Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача та третіх осіб про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що її мати [PERSON] за життя працювала у сільському господарстві і отримала у власність земельні ділянки площею 2,18 га ріллі (кадастровий номер 7425384000:05:001:0303) та 0,53 га сіножаті (кадастровий номер 7425384000:05:001:0845) на території Липівської сільської ради згідно Державних актів серії ЯГ № 387384 від 18.05.2007 року та серії ЯГ № 387400 від 18.05.2007 року. 02 листопада 2011 року [PERSON] померла. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, не може належним чином оформити свої спадкові права після смерті матері, так як у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу, що унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Тому позивач [PERSON] просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] право власності на земельні ділянки площею 2,18 га ріллі (кадастровий номер 7425384000:05:001:0303) та 0,53 га сіножаті (кадастровий номер 7425384000:05:001:0845) на території Липівської сільської ради згідно Державних актів серії ЯГ № 387384 від 18.05.2007 року та серії ЯГ № 387400 від 18.05.2007 року в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача Липівської сільської ради, та третіх осіб відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі та Талалаївської РДА - в судове засідання не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла 02 листопада 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 422487 від 04.11.2011 року (а.с.6). Рішенням Жовтоводського районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2015 року, яке набрало законної сили 21 вересня 2015 року, встановлено факт, що [PERSON]. Яка померла 02 листопада 2011 року, є матірю [PERSON] (а.с.9-10). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна підтверджується копіями Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 387400 від 18.05.2007 року та серії ЯГ № 387384 від 18.05.2007 року, згідно з якими [PERSON] є власником земельних ділянок площею 0,53 га і 2,18 га на території Липівської сільської ради для ведення особистого селянського господарства (а.с.7-8). У районні газеті «Трибуна хлібороба» за 02 квітня 2016 року поміщено оголошення про те, що втрачені Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯГ № 387400 від 18.05.2007 року та серії ЯГ № 387384 від 18.05.2007 року на імя [PERSON] вважати недійсними (а.с.14). Згідно довідки відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі від 04.05.2016 року вартість земельних ділянок згідно Державних актів серії ЯГ № 387400 від 18.05.2007 року та серії ЯГ № 387384 від 18.05.2007 року, що належала [PERSON] станом на 02 листопада 2011 року становила 25 61 грн. 46 коп. (а.с.25). Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа, і спадкоємицею є [PERSON], що підтверджується повідомленням Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 22.04.2016 року та копією спадкової справи (а.с.25-30). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, а право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд приходить до висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає також і ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Як встановлено в судовому засіданні, за життя спадкодавець [PERSON] набула право власності на земельні ділянки. Дане право підтверджено належним правовстановлюючим документом, оригінал якого було втрачено з невідомих причин. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Поскільки спадкодавець за життя набула право власності на земельну ділянку і дане право залишається неуспадкованим спадкоємцем [PERSON], суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved