Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до суду, яким просить визнати недійсним розпорядження відділу приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради №653-Ц1 від 14.08.2018 р. та визнати право користування частиною житлового приміщення - кв. [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що її мати [PERSON] , [INFO] була позбавлена батьківських прав рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.08.2005 року та померла [INFO] . Батько, [PERSON] помер [INFO] . Згідно акту ОКМДН Фрунзенського РВ УМВС України в Харківській області від 04.11.2004 року, 27.09.2004 року у Фрунзенський РВ було доставлено дитину [PERSON] , 1997 року народження, котру знайшли за місцем мешкання без батьків або осіб, що їх замінюють. Згідно акту дитину було передано до обласного сиротинця. В період з 2005 -2011 р.р. позивач перебувала в Харківському обласному притулку для дітей. Рішенням Виконавчого комітету ХМР №217 від 30.03.2011 року [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Доручено ССД Фрунзенського району УССД отримати в Головному управлінні освіти та науки ХОДА путівку до закладу освіти для дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування і влаштувати на виховання та повне державне забезпечення дитину, позбавлену батьківського піклування [PERSON] . Крім того, було взято до відома інформацію про відсутність у неповнолітньої [PERSON] житла та реєстрації. 18.03.2011 року [PERSON] було передано Харківським обласним притулком для дітей до прийомної матері [PERSON] , 1960 року народження на підставі рішення про влаштування дитини до прийомної сім`ї №83 від 16.03.2011 р. 05.05.2015 року [PERSON] було виведено із складу прийомної родини [PERSON] у зв`язку із досягненням нею повноліття, навчанням в державному професійно-технічному навчальному закладі «Харківське вище професійне училище будівництва» та постійним проживанням за місцем навчання. Згідно розпорядження Великобурлуцької районної державної адміністрації від 05.05.2015 р. №100, визначено подальшу форму влаштування позивача - державний професійно-технічний навчальний заклад «Харківське вище професійне училище будівництва». Відповідно до повідомлення, наданого ССД Фрунзенського району УССД ДП СП ХМР №1001 від 14.07.2014 р. [PERSON] братів та інших родичів не має. Відповідно до повідомлення, наданого ССД Фрунзенського району УССД ДП СП ХМР №1002 від 14.07.2014 р. [PERSON] власного житла та майна не має. Батьки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , та сама [PERSON] , до того, як попала до дитячого притулку проживали у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] . Квартира перебувала у комунальній власності. Основним квартиронаймачем був [PERSON] , дід [PERSON] , що помер [INFO] . У квартирі за вказаною адресою також проживали [PERSON] та її донька [PERSON] . Батько позивача [PERSON] був зареєстрований та фактично мешкав за адресою: [ADDRESS] . Наразі у вказаній квартирі проживає двоюрідна сестра [PERSON] - [PERSON] , яка не визнає права користування житловим приміщенням позивача. На підставі розпорядження відділу приватизації житлового фонду УКМ та приватизації №653-Ц1 від 14.08.2018 року, зазначена квартира передана [PERSON] у приватну власність. Враховуючи наведене, позивач просить суд визнати недійсним розпорядження відділу приватизації житлового фонду УКМ та приватизації №653-Ц1 від 14.08.2018 року і як наслідок свідоцтво про право власності на приватизовану квартиру [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право користування частиною житлового приміщення квартири [ADDRESS] . Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2018 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та наданий час для усунення недоліків. 21 вересня 2018 року до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову. 08 жовтня 2018 року та 10 жовтня 2019 року до суду надійшли клопотання представника позивача про долучення квитанцій про сплату судового збору. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2018 року прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за позовною заявою [PERSON] Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2018 року заяву представника позивача [PERSON] про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на спірну квартиру [ADDRESS] . 13 листопада 2018 року до суду надійшов відзив [PERSON] , в якому відповідач просила відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. 03 грудня 2018 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача [PERSON] . Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 5 грудня 2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. 06 грудня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, в якому вони просили відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] . Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] , яка діяла на підставі договору №АО-60/ФЛ від 08.08.2018 року, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити та зазначили, [PERSON] була позбавлена права користування житлом не з власної волі, а з поважних причин і несприятливих для неї обставин. В силу свого малолітства та необізнаності вона не могла раніше звернутися до суду. Враховуючи її неповнолітній вік, позивачка не могла самостійно обирати місце проживання, тому факт її не проживання у спірній квартирі обумовлений поважними причинами і не є підставою для позбавлення її права користування житлом, де проживали її дід, бабця, батько та певний час її мати. Крім того надали відповідь на відзив, відповідно до якої зазначили, що батьками позивача є: [PERSON] , [INFO] (яка була позбавлена батьківських прав рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2005 року та померла [INFO] ) та [PERSON] , [INFO] (помер [INFO] ). [PERSON] є онукою [PERSON] (помер [INFO] ). Родинні зв`язки [PERSON] та її діда [PERSON] підтверджуються наданими доказами. Крім того, [PERSON] , [PERSON] та сама [PERSON] до того, як потрапила до дитячого притулку, проживали у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Доказом того, що мати позивачки - [PERSON] , проживала за адресою [ADDRESS] , є рішення Фрунзенського районного суду м. Харкові від 02 серпня 2005 року у справі № 2-2894/05, яким було встановлено, що мати [PERSON] проживала у квартирі за вищезазначеною адресою. Крім того, як зазначено у вищевказаному судовому рішенні від 02 серпня 2005 року, згідно Акту ОКМДН Фрунзенського РВ УМВС України в Харківській області від 04 листопада 2004 року, 27 вересня 2004 року у Фрунзенський РВ було доставлено дитину [PERSON] , 1997 року народження, котру знайшли за місцем проживання без батьків або осіб, що їх замінюють. Згідно даного Акту [PERSON] була передана до обласного сиротинця. Батько [PERSON] , проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою з Відділу внутрішніх справ Фрунзенського району. Квартира перебувала у комунальній власності. Основним квартиронаймачем квартири був [PERSON] (помер [INFO] ), дід [PERSON] . У діда [PERSON] та бабці [PERSON] , було троє дітей: [PERSON] (батько [PERSON] , помер), [PERSON] (померла), [PERSON] (наскільки відомо, жива, однак де і з ким проживає, невідомо). Наразі у квартирі за адресою [ADDRESS] , проживає двоюрідна сестра [PERSON] - [PERSON] . Права [PERSON] на користування житловим приміщенням [PERSON] не визнає. Остання була визнана наймачем квартири за вищевказаною адресою та на підставі розпорядження відділу приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації № 653-Ц1 від 14 серпня 2018 року зазначена квартира передана їй у приватну власність. Позивачка була позбавлена права користуватися житлом за адресою [ADDRESS] не з власної волі, а з поважних причин і несприятливих для неї обставин. Будучи неповнолітньою, Позивач, не проживала у спірному житлі з поважних причин, якими були позбавлення її матері батьківських прав, перебування її батька та матері у місцях позбавлення волі, передання її до дитячого притулку, потім до прийомної матері, потім до професійно-технічного училища. В силу свого малолітства, необізнаності, вона не була в змозі раніше звернутися до суду з позовом про визнання її права користування житловою площею у квартирі. Враховуючи її неповнолітній вік, позивачка не могла самостійно обирати місце проживання, тому факт її не проживання у спірній квартирі обумовлений поважними причинами і не є підставою для позбавлення її права користування житлом, де проживали її дід, бабця, батько та певний час мати. Як зазначено у відзиві на позовну заяву про те, що «Батьки [PERSON] вели аморальний спосіб життя та проживали окремо від наймача квартири», то прошу звернути увагу на те, що позивачка не винна в тому, що у її батьків були більш важливіші інтереси (зловживання алкогольними напоями, знаходження в місцях позбавлення волі та інше), аніж виховання своєї рідної дитини, виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неї. Таким чином сторона позивача зазначила, що до суду зі сторони позивача надано достатньо доказів поважності не проживання [PERSON] у спірному житлі та наявності у неї права користування зазначеним житловим приміщенням. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] , який діяв на підставі ордеру серії ІФ №048973 в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Крім того підтримали відзив та дали відповідні пояснення, згідно якимзазначили, що [PERSON] не подала жодного належного, достатнього, допустимого та достовірного доказу наявності права в останньої права на житлову квартиру [ADDRESS] та незаконності дій Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради при прийнятті рішення № 94 від 14.02.2018. Всі доводи позивача є безпідставними та ґрунтуються на намаганні ввести суд в оману, щодо ймовірних прав на житлову квартиру. Зокрема, [PERSON] ніколи не проживала у квартирі за [ADDRESS] . Власник квартири ніколи не давав свого дозволу на таке проживання та позивач фактично ніколи не проживала у вказаній квартирі, що підтверджується відсутністю місця реєстрації та обліку місця проживання дитини - позивача у квартирі [ADDRESS] . Батьки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] вели аморальний спосіб життя та проживали окремо від наймача квартири № [ADDRESS] [PERSON] який є дідусем позивача та відповідача та батьком [PERSON] . Ніколи не проживаючи в квартирі за №112 [PERSON] намагається ввести суд в оману та викривити фактичні обставини справи подаючи той факт, що коли її батьки в черговий раз «загуляли» та її маленьку залишили без нагляду, поки вирішувалося питання про передання її до обласного будинку сиротинця, тимчасово перебувала у дідуся [PERSON] , та бабусі [PERSON] звідки її і забрали. Окрім цього, Позивачем здійснюється підміна поняття, а саме не будучи членом сім`ї наймача остання намагається скористатися правами саме даної категорії осіб, підміняючи коло осіб які на законних підставах постійно проживали в квартирі та маю відповідні права та обов`язки, пов`язані спільним побутом з колом осіб які тимчасово перебували (проживали) в квартирі та жодних прав щодо квартири не мають. Право приватизувати квартиру мають наймачі які постійно проживають в квартирі. Однак, наймачем [PERSON] ніколи не була, так само як ніколи не проживала в даній квартирі. Рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 14.02.2018 № 94 прийнято виключно в межах наданих повноважень та згідно чинного законодавства. Позивачем не наведеного жодної обставини та доказу незаконності дій міської ради та прийнятого нею рішення. В зв*язку з зазначеним просили відмовити в позові в повному обсязі. Представник Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином, стосовно позовних вимог надали відзив підписаний представником Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради Лях І.