Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача ПП «Тур-Ретур» про відшкодуваня моральної та матеріальної шкоди завданої внаслідок невиконання договору про надання туристичних послуг. Позов мотивує тим, що 12 лютого 2014 року між нею та відповідачем ПП «Тур-Ретур» було укладено угоду про надання туристичних послуг №14/4 від 12.02.2014р., згідно якого позивач сплатила завдаток в сумі 1500 гривень та в подальшому оплатила вартість туристичних послуг в сумі 1510 грн., а відповідач зобов»язався надати туристичні послуги - з організації екскурсійного автобусного туру «Італійські столиці», який мав проводитись з 22.03.2014 року по 29.03.2014 року. Однак зазначена туристична поїздка не відбулась, своїх обов»язків згідно укладеної угоди відповідач не виконав, на її вимогу отримані грошові кошти в сумі 3010 грн. відповідач не повернув. У зв»язку з невиконанням відповідачем своїх зобов»язань позивачці спричинено моральну шкоду, яка полягає в тому, що позивач зазнала суттєвих емоційних страждань у зв»язку з тим, що вона не змогла відпочити та піти у відпустку, крім того працівниками відповідача їй неодноразово було відмовлено у поверненні оплачених нею грошових коштів. Тому з врахуванням наведеного просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь 3010 грн. матеріальної шкоди та 10 000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним мотивам позову, просила позов задоволити. Представник відповідача ПП «Тур-Ретур» в судове засідання повторно не з»явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, через оголошення в пресі про причини неявки не повідомив. Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення, проти чого позивач та представник позивача не заперечили. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 лютого 2014 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем ПП «Тур-Ретур» було укладено угоду про надання туристичних послуг №14/4 від 12.02.2014р.(а.с.4-12) згідно якої відповідач зобов»язався надати туристичні послуги - з організації екскурсійного автобусного туру «Італійські столиці», який мав проводитись з 22.03.2014 року по 29.03.2014 року. З представлених суду розписок (а.с.13-14) вбачається що позивачем було сплачено завдаток в сумі 1500 грн., а в подальшому і оплачено туристичні послуги в сумі 1510 грн., а відповідач зобов'язувався надати відповідні туристичні послуги (оформлення візи,бронювання готелю, проїзд, тощо). З письмового повідомлення адресованого позивачці [PERSON] (а.с.15) вбачається, що у зв»язку з ненабором групи не відбувся екскурсійний тур в Італію. Позивачці було гарантовано повернення коштів до 07 квітня 2014 року. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов'язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов'язується оплатити його. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відтак суд приходить до висновку про те, що стягнення з відповідача на користь позивача підлягає матеріальна шкода в сумі 3010 грн., крім того

Outcome: approved