Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON] в її користь на підставі рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 28 січня 2016 року. Зокрема, [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. на неповнолітню дитину, врахувавши її матеріальне становище, яке змінилось після прийняття вказаного судового рішення. Позивачка [PERSON] просить позов задовольнити із підстав, викладених у ньому. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду із заявою, в якій позов визнав частково, погоджується сплачувати в користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 550 грн. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 28 січня 2016 року з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 550,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття , починаючи з моменту набрання рішенням законної сили. Неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом із матір»ю [PERSON] в с. Вишнівчик Теребовлянського району, перебуває на її утриманні. У позовній заяві позивач вказала, що після винесення судового рішення в неї збільшилися витрати на дитину, а дохід, який вона одержує не забезпечує нормального розвитку та виховання дитини. Також вказала, що для потреб дитини є недостатніми аліменти, що стягуються з відповідача в її користь на підставі вказаного судового рішення. Відповідач не працює, однак він є працездатний, хворобами, які б впливали на його працездатність не хворіє. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із змісту Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік, випливає, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року складає 1860 грн. 50 відсотків від цієї суми становитиме 930 грн. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, часткове визнання позову відповідачем, а також те, що визначений вказаним Законам прожитковий мінімум дитині повинні забезпечити обоє батьків у рівних частинах, суд вважає, позов слід задоволити частково, присудивши відповідачу [PERSON] сплачувати на користь позивача [PERSON] аліменти у розмірі, наближеному до долі кожного з батьків для утримання дитини, тобто 1000 грн., але меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на неповнолітню дитину щомісячно до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved