Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Раневицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, третіх осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати за нею право приватної власності на житловий будинок позначений на плані літ. «А-1», загальною площею 170,8 кв.м., житловою площею 60,1 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS], та на земельну ділянку загальною площею 0,1123 га, що у [ADDRESS] кадастровий номер № [NUMBER], з цільовим призначенням обслуговування житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що її чоловікові [PERSON], який помер [INFO] року, належав житловий будинок позначений на плані літ. «А-1», загальною площею 170,8 кв.м., житловою площею 60,1 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] та земельна ділянка загальною площею 0,1123 га, що у [ADDRESS] кадастровий номер № [NUMBER], з цільовим призначенням обслуговування житлового будинку. Після смерті чоловіка вона фактично прийняла спадщину, оскільки проживала та залишається проживати у вищевказаному будинку, продовжує поточний ремонт, доглядає за садом, саджає городину. Нотаріус не видав їй свідоцтво про право на спадщину за законом щодо вищезазначеного житлового будинку та земельної ділянки, оскільки вона пропустила шести місячний термін для подання заяви про прийняття спадщини, рекомендувавши їй з даним питанням звернутись до суду. Враховуючи те, що, з моменту смерті свого чоловіка і по даний час вона доглядає за даним будинком, оскільки продовжує проживати у ньому, проте не маючи можливості належним чином оформити свої спадкові права на нього змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву, в якій просить суд розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача Раневицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області у судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву у якій вказав, що заперечень відносно даного позову немає, просить справу розглядати за відсутності представника Раневицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, щодо заявлених вимог позивача [PERSON] не заперечує. Треті особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, однак подали суду заяву у якій вказали, що відмовляються від спадщини, яка відкрилась після смерті їхнього батька [PERSON], а саме житловий будинок позначений на плані літ. «А-1», загальною площею 170,8 кв.м., житловою площею 60,1 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS], та земельна ділянка загальною площею 0,1123 га, що у [ADDRESS] кадастровий номер № [NUMBER], з цільовим призначенням обслуговування житлового будинку, в користь їхньої матері - [PERSON], заперечень відносно даного позову не мають, просять справу розглядати за їх відсутності. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, так як вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах. Статтею 11 ЦПК України, визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову, а згідно вимог п. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Матеріалами цивільної справи встановлено, що чоловіку позивача [PERSON] - [PERSON], який помер [INFO] року (у відповідності до наявного у матеріалах справи свідоцтва про смерть останнього серії [NUMBER] від [INFO] року), належав житловий будинок позначений на плані літ. «А-1», загальною площею 170,8 кв.м., житловою площею 60,1 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] (згідно наявного у матеріалах справи свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.07.2006 року) та земельна ділянка загальною площею 0,1123 га, що у [ADDRESS] кадастровий номер № [NUMBER], з цільовим призначенням обслуговування житлового будинку (відповідно до наявного у матеріалах справи державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]). Водночас, у відповідності до наявного у матеріалах справи свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04.05.1974 року виданого Озерянською сільською радою Бучацького району Тернопільської області та відтиску штампу Озерянської сільської радою Бучацького району Тернопільської області у паспорті позивача [PERSON], серії [NUMBER] вбачається, що позивач [PERSON] та покійний її чоловік [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Матеріалами справи підтверджено той факт, що до дня смерті подружжя [PERSON] та [PERSON] проживали в одному будинку, що знаходиться в [ADDRESS] що стверджується штампом у паспорті серії [NUMBER] про реєстрацію позивача [PERSON], який проставлений Дрогобицьким районним відділом Управління МВС України у Львівській області. У відповідності з Листом Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2013 року № 24-753/0/1-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ» якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Оскільки протягом встановлено законом строку спадкоємець - позивач не заявив про відмову від спадщини, то на підставі п. п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадщина, незалежно від часу її прийняття, належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Враховуючи вищенаведене та те, що після смерті чоловіка позивача відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, житловий будинок позначений на плані літ. «А-1», загальною площею 170,8 кв.м., житловою площею 60,1 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] та земельна ділянка загальною площею 0,1123 га, що у [ADDRESS] кадастровий номер № [NUMBER], з цільовим призначенням обслуговування житлового будинку, однак приватним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на вищевказаний будинок та земельну ділянку, оскільки відсутні будь-які правовстановлюючі документи на нього, а також те, що позивач має право на спадкування за законом належних спадкоємцю прав та обов'язків, те, що позивач по справі являється єдиним спадкоємцем (інші спадкоємці відмовились від спадщини на користь позивача), то на підставі ст. 1268 ЦК України спадщина, незалежно від часу її прийняття, належить спадкоємцеві з часу її відкриття, оскільки вона вчинила усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від неї причин у видачі такого їй було відмовлено, будь-яких обставин, що суперечать закону, порушують права, свободи чи інтереси інших осіб не встановлено, а тому суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення. Враховуючи вище наведене та

Outcome: approved