Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] селищної ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 09.12.2016 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що розташований за адресою: вул. Сонячна, буд. 53, смт. Новоайдар Луганської області. За життя [PERSON] заповіту не залишив, тому спадкування його майна повинно відбуватися за законом. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] залишились його доньки, позивачка [PERSON] та її сестра [PERSON], яка своєю заявою відмовилась від прийняття спадщини, яка залишилась після батька. Позивачка своєчасно звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті батька, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки при виготовленні технічного паспорту на житловий будинок зясувалося, що є самовільно збудовані споруди. На підставі викладеного, позивач [PERSON] вимушена звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позивні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 09.12.2016 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що розташований за адресою: вул. Сонячна, буд. 53, смт. Новоайдар Луганської області, який належав померлому на підставі договору дарування від 07.05.1993 року (а.с. 13-14). За життя [PERSON] заповіту не залишив, тому спадкування його майна повинно відбуватися за законом. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] залишились його доньки, позивачка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6) та копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 7), та її сестра [PERSON], яка своєю заявою відмовилась від прийняття спадщини, яка залишилась після батька (а.с. 35). Позивачка своєчасно звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (а.с. 34), яка залишилась після смерті батька, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки при виготовленні технічного паспорту на житловий будинок зясувалося, що є самовільно збудовані споруди (а.с. 36). Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями за законом першої черги є діти спадкодавця та той з подружжя, хто його пережив, батьки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування. Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як визнання права. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. Позивач має намір прийняти спадщину, у звязку з чим суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 328, 392, 1220, 1221, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved