Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] \~\~звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне спадкодавцю майно, до якого входить житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . За життя, 19 лютого 2002 року [PERSON] \~\~склала заповіт на вказане будинковолодіння, а також інше майно, в користь [PERSON] .\~\~Позивач вступила у фактичне володіння та управління будинком, проте не може оформити своїх спадкових прав, так як спадкодавець не виготовила технічний паспорт на будинок і не отримала свідоцтва про право власності на нього. З урахуванням викладеного позивач просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , що належав померлій [INFO] [PERSON] . Ухвалою судді\~Бучацького районного\~суду Тернопільської\~області від\~18 серпня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] \~про визнання права власності на спадкове майно. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Представник позивача, адвокат Пасічник А.З. в судове засідання не з`явивася, однак подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність та відсутність позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З підстав, визначених ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 квітня 1951 року Рай бюро ЗАГС Тернопільської області, матір`ю [PERSON] є [PERSON] . Як слідує із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, виданого 08 липня 2020 року Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), [PERSON] після реєстрації шлюбу 30 червня 1973 року із [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Як слідує із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, виданого 01 липня 2020 року Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), [PERSON] після реєстрації шлюбу 20 квітня 1985 року із [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13 березня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бучацького районного управління юстиції в Тернопільській області, [PERSON] померла [INFO] . За життя,\~16 лютого 2002 року\~ [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Іванів Л.І., за реєстровим № 757, згідно якого житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] , а також інше майно, заповіла дочці [PERSON] . Як слідує із довідок № 115, № 116, виданих 13 березня 2020 року виконавчим комітетом Бучацької міської ради Тернопільської області, померла [PERSON] до дня смерті постійно проживала та перебувала на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] . На час відкриття спадщини разом із спадкодавцем на реєстраційному обліку перебували: дочка [PERSON] , 1951 року народження, син [PERSON] , 1968 року народження, та онуки [PERSON] , 1977 року народження, [PERSON] , 1988 року народження. Згідно довідки №53, виданої 04 травня 2020 року КП «Бучацьким районним бюро технічної інвентаризації» [PERSON] , померлій 12.03.2002 року належало нерухоме майно [ADDRESS] , яке складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 104,6 кв. м. в тому числі житловою площі 71,4 кв. м., веранди літ. «а», сараю літ. «Б». Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Бучацького районного нотаріального округу Іванів Л.І. № 173/01-24 від 04 травня 2020 року, через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що належав [PERSON] , не було подано, в зв`язку з чим видати свідоцтво про право на спадщину після її смерті на ім`я [PERSON] є неможливим. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Пунктом 1\~Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~визначено, що відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР\~(далі\~ЦК УРСР). Статтею 534 ЦК УРСР\~в редакції 1963 року передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Змістом ч. 1\~ст. 549 ЦК УРСР\~в редакції 1963 року передбачено дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності на вищевказаний будинок, позбавлена можливості оформити свої права на спадкове майно, а тому звернулася з відповідним позовом до суду. Тобто, у зв`язку з тим, що державна реєстрація права власності на будинковолодіння за вищевказаною адресою спадкодавцем [PERSON] не проведена (виникнення права власності на будинки не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України\~2004 року та Законом від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), та через відсутність свідоцтва про право власності на це майно, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а тому спадкоємець звернулася до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно. Згідно\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають задоволенню у повному обсязі, а тому за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . На підставі наведеного,

Outcome: approved