Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], шляхом зміни способу стягнення, а саме з 500 гривень щомісячно на 1/3 частину всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідача рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.08.2011 року по цивільній справі № 2-2341/11 з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 500,00 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03.08.2011 року. Зазначає, що коштів, які присуджено зазначеним рішенням на час звернення до суду є недостатньо, оскільки дитина росте та потребує нормального харчування і розвитку, у позивачки виникають фінансові труднощі щодо придбання необхідних продуктів харчування, витрат на навчання, розвиток та дозвілля дитини. Крім того вказує, що ст.182 СК України викладено в новій редакції та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 25.09.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 18.12.2017 року до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача залучено [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив суду, що відповідно до усної домовленості із позивачкою в рахунок аліментних зобовязань він залишив останній квартиру. Також пояснив, що він ніде не працює, доходів не має, крім того в провадженні Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до нього про стягнення аліментів на дитину та дружину. Третя особа [PERSON] до судового засідання не зявилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В судовому засіданні 12 березня 2018 року було оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення позивача, відповідача, третьої особи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне. Згідно ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 01 травня 2005 року народився [PERSON], батьками якого є сторони у справі: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №007797. (а.с.6) Рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.08.2011 року, яке набрало законної сили 06.09.2011 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03 серпня 2011 року. (а.с.7) Позивач [PERSON] не працює, що підтверджується копією трудової книжки серії АХ №663257. (а.с.41) Відповідно до довідки-розрахунку Довгинцівського ВДВС м.Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області, від 02.08.2017 року за №374, згідно рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу №2/2341/11 від 26.08.2011 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] борг станом на 01.08.2017 складає 77,74 грн. (а.с.8) Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта за №107885671 від 17.12.2017 року [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) належать: на праві спільної часткової власності, розмір частки 1/2, квартира [ADDRESS]; на праві спільної часткової власності, розмір частки 1/3, квартира №124 будинку №5 у м-ні Сонячний в м.Кривому Розі, Дніпропетровської області; на праві спільної часткової власності розмір часток 7/10 та 3/10 квартира [ADDRESS]; на праві приватної власності будинок № 18 по вул.Дзержинського в с.Лозуватка, Криворізького району, Дніпропетровської області; на праві спільної часткової власності, розмір часток 3/8,1/4 та 3/8 квартира №68 у будинку №3 в м-ні Соніячний в м.Кривому Розі, Дніпропетровської області. (а.с.35-39) Відповідно до довідки Криворізького північного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області за № 8917 від 14.12.2017 року, [PERSON] в зазначеному управлінні на обліку не перебуває та пенсій не отримує. (а.с.42) Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за №2635 від 13.12.2017 [PERSON] у лютому 2017 року отримано дохід від продажу нерухомого майна у розмірі 57995,00 грн. та сплачено податку до бюджету у розмірі 2899,75 грн., у березні 2017 року нараховано дохід у розмірі 24964,50 грн., сплачено податок до бюджету 1248,23 грн., також у березні 2017 року отримано дохід у розмірі 49963,00 грн. та сплачено податок до бюджету у розмірі 2498,15 грн. (а.с.42) Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 315266, [PERSON] 08 серпня 2015 року зареєстрував шлюб із [PERSON]. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на «Аліканцева». (а.с.44) 30 листопада 2017 року народився [PERSON]. Батьками в свідоцтві про народження дитини записані [PERSON] та [PERSON]. (а.с.43) Оскільки між сторонами виникли відносини з утримання малолітньої дитини, які випливають із сімейних правовідносин до них підлягають застосуванню відповідні положення Сімейного кодексу України (далі СК України), Закону України «Про охорону дитинства». Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~\~\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з\~\~п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від\~\~15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку\~\~підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~\~\~ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року, яка в силу вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України повинна враховуватися судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Так, у відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, та інші обставини, що мають істотне значення для справи. Згідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ Суд, враховуючи рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, мінімальний розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, матеріальне становище сторін, наявність у відповідача [PERSON] іншої малолітньої дитини- Аліканцева Д.Р., вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом зімни способу присудження аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] за рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 серпня 2011 року по справі №2-2341/11 та визначення розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття . Також згідно до положень ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial