Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, згідно вимог якого просить суд ухвалити рішення, яким визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] разом з нею, та стягнути з відповідача сплачений судовий збір. На обґрунтування позову зазначено, що 16.03.2013 виконавчим комітетом Вереміївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб. [INFO] в них народилася дочка - [PERSON] . Разом з даною позовною заявою нею до суду подано позов про розірвання шлюбу, а також, в зв`язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, заяву на отримання судового наказу про стягнення аліментів. Оскільки малолітня дочка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, вважає за необхідне визначити місце проживання дочки [PERSON] з нею рішенням суду. В судове засідання з розгляду справи позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, при цьому направила до суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі та участі її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Надав заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі та при винесенні рішення врахувати висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області. Відзиву на позов, заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність учасників судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. Як достовірно встановлено в судовому засіданні та зокрема підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області 22 жовтня 2013 року, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки наданої, Крюківською районною адміністрацією виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 21.04.2020 за вих. 2603/01-27, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Як встановлено судом, місце проживання позивача [PERSON] та місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у встановленому законом порядку зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , яка належить позивачу на праві власності, відповідно до договору купівлі - продажу. Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 9 вищезазначеної Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч. 2,3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають права та обов`язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Із системного тлумачення статей 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, ч. 2 та 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», слідує, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Тобто, батьки дитини не тільки мають право на виховання дитини та й обов`язок виховувати дитину у атмосфері поваги до її прав, її людської гідності, в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини, сім`ї, свого народу та Батьківщини. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Тлумачення ч. 1 ст. 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, параграф 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR, v. UKRAINE, № 10383/09, параграф 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року по справі №140/2348/17, провадження 16-20402св. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до пункту 71 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, який визначає механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання (перебування) дитини служба у справах дітей повинна керуватися найкращими інтересами дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Під час розгляду питання про визначення місця проживання дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини, факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності та інші вагомі обставини. Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про доцільність визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області 18.09.2020 за №1416, орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області вважає доцільним встановити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Як вбачається з вищезазначеного висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області 31.07.2020 спеціалістами служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради було здійснено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . З`ясовано, що малолітня [PERSON] за цією адресою мешкає разом з матір`ю [PERSON] . Квартира з усіма комунальними зручностями загальною площею 32,2 кв.м розташована на восьмому поверсі дев`ятиповерхового будинку і складається з однієї кімнати, коридору, кухні, ванної кімнати та туалету. Санітарно-гігієнічні умови добрі, квартира з усіма комунальними зручностями. У квартирі наявні необхідні для проживання меблі, побутова техніка, речі повсякденного вжитку, продукти харчування. Для дитини передбачено окреме ліжко для сну та відпочинку, є шафа для одягу, стіл для занять. Дитина в достатній кількості забезпечена сезонним одягом, взуттям, засобами особистої гігієни, іграшками, книжками. У приміщенні створені всі належні умови для повноцінного зростання та розвитку дитини. Відповідно до виробничої характеристики від 07.07.2020, виданої відділом кадрів ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод», [PERSON] працює на підприємстві комплектувальником виробів та інструментів з 09.12.2010 по теперішній час. За час роботи зарекомендувала себе з позитивної сторони, як відповідальний працівник, порушень трудової дисципліни не мала. Згідно довідки про доходи від 07.07.2020 № 536, виданої ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод», [PERSON] у період з січня 2020 року по червень 2020 року включно отримала дохід у сумі 32335,50 грн. Відповідно до інформації від 23.07.2020 № 170, виданої Кременчуцькою гімназією № 27 Кременчуцької міської ради Полтавської області, [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається в закладі. Дівчинка врівноважена, розсудлива. Доручення та правила поведінки свідомо виконує. Дитина підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Дівчинка має охайний зовнішній вигляд, за її гігієною слідкує мати. [PERSON] забезпечена достатньою кількістю одягу, взуттям та шкільним приладдям. Учениця не пропускає занять без поважних причин. Мати учениці, [PERSON] , цікавиться поведінкою дитини, її навчанням та бере активну участь у шкільному житті, допомагає в організації свят, разом з донькою приймає участь у міських конкурсах, в яких займають призові місця. Батько, [PERSON] навчальний заклад не відвідує. Згідно медичної довідки КП «Кременчуцький обласний наркологічний диспансер Полтавської обласної ради» від 16.07.2020, [PERSON] на диспансерному обліку не перебуває, на лікуванні не знаходилась. Відповідно до листа від 16.07.2020 № 2088/18-6, виданого КНМП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» м. Кременчука, [PERSON] , [INFO] , перебуває під наглядом лікаря-педіатра дільничного амбулаторії загальної практики-сімейної медицини № 1. Дитина на диспансерному обліку не перебуває, вакцинована згідно з календарем щеплень. На прийом до лікаря дитину приводила мати, а іноді батько. Усі рекомендації лікаря виконуються у повному обсязі. Згідно з листом від 23.07.2020 № 03.1-07/1271 Кременчуцького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та відповідно до п. 72 постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» (зі змінами від 03.10.2018) 21.07.2020 спеціалістами центру було відвідано та складено оцінку потреб сім`ї [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , та виховує малолітню доньку [PERSON] . За результатами складеної оцінки потреб сім`ї було з`ясовано, що мати спроможна виконувати обов`язки щодо виховання дитини та догляду за нею. Складних життєвих обставин в родині не виявлено, дана сім`я не рекомендована на облік сімей, що опинилися в складних життєвих обставинах. Також, як вбачається з висновку до служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради був запрошений [PERSON] , який надав письмове пояснення, що не заперечує щодо визначення місця проживання доньки, [PERSON] , разом із матір`ю, [PERSON] . Також [PERSON] просив розглянути питання визначення місця проживання доньки на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області без його участі. Враховуючи вищевикладене, а також те, що малолітня [PERSON] проживає з матір`ю, яка забезпечує їй повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також рівень життя, необхідний для такого розвитку, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про доцільність визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області 18.09.2020 за №1416, суд вважає за необхідне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] . За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір та витрати пов`язані з розглядом справи.

Outcome: approved