Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач послалася на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 23 лютого 2002 року. Шлюб розірвано у 2012 році. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей. Інших утриманців у відповідача немає, він має нерухоме майно, транспортний засіб, стан його здоров`я дозволяє працювати та сплачувати аліменти на утримання дітей. Тому позивач з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 20.07.2020 року просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття дітей. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с. 40). Відповідач повторно не з`явився у судове засідання, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином, виходячи з положень п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України (а.с. 61-62, 69-70), про причини неявки до суду не повідомив, відзиву не подав. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, тому, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлено обґрунтовано, тому позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. З 23 лютого 2002 року позивач та відповідач перебували у шлюбі ( а.с. 44). Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 30 травня 2011 року, яке набрало законної сили 10 червня 2011 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с.43). Позивач та відповідач мають неповнолітніх доньок - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 14 березня 2008 року та серії [NUMBER] від 28 травня 2002 року ( а.с. 18-19). Діти сторінпроживають разом з позивачем та перебувають на її повному утриманні, що підтверджується довідкою Коломийчиської сільської ради Сватівського району Луганської області від 24 квітня 2020 року № 85 (а.с.20). Відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Доказів того, що у відповідача є інші утриманці та він надає матеріальне забезпечення згідно із законом іншим особам, також доказів того, що відповідач не може надавати донькам матеріальну допомогу суду надано не було. Суд же розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, … в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках / ч. 1 ст. 13 ЦПК України/ і кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень / ч. 3 ст. 12 ЦПК України/. З урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісяця до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява зареєстрована в кабінеті «Електронний суд» 17 квітня 2020 року, що являється днем пред`явлення позову, а тому аліменти слід стягнути з 17 квітня 2020 року. Крім того, відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України суд вважає на необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved