Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду Дергачівського району Харківської області з позовом, в якому просить визнати [PERSON], такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зобов'язати сектор ГІРФО Дергачівського РВ ГУ МВС України в Харківській області зняти відповідача з реєстрації з належного позивачу житлового будинку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого та посвідченого 28.02.1990 року Державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. реєстраційний №2-643 позивач є власником житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок належить позивачу на праві приватної власності. Житловий будинок літ. «А-1» цегляний, розмір житлової площі 43,4 кв.м., також до будинку відносяться прибудова літ «А» та тамбур, окрім цього до будинку примикають надвірні будівлі: погреб літ. «Б» та огорожа №1-2. Зазначений житловий будинок позивач отримала у спадщину від свого батька - [PERSON], який помер [INFO] року. Після чого позивач за власні кошти та із власних будівельних матеріалів зробила внутрішній та зовнішній косметичний ремонт будинку, придбала меблі та інші предмети інтер'єру, щоб створити усі належні умови для проживання. Як вказує позивач, разом з нею у будинку зареєстровані її сини, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; чоловік - [PERSON]; онуки - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], та колишня невістка - [PERSON], [INFO] 06.10.2011 року Дергачівським районним судом Харківської області був розірваний шлюб, зареєстрований 23.08.1997 року між [PERSON] та [PERSON] Влітку 2010 року, колишня невістка позивачки, [PERSON] разом зі своїми дітьми добровільно зібрала речі та виселилась з житлового будинку, та на протязі останніх чотирьох років там не проживають, а проживають за адресою: [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явилася, просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, про що надала суду письмову заяву. Відповідач в судове засідання не з'явилася, в наданих суду запереченнях зазначила, що заперечує проти задоволення позову, просить суд відмовити у його задоволенні та проводити розгляд справи без її участі. Дергачівським РВ ГУ ДМС України в Харківській області за підписом головного спеціаліста надано до суду заяву, з проханням слухати справу за відсутності їх представника, та розглянути справу у відповідності до вимог чинного законодавства. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, потреба заслухати свідків або сторін відсутня, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, а тому суд вважає, що справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку у житловому будинку підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, а саме відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого та посвідченого 28.02.1990 року Державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. реєстраційний №2-643 позивач є власником житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок належить позивачу, [PERSON] на праві приватної власності. Згідно свідоцтва про право на спадщину по закону від 28.02.1990 року спадкоємицею зазначеного житлового будинку після смерті [PERSON], який помер [INFO] року є його дочка [PERSON]. Відповідно довідки Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 19.06.2014 року №02-22/978 виданої [PERSON], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS], про те, що разом з нею за вказаною адресою також зареєстровані [PERSON], [INFO], онук - [PERSON], [INFO], онучка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], чоловік [PERSON], [INFO]. Як вказує позивач, фактично на теперішній час за вказаною адресою проживають її сини та чоловік, інші особи зазначені у вищевказаній довідці не проживають. Згідно рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 06.10.2011 року шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 23 серпня 1997 року Первомайським міським відділом реєстрації актів громадського стану Харківської області було розірвано. Колишня невістка позивачки, [PERSON], не проживає в будинку разом з дітьми з 2010 року. На даний час, як зазначила позивач вона проживає за адресою: Харківська область, [ADDRESS] у своїх батьків. Відповідно акту обстеження житлових умов від 20.06.2014 року, наданого Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області відповідач по справі - [PERSON] на протязі останніх чотирьох років не проживає у житловому будинку за адресою: [ADDRESS]. Будь-якої участі в утриманні житлового будинку, його поточному ремонті, оплаті за комунальні послуги не приймає, особистих речей [PERSON] за вказаною адресою не має. [PERSON] разом із своїми дітьми - [PERSON] та [PERSON] мешкають за адресою: Харківська область, [ADDRESS]; діти [PERSON] вчаться у м. Первомайський Харківської області. Згідно зі ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Доказів, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному домоволодінні, суду не надано. За таких обставин, суд вважає, що відповідач втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], так як на даний момент за вказаною адресою вона не проживає, не проводять оплату житлово-комунальних послуг. Крім того, позивач не бажає, щоб відповідач була зареєстрована у даному домоволодінні. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Відповідно до вимог Цивільного кодексу України право на проживання відповідачів в спірній квартирі залежить від права самого власника і є похідним від нього. Згідно зі ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто позивач змушена нести витрати за комунальні послуги за себе та за зареєстрованих у її будинку відповідачів. Відповідно до ст.47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що вказаний позов підлягає частковому задоволенню. Стосовно позовних вимог про зняття з реєстраційного обліку відповідача за вказаною адресою, суд вважає необхідним відмовити, оскільки відповідно до п.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі ст.71, 72 ЖК України,

Outcome: partial