Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщення, визнання такою, що втратила право на користування житлом. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що являється власницею квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі -продажу, 23.08.2005 р. посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстр № 2220, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 01.09.2005 р. під № 885. З 04.05.2006 р. в спірній квартирі зареєстрована її мати - відповідач, [PERSON], проте з того ж часу та по сьогоднішній день не проживає, навіть не з'являється, фактично постійно мешкає у власному домоволодінні в с. Іванівка Білоцерківського району Київської області. Наявність реєстрації ще однієї особи обумовлює сплату надмірних сум за комунальні послуги, які не надаються, але нараховуються, що негативно позначається на матеріальному статку родини з двома малолітніми дітьми, заробітку не вистачає, порушує права власника житла на користування та розпорядження своїм майном. Відповідач не бажає знятися з реєстраційного обліку в добровільному порядку, між ними як дочкою та матір'ю не склалися тісні родинні стосунки. Позивач просила визнати відповідача такою, що втратила право на користування житлом у квартирі [ADDRESS]. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON], у судове засідання повторно не з'явилась, судові документи та повістки - повідомлення, надіслані за адресою як зареєстрованого, так і фактичного місця проживання, повернуті за закінченням терміну зберігання, тому в розумінні ст. 74 ЦПК України вона вважаються такою, що належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних даних і доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання ( ст. 15 ЦК). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу ( ст. 16 ЦК ). Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном ( ст. 317 ЦК ). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом ( ст. 319 ЦК). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом ( ст. 321 ЦК). Суд установив, що відповідно до договору купівлі-продажу від 23.08.2005 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстр № 2220, зареєстрованого у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна 01.09.2005 р. в реєстровій книзі № д. 750-274 за реєстровим № 885, позивач являється власником трикімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 57, 4 кв. м, жилою - 38, 40 кв. м ( а. с. 5-7 ). З 04.05.2006 р. в спірній квартирі зареєстрована відповідач - мати позивача, [PERSON], що підтверджується довідкою ф. № 3, виданою КП «Лісове Подільського району міста Києва» 17.12.2014 р. за № 1823 ( а. с. 8 ). Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до довідки - характеристики Іванівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 29.07.2013 р. за № 511, за підписом сільського голови, [PERSON], [INFO], з 2005 р. по теперішній час проживає без реєстрації разом з чоловіком, [PERSON], у [ADDRESS], характеризується виключно позитивно ( а. с. 24). Наявність реєстрації відповідача за адресою спірної квартири, що належить позивачу на праві власності, порушує гарантовані Конституцією та законами України права власника, обумовлює додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, що потребують судового захисту. Відповідно до ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Наведені обставини підтверджені матеріалами справи, не спростовані відповідачем. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення тощо. підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). Відповідач не бажає знятися з реєстраційного обліку в добровільному порядку, тому підлягає визнанню такою, що втратила право на користування житлом за відсутності у цьому житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, оскільки інше не встановлено домовленістю між нею та власником житла або законом. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання відповідача такою, що втратила право на користування житлом у квартирі [ADDRESS] за відсутності понад один рік без поважних причин, - доведені і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені витрати від сплати судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.. На підставі наведеного, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved