Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до відповідач, у якому просила з урахуванням збільшених позовних вимог, стягнути з відповідача виплати з втраченого заробітку за період з 30.03.2005р. по 15.10.2014р. у сумі 87257,25 грн., зобов'язати з 1510.2014р.сплачувати відповідача на користь позивача щомісячно втрачений заробіток у розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої діючим законодавством України на період виплати з урахуванням індексації та компенсації безстроково, стягнути витрати на лікування та придбання медикаментів у сумі 2236,08 грн., стягнути моральну шкоду, завдану ушкодженням здоров'я у розмірі 50000,00 грн. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судові засідання неодноразово не з'являвся, повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 березня 2005 року в 21-00 годин відповідач - [PERSON], керуючи автомобілем «OPEL SENATOR» державний номер [NUMBER], ідучи на автомобільній дорозі в напрямку м. Одеса в селі Свердлово Комінтернівського району Одеської області, здійснив наїзд на позивача в результаті чого позивачу були завдані тілесні ушкодження у вигляді: політ травма, відкритий оскольчатий перелом правої стегнової кістки в с/3 зі зміщенням відламків, перелом костей тазу, лонної і сідничної праворуч, закрита черепна мозкова травма, струс головного мозку, велика скальпована рана передньої поверхні правого колінного суглоба, численні садні обличчя і нижніх кінцівок, травматичний шок другого ступеню. Зазначений транспортний засіб належить на праві власності відповідачу, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 16.09.1999р. Постановою слідчого СВ Комінтернівського РВ УМВС України в Одеській області від 31.03.2005р. була порушена кримінальна справа № 24200500156, за статтею 286 ч.1 КК України відносно водія [PERSON], яка 04.08.2005р. була закрита за відсутністю в діях водія складу злочину. 04.08.2005р. Прокуратурою Комінтернівського району Одеської області постанова Комінтернівського РВ УМВС України в Одеській області про припинення кримінальної справи була скасована, матеріали кримінальної справи були направлені в СО Комінтернівського РВ УМВС України в Одеській області для подальшого розслідування. Постановою слідчого СО Комінтернівського РВ УМВС України в Одеській області від 20.03.2006р. про закриття кримінальної справи провадження по кримінальній справі № 24200500156 по факту дорожньо-транспортної пригоди, при якій постраждала [PERSON], припинили у зв'язку з відсутністю в діях водія [PERSON] складу злочину, передбаченого статтею 286 ч.1 КК України. 03.02.2012р. на постанову слідчого СО Комінтернівського РВ УМВС України в Одеській області про закриття кримінальної справи від 20.03.2006р. позивач подала скаргу, яка надійшла до Прокуратури Комінтернівського району Одеської області 16.02.2012р. Відповідно до листа Прокуратури Комінтернівського району Одеської області від 09.07.2012р. № 16-55-3819 вих.12 за результатами перевірки кримінальної справи №24200500156 за фактом дорожньо-транспортної пригоди відносно водія [PERSON] було скасовано постанову про закриття відповідної кримінальної справи від 20.03.2006р. та кримінальна справа була направлена до СВ Комінтернівського РВ ГУМВС України в Одеській області для подальшого розслідування. На час розгляду справи у суді статочне рішення по кримінальному провадженню не прийняте. Спеціалізована травматологічна медико-соціальна експертна комісія 26.07.2005р. встановила позивачу 1 групу інвалідності за загальним захворюванням строком до 01.08.2007р., що підтверджується довідкою МСЕК від 26.07.2005р. серія МСЕ № 005406. При повторному огляді в спеціалізованій травматологічній медико-соціальній експертній комісії позивачу встановили 2 групу інвалідності за загальним захворюванням строком до 31.07.2008р., що підтверджується довідкою МСЕК від 31.07.2007р. серія 2-18ОВ № 049268. 09.09.2009р. МСЕК встановила позивачу 3 групу інвалідності за загальним захворюванням з 01.08.2008р. строком до 09.09.2009р., що підтверджується довідкою МСЕК від 09.09.2008р. серія 2-18ОВ № 051979. У подальшому позивачу була встановлена 3 група інвалідності за загальним захворюванням безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК від 21.09.2009р. серія 2-18ОД № 028445. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Пунктом 1 статті 1187 Цивільного кодексу України визначено поняття джерела підвищеної небезпеки, відповідно до якого джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів, та обладнання …тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Пунктом 2 статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1195 ЦК України встановлено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв'язку з втратою здоров'я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів. За період стаціонарного лікування в Одеській обласній Клінічній лікарні [PERSON] були витрачені кошти на лікування та придбання медикаментів у сумі 2236,08 грн., що підтверджується фіскальними чеками копіями чеків які підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи, вимоги ст.. 1195 ЦК України, а також те, що позивач не працювала в момент завдання шкоди, суд погоджується з розрахунком позивача відшкодування втраченого заробітку за період з 30.03.2005р. по 15.10.2014р. у сумі 87257, 25 грн., який підлягає стягненню. Згідно ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Моральна шкода відшкодовується грiшми, iншим майном або в iнший спосiб. Розмiр грошового вiдшкодування моральної шкоди визначається судом залежно вiд характеру правопорушення, глибини фiзичних та душевних страждань, погiршення здiбностей потерпiлого або позбавлення його можливостi їх реалiзацiї, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є пiдставою для вiдшкодування, а також з урахуванням iнших обставин, якi мають iстотне значення. При визначеннi розмiру вiдшкодування враховуються вимоги розумностi i справедливостi. Моральна шкода відшкодовується незалежно вiд майнової шкоди, яка пiдлягає вiдшкодуванню, та не пов'язана з розмiром цього відшкодування. Моральна шкода вiдшкодовується одноразово, якщо iнше не встановлено договором або законом. Згідно п.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктом 2 ст. 1167 Цивільного кодексу України встановлені пiдстави відповідальності за завдану моральну шкоду, відповідно до якого моральна шкода відшкодовується незалежно вiд вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано калiцтвом, iншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи в наслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Таким чином, позивач має право на відшкодування моральної шкоди на підставі статей п. 2 ст. 1167 ЦК України оскільки вона перенесла моральні страждання через втрату нормальних життєвих зв'язків, порушення функцій органів тіла, що вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Визначаючи суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень, суд виходить з розміру позовних вимог, ступеню перенесених моральних страждань, ступеню порушення життєвих зв'язків, характеру додаткових зусиль для організації життя. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial