Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, зазначивши, що 27.02.2015року було укладено шлюб між позивачем та відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №38. Від шлюбу у них є син [PERSON], 15.09.2015р.н.. Причиною розпаду сім'ї явилось те, що у сторін сімейні стосунки не склалися, шлюбні відносини між ними припинилися, сторони разом не проживають з вересня місяця 2017р.. Дитина проживає з позивачем, остання їх матеріально забезпечує. Відповідач матеріальної допомоги на дитину у повному обсязі не надає, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі. На підставі вищевикладеного, позивачка просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі по 1000грн. щомісячно. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву у якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала, вказала, що за час, який сторонам було надано для примирення вони не примирилися. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та винести заочне рішення по справі. В судовому засіданні дослідженими доказами встановлено, що 27.02.2015року було укладено шлюб між позивачем та відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №38. Від шлюбу у них є син [PERSON], 15.09.2015р.н.. Суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, враховуючи, що подальше збереження сімї суперечило б правам та охоронюваним інтересам позивача. За час, який було надано сторонам для примирення, останні не примирилися. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить з наступного: відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 ч.2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін і вважає за необхідним визначити розмір аліментів утримання дитини в розмірі по 750грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи, що з 1 січня 2018р. прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дитини віком до 6років складає 1492грн.. Окрім того позивачка не надала суду доказів про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі.

Outcome: partial