Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, посилаючись на те, що вона є спадкоємицею першої черги майна своєї матері [PERSON], яка померла [INFO] р. На момент смерті [PERSON] позивач перебувала на п'ятому місяці вагітності, а [INFO] р. народила сина [PERSON]. Вказане вплинуло на її фізичну здатність прийняти спадок в передбачені законом строки. Крім вказаного, її ввели в оману переконавши, що враховуючи відсутність інших спадкоємців, вона автоматично отримає спадок після смерті матері. Позивач ставить питання про надання їй додаткового строку, оскільки причина пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини є поважною. Ухвалою судді від 13.09.2017 р. відкрито провадження по справі. 19.02.2018 р. замінено неналежного відповідача Деснянську РДА в м. Києві на Київську міську раду. В судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладене в ньому. Вказали, що причина пропуску строку для прийняття спадщини є поважною, інших спадкоємців немає, термін пропуску строку є незначним. Від представника відповідача в судове засідання надійшов відзив на позовну заяву, у відповідності до якого просить ухвалити рішення, згідно норм чинного законодавства та слухати справу за його відсутності. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], яка є матір'ю позивача.(а.с. 3) Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги щодо майна померлої [PERSON] Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Встановлено, що на момент смерті [PERSON] позивач перебувала на п'ятому місяці вагітності. У відповідності до свідоцтва про народження, [INFO] р. [PERSON] народила сина [PERSON], а також має на утриманні доньку [PERSON], [INFO]. Враховуючи вказане, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини [PERSON] пропущений з поважних причин, оскільки остання немала змоги своєчасно звернутися до нотаріуса із відповідною заявою, у зв'язку з народженням сина. Крім того, суд звертає увагу на те, що термін, на який позивачем пропущено строк для звернення з заявою про прийняття спадщини, не є значним, а саме вказаний строк сплинув в червні 2017 року, при цьому до суду позивач звернулась в серпні 2017 р. Враховуючи викладене, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] Що стосується додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення строку в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved