Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 06.12.2018 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд прийняти позов до розгляду та відкрити провадження у справі. Ухвалити рішення в порядку спрощеного позовного провадження, яким стягувати щомісячно з [PERSON] , [INFO] , РНКОПП [NUMBER] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] та працюючого на Харківському машинобудівному заводі «ФЕД» на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі ј частини усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення навчання чи до досягнення 23 х років у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів. В обґрунтування заявленого позову [PERSON] зазначає, що з 01.08.1998 р. по 04.11.2003 р. вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні. На даний момент їхня спільна повнолітня донька навчається на 1 курсі факультету комп`ютерних наук денної форми навчання у Харківському національному університеті ім. В. Н. Каразіна на бюджетній основі. Навчання доньки в університеті потребує коштів на проїзд до місця навчання, проживання, одягу, харчування, підручників та ін. У зв`язку з тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд розглядати справу за її відсутності, а позов задовольнити, у разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечувала проти винесення заочного рішення. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. У судове засідання третя особа [PERSON] не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, дійшов висновку про таке. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружилися 01 серпня 1998 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження 01.08.1998 р. зроблено запис за № 1004. Прізвища після одруження: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Місце реєстрації: Харківський міський відділ реєстрації актів громадянського стану, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] . [PERSON] народилася [INFO] в м. Харкові, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 10 жовтня 2000 року зроблено відповідний запис за № 3010. Її батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Місце реєстрації: міський відділ реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 17.10.2000 р. Шлюб між громадянином [PERSON] і громадянкою [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 04.11.2003 р. зроблено запис за № 711. Прізвища після розірвання шлюбу: громадянки [PERSON] . Місце реєстрації: відділ реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова, Україна. Орган, що видав свідоцтво: відділ реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова, Україна. Свідоцтво видано громадянці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу 1 [NUMBER] від 04.11.2003 р. Відповідно до довідки Харківського національного університету імені В. Н. Каразіна від 09.10.2018 р. № 596/18, [PERSON] дійсно є студентом 1 курсу денної форми навчання факультету комп`ютерних наук за бюджетною формою навчання. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. За ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [PERSON] є студенткою 1 курсу денної форми навчання факультету комп`ютерних наук, бюджетної форми навчання Харківського національного університету імені В. Н. Каразіна, потребує матеріального утримання з боку відповідача, відповідач [PERSON] працездатний, інших утриманців немає, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу дочці. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги, як особа, яка навчається та не має іншого виду доходу. Відповідач, як батько, повинен приймати участь в утриманні своєї дитини, оскільки такий обов`язок покладений на нього нормами чинного сімейного законодавства. Утримання дитини, забезпечення її всебічного розвитку є насамперед батьківським обов`язком. На підставі викладеного, враховуючи, положення ст. 430 ЦПК України, наявність зобов`язання щодо утримання дитини у обох батьків, суд вважає, що позов належить задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно та допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати, які складаються зі сплати судового збору в розмірі 704,80 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст. ст. 150, 155, 180 183, 191, 199, 200 СК України,

Outcome: approved