Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який був нею уточнений (а.с.11-12), в обґрунтування якого вказала, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.02.2014 з відповідача на її користь вирішено стягувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісяця в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для утримання сина, оскільки, відповідач працює, та їй невідомо його справжній дохід та місце роботи. Вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на малолітнього сина у твердій грошовій сумі, так як відповідач не має постійного заробітку, а його доходи є мінливими та нерегулярними, від неофіційних джерел доходу, тому просить змінити розмір стягуваних з [PERSON] на її користь на утримання малолітнього сина аліментів та щомісяця стягувати аліменти з відповідача у розмірі 800 грн з урахуванням індексації до досягнення сином повноліття. У судове засідання сторони не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Позивач [PERSON] свої вимоги підтримала повністю, просила змінити розмір стягуваних з [PERSON] на її користь аліментів на малолітнього сина та щомісяця стягувати аліменти з відповідача у розмірі 800 грн з урахуванням індексації до досягнення сином повноліття, про що подала через канцелярію суду заяву. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] суд про причини неявки не повідомив, правом участі у розгляді справи не скористався. За таких обставин, відповідно до\~ ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1\~ ст.224 ЦК України\~ у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності і давши їм оцінку, суд дійшов\~ висновку про наступне. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.02.2014, копія якого додана до матеріалів справи (а.с.20), вирішено щомісячно стягувати з [PERSON], \~[INFO], уродженця [INFO], \~ІН [NUMBER], проживаючого: \~[INFO], \~на користь \~\~[PERSON], \~[INFO], аліменти на утримання \~неповнолітнього [PERSON], [INFO], \~в розмірі \~1/4 (однієї четвертої) \~частини \~\~заробітку (доходу), але не менше 30 (тридцяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, \~починаючи з \~02.12.2013 \~року до досягнення дитиною \~повноліття. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 у справі за № 143 цс 13. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Таким чином, суд зазначає, що позивач має право на зміну розміру стягуваних аліментів з частки від заробітку на тверду грошову суму, тобто має право на зміну способу стягнення аліментів, оскільки змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів, а саме: у позивача змінився матеріальний стан, що полягає в тому, що вона не працює та перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною; відповідач працює та має дохід, інших осіб на утриманні не має. Тому такі вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Отже з урахуванням встановлених вище обставин, суд вважає за необхідне змінити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів з частки від заробітку в розмірі 1/4 частини доходів відповідача на тверду грошову суму - 800 грн щомісяця. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав малолітньої дитини, обов'язок по утриманню яких покладений на відповідача. При цьому, у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» об»єктами індексації грошових доходів населення є розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Судовий збір в силу положень ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави.

Outcome: approved