Ю., яка діяла на підставі довіреності, відповідно до якого просили відмовити в задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначили, що на підставі рішення виконавчого комітету ХМР від 14.02.2018 року №94 про визнання [PERSON] наймачем квартири [ADDRESS] , розпорядженням відділу приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації №653-Ц1 від 14.08.2018 року зазначена квартира передана їй у приватну власність (свідоцтво про право власності на житло реєстр. № [NUMBER] -Ц1). Згідно довідки Форми Б позивач [PERSON] за вказаною адресою зареєстрована не була. З копії рішення Виконавчого комітету ХМР від 30.03.2011 року №217 вбачається, що відповідно до п. 4.3 у неповнолітньої [PERSON] відсутні житло та місце реєстрації. Відповідно до Положення про Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради затвердженого рішенням 1 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 7 скликання» від 20.11.2015 № 7/15, зі змінами та доповненнями, до складу Управління входять відділи та сектори. Виходячи з вищенаведеного, Відділ приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради не порушував прав позивача. Приватизація вищевказаної квартири здійснена відповідно до вимог чинного на момент її проведення законодавства України. Суд, заслухавши думку позивача, представника позивача, відповідача та її представника дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Судом встановлені наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження виданого повторно міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції 26.04.2005 року- [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначено [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.08.2005 року [PERSON] [INFO] була позбавлена батьківських прав відносно доньки [PERSON] . [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , актовий запис № 1221 від 25.01.2011 року (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 25.01.2011 року). Розпорядженням Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області № 83 від 16.03.2011 р. про утворення прийомної сім`ї [PERSON] та передачу на виховання дитини [PERSON] - 18.03.2011 року [PERSON] , [INFO] передано на виховання та спільне проживання прийомній матері [PERSON] , [INFO] . 18.03.2011 року [PERSON] було передано Харківським обласним притулком для дітей до прийомної матері [PERSON] , 1960 року народження на підставі рішення про влаштування дитини до прийомної сім`ї №83 від 16.03.2011 р. та договору про влаштування дитини на виховання та спільне проживання у прийомну сім*ю від 18.03.2011 року № 2, про що було складено акт про факт передачі дитини в сім*ю прийомних батьків. Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради №217 від 30.03.2011 року [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Доручено ССД Фрунзенського району УССД отримати в Головному управлінні освіти та науки ХОДА путівку до закладу освіти для дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування і влаштувати на виховання та повне державне забезпечення дитину, позбавлену батьківського піклування [PERSON] . Крім того, зазначеним рішенням було вирішено взяти до відома інформацію про відсутність у неповнолітньої [PERSON] житла та реєстрації. [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , актовий запис № 1231 від 24.07.2012 року (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 24.07.2012 року). 05.05.2015 року [PERSON] було виведено із складу прийомної родини [PERSON] у зв`язку із досягненням нею повноліття, навчанням в державному професійно-технічному навчальному закладі «Харківське вище професійне училище будівництва» та постійним проживанням за місцем навчання [ADDRESS] та розпорядження Великобурлуцької районної державної адміністрації від 05.05.2015 р. №100, визначено подальшу форму влаштування [PERSON] - державний професійно-технічний навчальний заклад «Харківське вище професійне училище будівництва». Відповідно до наданого диплому кваліфікованого робітника К17 № 061698 трудової книжки [NUMBER] заведеної 06.07.2017 року [PERSON] в період з 01.09.2014 року по 23.06.2017 рік навчалася в державному професійно-технічному навчальному закладі «Харківське вище професійне училище будівництва» та здобула професію - штукатур, лицювальник - плиточник, маляр. Відповідно до повідомлення, наданого Служби у справах дітей Фрунзенського району Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради Харківської області №1001 від 14.07.2014 р. [PERSON] , [INFO] братів та інших родичів не має. Відповідно до повідомлення, наданого Служби у справах дітей Фрунзенського району Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради Харківської області №1002 від 14.07.2014 р.. [PERSON] , [INFO] власного житла та майна не має. [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , актовий запис № 13199 від 03.09.2015 року (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] видане повторно 08.08.2018 року). Згідно відповіді КП « Харківське міське бюро технічної інвентаризації Харківської міської ради Харківської області від 11.05.2017 року № 2502616 - станом на 31.12.2012 роу на ім*я [PERSON] , [INFO] записи про право власності на жило відсутні. Відповідно до відповіді Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради від 21.08.2018 року № 9673 [PERSON] з питань приватизації квартири [ADDRESS] до Управління не звертався. З даного питання до Управління звернулася [PERSON] , яка на підставі рішення виконкому Харківської міської ради від 14.02.2018 року № 94 визнана наймачем квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] . На підставі розпорядження відділу приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації № 653-Ц1 від 14.08.2018 зазначена квартира передана [PERSON] у приватну власність (свідоцтво про право власності на житло реєстр. № [NUMBER] -Ц1). Вказане свідоцтво зареєстроване у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Крім того судом була оглянута витребувана цивільна справа за позовом Служби у справах неповнолітніх Фрунзенської районної ради м. Харкова про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] . З зазначеної справи вбачається, що під час ухвалення рішення судом, в якості доказів було враховано витяг з протоколу засідання опікунської ради Фрунзенської районної ради та рішення виконавчого комітету Фрунзенської районної ради в м. Харкові від 15.03.2005 № 36/10 про влаштування малолітньої [PERSON] , [INFO] до Дитячого будинку, згідно якого виконком Фрунзенської районної ради вирішив - влаштувати малолітню [PERSON] , [INFO] до Дитячого будинку; просити Головне управління освіти і науки видати путівки до Дитячого будинку малолітній [PERSON] , [INFO] , утримання віднести за рахунок держави та взяти до уваги, що у зв`язку з тим, що батьки дітей житла не мають, закріпити житлову площу за малолітніми немає можливості. Крім того в матеріалах цивільної справи наявна довідка з місця проживання про склад родини і прописку від 15.02.2005 року № 485/35 видана КЖЕП № 202 Фрунзенського району м. Харкова Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради з якої вбачається, що квартира за адресою [ADDRESS] не приватизована та за вказаною адресою зареєстровані та мешкають [PERSON] , [INFO] - основний з 31.05.1979 року, [PERSON] , [INFO] - дружина з 31.05.1979 року, [PERSON] , [INFO] - донька з 04.09.1987 року, [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] , які є дідусем та бабусею [PERSON] , [INFO] не скористалися своїм правом наймачів та не зареєстрували малолітню за адресою свого мешкання. Зазначені документи не містять даних про реєстрацію [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в квартирі за адресою [ADDRESS] . Судом вивчалася довідка Форми Б (надана представником Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради Лях І.Ю. до відзива), яка була заведена на квартиру за адресою [ADDRESS] , наймач [PERSON] - [PERSON] за вказаною адресою зареєстрована не була. Її батько [PERSON] , [INFO] , після звільнення з місця позбавлення волі 19.07.2007 року був зареєстрований за вказаною адресою та, також, не скористався своїм правом та не зареєстрували малолітню за адресою свого мешкання. Позивач посилається на ст.ст. 64-65 ЖК України як на підставу своїх позовних вимог і доводить, що він постійно проживав разом із наймачем своїм дідом [PERSON] з його дозволу в спірній квартирі, внаслідок чого вона набула усіх прав по користуванню житловим приміщенням в спірній квартирі, як член сім`ї наймача. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Між тим, як встановлено в судовому засіданні спірна квартира на момент звернення позивача до суду із позовом вже втратила статус неприватизованого житла, яке перебуває у власності держави, і є власністю відповідача. Статусу члена сім`ї власника житла позивач не набував, і відповідно, не набув прав користування житлом власника, що передбачено ст. 405 ЦК України та ст. 156 ЖК України. Визнання за позивачем права користування житловим приміщенням у квартирі, що належить на праві власності відповідачу, без згоди власника житла, порушуватиме права власника на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю, які гарантовані ст. 150 ЖК України та ст. 319 ЦК України. Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Згідно з ч.3 ст.9 ЖК України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.1,ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Згідно ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Виходячи зі змісту вищевказаних норм закону, двома обов`язковими умовами для виникнення у мешканців права на приватизацію комунальної власності є постійне проживання таких осіб у зазначеному житлі та їх особисте звернення до органів приватизації з порушеного питання. Отже, участь у приватизації житла мають право брати особи, які на законних підставах вселилися та проживають у житловому приміщенні, що підлягає приватизації. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об*єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд доходить до переконання, що позивачем у порушення статті 81 ЦПК України не доведено заявлених позовних вимог, а тому у задоволенні останніх слід відмовити. Крім того, відповідно до вимогст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed