Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, посилаючись на те, що [PERSON] є її батьком. Після розірвання шлюбу між батьками, вона залишилася проживати з матір'ю. Відповідач сплачував аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття. Вона навчається у Вінницькому навчально-науковому інституті економіки Тернопільського національного економічного університету на денній контрактній формі навчання. Період навчання з 01.09.2018 по 31.12.2019. Загальна вартість освітніх послуг становить 22\~560 гривень, а вартість одного місяця 1410 гривень. Гуртожитком вона не забезпечена, тому орендує квартиру. Оскільки вона не працює, самостійних джерел для життя та навчання немає, тому на період навчання вона потребує матеріальної допомоги. Її мати [PERSON] на даний час є безробітною та допомагає їй у міру своїх можливостей, зокрема платить за її навчання. Але забезпечити її всім необхідним немає можливості. Батько в добровільному порядку відмовляється їй надавати матеріальну допомогу, хоча працює, має своє житло, матеріально забезпечений, і спроможний сплачувати аліменти на період її навчання, тим більше це невеликий проміжок часу до грудня 2019 року. Відповідач надав до суду відзив в якому позовні вимоги визнає частково та погоджується сплачувати аліменти на період навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 750 гривень. Також зазначив, що сплачує аліменти на другу дитину [PERSON] Позивач відповідь на відзив не подала. З'ясувавши обставини справи і дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] (а.с.4). [PERSON] є студентом денної форми навчання Вінницького навчально-наукового інституту економіки Тернопільського національного економічного університету по контракту, термін навчання - до 31.12.2019. Оплата згідно договору становить 22\~560 гривень (а.с.5,6). Відповідач не надає матеріальної допомоги на період навчання позивачеві, ігноруючи своїми батьківськими обовязками, хоча зобовязаний надавати матеріальну допомогу. Згідно трудової книжки матір позивача [PERSON] є безробітною (а.с.7-8). Згідно рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.09.2017 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до повноліття дитини (а.с.20). Відповідно\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Положеннями\~ст. 200 СК України\~передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до\~ст.182 Сімейного кодексу України\~при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 20\~Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батька можливість надавати таку допомогу. Виходячи з того, що позивач обрала спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та те, що відповідач матеріальної допомоги на період навчання позивача не надає, хоча зобов'язаний її надавати, враховуючи, що відповідач сплачує алементи на утримання доньки [PERSON], що позивачем не надано доказів достатності заробітку(доходу) відповідача для сплати аліментів в розмірі 1500 гривень, а на час розгляду справи прожитковий мінімум на працездатну особу становить 1841 гривень, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 900 гривень щомісяця, починаючи з 04.10.2018 і до закінчення навчання, або досягнення нею двадцятитрьохрічного віку. На підставі наведеного та

Outcome: partial