Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції про виключення майна з акту опису та звільнення його з-під арешту. Посилалась на те, що старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Пилипенком О.М. при виконанні рішення Октябрського районного суду м.Полтави про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Полтава-Банк» боргу в сумі 673304,68 грн. накладено арешт на квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON], та на належне їй майно, яке знаходиться в квартирі, про що складено акти №146 та №147. Оскільки власником даного майна є [PERSON], а не [PERSON], позивач просила суд виключити з акту опису та звільнити з-під арешту квартиру [ADDRESS], а також інше належне позивачу майно, зазначене в акті опису. Ухвалою суду від 19 травня 2014 року за клопотанням представника позивача до участі у справі в якості співвідповідача залучена [PERSON] (а.с.201). Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, уповноваживши [PERSON] представляти її інтереси в суді (а.с.169). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з'явилась, уповноваживши адвоката [PERSON] представляти її інтереси в суді. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Зазначила, що позивач справді є власником описаного майна, тому проти виключення його з акту опису та арешту не заперечувала. Представник відповідача Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського у правління юстиції в судове засідання не з'явився, надавши письмові заперечення проти позову. Посилаючись на правомірність дій державного виконавця, а також на закінчення виконавчого провадження, в якому виносились акти опису та арешту майна, просив в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи ПАТ «Полтава-Банк» в судове засідання також не з'явився, надавши суду письмові пояснення по справі, в яких проти позовних вимог заперечував, в задоволенні позову просив відмовити. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з'явились. Суд, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування, посвідченого 17 березня 2011 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] безоплатно передала, а [PERSON] прийняла у власність двокімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с.5-6). 11 червня 2013 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Пилипенком О.М. при виконанні рішення згідно виконавчого листа №2/1622/5973/12, виданого 04.03.2013 року Октябрським районним судом м.Полтави про стягнення з [PERSON] боргу на користь ПАТ «Полтава-Банк» на загальну суму 673627,98 грн. складено акт опису й арешту майна №146, яким описано та накладено арешт на двокімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с.7-10) Також актом від 11 червня 2013 року державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Пилипенка О.М. при виконанні цього ж рішення описано та накладено арешт на інше майно за адресою: [ADDRESS] - телевізор «Філіпс», музичний центр «Соні», DVD-програвач «Занусі», дерев'яний журнальний столик, музичні МРЗ- диски в кількості 20 шт., кондиціонер «Акіра», дерев'яну підставку для квітів, горщики для квітів 3 шт., квіти живі в горщиках 4 шт., телефон «Панасонік», крісло білого кольору, 5 подушок, ноутбук «Леново», диван білого кольору, 5 подушок коричневого кольору, плед блакитний, вішак дерев'яний, парасольки 2 шт., сумочки жіночі 2 шт., сумка червона з кабелем, ремінь для сумки з металевими вставками, люстру на п'ять лампочок металеву, штори коричневі 2 шт., тюль, мікрохвильову піч «Самсунг», духову піч «Аврора», холодильник АЕG, столик кухонний дерев'яний, столик кухонний пластиковий, витяжку металеву, плиту газову «Арістон», вбудовані кухонні меблі сірого кольору, годинник настінний, пральну машину LG, бойлер, тумбу дерев'януа, ліжко дерев'яне двоспальне, люстру металеву на 4 лампочки (а.с.11-13). Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що все наведене майно належить їй на праві власності. Заперечуючи роти позову, представник ПАТ «Полтава-Банк» посилався на ту обставину, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду скасовано реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Разом з тим, згідно з п. 1 ч. 1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. За договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність (ч. 1 ст.717 ЦК України). У ч. 2 ст.719 ЦК України визначено, що договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. При цьому, в силу ч.ч. 1, 4 ст.722 ЦК України передбачено, що право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка. На цю обставину звертав увагу і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в ухвалі від 19 березня 2014 року. Оскільки договір дарування від 17 березня 2011 року, за яким [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар квартиру [ADDRESS], не скасований, не розірваний, і є чинним, при вирішенні даної справи суд виходить з того, що власником спірної квартири є [PERSON], хоча державним реєстратором і скасовано її право власності на дану квартиру (а.с.198). Також суд бере до уваги, що позивачем надано докази належності їй телевізора «Філіпс», DVD-програвача «Занусі», дерев'яного журнального столика, кондиціонера «Акіра», дерев'яної підставки для квітів, телефона «Панасонік», крісла білого кольору, ноутбука «Леново», дивану білого кольору, вішака дерев'яного, мікрохвильової печі «Самсунг», духової печі «Аврора», холодильника АЕG, столика кухонного пластикового, витяжки металевої, плити газової «Арістон», пральної машини LG, бойлера, тумби дерев'яної, ліжка дерев'яного двоспального (а.