Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач мотивувала тим, що з 08 вересня 2007 року вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] народилася донька [PERSON] . Судовим рішенням від 22 червня 2017 року шлюб розірвано та з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання дитини. Також рішенням суду від 30 жовтня 2018 року визначено місце проживання дитини з матір`ю. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] не бажає давати дитині належного виховання та розвитку, матеріального забезпечення, нормальних умов проживання, він не цікавиться життям доньки в той час, коли позивач жодних перешкод у спілкуванні батька з дитиною не здійснює. Відповідач виявляє повну бездіяльність стосовно свого обов`язку з утримання та виховання своєї дитини. Окрім того, як вказує позивач, відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини. За таких обставин, враховуючи характер ухилення батька від виконання своїх обов`язків, та враховуючи відсутність будь - якої можливості покращення відносин між донькою і батьком, позивач [PERSON] вважає, що є всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із чим і вимушена звернутись до суду. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 25 березня 2019 року відкрито провадження у справі. Ухвалами Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 16 квітня 2019 року та від 03 березня 2019 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів із Державної прикордонної служби України. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19 липня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки. Представник третьої особи, Органу опіки та піклування виконавчого комітету у Кременчуцької міської ради Полтавської області, в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, її представник [PERSON] надала до суду клопотання, згідно якого просила суд розглянути справу без участі представника органу опіки та піклування та зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та представника третьої особи на підставі пояснень позивача і її представника, а також письмових матеріалів справи, водночас враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, він не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд, вислухавши думку позивача [PERSON] та її представника [PERSON] , приймаючи до уваги думку представника третьої особи, Органу опіки та піклування виконавчого комітету у Кременчуцької міської ради Полтавської області - Ольшанської В.С., вивчивши та дослідивши матеріали справ, приходить до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] в період з 08 вересня 2007 року по 22 червня 2017 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 22 червня 2017 року, яке набрало законної сили 03 липня 2017 року. Зазначений вище факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане Центральним ВРАЦС Крмеенчуцького МУЮ Полтавської області, а також рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 22 червня 2017 року по спарві №537/2098/17. Згідно із частиною 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Під час перебування у шлюбі позивач своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » не змінювала. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 січня 2013 року Автозаводським ВДРАЦС Кременчуцького МУЮ Полтавської області. В судовому засіданні встановлено, що дитина [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що вбачається із довідки за вих.№1007/32, виданої 25 лютого 2019 року ТОВ «Житлорембудсервіс». Місце проживання дитини [PERSON] і матір`ю [PERSON] визначено рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 30 жовтня 2018 року по справі №537/2400/18, яке набрало законної сили 30 листопада 2018 року. В судовому засіданні встановлено, що відповідач має заборгованість зі сплати аліментів, які стягнуто з нього за рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 22 червня 2017 року, яка станом на 31 липня 2019 року складає 20 926 грн. 65 коп. Зазначений вище факт наявності заборгованості відповідача зі сплати аліментів підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості зі сплати аліментів згідно виконавчого листа №537/2098/17 від 07 липня 2017 року, виданого Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не меншу 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, а також довідкою про наявність заборгованості за вих.№36820 від 22 серпня 2019 року, виданої Крюківським ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавської області. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] не займається вихованням дитини, не проявляє до неї уваги та турботи, не цікавиться розвитком доньки, станом її здоров`я, не надає матеріальної допомоги на її утримання, з дитиною не спілкується. Згідно змісту відповіді працівника сімейного центру «Мері Поппінс» від 17 вересня 2018 року [PERSON] , [PERSON] відвідувала зазначений сімейний центр; [PERSON] не брав участі у батьківських зборах, не приводив та не забирав свою доньку, не звертався за інформацією щодо забезпечення реалізації прав дитини та здобуття дошкільної освіти, про фізичний, розумовий і духовний розвиток доньки - [PERSON] , [INFO] . Згідно відповіді директора КНВК №4 Михайлик Н . В. від 10 грудня 2018 року за вих.№01-25/399, протягом 2018 - 2019 років у 1 -Г класі відбулося двоє батьківських зборів, але, зі слів класного керівника [PERSON] , [PERSON] не був присутнім на жодних з них, до неї не звертався. Змістом висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області 12 липня 2019 року за вих.№967 встановлено, що [PERSON] не приймає участі у вихованні та матеріальному утриманні своєї малолітньої дитини [PERSON] , та визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки. Вирішуючи питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача відносно його дитини, суд виходить з положень Конвенції прав дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України Української РСР № 798 від 27 лютого 1991 року, якою визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно пункту 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти; зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до пунктів 2, 3 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. За наведених обставин, оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач не спілкується з донькою жодним чином, не займається її вихованням та матеріальним утриманням, не проявляє до неї уваги та турботи, не цікавиться розвитком своєї малолітньої доньки, станом її здоров`я, що підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклуванн, суд вважає достовірно доведеним той факт, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із чим вимоги [PERSON] є законним та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Оскільки, статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., який було сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved