Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Служба у справах дітей та сім»ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Служба у справах дітей та сім»ї Макарівської районної державної адміністрації Київської області, про визначення місця проживання дитини і встановлення способів участі батька у вихованні дитини, посилаючись на те, що 16 квітня 2010 року між нею і [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів відділу РАЦС Макарівського РУЮ Київської області зроблено актовий запис № 18. 11 жовтня 2010 року у неї і відповідача народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЩЛ № 233376 від 20 лютого 2013 року, виданим Відділом державної РАЦС Києво-Святошинського РУЮ у Київській області. Після тривалого проживання разом вона і [PERSON] дійшли остаточного висновку, що їх подальше сімейне життя неможливе через несумісність життєвих поглядів та цілей. 24 вересня 2014 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу вона разом з сином стали проживати в помешканні її батьків за адресою: Київська область, Макарівський район, с. Яблунівка, вул. Поліська, буд. 4. Малолітній син [PERSON] залишився проживати разом із матір»ю на її одноосібному утриманні. Відповідач проти цього не заперечував. Більше того, протягом усього часу відокремленого проживання відповідач безпідставно не приймав участі в забезпеченні і вихованні спільного малолітнього сина, свідомо переклавши ці батьківські обов»язки на неї. Протягом чотирьох років окремого проживання її з дитиною відповідач [PERSON] спромігся придбати для дитини лише одну пару кросівок, одну вишиванку, одні джинсові штани, з яких два останніх найменування не підійшли дитині за розміром. 26 березня 2015 року рішенням Макарівського районного суду Київської області стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі ? частини від усіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину щомісяця, починаючи з 29 січня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. 18 вересня 2015 року ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області було винесено до Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області подання щодо порушення кримінального провадження у відношенні відповідача за ознаками злочину, відповідальність за який передбачена ст. 164 КК України. При цьому, протягом усього часу відокремленого проживання, незважаючи на протиправні дії з боку відповідача по відношенню як до неї, так і до їх спільної дитини, що виразились в невиконанні ним батьківського обов»язку участі у матеріальному забезпеченні дитини, вона жодним чином не перешкоджала у колишньому чоловіку у спілкуванні з малолітнім сином, а навпаки, завжди йшла назустріч у даному питанні, враховуючи необхідність впливу батька на розвиток особистості хлопчика. В свою чергу, відповідач, усвідомивши свою безкарність за невиконання судового рішення, беззахисність її перед ним, нехтуючи нормами моралі, принципами рівності батька та матері, взаємоповаги один до одного, став вчиняти знущальні протиправні дії по відношенню до неї та інтересів малолітньої дитини. Так, відповідач щоразу, коли хотів провести час з сином, лише ставив її перед фактом, насильно відбираючи дитину, дату, час і місце зустрічі з дитиною заздалегідь не узгоджував з нею, не враховував інтереси і потреби дитини щодо навчання, стану здоров»я. Крім того, щоразу, коли він забирав сина на кілька днів у вихідні дні, своєчасно в обумовлений день його не повертав, а якщо вона приїздила сама за сином, він не пускав її в помешкання, а принизливо проганяв з домоволодіння, супроводжуючи скандалами і погрозами. Декілька разів він повертав дитину через тиждень потому, замість обіцяних кількох днів. Приймаючи до уваги, що він і відповідач [PERSON] самостійно у мирний спосіб не можуть дійти згоди щодо місця проживання дитини, питань виховання та способів участі батька у цьому процесі, враховуючи, що головною метою для неї є збереження і захист інтересів сина, єдиним правильним і законним способом вирішення спору між нею і відповідачем є його вирішення у судовому порядку, з визначенням місця проживання спільної дитини разом із нею з одночасним встановленням способів участі батька у вихованні спільного сина у вигляді регулярних зустрічей, але за узгодженим графіком та з урахуванням інтересів і потреб спільної малолітньої дитини. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила визначити місце проживання спільної дитини [PERSON], [INFO], разом з матір»ю [PERSON], та встановити [PERSON] способи участі у вихованні сина [PERSON], [INFO], у вигляді регулярних зустрічей: у вихідні дні один раз на два тижні з 18 год. п»ятниці до 15 год. неділі за попередньою домовленістю з матір»ю [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] і представник позивача позов підтримали і просили його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав і заперечував проти його задоволення. У судове засідання представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Служба у справах дітей та сім»ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Служба у справах дітей та сім»ї Макарівської районної державної адміністрації Київської області, не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, суду надані заяви про розгляд справи у відсутності представників третіх осіб. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з»ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Відповідно до вимог ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно вимог ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов»язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до вимог ст. 159 Сімейного кодексу України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Згідно вимог ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов»язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров»я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час перебування у зареєстрованому шлюбі у позивача [PERSON] і відповідача [PERSON] 11 жовтня 2010 року народився син [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії 1-ОК № 233376, виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області від 20 лютого 2013 року. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 вересня 2014 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу позов задоволено. Шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] відділом РАЦС Макарівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 18, розірвано. Залишено прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу-Мартинюк. Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 26 березня 2015 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини від усіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 29 січня 2015 року, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментах, виданої ВДВС Києво-Святошинського РУЮ від 18 вересня 2015 року, відповідно до виконавчого листа № 370/266/15-ц від 26 березня 2015 року Макарівського районного суду про стягнення аліментів з [PERSON], загальна сума боргу на 01 вересня 2015 року становить 7 467 грн. 58 коп.. Згідно наданої суду характеристики жителя [INFO] [PERSON] сільської ради Макарівського району Київської області, [PERSON] зареєстрована і постійно проживає в [INFO]. Вона офіційно не працює, займається веденням фермерського господарства, перекладацькою діяльністю. Оскільки має вищу освіту, закінчивши факультет романо-германської філології (викладач німецької мови та зарубіжної літератури), [PERSON] готує абітурієнтів до вступу у вищі навчальні заклади. В громадському житті села приймає активну участь. Вона зареєстрована як кандидат у депутати [PERSON] сільської ради, виховує сина [PERSON], [INFO], доглядає хвору матір. [PERSON] є працьовитою, відповідальною, цілеспрямованою, скарги до [PERSON] сільської ради не надходили. Відповідно до наданої суду довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Макарівського району від 25 грудня 2014 року син [PERSON] [PERSON], [INFO], дійсно проживає разом із нею по вул. Поліська, 4 в с. Яблунівка, Макарівського району, Київської області, та знаходиться на її утриманні. Згідно наданої суду довідки ТОВ «Нагваль-Фіш» від 15 березня 2016 року [PERSON] дійсно працює з 03 грудня 2015 року в ТОВ «Нагваль-Фіш» на посаді продавця-консультанта торговельного залу магазину № 3 (згідно наказу № 62-к від 02 грудня 2015 року). Згідно складених [PERSON] обстеження матеріально-побутових умов сім»ї [PERSON] сільської ради від 09 жовтня 2015 року, від 18 березня 2016 року, від 19 травня 2016 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] займають житлову площу розміром 115 кв.м. в будинку № 4 по вул. Поліська в с. Яблунівка, будинок цегляний двохповерховий, у дитини є своя кімната, в якій є ліжко, шафа, стіл, стілець. Сім»я має 0,48 соток землі, розводить птицю. [PERSON] характеризується позитивно, виховує сина, допомагає хворій матері, активну участь приймає у житті села, задіяна на виборах, висувається як депутат ради, приймає участь у самодіяльності села. Для дитини створені всі належні умови для виховання та проживання. В наданому суду клопотанні Служби у справах дітей та сім»ї Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 30 травня 2016 року вказано, що службою 19 травня 2016 року обстежено умови проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з матір»ю [PERSON] за адресою: вул. Поліська, 4, Макарівського району, Київської області. В ході обстеження з»ясовано, що для виховання і розвитку дитини створені всі належні умови, є місце для навчання та куточок для ігор. На даний момент [PERSON] виховується у дошкільному навчальному закладі «Берізка» с. Новосілки, Макарівського району, відвідує [PERSON] ЗОШ І-ІІ ст.. Відповідно до характеристики вихованця дошкільного навчального закладу «Берізка» від 18 березня 2016 року [PERSON] займається належним чином вихованням і навчанням сина, цікавиться поведінкою малолітнього в дитячому колективі, доручення виконує добросовісно, дитина приходить до навчального закладу завжди охайна, доглянута, претензій і зауважень до [PERSON] щодо виховання і навчання малолітньої дитини з боку адміністрації навчального закладу немає. Відповідно до наданої суду довідки Новосілківського дошкільного навчального закладу «Берізка» від 25 вересня 2015 року син [PERSON] [PERSON], [INFO], дійсно відвідує дошкільний навчальний заклад «Берізка» с. Новосілки, Макарівського району, Київської області. [PERSON] приводить і забирає сина [PERSON] із садочка і своєчасно вносить батьківську плату за утримання сина в дошкільному закладі, бере активну участь у житті садочка, є членом батьківського комітету, претензій і зауважень до [PERSON] щодо виховання дитини немає. Згідно довідки [PERSON] загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів від 23 жовтня 2015 року [PERSON], [INFO], дійсно навчається в ГКП (групі короткочасного перебування) [PERSON] ЗОШ І-ІІ ступенів Макарівського району Київської області з 1 вересня 2015 року. В наданому суду Висновку від 18 грудня 2015 року Орган опіки та піклування Макарівської райдержадміністрації вказував, що малолітній [PERSON] проживає разом із матір»ю за адресою: вул. Поліська, 4, с. Яблуніка, Макарівського району, Київської області. Батько дитини звернувся на Комісію з питань захисту прав дитини Макарівської райдержадміністрації із заявою щодо встановлення графіку спілкування з дитиною. На засіданні Комісії з питань захисту прав дитини від 09 грудня 2015 року за протоколом № 6 було вирішено призначити графік спілкування батька з дитиною, починаючи щомісячно через вихідні з п»ятниці о 18 год. та повертаючи в неділю о 18 год.. Рішення органу опіки та піклування Макарівської райдержадміністрації є обов»язковим до виконання. Як вказано у Висновку, Батьку [PERSON], який окремо проживає від дитини, слід дотримуватись графіку спілкування з малолітньою дитиною. В наданому суду клопотанні Служба у справах дітей та сім»ї Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 06 квітня 2016 року, від 13 квітня 2016 року підтримала позовні вимоги матері [PERSON], жительки с. Яблунівка, Макарівського району, Київської області, і повідомила, що на даний час [PERSON] створила всі належні умови для проживання і виховання малолітнього сина. Згідно наданої суду довідки виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 29 січня 2016 року № 187, [PERSON] дійсно зареєстрований і проживає в [INFO], технічний стан будинку задовільний, і в будинку зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до складеного [PERSON] обстеження житлово-побутових умов проживання сім»ї від 14 червня 2016 року Служби у справах дітей та сім»ї Києво-Святошинської райдержадміністрації за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Чапаєва, 17, у будинку створені належні умови для виховання і проживання. Згідно наданої суду характеристики виконавчим комітетом Софіївсько-Борщагівської сільської ради від 02 лютого 2016 року № 203 [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно, громадського порядку в селі не порушував, скарг від жителів села і дільничних інспекторів на його поведінку не надходило. Відповідно до наданої характеристики [PERSON] ТзОВ «1001 дрібниця» від 28 квітня 2016 року за час роботи водієм в ТзОВ «1001 дрібниця» [PERSON] відповідально ставиться до поставлених завдань, завжди тактовний, ввічливий і уважний, користується повагою всіх співробітників підприємства, доган і стягнень не має. Позивач [PERSON] в позовній заяві зазначала, що, приймаючи до уваги, що вона і відповідач [PERSON] самостійно у мирний спосіб не можуть дійти згоди щодо місця проживання дитини, питань виховання та способів участі батька у цьому процесі, враховуючи, що головною метою для неї є збереження і захист інтересів сина, єдиним правильним і законним способом вирішення спору між нею і відповідачем є його вирішення у судовому порядку. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду надала свідчення, що вона, свідок у справі, є членом Опікунської ради [PERSON] сільської ради. [PERSON] всім необхідним забезпечений. Його мати [PERSON] приділяє багато уваги синові, опікується дитиною мати, для проживання дитини створені всі необхідні умови. Про батька свідок не знає нічого. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], що є головою [PERSON] сільської ради, зазначила суду, що [PERSON] характеризується як добра, совісна, зразкова мати, бере участь у вихованні дитини, дитина всім необхідним забезпечена. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду надала свідчення, що родина [PERSON] є надзвичайно порядною. У дитини є кімната, створені всі належні умови для життя дитини [PERSON]. Дитина проживає з матір»ю постійно, піклуванням і забезпеченням дитини займається мати. В дитини є окрема кімната, в якій знаходиться стіл, ліжко, комп»ютер. Мати [PERSON] купує речі, іграшки. Дитина прихильна до матері, оскільки у сина [PERSON] всі розмови тільки про свою маму, хлопчик чекає свою мату з роботи, а про батька від дитини нічого свідок не чула. Свідок [PERSON], яка доводиться матір»ю позивачу [PERSON], суду надала свідчення, що стосунки між матір»ю [PERSON] і її сином [PERSON] добрі. Мати дитини не перешкоджає зустрічі батька [PERSON] з своїм сином. Враховуючи ставлення батьків до виконання своїх обов»язків, рівень матеріального забезпечення, вік дитини, стан її здоров»я, суд дійшов висновку про можливість забезпечення матір»ю дитини [PERSON] сприятливих умов для виховання та забезпечення сина [PERSON], [INFO], а тому позов в частині визначення місця проживання дитини разом з матір»ю підлягає задоволенню, і суд визначає місце проживання дитини [PERSON], [INFO], разом з матір»ю [PERSON] за адресою: Київська область, Макарівський район, с. Яблунівка, вул. Поліська, буд. 4. Беручи також до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов»язків у вихованні дитини, особисту прихильність дитини до матері [PERSON], вік дитини, стан її здоров»я, інші обставини, що мають істотне значення, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині встановлення способу участі батька у вихованні і спілкуванні з дитиною, і вирішив встановити дні та години участі його, батька [PERSON], у спілкуванні та у вихованні сина [PERSON], [INFO], а саме: шляхом регулярних зустрічей один раз на два тижні щомісяця з 18 години п»ятниці до 15 години неділі. Суд враховує, що дитина є малолітньою, і тому дні побачень з дитиною мають бути попередньо узгоджені батьком дитини [PERSON] з матір»ю дитини [PERSON] при визначенні конкретних тижнів щомісяця для спілкування його з дитиною та прийняття участі у вихованні сина [PERSON], [INFO]. При цьому, суд роз»яснює, що мати дитини [PERSON] не повинна чинити перешкод відповідачу [PERSON] у спілкуванні з дитиною та у її вихованні в зазначені в рішенні суду дні, оскільки відповідно до вимог ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Outcome: approved