с.48-54). Але жодними доказами не підтверджується факт придбання позивачем (згідно акту опису та арешту) музичного центру «Соні», музичних МРЗ- дисків в кількості 20 шт., горщиків для квітів 3 шт., квітів живих в горщиках 4 шт., 5 подушок, 5 подушок коричневого кольору, пледу блакитного, парасольок 2 шт., сумочок жіночих 2 шт., сумки червоної з кабелем, ременя для сумки з металевими вставками, люстри на п'ять лампочок металевої, штор коричневих 2 шт., тюля, столика кухонного дерев'яного, вбудованих кухонних меблів сірого кольору, годинника настінного, люстри металевої на 4 лампочки. Тому суд виходить з недоведеності позивачем належності їй вказаного майна. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Підставою позову [PERSON] є накладення державним виконавцем при здійсненні виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні з виконання судового рішення згідно виконавчого листа №2/1622/5973/12, виданого 04.03.2013 року Октябрським районним судом м.Полтави про стягнення з [PERSON] боргу на користь ПАТ «Полтава-Банк» на загальну суму 673627,98 грн. Але, як встановлено судом, 03 жовтня 2013 року старшим державним виконавцем Київського ВДВС Полтавського міського управління юстиції Пилипенком О.М. вказане виконавче провадження закінчено, припинено чинність арешту квартири [ADDRESS]. Як підставу для прийняття даного рішення державним виконавцем вказано, що ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 04.09.2013 року скасовано рішення від 24 грудня 2013 року, що виконується (а.с.185). Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 27 листопада 2013 року в цивільній справі за позовом ПАТ «Полтава-Банк» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої злочином, задоволено заяву позивача про забезпечення позову та знову накладено арешт на квартиру [ADDRESS] (а.с.188). На виконання вказаної ухвали суду постановою державного виконавця Київського ВДВС Полтавського міського управління юстиції [PERSON] від 14 квітня 2014 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS] (а.с.191-192). В той же час зазначене накладення арешту знаходиться поза межами судового дослідження, оскільки позивачем позовні вимоги про виключення з опису та звільнення квартири з-під арешту, накладеного постановою від 14 квітня 2014 року, не заявлялись, відповідно, в даній справі судом не розглядались. Слушним є посилання представника позивача на ту обставину, що при закритті виконавчого провадження 03 жовтня 2013 року старшим державним виконавцем Київського ВДВС Полтавського міського управління юстиції Пилипенком О.М. припинено чинність арешту квартири [ADDRESS], але не прийнято рішення про припинення арешту на все інше майно. Але, підтримуючи позов, позивач та її представник не звернули увагу на наступне. Скасовуючи рішення Київського районного суду м. Полтави від 10 жовтня 2013 року та рішення апеляційного суду Полтавської області від 26 листопада 2013 року, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в своїй ухвалі від 19 березня 2014 року зазначив, що суду необхідно вирішити питання про залучення до участі у справі боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт на майно, оскільки від накладення/зняття арешту на належне боржнику [PERSON] майно і звернення на нього стягнення залежить погашення її боргу перед ПАТ «Полтава-банк». Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27 серпня 1976 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» у справах за позовами про виключення майна з опису відповідачами суд притягує, крім боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Вимоги осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішується шляхом пред'явлення позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту (п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»). В судовому засіданні після роз'яснення судом необхідності вирішення питання щодо залучення належних відповідачів, а також ст.30 ЦПК України, згідно якої суд за власною ініціативою позбавлений можливості залучати відповідачів до справи, представник позивача звернувся до суду з клопотанням про залучення до участі у справі в якості відповідача [PERSON] Але клопотання щодо залучення особи, в інтересах якої накладено арешт, тобто ПАТ «Полтава-Банк», представник позивача суду не заявляв, і продовжував підтримувати позовні вимоги лише до Київського ВДВС та до [PERSON] На підставі наведеного вбачається, що Київський ВДВС Полтавського міського управління юстиції є неналежним відповідачем у справі, тому в задоволенні позову до нього необхідно відмовити. Але позивачем позов пред'явлено не до всіх осіб, що мали відповідати за позовом, зокрема, не пред'явлені позовні вимоги до ПАТ «Полтава-Банк», в чиїх інтересах було накладено арешт на майно. Зазначена обставина є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову [PERSON] На підставі викладеного в задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити в повному обсязі. У зв'язку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed