, позивачка в позові вказує, що 30.04.2018 на її адресу надійшов лист від 23.04.2018, який офіційно зареєстрований КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР, в якому вказано, що він складений працівниками відділення, які були незадоволені роботою позивачки, як керівником відділення. В подальшому, 16.05.2018 [PERSON] отримала лист, що членами профспілкового комітету КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР здійснено виїзне засідання у відділення судово-медичної імунології 17.05.2018 о 13-00 в кабінеті завідувачки, для розгляду колективних заяв-звернень працівників відділу судово-медичної імунології КУ «Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи» ЗОР. До вказаного запрошення колективні заяви-звернення [PERSON] для ознайомлення не надавались. Позивачка вказує, що під час розгляду колективних заяв-звернень, працівниками відділення не було надано жодних доказів невиконання її службових обов`язків, а саме, письмових звернень до неї зі своїми вимогами та невдоволенням за час роботи у відділенні. З цього питання [PERSON] надано заяву від 21.05.2018 на ім`я голови профспілкового комітету [PERSON] , де [PERSON] вимагала долучити до матеріалів розгляду вищевказаних листів, її заяву та прийняти обґрунтоване та об`єктивне рішення при розгляді даного питання, після чого надати позивачці завірену належним чином копію рішення та можливість зняти фотокопії всіх матеріалів, які стали підставою прийняття остаточного рішення. 21.05.2018 [PERSON] отримала відповідь від голови профспілкового комітету первинної профспілкової організації КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР, [PERSON] , що профспілковий комітет діяв згідно Положення про первинну профспілкову організацію. Розгляд порушення норм законодавчих актів, до компетенції профспілкового комітету не входить. Контроль за дотримання вимог, зазначених документів здійснює лише роботодавець, він же і має право оцінювати результати роботи. 17 травня 2018 року відбулося засідання профспілкового комітету у відділенні судово-медичної імунології КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР, з порядком денним: «Розгляд колективних заяв-звернень працівників відділу судово-медичної імунології КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР». Після розгляду даного питання, члени профспілкового комітету та колектив судово-медичної імунології розійшлися без об`явлення рішення. 04.06.2018 позивачка звернулась до голови профспілкового комітету Слюти Л.О. з проханням надати їй завірені належним чином копії протоколу, рішення засідання та ознайомитися з матеріалами, які стали підставою прийняття остаточного рішення. 06.06.2018 [PERSON] отримала відповідь начальника КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР від 05.06.2018, що її доповідна записка (вх. від 08.05.2018р., № 844/01-14) розглянута та наказом від 25.05.2018 створено комісію з службової перевірки на розгляд якої були поставлені питання, вказані у ній. 13.06.2018 складено акт проведення службового розслідування, згідно якого вирішено внести пропозицію про можливість застосування до завідувачки відділення судово-медичної імунології [PERSON] заходів дисциплінарного стягнення щодо кожного порушення окремо. 14.06.2018 [PERSON] отримала лист від профспілкового комітету КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР, що членами профспілкового комітету здійснено виїзне засідання 14.06.2018 о 9-30 годині в кабінеті кафедри патологічної анатомії та судової медицини, для розгляду супровідного листа адміністрації бюро від 13.06.2018 №01-15/5025, щодо доповідної записки інспектора з кадрів та додатків до неї. Позивачка вказує, що 15.06.2018 їй надано проект наказу № 01-15/5104 від 15.06.2018, де вказано, що начальник бюро Куртєв А.В., де вже був його підпис, наказує перевести її з посади завідувачки відділенням судово-медичної імунології на посаду лікаря судово-медичного експерта імунолога вищої кваліфікаційної категорії цього ж самого відділення, за її згодою від 15.06.2018, з посадовим окладом 12 151,75 згідно штатного розпису, звільнивши її від обов`язків завідуючої. Підстава заява [PERSON] . Ознайомившись з даним проектом [PERSON] письмово зазначила, що не згодна з проектом наказу. Після цього, як міститься в позовній заяві, позивачці стало відомо від працівників її відділення, що 20 її підлеглих за усною домовленістю з начальником КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР Куртєвим А.В. написали заяви про звільнення з власного бажання з причини неможливості далі працювати під її керівництвом. 15.06.2018 позивачка ознайомлена з трьома наказами датованими 15.06.2018 за №№ 220, 221, 222 про притягнення її до дисциплінарної відповідальності та оголошено догани в кожному наказі. 18.06.2018 начальником КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР Куртєвим А.В. винесено наказ № 225 про позбавлення позивачки премії до дня медичного працівника. Посилаючись на ст.ст 147-149 Кодексу законів про працю України [PERSON] просить суд визнати незаконними та скасувати накази № 220, 221, 222 від 15.06.2018 про притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Ухвалою суду від 16.07.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній цивільній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено строки для подання заяв по суті справи, призначено розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін. 01.08.2018 на адресу суду від заступника голови профспілкового комітету Пилипенко К.Ю. надійшли письмові пояснення, в яких просить прийняти до уваги позицію первинної профспілкової організації щодо відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. 07.08.2018 на адресу суду від представника відповідача адвоката Вартанової Г.М. надійшов відзив, в якому просить відмовити у задоволені позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. 20.02.2019 на адресу суду від [PERSON] надійшли письмові пояснення, які просить врахувати при ухвалені рішення по справі та позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. 26.06.2019 на адресу суду від представника відповідача адвоката Вартанової Г.М. надійшло клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки наказами за №40,41,42 від 24.01.2019 оскаржувані накази №220,221,222 від 15.06.2018 скасовано. 21.11.2019 на адресу суду від представника відповідача адвоката Вартанової Г.М. надійшли письмові пояснення: щодо розгляду справи в межах заявлених підстав позову; щодо відсутності пояснень працівника при винесені дисциплінарних стягнень; щодо порушень трудової дисципліни. 22.11.2019 на адресу суду від представника відповідача адвоката Вартанової Г.М. надійшла копія наказу №80-осн від 21.11.2019 «Про скасування наказів №40,41,42 від 24.01.2019». В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити з підстав, викладених в ньому. В судовому засіданні пояснили, що, на їх думку, законних підстав для притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у відповідача не було. Позивачка та її представник вказують, що вона не порушувала трудову дисципліну, окрім цього вказують, що до винесення спірних наказів відповідач не відбирав в позивачки пояснення, як того вимагає ст. 149 КЗпП України. [PERSON] вважає таке переведення тиском на її професійну діяльність з боку нового керівництва комунальної установи, вважає, що такі накази винесено виключно через особисту неприязнь нового керівника до [PERSON] , пояснила, що за всі роки діяльності в установі не отримувала жодних стягнень, а навпаки постійно працювала для покращення роботи комунальної установи. Окрім цього, її представник в судовому засіданні вказала, що накази комунальної установи, які були винесені вже після винесення спірних наказів є неналежними доказами, оскільки не підтверджують будь-які порушення трудової дисципліни [PERSON] . Відповідач, в особі адвоката Вартанової Г.М., у судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, підтримала письмовий відзив на позовну заяву та інші письмові пояснення. Просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Представник відповідача посилається на порушення [PERSON] норм цивільного процесуального законодавства. По суті спору, відповідач зазначає, що [PERSON] порушувала трудові обов`язки, що стало наслідком оголошення їй доган за кожен проступок окремо. Також відповідач вказував, що підлеглі працівники відділення не задоволені роботою [PERSON] , у зв`язку з чим звернулись до профспілкової організації задля унормування робочого процесу. Після цього профспілкова організація вже звернулась до начальника установи з листом щодо неналежного виконання позивачкою посадових обов`язків. З метою перевірки інформації, наказом начальника бюро створено комісію для проведення службового розслідування. Окремо відповідач посилається на те, що не має на меті звільнення [PERSON] хоча вважає, що на час складання оскаржуваних наказів були підстави для звільнення позивачки за систематичне невиконання працівником, без поважних причин, обов`язків, покладених на неї трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. В обґрунтування оскаржуваних наказів, відповідач по кожному окремому наказу пояснив, що, на момент винесення спірних наказів [PERSON] порушила трудову дисципліну, що зафіксовано та підтверджено комісією зі службової перевірки. Представник третьої особи первинної профспілкової організації комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради, у судове засідання не з`явилася, надала суду письмові пояснення, за змістом яких просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, які підтримано раніше у судових засіданнях. Представник третьої особи вказує на порушення [PERSON] норм цивільного процесуального законодавства. Вважає оголошення доган законними, оскільки, на думку, первинної профспілкової організації КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР Машкова С.В. допустилась порушень своїх посадових обов`язків, що стало наслідком притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, пояснення представника відповідача, пояснення третьої особи, пояснення свідків, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне. [PERSON] працювала завідувачкою відділення судово-медичної імунології КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР. 15.06.2018 наказом КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР № 220 «Про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності» [PERSON] оголошено догану. В обґрунтування наказу зазначено, що до КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР надійшов лист-звернення від Первинної профспілкової організації КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР щодо неналежного виконання посадових обов`язків [PERSON] , завідувачкою відділення судово-медичної імунології (далі лист-звернення). Відповідно до пояснень, [PERSON] спростовує все, що вказано у листі-зверненні. З метою перевірки інформації, викладеної у доповідній записці, наказом начальника бюро від 25.05.2018 №64 створено комісію для проведення службового розслідування. Комісією з службової перевірки зафіксовано та підтверджено порушення [PERSON] трудової дисципліни, а саме пункт 2.21. Посадової інструкції від 12.06.2017 № 203: «завідувач відділенням зобов`язаний своєчасно подавати керівництву бюро заявки на матеріально-технічне постачання і обладнання відділення. Своєчасно подавати заявки головній медичній сестрі на медичні товари та реактиви.», що в свою чергу порушує п. 2.2. Посадової інструкції від 12.06.2017 № 203: «завідувач відділенням зобов`язаний організувати роботу відділення для своєчасного і якісного виконання судово-медичних експертиз і досліджень, які проводяться у відділенні на належному науково-практичному рівні.», а також пункт 8.12. «Положення про завідувача відділенням судово-медичної експертизи», затвердженого Наказом МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення медичної служби України» від 17.01.1995 №6: «завідуючий відділенням зобов`язаній: своєчасно подавати керівництву бюро заявки на матеріально-технічне постачання і оснащення відділення». Як вбачається зі змісту наказу від 15.06.2018 № 220, його підставою стали: наказ від 25.05.2018 № 64; наказ від 11.06.2018 № 71; акт службового розслідування від 13.06.2018 №1; звернення Первинної профспілкової організації КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР від 18.05.2018 № 915/01-14; копії листа-звернення відділення судово-медичної імунології від 23.04.2018 № 779/01-14; витяг з протоколу №9 виробничих зборів відділення судово-медичної імунології КУ «ЗОБСМЕ» ЗОР від 23.04.2018; запрошення [PERSON] на засідання профспілкового комітету від 23.04.2018; лист-звернення відділення судово-медичної імунології від 27.04.2018 № 814/01-14; витягг з протоколу №10 виробничих зборів відділення судово-медичної імунології КУ «ЗОБСМЕ» ЗОР від 27.04.18; відповіді профспілкового комітету на листи-звернення відділення судово-медичної імунології від 18.05.18 № 914/01-14; пояснювальна записка [PERSON] - лікаря судово-медичного експерта імунолога вх. від 11.06.18 №01-37/4; пояснювальна записка [PERSON] - лікаря судово-медичного експерта імунолога вх. від 11.06.2018 №01-37/3; пояснювальна записка співробітників відділення судово-медичної імунології щодо забезпечення відділення хімічними реактивами 11.06.2018 №01-37/7; пояснювальна записка від колективу відділення судово-медичної імунології вх. від 13.06.2018 №01-37/12; пояснювальна записка від колективу [PERSON] вх. від 13.06.2018 №01-37/11. В цей же день, відповідачем винесено ще один наказ під № 221 «Про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності», яким [PERSON] оголошено догану. В обґрунтування наказу зазначено, що до КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР надійшов лист-звернення від Первинної профспілкової організації КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР щодо неналежного виконання посадових обов`язків [PERSON] , завідувачкою відділення судово-медичної імунології (далі лист-звернення). Відповідно до пояснень, [PERSON] спростовує все, що вказано у листі-зверненні. З метою перевірки інформації, викладеної у доповідній записці, наказом начальника бюро від 25.05.2018 №64 створено комісію для проведення службового розслідування. Комісією з службової перевірки зафіксовано та підтверджено порушення [PERSON] трудової дисципліни, а саме пункт 2.16. Посадової інструкції від 12.06.2017 № 203 та п. 8.4 «Положення про завідувача відділенням судово-медичної експертизи», затвердженого Наказом МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення медичної служби України» від 17.05.1995 №6, відповідно до яких: «завідувач відділенням зобов`язаній виконувати особливо складні експертизи (дослідження)». Як вбачається зі змісту наказу від 15.06.2018 № 221 його підставою стали: наказ від 25.05.2018 № 64; наказ від 11.06.2018 № 71; акт службового розслідування від 13.06.2018 №1; звернення Первинної профспілкової організації КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР від 18.05.2018 № 915/01-14; копія листа-звернення відділення судово-медичної імунології від 23.04.2018 № 779/01-14; витяг з протоколу №9 виробничих зборів відділення судово-медичної імунології КУ «ЗОБСМЕ» ЗОР від 23.04.2018; запрошення [PERSON] на засідання профспілкового комітету від 23.04.2018; лист-звернення відділення судово-медичної імунології від 27.04.2018 № 814/01-14; витяг з протоколу №10 виробничих зборів відділення судово-медичної імунології КУ «ЗОБСМЕ» ЗОР від 27.04.18; відповіді профспілкового комітету на листи-звернення відділення судово-медичної імунології від 18.05.18 № 914/01-14; пояснювальна записка [PERSON] - лікаря судово-медичного експерта імунолога вх. від 11.06.18 № 01-37/4; пояснювальна записка [PERSON] - лікаря судово-медичного експерта імунолога вх. від 11.06.18 № 01-37/3; копія рецензії ДУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» від 20.03.2014 № 57/13-і; висновки експерта №№ 1101-1150 2014р; висновки експерта №№ 201-250 2017р; «Журнал производственных собраний отделения судебно-медицинской иммунологии»; пояснювальна записка [PERSON] - лікаря судово-медичного експерта відділення судово-медичної імунології вх. від 11.06.18 № 01-37/5; пояснювальна записка співробітників відділення судово-медичної імунології щодо розподілу тарифних відпусток у відділенні вх. від 11.06.18 № 01-37/8; аналіз розрахунків фактично виконаного навантаження експертів відділення за січень 2017 по квітень 2018. Відповідачем 15.06.2018 винесено ще один наказ № 222 «Про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності», яким [PERSON] оголошено догану. В обґрунтування наказу зазначено, що до КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР надійшов лист-звернення від Первинної профспілкової організації КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР щодо неналежного виконання посадових обов`язків [PERSON] , завідувачкою відділення судово-медичної імунології (далі лист-звернення). Відповідно до пояснень, [PERSON] спростовує все, що вказано у листі-зверненні. З метою перевірки інформації, викладеної у доповідній записці, наказом начальника бюро від 25.05.2018 №64 створено комісію для проведення службового розслідування. Комісією з службової перевірки зафіксовано та підтверджено порушення [PERSON] трудової дисципліни, а саме пункт 2.15 Посадової інструкції від 12.06.2017 №203 та п. 8.1. «Положення про завідувача відділенням судово-медичної експертизи», затвердженого Наказом МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення медичної служби України» від 17.05.1995 №6: «завідувач відділенням зобов`язаний приймати об`єкти та документи, які надійшли у відділення і, при відсутності в документів вказівки на конкретного експерта, доручати її виконання судово-медичному експерту, враховуючи при цьому рівномірний розподіл навантаження на всіх працівників відділення», а також пункт 4.3. Посадової інструкції від 12.06.2017 та п.7.2 . «Положення про завідувача відділенням судово-медичної експертизи», затвердженого Наказом МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення медичної служби України» від 17.05.1995 №6, відповідно до яких: «завідувач відділом несе відповідальність за правильність визначення кількісних і якісних показників роботи експертів відділення.». Як вбачається зі змісту наказу від 15.06.2018 № 222 його підставою стали: наказ від 25.05.2018 № 64; наказ від 11.06.2018 № 71; акт службового розслідування від 13.06.2018 №1; пояснювальна записка від колективу [PERSON] вх. від 13.06.2018 № 01-37/11; звернення Первинної профспілкової організації КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР від 18.05.2018 № 915/01-14; копія листа-звернення відділення судово-медичної імунології від 23.04.2018 № 779/01-14; витяг з протоколу №9 виробничих зборів відділення судово-медичної імунології КУ «ЗОБСМЕ» ЗОР від 23.04.2018; запрошення [PERSON] на засідання профспілкового комітету від 23.04.2018; лист-звернення відділення судово-медичної імунології від 27.04.2018 № 814/01-14; витяг з протоколу №10 виробничих зборів відділення судово-медичної імунології КУ «ЗОБСМЕ» ЗОР від 27.04.18; відповіді профспілкового комітету на листи-звернення відділення судово-медичної імунології від 18.05.18 № 914/01-14; пояснювальна записка [PERSON] - лікаря судово-медичного експерта імунолога вх. від 11.06.18 № 01-37/4; пояснювальна записка [PERSON] - лікаря судово-медичного експерта імунолога вх. від 11.06.18 № 01-37/3; копія рецензії ДУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» від 20.03.2014 № 57/13-і; висновки експерта №№ 1101-1150 2014р; висновки експерта №№ 201-250 2017р; «Журнал производственных собраний отделения судебно-медицинской иммунологии», пояснювальна записка [PERSON] - лікаря судово-медичного експерта відділення судово-медичної імунології вх. від 11.06.18 № 01-37/5; пояснювальна записка співробітників відділення судово-медичної імунології щодо розподілу тарифних відпусток у відділенні вх. від 11.06.18 № 01-37/8; аналіз розрахунків фактично виконаного навантаження експертів відділення за січень 2017 по квітень 2018. Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначає Кодекс законів про працю України (далі КЗпП України). КЗпП України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини. Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників. (ст. 1 КЗпП України). За змістом ст. 2 КЗпП України право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Держава створює умови для ефективної зайнятості населення, сприяє працевлаштуванню, підготовці і підвищенню трудової кваліфікації, а при необхідності забезпечує перепідготовку осіб, вивільнюваних у результаті переходу на ринкову економіку. За визначенням ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Згідно ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Оцінивши підстави притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, правовий порядок застосування до позивачки стягнень, суд погоджується з доводами позивачки про те, що оспорювані нею накази винесені відповідачем без достатніх правових підстав та всупереч ст. 149 КЗпП України, є незаконними та підлягають скасуванню. Щодо спірного наказу № 220 від 15.06.2018 суд зазначає про те, що за його змістом вбачається, що відповідач застосував до позивачки дисциплінарне стягнення за порушення пунктів 2.21, 2.2 посадової інструкції, а також пункту 8.12 Положення про завідувача відділенням. За змістом цих норм вбачається обов`язок завідувача відділенням своєчасно подавати керівництву бюро заявки на матеріально-технічне постачання і обладнання відділення; подавати головній медичній сестрі заявки на медичні товари та реактиви. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , головна медична сестра комунальної установи, повідомила суду про те, що [PERSON] подавала заявки на медичні товари і реактиви. На питання відповідача чи подавала [PERSON] заявки на хімічні реактиви, сироватки та інші медичні товари, такі як трипсин, розчин альбуміну, хлороформ свідок повідомила, що позивачка в річній заявці замовляла гліцин, а в місячній ні. Також свідком повідомлено, що періодом за який проводилась перевірка є приблизно останні декілька років. Суд вважає, що відповідачем не доведено, що позивачка порушила вищезгадані пункти посадової інструкції та положення, так як в матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] не подавала заявки на медичні товари та реактиви взагалі. Висновки відповідача про те, що [PERSON] оголосили догану за те, що вона не подавала заявки на деякі реагенти, суд вважає неспроможними, так як в спірному наказі [PERSON] ставиться в порушення загальні пункти посадової інструкції без зазначення конкретного порушення, тобто конкретного реагенту. Вказаний наказ відсилає до акту проведення службового розслідування № 1 від 13.06.2018, за висновками якого також не вбачається, які саме дії позивачки кваліфіковані як порушення пунктів посадової інструкції та положення, оскільки висновки акту містять лише посилання на пункти інструкції, та не зазначено, що саме [PERSON] порушила та якими своїми діями. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] повідомили, що працювали у відділенні судово-медичної імунології під керівництвом завідувачки [PERSON] . Також свідки вказали, що за період їх роботи у відділенні всі експертизи робились вчасно. Окрім цього, свідки вказали на незадовільну атмосферу у відділенні в останній час і вважали, що така атмосфера викликана діями [PERSON] . Суд з цього приводу зазначає, що такі пояснення не беруться судом до уваги, оскільки не стосуються предмету спору, а саме спірного наказу № 220. Визначаючи спірний наказ № 220 незаконним, суд також бере до уваги період за який проводилась перевірка діяльності позивачки на посаді. Так, в спірному наказі взагалі не визначений конкретний період і коли саме [PERSON] порушила, на думку відповідача, відповідні пункти посадової інструкції та положення. Оскільки спірний наказ не містить конкретної дати вчинення [PERSON] проступку, суд бере до уваги акт проведення службового розслідування. В свою чергу, в цьому акті йде посилання на лист-звернення профспілкового комітету, з якого вбачається, що періодом проведення перевірки діяльності [PERSON] є 9 років (без вказання конкретного періоду), в пояснювальній записці головної медичної сестри визначений період 2015 2018 роки, а при вибірковому аналізі висновків експертів роботодавцем брався період 2014-2017 роки. За висновком акту проведення службового розслідування період взагалі не вказано. З цього приводу суд зазначає, що відповідно до ст. 148 КЗпП України роботодавець обмежений у строках застосування дисциплінарного стягнення. Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Дослідивши зміст спірного наказу, зміст акту, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , суд констатує, що відповідачем також порушено строк застосування дисциплінарного стягнення до позивачки, що є окремою та додатковою підставою для визнання наказу незаконним. Щодо спірного наказу № 221 від 15.06.2018 суд зазначає про те, що за його змістом вбачається, що відповідач застосував до позивачки дисциплінарне стягнення за порушення пункту 2.16 посадової інструкції та п. 8.4. Положення про завідувача відділенням. За змістом цих норм вбачається обов`язок [PERSON] як завідувачки відділення виконувати особливо складні експерти (дослідження). Суд вважає, що відповідачем не доведено, що позивачка порушила вищезгадані пункти посадової інструкції та положення, оскільки за змістом спірного наказу вбачається, що [PERSON] повинна виконувати особливо складні експертизи (дослідження). Матеріалами справи підтверджено, що позивачка виконувала експертизи. Пояснення в судовому засіданні відповідача про те, що [PERSON] повинна виконувати лише особливо складні експертизи (дослідження), але вона виконувала й легкі експертизи, судом до уваги не приймаються, оскільки у такому разі про це повинно було бути визначено у наказі, натомість за змістом спірного наказу [PERSON] оголосили догану за порушення посадової інструкції та положення, де визначено її обов`язок проводити особливо складні експертизи (дослідження). Окрім цього, матеріалами справи підтверджено, а отже береться судом до уваги той факт, що на момент винесення спірного наказу нормативно-правового акту, який встановлює складність експертиз (дослідження) не існує, що дає підстави суду зробити висновок про недоведеність вчинення позивачкою проступку. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] пояснили, що в своїй діяльності щодо проведення експертиз керуються наказом Міністерства охорони здоров`я № 6 від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України». Також свідки повідомили, що за усталеною практикою поділяють складність експертиз за часом їх виготовлення. Втім пояснити, чим саме передбачено поділ експертиз на складні та легкі, свідки не повідомили. Відповідачем також не подано суду будь-яких переконливих доказів, чим саме затверджено поділ експертиз на легкі та складні. Судом також беруться до уваги доводи позивачки про те, що вона окрім посади завідувачки обіймала посаду лікаря судово-медичного експерта імунолога, що давало їй підстави проводити не лише складні, а й інші види експертиз, як лікар судово-медичний експерт імунолог. Втім, визначальним для суду є той факт, що на момент винесення спірного наказу нормативно-правового акту, який встановлює складність експертиз (дослідження) не існує, а отже доводи відповідача про вчинення [PERSON] проступку ґрунтуються на припущеннях. Визначаючи спірний наказ № 221 незаконним, суд також бере до уваги період за який проводилась перевірка діяльності позивачки на посаді. Так, в спірному наказі не міститься дати вчинення [PERSON] проступку, разом з тим у спірному наказі, як на його підставу відповідач посилається на аналіз розрахунків фактично виконаного навантаження експертів відділення за січень 2017 по квітень 2018 року, тобто за півтора роки роботи завідувачки. В акті проведення службового розслідування також не вказаний конкретний період за який [PERSON] вчинила порушення посадової інструкції та положення, що мало наслідком притягнення її до дисциплінарної відповідальності. В судовому засіданні відповідач не надав суду достатніх та переконливих доказів, з яких суд міг би встановити день вчинення [PERSON] проступку. З цього приводу, так само як і в наказі № 220 суд доходить висновку, що відповідачем порушено строк застосування дисциплінарного стягнення до позивачки, визначений ст. 148 КЗпП України, що є окремою та додатковою підставою для визнання наказу незаконним. Щодо спірного наказу № 222 від 15.06.2018 суд зазначає про те, що за його змістом вбачається, що відповідач застосував до позивачки дисциплінарне стягнення за порушення пунктів 2.15, 4.3 посадової інструкції та пунктів 7.2, 8.1 Положення про завідувача відділенням, а саме: «завідувач відділення зобов`язаний приймати об`єкти та документи, які надійшли у відділення, і при відсутності в документі вказівки на конкретного експерта, доручати її виконання судово-медичному експерту, враховуючи при цьому рівномірний розподіл навантаження на всіх працівників відділення. Завідувач відділом несе відповідальність за правильність визначення кількісних і якісних показників роботи експертів відділення». Суд погоджується з доводами позивачки, що цей наказ є також незаконним, так як зміст наказу не містить конкретного визначення дисциплінарного проступку, який вмінено позивачці, оскільки містить лише посилання на пункти посадової інструкції та положення, тобто містить узагальнююче формулювання, яке є широким поняттям та може виражатись у різних формах і проявах. Відповідачем не доведено, якими своїми діями [PERSON] порушила пункти 2.15, 4.3 посадової інструкції та пункти 7.2, 8.1 Положення. Спірний наказ містить відсилання на акт проведення службового розслідування, разом з тим, сам акт також не містить конкретного формулювання дисциплінарного проступку. В висновках акту (пункт 5) не йдеться взагалі про таке порушення [PERSON] , за яке їй оголошено догано. За текстом акту вбачається, що профспілкова організація звернулась до роботодавця позивачки, тобто відповідача з листом щодо нерівномірного розподілу навантаження [PERSON] , що призводить до внутрішніх конфліктів у відділенні, це ж саме й підтвердили свідки, які вважають, що через [PERSON] вони не отримують заробітну плату в повній мірі. Водночас, ці пояснення судом відхиляються оскільки вони не доводять вчинення [PERSON] проступку, за який останній оголошено догану. Лист-звернення профспілкового комітету, в якому йдеться мова про нерівномірний розподіл навантаження [PERSON] не може мати наслідком застосування до останньої дисциплінарного стягнення, оскільки комісія з проведення службової перевірки не зафіксувала в своїх висновках відповідного проступку. Щодо обов`язку [PERSON] правильно визначати кількісні і якісні показники роботи експертів відділення суд зазначає, що відповідачем не доведено й це порушення з боку [PERSON] , так як матеріали справи не містять доказів зворотного. Задовольняючи позов, суд також бере до уваги період за який проводилась перевірка діяльності позивачки на посаді. Так, в спірному наказі, як в інших спірних наказах не міститься дати вчинення [PERSON] проступку, разом з тим у спірному наказі, як на його підставу відповідач посилається на аналіз розрахунків фактично виконаного навантаження експертів відділення за січень 2017 по квітень 2018 року, тобто за півтора роки роботи завідувачки. В акті проведення службового розслідування також не вказаний конкретний період за який [PERSON] вчинила порушення посадової інструкції та положення, що мало наслідком притягнення її до дисциплінарної відповідальності. В судовому засіданні відповідач не надав суду достатніх та переконливих доказів, з яких суд міг би встановити день вчинення [PERSON] проступку. З цього приводу, так само як і в наказах № 220 та № 221 суд доходить висновку, що відповідачем порушено строк застосування дисциплінарного стягнення до позивачки, визначений ст. 148 КЗпП України, що є окремою та додатковою підставою для визнання наказу незаконним. Задовольняючи позов, суд також виходить з того, що відповідачем порушено вимогу ст. 149 КЗпП України, за змістом якої вбачається, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Матеріали справи не містять доказів, що відповідач до застосування дисциплінарного стягнення зажадав би від позивачки письмові пояснення. Докази, на які посилається відповідач, які на його думку доводять, що [PERSON] надавала пояснення суд сприймає критично оскільки у всіх трьох спірних наказах зазначено, що [PERSON] надала пояснення щодо обставин, визначених у листах-зверненнях первинної профспілкової організації КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР. Але ч. 1 ст. 149 КЗпП України зобов`язує саме власника або уповноваженого ним органу зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Власником або уповноваженим ним органом у правовідносинах, що склались між сторонами є комунальна установа тобто відповідач, а не первинна профспілкова організація. Спірні накази не містять жодного посилання, з яких суд міг би дійти висновку, що [PERSON] пропонували надати письмові пояснення, або вона відмовилась від дачі таких пояснень, що дає суду підстави вважати, що відповідач порушив ч. 1 ст. 149 КЗпП України та не зажадав від [PERSON] письмових пояснень по кожному окремому проступку. Крім того, оцінюючи накази комунальної установи, що містяться в матеріалах справи, а саме: накази від 24.01.2019 за №№ 40, 41, 42; накази від 21.11.2019 за №№ 80-осн, 24-аг, суд приходить до наступного. Так, наказами від 24.01.2019 за №№ 40, 41, 42 відповідач у зв`язку зі звільненням [PERSON] з займаної посади вирішив скасувати спірні накази від 15.06.2018 за №№ 220, 221, 222. Наказом від 21.11.2019 за № 24-аг відповідач вніс доповнення у мотивувальні частини спірних наказів від 15.06.2018 за №№ 220, 221, 222. Наказом від 21.11.2019 за № 80-осн відповідач скасував накази від 24.01.2019 за №№ 40, 41, 42. Отже вищевказані накази, в якості доказів, суд не приймає до уваги, оскільки ці накази на переконання суду є неналежними, недостовірними та недостатніми доказами в розумінні ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України, оскільки винесені вже після винесення спірних наказів. Вищевказані накази не доводять законність наказів, які є предметом спору, також не доводять, що на момент оголошення доган 15.06.2018 [PERSON] допустилась дисциплінарних проступків. Також суд враховує, що вищевказані накази не були покладені в основу спірних наказів, а отже не були підставами для застосування до [PERSON] заходів дисциплінарного стягнення. Так, оскільки спірні накази №№ 220, 221, 222 на день ухвалення рішення є діючими, у зв`язку із винесенням наказу №80-осн від 21.11.2019 про скасування наказів від 24.01.2019 за №№ 40, 41, 42, якими спірні накази було скасовано, то накази №№ 220, 221, 222 підлягають скасуванню. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Дослідивши повно та всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з підстав викладених вище. На підставі статті 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2\~114, 40 (дві тисячі сто чотирнадцять гривень 40 коп.)

Outcome: approved