Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, Дергачівської міської ради Харківської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документа, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серія II-ХР № 105190 , виданого 17 січня 2003 року на підставі розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації від 24 грудня 2002 року № 373, земельна ділянка № 17 площею 7,04 га (кадастровий номер 6322010100:02:000:0026) в межах згідно з планом, що розташована на території Дергачівської міської ради, КСП « Шевченківське», належить [PERSON]. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 52. Згідно свідоцтва серія ХА-Х № 185885 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), виданого 01 червня 2001 року [PERSON] має право на майновий фонд майна колективного сільськогосподарського виробництва ТОВ « Шевченківське» с.Черкаська Лозова в розмірі 1692 гривень, або 0,237 відсотка. [PERSON] (її мати) померла 08 лютого 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ВЛ № 050422, виданим Малоданилівською селищною радою Дергачівського району Харківської області 09.02.2006 року за актовим записом № 9. Спадщину після смерті матері [PERSON] вона прийняла шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину ( тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). Згідно відповіді відділу Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області від 28 серпня 2017 року № 29-20-0.23.18-919/109-17 встановлено, що відповідно до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, земельна ділянка площею 7,04 га, розташована на території Дергачівської міської ради, КСП « Шевченківське» ділянка №17, перебуває у власності [PERSON], на підставі державного акту на право власності на землю серії II-ХР № 105190, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 52 від 17 січня 2003 року . Згідно звіту про експертну грошову оцінку вартості земельної ділянки, наданої Приватним підприємством « Перспектива-Земля» вартість земельної ділянки кадастровий номер 6322010100:02:000:0026 загальною площею 7,04 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дергачівської міської ради, КСП « Шевченківське», пай № 17 Дергачівського району Харківської області становить 70507 гривень 00 копійок. В Державному акті на право власності на землю, в сертифікаті на майновий пай прізвище її матері зазначене як « Шкляда» , в свідоцтві про смерть прізвище її матері зазначене як « Шкледа». У звязку з цим їй необхідно встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що державний акт серія II-ХР № 105190 , виданий 17 січня 2003 року на підставі розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації від 24 грудня 2002 року № 373, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 52 на земельну ділянку № 17 площею 7,04 га (кадастровий номер 6322010100:02:000:0026) в межах згідно з планом, що розташована на території Дергачівської міської ради, КСП « Шевченківське» передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий на імя [PERSON], належить [PERSON], померлій 08.02.2006 року та що свідоцтво ХА-Х № 185885 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Шевченківське» реорганізованого в ТОВ « Шевченківське» від 24.04.2001 року на імя [PERSON] належить [PERSON], померлій 08.02.2006 року. У зв»язку з цим нею відразу подається позовна заява про встановлення факту та визнання права власності, так як встановлення вищевказаного факту повязане зі спором про право. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не зявилися, згідно поданих до суду заяв позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Розгляд справи просять проводити у їхню відсутність, без фіксації судового засідання технічними засобами з поставленням у справі заочного рішення не заперечує, що суд вважає за можливе. Представник Черкаськ-Лозівської сільської ради -відповідача у справі - в судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи в його відсутність. Представник Дергачівської міської ради Харківської області - відповідача у справі, в судове засідання не зявився, в поданій до суду заяві не заперечував проти задоволення позову, справу просив проводити в його відсутність, що суд вважає за можливе Представник третьої особи - Головного управління Дежгеокадастру в Харківській області в судове засідання не зявився.Суд вважає за можливе проводити розгляд справи в його відсутність, на підставі наявних в справі доказів. Згідно п.2 ч.1 ст.169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час та місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними. Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає неповажною причину неявки в судове засідання представника Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області - відповідача у справі, та неявку представника третьої особи, оскільки вони завчасно повідомлені про час та місце судового засідання, про поважні причини неявки суд не повідомили, причина неявки не підтверджена відповідними документами. Дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного. На підставі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин. Доказами, відповідно до ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, згідно ст. 61 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія II-ХР № 105190 , виданого 17 січня 2003 року на підставі розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації від 24 грудня 2002 року № 373, земельна ділянка № 17 площею 7,04 га (кадастровий номер 6322010100:02:000:0026) в межах згідно з планом, що розташована на території Дергачівської міської ради, КСП « Шевченківське», належить [PERSON]. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 52. Згідно свідоцтва серія ХА-Х № 185885 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), виданого 01 червня 2001 року [PERSON] має право на майновий фонд майна колективного сільськогосподарського виробництва ТОВ « Шевченківське» с.Черкаська Лозова в розмірі 1692 гривень, або 0,237 відсотка. [PERSON] (мати позивача) померла 08.02.2006, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ВЛ № 050422, виданим Малоданилівською селищною радою Дергачівського району Харківської області 09.02.2006 року за актовим записом № 9. Спадщину після смерті матері [PERSON] позивач прийняла шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину ( тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). Згідно відповіді відділу Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області від 28 серпня 2017 року № 29-20-0.23.18-919/109-17 встановлено, що відповідно до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, земельна ділянка площею 7,04 га, розташована на території Дергачівської міської ради, КСП « Шевченківське» ділянка №17 перебуває у власності [PERSON], на підставі державного акту на право власності на землю серії II-ХР № 105190, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 52 від 17 січня 2003 року . Згідно звіту про експертну грошову оцінку вартості земельної ділянки, наданої Приватним підприємством « Перспектива-Земля» вартість земельної ділянки кадастровий номер 6322010100:02:000:0026 загальною площею 7,04 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дергачівської міської ради, КСП « Шевченківське», пай № 17 Дергачівського району Харківської області становить 70507 гривень 00 копійок. В Державному акті на право власності на землю, в сертифікаті на майновий пай прізвище матері позивачки зазначене як « Шкляда» , в свідоцтві про смерть прізвище матері позивачки зазначене як « Шкледа». У звязку з цим [PERSON] необхідно встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що державний акт серія II-ХР № 105190 , виданий 17 січня 2003 року на підставі розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації від 24 грудня 2002 року № 373, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 52 на земельну ділянку № 17 площею 7,04 га (кадастровий номер 6322010100:02:000:0026) в межах згідно з планом, що розташована на території Дергачівської міської ради, КСП « Шевченківське» передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий на імя [PERSON], належить [PERSON], померлій 08.02.2006 року та що свідоцтво ХА-Х № 185885 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Шевченківське» реорганізованого в ТОВ « Шевченківське» від 24.04.2001 року на імя [PERSON] належить [PERSON], померлій 08.02.2006 року. Тому розглядається позовна заява про встановлення факту та визнання права власності, так як встановлення вищевказаного факту повязане зі спором про право. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Встановлення факту не має бути пов'язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду. Якщо при розгляді справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право, підвідомчий суду, або суд сам дійде висновку, що у даній справі встановлення факту пов'язано з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах (ч. З ст. 255 ЦПК України). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки іншихосіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно із ст.13 Конституції України Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Статтею 14 Конституції України встановлено, що Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Однією з таких законних підстав набуття права власності є спадкування. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 « Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами Цивільного Кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають повному задоволенню. На підставі ст.ст.16,1216-1218,1220-1223,1225,1261,1268, 1270 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

Outcome: approved