Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів в її користь на утримання дітей сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], в розмірі по 2200 грн., починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає про те, що їхні спільні діти проживають з позивачем, яка забезпечує їх всім необхідним. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати своїх дітей, а тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, заперечень проти позову, а також заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не подав. Тому, суд в порядку ч.4 ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних в ній даних, доказів і постановляє заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступне. Як вбачається з відмітки у паспорті громадянина України [PERSON] [NUMBER], виданому Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 15 січня 2003 року, сторони по справі зареєстрували шлюб 20 травня 1999 року. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей - син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08 грудня 1999 року, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради, та дочка [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 09 червня 2006 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Як вбачається із рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 червня 2013 року (справа №607/6557/13-ц), шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно довідок №385 від 07 грудня 2014 року та №79 від 22 березня 2015 року, виданих ОСЖ ДПГ «Чалдаєва 13», [PERSON] проживає в [ADDRESS]. Разом з нею проживають діти: син [PERSON] та дочка [PERSON]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Будь-яких доказів на рахунок того, що за станом здоров'я чи матеріальним становищем [PERSON] не може виконувати своїх аліментних обов'язків щодо утримання дітей, останній суду не надав. Судом встановлено, що відповідач матеріально не забезпечує сім'ю, не надає кошти на утримання дітей. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) батька, згідно ч.1 ст.183 СК України, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня звернення з позовом до суду до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання (ст.367 ЦПК України). Судовий збір в доход держави підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial