Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі, який 07.05. 2012 року на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці було розірвано. Вказує, що у шлюбі за час спільного проживання однією сім'єю народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, добровільної домовленості про сплату аліментів не має, а тому, просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, яка не може бути меншою, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, в наданих суду поясненнях посилалася на обставини аналогічно викладеним в позовній заяві, просила заявлені нею вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини всіх доходів щомісячно, починаючи з дати подачі до суду позовної заяви і до досягнення сином повноліття. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши і розглянувши матеріали справи, всебічно, повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в їх сукупності в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.05.2012 року було розірвано (а.с.7). За період спільного проживання сторін в шлюбі в сім»ї народилася дитина - син [PERSON], [INFO] (а.с.8), який проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою КЖРЕП №17 від 29.09.2016 року №2812. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Вимогами ч. 1 ст. 183 СК України, передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»від 15 травня 2006 року, №3 (п. 17) зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, із ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що неповнолітня дитина, яка проживає з матір»ю що було визначено рішення суду 07.05. 2012 року (а.с.7, 9); знаходиться на матеріальному утриманні позивача; позивач не працює (а.с.11-13), що підтверджується копією трудової книжки; як позивач [PERSON], так і відповідач [PERSON] являються працездатними особами; у відповідача [PERSON] на утриманні крім неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] інших малолітніх, неповнолітніх дітей не має; в судовому засіданні відповідач не заперечував проти матеріального утримання свого сина, визнав свою платоспроможність виходячи з отриманих доходів можливість сплати аліментів на утриманні дитини; а отже, суд вважає, що заявлені вимоги позивачем [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини грунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved