Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 27.03.1997 року. Разом з тим, [PERSON] зазначила, що спільне проживання з відповідачем не склалося, налагодити нормальні взаємостосунки вони не змогли та стали фактично чужими один для одного людьми, примирення не бажає, тому позивач подальше спільне життя і збереження сімї вважає неможливим. Позивач просить\~розірвати\~ шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач по справі не надав до суду відзив, в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи, був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення про судовий виклик від 08.11.2017 року за № 2050100432310 та від 30.11.2017 року за № 2050100445144. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 6 ст. 223 ЦПК України наслідки, визначені частинами третьою - пятою цієї статті, настають і в разі, якщо учасник справи (його представник) залишить залу судового засідання. Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, враховуючи викладене, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Вимога позивача про зміну її прізвища на «Король» не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до\~ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При цьому згідно ч. 6\~ст. 15 закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Таким чином, зміна прізвищ громадян України знаходиться поза компетенцією суду, а тому вимога позивача про зміну її прізвища не підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, судові витрати на сплату судового збору в сумі 640 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial