Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова із позовною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 02.10.1999 року Ленінським відділом реєстрації актів громадянського стану, сторони зареєстрували шлюб, актовий запис №418. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Позивач з відповідачем мають різні погляди на життя, виявилась несумісність характерів. Втратили один до одного почуття любові та поваги. З листопада 2012 року спільне господарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, у зв'язку з чим просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не прибула, але звернулася до суду із письмовою заявою в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розглянути справу за її відсутності, тому суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність позивача, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. ст. 158, 169 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує, просить суд розглянути справу за його відсутності, тому суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність відповідача, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. ст. 158, 169 ЦПК України. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON]., [INFO] та [PERSON], [INFO], уклали шлюб, який було зареєстровано 02.10.1999 року Ленінським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №418. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст.114 Сімейного Кодексу України шлюб вважається припиненим з моменту набрання рішення про його розірвання, чинності. Відповідно до ст.115 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу здійснене за рішенням суду, має бути зареєстровано в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем за наявності законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що збереження шлюбу сторін суперечить інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу, враховуючи бажання позивача, суд вважає за можливе залишити їй прізвище - «[PERSON]», оскільки відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved