Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що вона деякий час проживала з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них [INFO] народився син - [PERSON] . Після народження сина, вони 03 березня 2017 року офіційно зареєстрували в Лубенському МВ ДРАЦС ГТУЮ в Полтавській області, за актовим записом №42. На момент видачі Свідоцтва про народження дитини вони вже перебували у шлюбі, а тому, син записаний на прізвище - « [PERSON] », а його батьком значиться - [PERSON] 16 травня 2018 року вони розірвали шлюб в судовому порядку, і сина - Матвія, було залишено проживати з матір?ю, тобто, нею. Ініціатором розлучення була вона, так як [PERSON] почав вживати наркотики, вів себе неадекватно, ображав її та зраджував, і фактично з січня 2018 року вони разом не проживали. В даний час його місце реєстрації, перебування, та місце роботи не відомі, вона лише знає, що він виїхав до Росії. Із семимісячного віку, син - [PERSON] серйозно хворіє, перебуває на обліку з приводу респіраторно -асорікційного нападу в КП «Козятинська ЦРЛ», неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом: епілепсія не уточнена, судорожний синдром, знаходився на обстеженні та стаціонарному лікуванні у Вінницькій обласній дитячій клінічній лікарні, відділенні неврологія, де йому було встановлено діагноз: епілептичний синдром афективно-респіраторного типу.Згідно висновку лікарів, дитина потребує обстеження та довготривалого лікування. Обстеження може проводитись за бажанням батьків в клініках міжнародного рівня. Скориставшись можливістю вивезти сина за кордон з метою виконання рекомендацій лікарів, а саме, з метою обстеження його стану здоров`я, та, відповідно, лікування, на підставі рішення Козятинського міськрайонного суду від 31 серпня 2018 року, який надав їй дозвіл на оформлення проїзних документів для виїзду за кордон до Грузії, малолітнього [PERSON] , [INFO] , без згоди батька, протягом декількох місяців 2018 року знаходилась в Грузії, де син обстежувався та приймав лікування в спеціалізованій дитячій клініці. Його обстеження та лікування потребувало значних коштів. [PERSON] , достовірно знаючи про хворобу сина, жодним чином не посприяв у вирішенні проблем з його здоров`ям. Фактично з 2018 року [PERSON] сина не утримує, з ним не спілкується, участі в його вихованні не приймає, долею та здоров`ям сина не переймається, чим ігнорує свої батьківські обов`язки. В судове засідання позивач - [PERSON] та її представник - адвокат Нановська Г.В. не з?явились, однак, подали письмові заяви про проведення судових засідань без їхньої участі, позов підтримують, не заперечують протии заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день і час розгляду справи, шляхом поміщення відповідних оголошень на веб-сайті Козятинського міськрайсуду Вінницької області, до розгляду справи відзив на позов не подавав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Органу опіки та піклування Козятинської міської ради Вінницької області в судове засідання також, не з?явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позову, а також, надав суду рішення виконкому №282 від 29.08.2019 року та рішення комісії з питань захисту прав дитини № 9 від 27.08.2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . За таких обставин, суд ухвалив, на підставі ст. 280 ЦПК України, заочно розглянути справу. Давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, що [PERSON] деякий час проживала з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у сторін [INFO] народився син - [PERSON] , що копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Після народження сина, сторони 03 березня 2017 року офіційно зареєстрували в Лубенському МВ ДРАЦС ГТУЮ в Полтавській області, за актовим записом №42. На момент видачі Свідоцтва про народження дитини вони вже перебували у шлюбі, а тому, син записаний на прізвище - « [PERSON] », а його батьком значиться - [PERSON] 16 травня 2018 року сторони розірвали шлюб в судовому порядку, і сина - Матвія, було залишено проживати з матір?ю, що підтверджується копією рішення Козятинського міськрайсуду Вінницької області від 16.05.2018 року. Причиною розлучення було те, що [PERSON] почав вживати наркотики, вів себе неадекватно, ображав позивача та зраджував їй, і фактично з січня 2018 року сторони разом не проживали. Із семимісячного віку, дитина сторін, син - [PERSON] хворіє, перебуває на обліку з приводу респіраторно -асорікційного нападу в КП «Козятинська ЦРЛ», неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом: епілепсія не уточнена, судорожний синдром, знаходився на обстеженні та стаціонарному лікуванні у Вінницькій обласній дитячій клінічній лікарні, відділенні неврологія, де йому було встановлено діагноз: епілептичний синдром афективно-респіраторного типу. Згідно висновку лікарів, дитина потребує обстеження та довготривалого лікування. Обстеження може проводитись за бажанням батьків в клініках міжнародного рівня, що підтверджується медичними довідками, наданими позивачем. Скориставшись можливістю вивезти сина за кордон з метою виконання рекомендацій лікарів, а саме, з метою обстеження його стану здоров`я, та, відповідно, лікування, на підставі рішення Козятинського міськрайонного суду від 31 серпня 2018 року, який надав позивачу дозвіл на оформлення проїзних документів для виїзду за кордон до Грузії, малолітнього [PERSON] , [INFO] , без згоди батька, протягом декількох місяців 2018 року знаходилась в Грузії, де син обстежувався та приймав лікування в спеціалізованій дитячій клініці. Його обстеження та лікування потребувало значних коштів. [PERSON] , достовірно знаючи про хворобу сина, жодним чином не посприяв у вирішенні проблем з його здоров`ям. Фактично з 2018 року [PERSON] сина не утримує, з ним не спілкується, участі в його вихованні не приймає, долею та здоров`ям сина не переймається, чим ігнорує свої батьківські обов`язки. Рішення виконкому №282 від 29.08.2019 року було затверджено рішення комісії з питань захисту прав дитини № 9 від 27.08.2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , оскільки при перевірці, було встановлено обставини невиконання [PERSON] своїх батьківських прав щодо малолітнього сина. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійною життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Оскільки відповідач не виконує своїх батьківських прав, то його необхідно позбавити батьківських прав щодо його малолітнього сина.

Outcome: approved