Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Посилається на те, що вона 05 жовтня 2007 року проживає у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина, [PERSON], [INFO]. малолітні діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Причиною розпаду сім'ї є сварки, що виникають на ґрунті різних характерів та поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння. Відповідач зловживає алкоголем, під дією якого вчиняє побутові скандали та сварки, свідком яких не рідко стають їх малолітні діти, застосовує до неї фізичне насильство. Відповідач, утриманням сім'ї не займається, в добровільному порядку допомоги для утримання дітей не надає. Враховуючи наведені обставини, позивач вважає, що шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розпався, носить формальний характер. Саме тому просить його розірвати, а також стягувати із [PERSON] аліменти на її користь для утримання їх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 450 гривень щомісячно і до їх повноліття. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, не надав суду відомостей про причини неявки. Згідно відповіді на запит в АДБ при УМВС України в Чернівецькій області №2360/14-вх від 07.04.2014 року відповідач [PERSON] зареєстрований в с. Вікно Заставнівського району Чернівецької області. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача [PERSON] суд постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши доводи позивача, суд вважає, що позов доведений та обґрунтований, однак підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.10.2007 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05.10.2007 року (а.с.8). Причиною розпаду сім'ї є сварки, що виникають на ґрунті різних характерів та поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння. Відповідач зловживає алкоголем під дією якого вчиняє сварки та побутові скандали, свідком яких нерідко стають їх малолітні діти, застосовує до позивача фізичне насильство. З лютого місяця 2014 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, у них різні бюджети. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім'ї суперечить її інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. На виконання вимог ст. 235 ч.8 ЦПК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід залишити без змін. Від сумісного життя у сторін народилось двоє дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 9, 10). Малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають на повному утриманні позивача, проживають разом з нею, що підтверджується довідкою виконкому Васловівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №439 від 14.03.2014 року (а.с.14), актом обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 14.03.2014 року (а.с.15). Відповідач утриманням сім'ї не займається, в добровільному порядку допомоги для утримання дітей не надає. Добровільної угоди про сплату аліментів сторонами не досягнуто. Відповідач [PERSON], працює по найму, перебуває на обліку в Заставнівському РЦЗ як безробітний, має у власності земельну ділянку площею 0,30 га та земельний пай, площею 1,99 га, розташовані на території Вікнянської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, інших стягнень з нього на користь третіх осіб не проводиться. Вказані обставини підтверджуються довідкою виконкому Вікнянської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №487 від 11.03.2014 року (а.с.19), довідкою Заставнівського РЦЗ №3055 від 11.03.2014 року (а.с.20). Позивач [PERSON] не працює, зареєстрована в Заставнівському РЦЗ як безробітна, земельної ділянки та земельного паю у власності не має, що видно довідки Заставнівського РЦЗ Чернівецької області №3056 від 11.03.2014 року (а.с.21) та акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 14.03.2014 року (а.с.15). Згідно ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, суд присуджує кошти на утримання дитини у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 183 ч. 1 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд, врахувавши стан здоров'я, матеріальне становище дитини та платника аліментів, вважає, що на користь позивача з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання малолітніх [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 400 (чотириста) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 26.03.2014 року і до досягнення дітьми повноліття, поклавши судові витрати на відповідача.

Outcome: partial