Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною повноліття та на утримання непрацездатної [PERSON] до досягнення [PERSON] трирічного віку. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що перебуваючи в фактичних шлюбних відносинах без реєстрації з [PERSON] народила спільну дитину [PERSON], 29.04.2016 року. Відповідач мешкає окремо та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та непрацездатної позивачки, яка перебуває в відпустці по догляду за дитиною до досягнення [PERSON] трирічного віку. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь стягнення аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною повноліття та на утримання непрацездатної [PERSON] до досягнення [PERSON] трирічного віку. Ухвалою від 02 жовтня 2018 року було задоволено клопотання представника позивача, відкрито спрощене провадження по справі. Судове повідомлення, яке направлялося відповідачу [PERSON], вручено адресату та повернуто на адресу Приморського районного суду м. Маріуполя. Позивачу надіслана ухвалу про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи.\~\~\~\~\~\~ Від відповідача надійшло клопотання про визнання позовних вимог в повному обсязі.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.\~У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8\~ст.178 ЦПК України). Оскільки, відповідно до вимог\~ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Перешкод для розгляду справи немає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. [PERSON] та [PERSON] під час перебування в фактичних шлюбних відносинах мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а. с. 3) Неповнолітня дитини мешкає спільно з позивачем та знаходиться на її утриманні (а. с. 4) Відповідач матеріальної допомоги на утримання спільної дитини та непрацездатної [PERSON], яка перебуває в відпустці по догляду за дитиною до трьох років, добровільно не надає. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно\~статті 84 СК України, право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч .2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85СКУкраїни регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, на теперішній час з нього стягуються аліменти на утримання доньки. У звязку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років,позивачка немає змоги працювати і утримувати себе. Відповідно до правил п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивачка та відповідач не вирішили. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача. Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачці, відповідач суду не надав, також визнав позовні вимоги в повному обсязі, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). Згідно з ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду з дня подачі позовної заяви Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно вимог\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3\~ст.181 Сімейного Кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України№ 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З наданих суду матеріалів вбачається, що відповідач, який є батьком неповнолітньої [PERSON], добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, однак не заперечує факт батьківства та визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення повноліття в розмірі ? частини від доходу, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині. Оскільки позивач подала позов 19.09.2018 року, про що свідчить відмітка суду, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню з 19.09.2018 року. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. Відповідно до ст.192ч.1СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Outcome: approved