Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON] ,посилаючись на те, що з 2013 року сторони перебували у фактичних шлюбних стосунках. Під час перебування у фактичних шлюбних стосунках у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що після народження дитини і до початку 2020 року, сторони проживали разом, проте відповідач не надавав жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, оскільки не працював. З початку 2020 року сторони припинили спільне проживання, але відповідач так і не почав надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання дитини, яка залишилась проживати разом із позивачкою та знаходиться на її повному матеріальному забезпечені, що підтверджується відповідною довідкою про склад сім`ї, саме тому позивачка змушена звернутися до суду із даним позовом про стягнення аліментів. Зазначає, що на даний час відповідач працює не офіційно, але має регулярний заробіток та може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Також, як їй відомо, [PERSON] є здоровою, працездатною, матеріально забезпеченою людиною, інших утриманців у нього немає, стягнень за виконавчими документами не провадиться. Вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На основі викладеного, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти у твердій грошовій сумі на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, проте до початку судового засідання від її представника надійшла заява про розгляд даної справи у відсутність позивачки, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи судом, клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Також, згідно спрямованого до суду відзиву вказує, що позовні вимоги визнає частково, а саме в сумі 900 грн. щомісяця. Також, посилається на власний хворобливий стан здоров`я, про що прилучає відповідну медичну довідку. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Відповідно до положень ст.ст.11, 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Судом встановлено, що під час перебування у фактичних шлюбних стосунках у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Як вбачається з довідки ПП «Житлосервіс» від 29.10.2020 року (а.с.9) про реєстрацію місця проживання, на даний час позивач по справі та її неповнолітня донька зареєстровані та проживають разом за адресою: [ADDRESS] . Крім цього, як вбачається з наданої відповідачем копії Витягу з медичної карти стаціонарного хворого №11001 (а.с.30), відповідачу поставлений діагноз: Посттромбофлебітична хвороба правої н/к, некомпенсована, С6 та Флебіт МПВ справа. Так, згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України відповідач - [PERSON] , як батько неповнолітньої [PERSON] , зобов`язаний утримувати неповнолітню доньку до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 ч. 1 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім того, статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, неповнолітніх дітей або інших непрацездатних членів сім`ї на утриманні у відповідача немає. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] , як батько неповнолітньої [PERSON] , зобов`язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з 15.12.2020 року до настання повноліття дитини. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дитини, при цьому не порушить права відповідача. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів частково, а саме в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, суд враховує і стан здоров`я відповідача, однак виходить з того, що відповідач є працездатною особою. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, наданий відповідачем витяг з медичної карти не свідчить про його непрацездатність чи неможливість працювати та забезпечувати дитину. Наведене, на думку суду, свідчить про спроможність відповідача сплачувати аліменти саме у такому розмірі. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідач - [PERSON] , як батько неповнолітньої [PERSON] , зобов`язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з 15.12.2020 року до настання повноліття дитини. Також згідно вимог статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн. у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог про стягнення аліментів.

Outcome: partial