Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Позивач - [PERSON] , звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 21 червня 1986 року, зареєстрований у відділі РАЦС м.Ужгород, свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] , актовий запис №407. Свої позовні вимоги мотивує тим, що тривалий час між нею та відповідачем є непорозуміння, склались неприязні стосунки. Дітей від шлюбу не мають. Відносини між подружжям зіпсовані, проживають кожен своїм особистим життям, крім цього, існують великі розбіжності в інтересах, поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу є неможливими та суперечать інтересам сторін. Шлюбні відносини фактично припинені. Близько десяти років подружжя не проживає разом. Добровільно розірвати шлюб в органах РАГС відповідач відмовився. Ухвалою суду від 22.02.2021 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився. Разом з тим, від нього надійшла заява про визнання позову та розгляд справи без його участі. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що між сторонами існує непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, обоє втратили почуття взаємної любові, поваги один до одного та дружби між ними, що призвело до припинення шлюбних відносин. Відносини між подружжям зіпсовані, проживають кожен своїм особистим життям, спільне господарство не ведуть, існують великі розбіжності в інтересах, поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу є неможливими. Сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, такі фактично припинились. Отже, причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України слід здійснити розподіл судових витрат, стягнувши з відповідача на користь позивача 908 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved