Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача - ІП «Агро - Вільд Україна» про визнання договору оренди землі недійсним. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що 14 червня 2011 року між нею, [PERSON], та відповідачем Іноземним підприємством «Агро - Вільд Україна» було укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований у Жашківському районному відділі ЧРФ ДП «Центр ДЗК» за №712090004001727 від 10.05.2012 року. Даний договір позивачем [PERSON] не підписувався, внаслідок чого було порушено права та охоронювані законом інтереси позивача, які вона змушена захищати у судовому порядку. На договорі оренди і на всіх інших документах, які є невід'ємною частиною договору, в тому числі і на акті приймання передачі земельної ділянки, стоїть не підпис позивача [PERSON], про що свідчить підпис у паспорті, як основному документі, який посвідчує особу. Жодної особи позивач не уповноважувала на укладення від її імені вищевказаного договору Відповідно до ст..202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст..203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до вимог Закону України «Про оренду землі» та п.2 ст.208 ЦК України договір оренди землі між фізичною та юридичною особами повинен укладатися в письмовій формі. Пункт 2 ст.207 Цивільного кодексу України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). З наданого договору оренди землі вбачається, що цей договір позивачем, як стороною правочину не підписувався, підпис орендодавця на договорі сфальсифікований відповідачем, який оформляв ці договори, що свідчить про порушення п.4 ст.203 ЦК України щодо дотримання форми правочину, передбаченої законом. Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3 ст. 203 ЦК України. Такою підставою недійсності правочину, в даному випадку є волевиявлення учасника правочину, тобто позивача [PERSON], яке має бути вільним і відповідати її внутрішній волі. Також згідно ч.3 ст.215 ЦК України, якщо одна із сторін правочину заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Позивач хоче повернути належну їй земельну ділянку і розпорядитися нею на власний розсуд, оскільки відповідно до положення ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, та ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається свої майном на власний розсуд Відповідно до ст..21 Закону України «Про оренду землі» у разі визнання в судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається. В судовому засіданні позивач - [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, і просила їх задоволити в повному обсязі та пояснила, що вищевказаний договір не підписувала і доручень з цього приводу нікому не давала. В судовому засіданні представники відповідача ІП «Агро - Вільд Україна» - адвокат [PERSON], позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та суду пояснив, що позов не підлягає до задоволення, постільки доводи позивача не підтверджуються ніякими доказами. Договір зареєстрований в ДЗК і позивач протягом трьох років була обізнана про наявність даного договору та отримувала орендну плату. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до повного задоволення. Судом установлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки (паю), площею 2,2201 га на підставі державного акта на право власності ЯЛ №405996, яка розташована на території Королівської сільської ради Жашківського району. При укладенні договору оренди землі між позивачем [PERSON] та відповідачем ІП «Агро - Вільд Україна» не були дотримані всі вимоги для укладення правочину, відповідно до висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 23.05.2014 року №1555/1556/14-32 за результатами проведення комплексної судово-почеркознавчої експертизи договору оренди землі від 14.06.2011 року, додаткової угоди щодо виплати орендної плати до договору оренди землі та акт приймання-передачі об'єкта оренди позивач [PERSON] не підписувала, що свідчить про відсутність її згоди на передачу даної земельної ділянки відповідачу. Однією умовою дійсності правочину є вимога про те, що вміст правочину не може суперечити цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а волевиявлення учасника правочину повинно бути вільним та відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у встановленій законом формі та повинні бути дотримані всі вимоги до укладення правочину . Недотримання даних умов відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України тягне за собою недійсність правочину. Відповідно до ч. 1 ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved