Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] в якому просила стягнути з відповідача на її користь половину вартості додаткових витрат на дочку [PERSON] , [INFO] , які позивач понесла за період її навчання та до настання її повноліття у розмірі 7 746 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 грн. щомісячно, з моменту звернення до суду і на період навчання дочки, але не більш як до досягнення нею 23 років. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що під час шлюбу з [PERSON] [INFO] народилась дочка - [PERSON] . Однак, рішенням Луцького міськрайонного суду від 17.05.2017 шлюб між сторонами розірвано. Також, рішенням Луцького міськрайонного суду від 10.09.2018 з [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.05.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Вказала, що [PERSON] зарахована до Харківського регіонального інституту державного управління Національної академії управління при Президентові України, у зв`язку із чим 01.09.2020 позивачем заключено договір №106 ЕД19б з вищевказаною юридичною особою про надання освітньої послуги (навчання) для свої дочки [PERSON] , відповідно до п.1 якого, інститут бере на себе зобов`язання за рахунок позивача здійснити надання [PERSON] на здобуття першого (бакалаврського) ступеня вищої освіти денної форми навчання по спеціальності економіка з 01.09.2019 по 30.06.2023. Загальна вартість освітньої послуги становить 46 736 грн. Окрім того, укладено договір по найму житлової площі у гуртожитку даного інституту, відповідно до п.4.1 якого, вартість послуг за проживання та користування комунальними послугами становить 550 грн. на місяць за одне ліжко-місце. Зазначила, що за період навчання та до настання повноліття дочкою сплачено 12 192 грн. - за навчання в інституті та 3 300 грн. - за проживання у гуртожитку. З відзиву представника відповідача - адвоката Шинкар О.В. на позовну заяву вбачається, що позовні вимоги визнає частково, вважає достатнім визначення розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у сумі 1 000 грн, з огляду на те, що перераховує на картковий рахунок дочки грошові кошти на загальну суму 6 000 грн. для оплати навчання в інституті за 2019-2020 навчальний рік, як про те було обумовлено з позивачем. За наступний навчальний рік (2020-2021) сплачено відповідачем 7 800 грн. частинами, оскільки останній перебував на обліку в центрі зайнятості у цей період, і не мав можливості перерахувати такі кошти одним платежем. Зокрема зауважено, що у відповідача на утриманні, окрім двох дітей від шлюбу з позивачем, є ще одна малолітня дитина - син [PERSON] , [INFO] , а також відповідач фактично утримує доньку дружини від попереднього шлюбу - [PERSON] , [INFO] , на утримання якої остання аліментів не отримує. Зауважено також, що дружина відповідача наразі перебуває у декретній відпустці та не працює. Додатково відзначено, що відповідач є учасником бойових дій, під час проходження служби отримав ушкодження здоров`я, а тому і сам потребує постійного лікування та несе відповідні витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, які викладені у її позовній заяві, просила їх задовольнити у повному обсязі. Додатково пояснила, що з відповідача на її користь наразі стягуються аліменти на утримання їх спільної меншої доньки, яка наразі не досягла повноліття. Представник відповідача - адвокат Шинкар О.В. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала частково, просила відмовити у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача половини вартості додаткових витрат позивача за період навчання доньки у розмірі 7 746 грн., а вимогу про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, до досягнення нею 23 років у розмірі 4 000 щомісячно визнала частково, оскільки вважає достатнім стягнення з відповідача 1 000 грн. щомісячно, так як останній бере участь у матеріальному утриманні старшої доньки, неодноразово сплачував за її навчання, а також має на утриманні ще одну малолітню дитину, дружину, яка перебуває у декреті, та її малолітню дитину від попереднього шлюбу. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 26.01.2002 відділом реєстрації актів громадянського стану Коростенського міського управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 21 - розірвано рішенням за рішенням Луцького міськрайонного суду від 15.05.2017 (а.с. 49-50). Від шлюбу у сторін народилися діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Судом встановлено, що батьком дітей є [PERSON] , що вбачається з копій свідоцтв про народження, серії [NUMBER] , серії [NUMBER] (а.с. 9). Рішенням Луцького міськрайонного суду від 10.09.2018 ухвалено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [PERSON] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 травня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. 