overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 24 березня 1999 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось з причин несумісності характерів, відсутності згоди по розподілу сімейних обов'язків, що перешкоджає спільному вирішенню питань щодо життя сім'ї, що в кінцевому результаті призвело до відсутності намірів продовження сімейних стосунків. На даний момент між сторонами склались неприязні стосунки, шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинені з червня 2015 року, тому спільне життя у шлюбі суперечить особистим інтересам кожного з подружжя. Спору з приводу місця проживання спільної дочки у сторін немає. До початку судового засідання сторони звернулися до суду зі спільною письмовою заявою, в якій позивач позов підтримала повністю, просила його задовольнити, а відповідач позов про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, також просив шлюб розірвати. Вивчивши заяву сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. З наданих суду доказів встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 березня 1999 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадського стану Харківського району м. Києва, про що в книзі реєстрації актів про одруження вчинений актовий запис № 118 (а.с. 7). Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO] року (а.с. 8). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків з червня 2015 року, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України питання про розподіл судових витрат між сторонами суд не вирішує, оскільки у справі наявна письмова заява позивача про те, що вона просить покласти судові витрати на неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 24 листопада 1993 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у сторін дітей не має. Протягом шлюбу сторони не змогли побудувати сімейні стосунки, в яких кожен був би щасливим, у сторін різні інтереси та погляди на життя, немає взаєморозуміння. Протягом останніх 5 років сторони не живуть як сім'я, хоча і проживають в одному помешканні, також у позивача та відповідача ніколи не було сімейного бюджету. Спроби примирення між сторонами не призвели до збереження сім'ї, а тому збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, які мають істотне значення. До початку судового засідання представник позивача та відповідач звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи у відсутність сторін, представник позивача позов підтримала повністю та просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі, просив шлюб розірвати. Вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 листопада 1993 року, зареєстрованому в м. Києві в Палаці одружень «Дарницький», про що в книзі реєстрації зроблений запис № 2499 (а.с. 4). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 26 березня 2011 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось через різні характери, погляди на життя та майбутнє. З червня 2013 року вони не проживають спільно та не ведуть спільного господарства. Стосовно поділу спільного сумісного майна, місця проживання та утримання дочки у сторін спору немає. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала повністю та просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 березня 2011 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації зроблений запис № 441 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків з червня 2013 року, що ними визнається і, згідно зі ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 27 травня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. У зв'язку із постійними сварками та непорозумінням, через різні погляди на сім'ю, з травня 2013 року проживання однією сім'єю між сторонами було припинене. З цих підстав позивач вважає, що примирення між нею та відповідачем не можливе, шлюб існує лише формально, спільне господарство ними не ведеться, та шлюбні відносини не підтримуються. В добровільному порядку між сторонами вирішується питання про розділ майна, а також досягнуто згоди про проживання дитини з позивачем. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовою заявою, згідно якої позивач позов підтримала повністю та просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі, просив шлюб розірвати. Вивчивши заяву сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 травня 2011 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації зроблений запис № 621 (а.с. 4). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 29 січня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. На протязі останніх двох років сімейне життя не склалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони мають різні погляди на сім'ю. З вини відповідача постійно виникають сварки, що причиняє їй та дитині душевні страждання, крім того відповідач має іншу жінку. Майнового спору між сторонами не має. Між сторонами сумісне проживання та ведення спільного господарства припинено, примирення не можливе і формально існуючий шлюб необхідно розірвати. Згідно наданої суду письмової заяви, позивач, підтримавши свої позовні вимоги, у випадку неявки відповідача, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання у справі повідомлений належним чином, особисто отримав судову повістку про його виклик у судове засідання, причини своєї неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи заперечень щодо обставин, викладених позивачем, до суду не направив. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 січня 2011 року, зареєстрованому виконкомом Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 3. Згідно викладених позивачем обставин - спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки обставини, викладені позивачем, свідчать про те, що у позивача втрачене почуття любові до відповідача, збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме її інтересам. За таких обставин, суд дійшов до висновку про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 21 серпня 2009 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось у зв'язку з різницею в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутністю останнім часом взаєморозуміння. З червня 2015 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спір між сторонами щодо місця проживання дитини відсутній. Оскільки позивач не бажає підтримувати формально існуючий шлюб, просить позов задовольнити, шлюб з відповідачем розірвати. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з заявами, згідно яких позивач позов підтримала повністю, просила його задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, просив шлюб розірвати і у випадку його неявки провести судове засідання у його відсутність. Вивчивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 серпня 2009 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів вчинений актовий запис № 1243 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). Спільне життя між сторонами не склалося, а на даний час сім'я фактично розпалася, оскільки сторони з червня 2015 року не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, які не бажають його збереження, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась з позовом до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 24 травня 2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, проте, є батьками двох дітей - повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Як пояснила позивач, відносини між сторонами фактичного припинено внаслідок постійних суперечок та скандалів, образ та принижень з боку відповідача, внаслідок чого втрачено повага та любов. З цих підстав шлюб існує лише формально, тому позивач наполягає на його розірванні. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив суд надати строк на примирення з огляду на можливість збереження сім'ї в інтересах дітей. Ухвалою Дніпровського районного суду від 02 червня 2015 року сторонам було встановлено строк на примирення. По закінченню строку для примирення позивач позовні вимоги підтримала, пояснила, що вжиті судом заходи примирення до збереження сім»ї не призвели і не могли призвести, просила розірвати шлюб, оскільки вона не має бажання його зберігати, а примушувати її перебувати у шлюбі з відповідачем ніхто не вправі її примусити. Відповідач пояснив, що протягом встановленого судом строку на примирення не міг вчинити жодних дій на збереження сім»ї, оскільки позивач уникала спілкування. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 травня 2014 року, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблений актовий запис № 645 (а.с. 5). Сторони мають двох спільних дітей: повнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає окремо від батьків, та неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO],який проживає разом з відповідачем. З пояснень сторін убачається, що мають місце сварки, суперечки, постійне емоційне напруження, недовіра один до одного, відсутність взаємоповаги. За час, наданий судом на примирення, позивач не змінила свого наміру розірвати формально існуючий шлюб, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи викладені позивачем обставини, які не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, який не має бажання перебувати у формально існуючому шлюбі, позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем в сумі 243, 60 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона з відповідачем перебуває в шлюбі з 21 жовтня 2006 року. Мають спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося в зв'язку з різними поглядами на сімейне життя. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і поновити шлюбні стосунки неможливо. У судовому засіданні [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на доводи аналогічні зазначеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог, вважав за можливе зберегти сім'ю. У судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 21 жовтня 2006 року виконкомом Маловільшанської сільської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис №9, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Сторони мають спільних синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей [NUMBER] та [NUMBER]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Майнових суперечок сторони не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд застосовував заходи спрямовані на збереження подружжя однак до позитивного результату це не призвело. Вислухавши пояснення позивача з'ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально - правові основи шлюбу відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вони зареєстрували шлюб з відповідачем 03 жовтня 1998 року. Мають трьох дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачкою не склалося в зв'язку з різними поглядами на сімейне життя. Вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно і поновити її неможливо. У судовому засіданні [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на доводи аналогічні наведеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. У судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 03 жовтня 1998 року Озернянською сільською радою, Білоцерківського району, Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER]. Сторони мають трьох дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджуються копіями свідоцтв про народження дітей. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Майнових суперечок сторони не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Вислухавши пояснення позивача та відповідача з'ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально - правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved