Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки по несплаті аліментів. В обґрунтування позову вказує, що згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області 07 грудня 2006 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в частці 1/3 від його заробітку (доходу), але не менше 30 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 жовтня 2006 року і до повноліття дитини. Рішенням Рівненського міського суду від 04 березня 2014 року із [PERSON] стягнуто на користь позивача неустойку за несплату аліментів у розмірі 15 815,95 грн., яку було нараховано за період з 12 жовтня 2006 року по 30 червня 2013 року. Однак відповідачем не виконуються рішення, [PERSON] ухиляється від сплати аліментів, через що на даний час заборгованність по аліментам становить 60026,18грн., тому позивач просить згідно ч.1 ст.196 СК України стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів в сумі 45231,79 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав викладених в позовній заяві, просила їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не з'явився. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Згідно ст.196 СК України при виникненні заборгованності з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 Про застосування судами окремих положень Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, передбачена статтею 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованність утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. На підставі змісту зазначених норм та положень ст.ст.214,215 ЦПК, суд під час ухвалення рішення повинен встановити факт заборгованності за аліментами, вину платника в її виникненні, період часу, за який виникла ця заборгованність, час її погашення та період, на який було прострочено сплату аліментів з моменту виникнення до її погашення. Судом встановлено, що згідно рішення Рівненського міського суду від 07 грудня 2006 року та виданого на його підставі виконавчого листа, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] починаючи з 12 жовтня 2006 року. З довідки розрахунку державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції вбачається, що заборгованність з виплати аліментів за період з 12 жовтня 2006 року по 30 вересня 2014 року становить 60026,18 грн. Рішенням Рівненського міського суду від 04 березня 2014 року із [PERSON] стягнуто на користь позивача неустойку за несплату аліментів у розмірі 15 815,95 грн., яку було нараховано за період з 12 жовтня 2006 року по 30 червня 2013 року. Постановою Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року по справі № 6-81цс13 встановлено: відповідно до ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісячно, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого зобов'язання щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно до висновку Верховного Суду України, сума неустойки повинна обраховуватись по кожному місячному платежу окремо, з моменту прострочення його оплати і аж до дня ухвалення судом рішення. Суд погоджується із розрахунком розміру неустойки, що скаладє 45231, 79 грн. за період з липня 2013 року по 30 вересня 2014 року наданого позивачем. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, та доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідач, не з'явившись до суду не надав жодних доказів, які б підтверджували відсутність його вини у несплаті аліментів на дитину та того, що заборгованність утворилася з незалежних від нього причин. Розрахунку неустойки за прострочення сплати аліментів відповідач також не оспорив. На підставі викладеного,

Outcome: approved