04.08.2020 [PERSON] досягла повноліття. Із Договору про надання освітньої послуги між закладом вищої освіти та [PERSON] вбачається, що [PERSON] 01.09.2019 вступила на денну форму навчання до Харківського регіонального інституту державного управління Національної академії державного управління при Президентові України для здобуття першого ступеню вищої освіти (бакалавр). За умовами даного договору загальна вартість навчання становить 46 736 грн. (а.с. 10-11, 14). Згідно копій квитанцій від 30.08.2019, 26.11.2019, 04.03.2020, 18.06.2020 [PERSON] сплачено протягом першого курсу навчання 12 192 грн. (а.с.12-13). Окрім того, [PERSON] укладено 01.09.2019 договір найму житлової площі у гуртожитку Харківського регіонального інституту державного управління Національної академії державного управління при Президентові України №143, відповідно до якого остання винаймає одне ліжко-місце у житловій кімнаті № [NUMBER] за плату, що становить 550 грн. на місяць (а.с.15-16). Згідно квитанцій від 04.06.2020, 17.06.2020, 04.08.2020 [PERSON] сплачено всього 3 300 грн. за винайм ліжко-місця у гуртожитку інституту (а.с.17). Судом встановлено також, що станом на день розгляду справи [PERSON] є студенткою 2 курсу вищевказаного інституту, є здоровою, на обліку в лікарів не перебуває, стипендію не отримує, самостійні доходи у неї відсутні. Окрім того, з копій квитанцій від 16.01.2021, 17.11.2020, 08.10.2020, 26.01.2021, 18.12.2020, 15.05.2021, 15.05.2021 вбачається, що відповідачем безпосередньо на картковий рахунок [PERSON] перераховувались кошти з призначенням платежу «аліменти» на суму 2 200 грн., 2 100 грн., 2 100 грн., 1 159 грн., 2 150 грн., 2 200 грн., 1 100 грн. та 1 000 грн. відповідно (а.с.61). З копій квитанцій від 15.08.2019 та 30.08.2019 судом встановлено, що відповідач [PERSON] перерахував на картковий рахунок доньки [PERSON] грошові кошти на суму 2 000 грн. та 3 987 грн., що за графіком внесення плати за навчання в інституті (а.с.11) співпадає за часом перерахунку з кінцевими датами внесення плати за освітні послуги. Таким чином, судом встановлено, що саме [PERSON] , а не позивачем [PERSON] , здійснювались витрати на загальну суму 15 492 грн. у період навчання [PERSON] , [PERSON] регулярно здійснюються перекази на коштів на користь [PERSON] , а тому позовна вимога про стягнення з [PERSON] на користь позивача половини вартості додаткових витрат за навчання у розмірі 7 746 грн. до задоволення не підлягає. Натомість, суд вважає доведеним, що у зв`язку із навчання у вищому навчальному закладі, який знаходиться в м. Харкові, позивачка змушена нести витрати пов`язані з проїздом доньки (з м. Луцька в м. Харкова та навпаки, а також по м. Харкову), харчуванням, придбанням речей першої необхідності, тощо, однак розмір таких витрат стороною позивача суд не вважає належно обгрунтованим. Так, відповідач [PERSON] є учасником бойових дій та перебуває на обліку у Головному військово-медичному клінічному центрі Державної прикордонної служби (а.с.51, 52, 63-64). У період з 19.11.2019 по 06.10.2020 перебував на обліку як безробітний у Коростенському центрі зайнятості, де отримував допомогу по безробіттю у період з 26.11.2019 по 05.10.2020 (а.с.59). Судом також встановлено, що на утриманні у відповідача перебуває інша спільна з позивачкою - донька [PERSON] , [INFO] ., на утримання якої, згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.09.2018 стягуються щомісячно аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 травня 2018 року і до досягнення нею повноліття. Окрім того, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 08.06.2018 (а.с.62). У цьому шлюбі у відповідача [INFO] народився син - [PERSON] (зворот а.с.62). Проте, твердження представника відповідача про те, що на утриманні відповідача перебуває дружина [PERSON] , яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною - сином [PERSON] , та донька дружини від попереднього шлюбу - [PERSON] , [INFO] , не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки представником позивача не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин. Суд принагідно зазначає, що у зв`язку із тим, що відповідачем не усиновлено [PERSON] , [INFO] , то у нього не виникало обов`язків щодо її утримання, передбачених п.4 ст.232 СК України. Проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в розмірі у розмірі 2 500 грн. щомісяця з дня звернення до суду та до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років. Згідно ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, а тому, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 192 СК України, аліменти на дитину, яка продовжує навчання, присуджуються від дня пред`явлення позову. З даною позовною заявою позивач звернулася 22.09.2020 (а.с. 1), отже саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Крім того, згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. На підставі ст.ст. 182, 199-201 СК України,

Outcome: partial