Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та просить постановити рішення, яким визнати рішення виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради від 07 лютого 1983 року №51-1, про оформлення права власності на жилий будинок [ADDRESS] та свідоцтва про право власності на жилий будинок [ADDRESS] на ім'я [PERSON] - недійсним та скасувати їх, скасувавши Державну реєстрацію будинку реєстр №5154; перевести на неї права та обов'язки як забудовника будинку [ADDRESS] на земельній ділянці, виділеній під забудову її чоловіку [PERSON], який помер [INFO]. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять задовольнити їх. Представник відповідача - Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області Більченко О.П. в судовому засіданні позов визнав. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. За правилами ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи судом було встановлено наступне. [INFO] помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER](а.с.6). Факт перебування в шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження(а.с.7). Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числіна житловий будинок [ADDRESS] Спадкоємцем першої черги, після смерті [PERSON], є його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] Позивач прийняла спадщину, після смерті [PERSON]у спосіб передбачений ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року). Дочка спадкодавця [PERSON] спадщини після смерті батька не приймала, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, судом не встановлено. [PERSON] за життя володів земельною ділянкою в [ADDRESS], яка була передана йому у власність для будівництва житлового будинку, на підставі наказу директора радгоспу «Переяславський» №12 від 29 квітня 1974 року, який затверджений рішенням Переяслав-Хмельницької міської ради від 20 травня 1974 року. На відведеній земельній ділянці [PERSON] в 1978 році побудував будинок, що підтверджується будівельно-технічним паспортом на будинковолодіння [ADDRESS] На підставі рішенням виконкому Переяслав-Хмельницької міської ради від 07 лютого 1983 року №51-1, було видане свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS] від 17 лютого 1983 року, яке зареєстровано в Переяслав-Хм. МБТІ 18 лютого 1983 року, тобто після смерті [PERSON](а.с.8). Постановою від 29 лютого 2016 за №94/02-31, державний нотаріус Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори Київської області, відмовив позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] в зв'язку з тим, що свідоцтво про право особистої власності на вказаний жилий будинок видане після смерті спадкодавця(а.с.9). Відповідно до ст.9 ЦК УРСР(в редакції 1963 року), яка була чинною на час виникнення правовідносин, правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється із смертю. Відповідно до ч.1 ст. 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права та інтереси. Визнання судом недійсним рішення виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради від 07.02.1983 №51-1 про оформлення права власності на житловий будинок та свідоцтва за №3917 від 07.02.1983 про право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS], є підставою для скасування права власності на ім'я [PERSON] на вказаний будинок. Відповідно до п.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, який набрав чинності 01 січня 2004 року, передбачено, що правила книги 6 ЦК України, застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ні ким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК УРСР. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника, до завершення будівництва, його права та обов'язки, як забудовника, входять до складу спадщини. Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв, а у відповідності до ст.549 цього кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.9, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1964 року, ст.21 ЦК України,

Outcome: approved