Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Барського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що від спільного життя у них з відповідачем народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на повному утриманні позивача. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає. Просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за її відсутності (а.с. 24). Відповідач у судове засідання не зявився, подав через канцелярію суду заяву про те, що позов визнає, просить розглянути справу за його відсутності (а.с. 25). Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, ураховуючи, що вони скористалися своїми процесуальними правами. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи заяви позивача, відповідача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 20.06.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Барського районного управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що у Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №73, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії I-АМ №020528 (а.с. 8). Сторони є батьками: [PERSON], [INFO], що підтверджується даними копії свідоцтва про його народження серії I-АМ №202654 від 01.06.2011 (а.с. 9), [PERSON], [INFO], що підтверджується даними копії свідоцтва про його народження серії I-АМ №265386 від 01.08.2013 (а.с. 10), та [PERSON], [INFO], що підтверджується даними копії свідоцтва про її народження серії I-АМ №345413 від 26.09.2016 (а.с. 11). Відповідно до даних довідки Виконавчого комітету Каришківської сільської ради Барського району Вінницької області від №76 від 21.02.2017 діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], знаходяться на утриманні матері [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Оскільки у судовому засіданні було встановлено, що відповідач не надає у добровільному порядку коштів на утримання дітей та між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів, суд дійшов висновку про задоволення позову. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує: задовільний стан здоров'я дитини та платника аліментів, відсутність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; та прийшов висновку, що аліменти слід визначити у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи їх стягнення з дня звернення позивача до суду з цим позовом (24.02.2017) і до досягнення старшою дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання у частині стягнення розміру аліментів за один місяць. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільнені позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до\~ст. 79 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Відповідно до\~ст. 84 ЦПК України\~витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»\~розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до даних квитанції до прибуткового касового ордера №2463 від 22.02.2017 [PERSON] сплатила адвокату [PERSON] гонорар у розмірі 200,00 грн за складання позовної заяви (а.с. 13). Згідно з даними розрахунку про отримання винагороди за надання правової допомоги наведена сума не перевищує граничного розміру, що передбачений вказаним вище законом. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 200,00 грн витрат на правову допомогу, та з відповідача на користь держави 640 грн судового збору. На підставі ст.ст.\~180,\~182,\~183,\~191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved