Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 23 червня 2006 року Золотолинською сільською радою Костопільського району Рівненської області, актовий запис №6. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги, не заперечує проти задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Суд, заслухавши думку позивача, відповідача, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 червня 2006 року у Золотолинській сільській раді Костопільського району Рівненської області, актовий запис №6. Від подружнього життя сторони мають дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та дочку - [PERSON] , [INFO] . Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалось, вони мають різні погляди на сімейне життя, з серпня 2020 року не проживають разом, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, шлюб має формальний характер, сторони не бажають надалі перебувати у зареєстрованому шлюбі, а тому примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Ухвалою Костопільського районного суду від 08.07.2021 року 564/1788/21 [PERSON] звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно, ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved