Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] близько 15 год. 00 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем «Мерседес Бенз» 110СДІ» (р. н. [NUMBER]) здійснив наїзд на її матір - [PERSON], яка як пішохід рухалася тротуаром. Від отриманих травм мати померла. У вироку Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12.12.2013 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України На час ДТП володільцем автомобіля «Мерседес Бенз» 110СДІ» (р. н. [NUMBER]) був [PERSON] Згідно з полісом № АС / 1401445 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна». Вказаною ДТП позивачу було спричинено матеріальну і моральну шкоду. На підставі викладеного, просить стягнути на її, [PERSON], користь з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» 7 232 грн. матеріальної та 13 764 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача адвоката Ликтей В.О. зменшив позовні вимоги, посилаючись на те, що в процесі розгляду справи страховою компанією було добровільно відшкодовано витрати на поховання в розмірі 3 775 грн., а тому позовні вимоги він підтримує в частині стягнення на користь позивача з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» 3 457 грн. матеріальної та 13 764 грн. моральної шкоди. Представник відповідача ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна» Коневалик А.В. уточнені позовні вимоги не визнав повністю, подав заперечення на позов, посилаючись на те, що заявлені позивачем витрати на поминальні обіди в розмірі 3 557 грн. відшкодуванню не підлягають відповідно до положень ст.. 2 розділу 1 Закону України «Про поховання та похоронну справу». Вимоги щодо відшкодування моральної шкоди на думку сторони відповідача є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано документів, які б підтверджували те, що крім неї відсутні особи, які мають право на її отримання рівними частинами, а також те, що вироком Гусятинського районного суду від 12.12.2013 року [PERSON] (винуватець ДТП) в повному обсязі відшкодував позивачу спричинену моральну шкоду. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] підтримав позов, посилаючись на його обґрунтованість. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] близько 15 год. 30 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем «Mercedes-Benz 110 CDI», р.н. [NUMBER] та перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння рухався автодорогою «Гусятин-Копичинці» в бік м. Копичинці. Під час руху не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб в разі її зміни своєчасно відреагувати та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.3. (б, д) ПДР України. Також, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, яка б дозволяла водію постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, водій не виконав вимоги п. 12.1. ПДР України. Наближаючись до бібліотеки № 8, що в с. Васильківці Гусятинського району, [PERSON] виявив на краю правої смуги, якою рухався автомобіль під його керуванням, вибоїну в дорожньому покритті. Маючи об'єктивну можливість своєчасно виявити вибоїну та технічну можливість уникнути заїзду в неї, водій, унаслідок недотримання безпечного швидкісного режиму та через проявлену під час керування транспортним засобом неуважність, не вживав, відповідно до вимог п. 12.3. ПДР України, заходів до зменшення швидкості руху, а, продовжуючи рух, заїхав в неї правими колесами. Після заїзду у вибоїну водій втратив контроль над керованістю автомобілем, допустив його виїзд за межі проїзної частини та перекидання. При цьому автомобіль «Mercedes-Benz 110 CDI» наїхав на тротуарі на пішоходів, зокрема на [PERSON] Унаслідок ДТП потерпіла [PERSON]отримала відкриту черепно-мозкову травму, що проявилась переломом черепа та крововиливами під оболонки і в шлуночки головного мозку, від яких вона померла на місці пригоди. Вироком Гусятинського районного суду від 12 грудня 2013 року в кримінальному провадженні № 120132100200000159, [PERSON] визнано винним за ст.286 ч.2 КК України. Цивільний позов [PERSON] в частині стягнення 136 236 грн. моральної шкоди закрити в зв'язку з відмовою цивільного позивача від позову. Цивільний позов [PERSON] в частині стягнення з страхової компанії ПрАТ «СК «Провідна» шкоди залишено без розгляду згідно заяви представника цивільного позивача. (а.с.4-5). Зазначений вирок суду на день розгляду справи є чинним та у встановленому законом порядку не скасованим. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON], що загинула внаслідок ДТП. Інших осіб, які мають право на страхове відшкодування судом не встановлено.(6-8,41-43) Як вбачається з матеріалів справи цивільна відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» згідно з полісом № АС / 1401445 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого ліміт страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю становить 100000 грн. за шкоду заподіяну майну 50000 грн., розмір франшизи становить 500грн. (а.с.9). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до вимог ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовуються особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно до вимог ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Як встановлено в судовому засіданні, підтверджується матеріалами справи, позивачем [PERSON] в кримінальному провадженні було заявлено цивільний позов до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди в розмірі 136 236 грн., а також цивільний позов до ПрАТ «СК «Провідна» про відшкодування моральної шкоди в розмірі 13 764 грн. В процесі розгляду кримінального провадження [PERSON] було відшкодовано спричинену позивачу моральну шкоду в розмірі 136 236 грн. і в цій частині провадження закрито в зв'язку з відмовою цивільного позивача від позову. Цивільний позов [PERSON] в частині стягнення з страхової компанії ПрАТ «СК «Провідна» шкоди залишено без розгляду згідно заяви представника цивільного позивача. (а.с.4-5). В судовому засіданні представник позивача адвокат Ликтей В.О. пояснив, що моральна шкода, спричинена позивачу полягає в тому, що остання перенесла істотні переживання за своє життя та здоров'я в момент дорожньо-транспортної пригоди. Усвідомлення того, що внаслідок ДТП я могла втратити життя завдає глибоких душевних страждань. Також, спричинена моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які вона зазнала у зв'язку зі смертю своєї матері внаслідок ДТП та організацією поховання матері. Позивач відчула сильний душевний біль через втрату рідної людини. Розуміння того, що матері, яка народила та виховала її, вже нема і ніколи не буде, завдає глибоких душевних страждань. З часу загибелі у позивача значно погіршився психічний стан, відчуває пригнічення настрою, тугу, тривогу. Позивачу стало набагато важче виконувати свої обов'язки по господарству та професійні обов'язки, оскільки негативні переживання заважають зосередитись на них. Душевні страждання внаслідок втрати матері призвели до погіршення її фізичного здоров'я, працездатності та обмеження кола осіб з якими вона спілкується. Всі ці обставини змінили звичний спосіб життя позивача та потребують від неї додаткових зусиль для його відновлення. Згідно ст.27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що оскільки вина [PERSON] у скоєнні ДТП, внаслідок якого померла матір позивача доведена у судовому порядку, позивачу завдано моральної шкоди, цивільна відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна», а тому страховик у відповідності до положень наведених правових норм зобов'язаний відшкодувати позивачу моральну шкоду в розмірі 12 мінімальних заробітних плат, а саме: 13 764 грн.. Твердження сторони відповідача про те, що [PERSON] відшкодував позивачу моральну шкоду в розмірі 136 236 грн., не є підставою для відмови у стягненні моральної шкоди із страховика, оскільки страховик несе субсидіарну відповідальність і ліміт його відповідальності за страховим полісом не вичерпано. Щодо позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди, а саме витрат на поминальні обіди, суд приходить до наступного. Як слідує із змісту позову позивачем були оплачені поминальні обіди на загальну суму 3457 грн.(а.с.19-20). Стаття 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначає поховання померлого як комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Тобто, виходячи із визначення поняття поховання відповідно до закону до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу. Таким чином, витрати на проведення поминальних обідів, які проводяться після поховання, не відносяться до витрат на поховання, відшкодовувати які зобов'язаний заподіювач шкоди, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» на користь держбюджету Гусятинського району судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок. На підставі наведеного,

Outcome: partial