Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати за нею право власності на гаражний бокс [NUMBER], площею 17,4 кв.м. в Гаражно-будівельному кооперативі «СИГНАЛ», що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO] року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] року помер її батько - [PERSON] Після смерті батька відкрилась спадщина на належний спадкодавцеві гаражний бокс [NUMBER], поверх 1, площею 17,4 кв.м. в Гаражно-будівельному кооперативі «СИГНАЛ», що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; автомобіль ВАЗ 21011, 1974 року випуску та грошовий вклад в ощадбанку. З довідки Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «СИГНАЛ» від 29 серпня 1983 року № 27 вбачається, що його батько - [PERSON] був членом авто кооперативу «СИГНАЛ» та з 1970 року ним було внесено на будівництво гаражу пайових внесків на суму 1 315 рублів. Крім того, квитанціями кооперативу за період 1970-1973 рік підтверджується сплата її батьком [PERSON] пайових внесків у розмірі 1 315 рублів. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину по закону від 28 жовтня 1983 року, вона, відповідачі успадкували після смерті спадкодавця ? частину грошового вкладу ощадбанку та автомобіль ВАЗ 21011. 19 червня 2018 року вона звернулась до державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори [PERSON] з заявою видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказаний гараж після померлого батька - [PERSON] Постановою від 19 червня 2018 року їй було відмовлено в отриманні вказаного свідоцтва, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на гараж. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 вересня 2018 року у вказаній справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2018 року у даній цивільній справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила суд проводити судовий розгляд у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просили проводити судовий розгляду у їх відсутність, позовні вимоги визнають. Уповноважені представники третіх осіб - Київсьої міської ради, Гаражно-будівельного кооперативу «СИГНАЛ» в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 26 грудня 1953 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Від даного шлюбу народилися - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, 07 березня 1975 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON], змінивши прізвище на [PERSON]. 19 вересня 1980 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON], змінивши прізвище на [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть, [INFO] року помер [PERSON] За час свого життя [PERSON] заповіту не залишив. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 Цивільного кодексу України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, 28 жовтня 1983 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 28 жовтня 1983 року державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на ім'я - дружини [PERSON], діти - [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на наступне майно: ? частину грошового вкладу, який перебуває в державній трудовій ощадній касі м. Києва № 7989/0416 на рахунку № [NUMBER] з нарахованими відсотками, які належали померлому [PERSON] на підставі ощадної книжки; легковий автомобіль фабричної марки ВАЗ-21011, 1974 року випуску, двигун № [NUMBER], шасі № [NUMBER], кузов № [NUMBER], державний номерний знак 47-15, який належав померлому [PERSON] на підставі технічного паспорту [NUMBER], виданого в ДАІ МВС м. Києва 28 червня 1975 року. В подальшому, 19 червня 1986 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON], змінивши прізвище на [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої Кооперативом по будівництву і експлуатації індивідуальних гаражів «СИГНАЛ», [PERSON] являвся членом авто кооперативу «СИГНАЛ», з 1970 року ним було внесено на будівництво гаражу 1 315 рублів, сума паєнагромадження станом на день смерті [PERSON] складає 1 315 рублів. Факт сплати [PERSON] пайових внесків за гаражний бокс також підтверджується відповідними квитанціями, долученими до матеріалів справи. В подальшому, Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна було виготовлено технічний паспорт на гаражний бокс [NUMBER] по [ADDRESS] в м. Києві у ГБК «СИГНАЛ». З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідачі зверталися до державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину законом на 1/3 частку кожній гаражного боксу [NUMBER], ГБК «СИГНАЛ», адреса ГК: м. Київ, вул. Малишка Андрія 6. Постановами державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори [PERSON] у видачі таких свідоцтв позивачу та відповідачам було відмовлено, у зв'язку з ненаданням правовстановлюючого документа, який підтверджується право власності на ім'я померлого. Відповідно до п.п. 4.14, 4.15, 4.18. п. 4 [PERSON] 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як роз'яснено в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. У разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Таким чином, з викладеного вбачається, що право власності на гаражний бокс [NUMBER] в ГБК «СИГНАЛ» в за адресою: м. Київ, [ADDRESS] за час свого життя зареєстровано на ім'я [PERSON] не було, при цьому пайові внески на вказаний об'єкт майна були внесені спадкодавцем, у зв'язку з чим вказаний об'єкт майна є об'єктом права спадкування після смерті [PERSON], а позивач, як спадкоємець після смерті [PERSON] має право на визнання за нею права власності за таким об'єктом майна, враховуючи, що відповідачі не заперечують проти вказаного. Відповідно до ст. 12 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом (частина 1 та 2). При здійснення своїх прав особа зобов'язана утриматись від дій, які могли б порушувати права інших осіб. (частина 2 статті 13 Цивільного кодексу України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 Цивільного кодексу України). Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог та задоволення позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи: Київська міська рада, Гаражно-будівельний кооператив «СИГНАЛ» про визнання права власності на гаражний бокс в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved