Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» і в обґрунтування позовних вимог зазначила, що виконавчим написом нотаріуса від 01.06.2020 за реєстровим № 460 з неї за кредитним договором № R53100408153B від 26.03.2013, укладеним між нею та ПАТ «ВТБ Банк», право вимоги яким було відступлене до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», в подальшому ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» відступила право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс», стягнено заборгованість в сумі 29285,72 гривень, яка складається з тіла кредиту, заборгованості по відсоткам, заборгованість по комісії. Про наявність виконавчого напису вона дізналась 05.05.2021 року з виконавчого провадження № 64617824 від 24.02.2021 року, відкритого державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Нотаріус вчинив виконавчий напис по стягненню грошей та не перевірив безспірність стягнутої суми. Не зазначено, на підставі яких документів здійснено виконавчий напис. Зазначені підстави свідчать про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами. Отже, між сторонами наявний спір, який може бути вирішений лише у судовому порядку. Окрім цього, нотаріусу не було надано відомості про те, що їй була направлена вимога про погашення заборгованості із зазначенням її розміру. Відсутність цих документів свідчить про те, що стягувачем не було у повному об`ємі надано документи, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Сам текст виконавчого напису свідчить про те, що строк позовної давності по кредитним вимогам первісного кредитора ПАТ «ВТБ Банк», тривалість якого складає три роки, вже сплив. Стягувачем та нотаріусом не було враховано здійснених нею оплат за кредит, та не було враховано того, що строк позовної давності сплив у 2016 році. Просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса від 01 червня 2020 року таким, що не підлягає виконанню. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, до судового засідання не з`явилися, надіславши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що 26 березня 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та позивачем було укладено кредитний договір № R53100408153В, відповідно до якого позивач отримав кредит в розмірі 34800 гривень із нарахуванням процентів за користування коштами в розмірі 10% річних. У зв`язку з неналежним виконанням позивачем умов кредитного договору, за позивачем утворилася заборгованість. 22.06.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено договір про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615нв, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло право нового кредитора до позивача за кредитним договором № R53100408153В від 26.03.2013 року. В подальшому, 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК Довіра та гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено договір факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора за кредитним договором № R53100408153В від 26.03.2013 року. 05 березня 2019 року відповідач направив позивачеві цінним листом з описом про вкладення повідомлення про відступлення права вимоги грошових зобов`язань та вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, тому вважає позивача належним чином повідомленим у письмовій формі про відступлення права вимоги за кредитним договором та про наявну кредитну заборгованість. Враховуючи викладене, просив відмовити у задоволені позовних вимог. Дослідивши та оцінивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом установлено, що 26.03.2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та позивачем [PERSON] укладено кредитний договір № R53100408153В, згідно з яким позивач отримала кредитні кошти в сумі 34900 грн зі строком повернення до 26.03.2016 року та нарахуванням процентів за користування кредитом в розмірі 24% річних (а.с.72-73). 01.06.2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинив виконавчий напис за реєстровим №460, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс», якому відповідно до договору факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019 право вимоги за фінансовими зобов`язаннями перейшло від ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», яке є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «ВТБ-Банк» на підставі договору відступлення права вимоги від № 220615нв від 22.06.2015, заборгованості за кредитним договором № R53100408153В від 26.03.2013 за період з 29.01.2019 по 10.03.2020, сума часткової заборгованості складає 28995,76 грн., в тому числі: заборгованості по основному боргу в сумі 22966,73 грн., заборгованості по відсоткам в сумі 2500,31 грн., комісія в сумі 3528,72 грн., а також плата за вчинення виконавчого напису в розмірі 289,96 грн., всього на суму 29285,72 грн. (а.с.25, 70). 24.02.2021 року старшим державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Чудновець Катериною Олександрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64617824 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. № 460 від 01.06.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» заборгованості в розмірі 29285,72 грн. (а.с.26). Відповідно до договору відступлення права вимоги від № 220615нв від 22.06.2015 ПАТ «ВТБ Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», а ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту № R53100408153В від 26.03.2013 року щодо [PERSON] (а.с. 40-42, 74-76), а відповідно до договору факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019 ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» відступило ТОВ «ФК «Прайм Альянс», а ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту № R53100408153В від 26.03.2013 року щодо [PERSON] (а.с. 45-47, 77-79). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Виконавчий напис від 1 червня 2020 року за реєстровим № 460 було видано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. на підставі заяви про вчинення виконавчого напису, копії кредитного договору № R53100408153В від 26.03.2013, копії договору відступлення прав вимоги від № 220615нв від 22.06.2015, копії договору факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019 року, розрахунку заборгованості за кредитним договором № R53100408153В від 26.03.2013, вимоги про погашення кредитної заборгованості (а.с. 71-81). В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що вона не погоджується із безспірністю кредитного договору, із стягнутою заборгованістю по комісії, яка також зазначена у виконавчому написі нотаріуса як безспірна заборгованість, а також зі строком нарахування заборгованості. Як вбачається з матеріалів справи, нотаріусом вчинено виконавчий напис про стягнення невиплачених у строк відповідно до умов кредитного договору та розрахунку заборгованості 29005,76 грн, в тому числі: заборгованості по основному боргу в сумі 22976,73 грн, заборгованості по відсоткам в сумі 2500,31 грн, комісія в сумі 3528,72 грн. При цьому, суду ні приватним нотаріусом Буждиганчук Є.Ю., ні відповідачем на підтвердження своїх доводів не надано розрахунок заборгованості. Так, відповідачем суду надано копію розрахунку заборгованості, але крім назви ця копія розрахунку самого розрахунку заборгованості не містить, а лише визначає загальні суми за тілом кредиту, відсоткам і комісією за кредитним договором № R53100408153В від 26.03.2013 року, що не дає можливості встановити правильність розрахунку відповідачем суми заборгованості, пред`явленої нотаріусу як безспірної. Відповідно до п. 7.1. прикінцевих положень кредитного договору № R53100408153В від 26.03.2013 року строк позовної давності встановлений відповідно до статті 257 ЦК України у три роки до вимог про стягнення пені та штрафів (а.с. 72-73). Інших норм щодо визначення строку позовної давності у інший термін, ніж визначений цивільним законодавством, договір не містить. Що стосується посилань позивача на незастосування нотаріусом строків позовної давності при вчиненні виконавчого напису, суд зазначає таке. За змістом ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність статтею 257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки. Можливість поновлення нотаріусом строку на пред`явлення стягувачем грошової вимоги до боржника не передбачено ані Законом України «Про нотаріат», ані Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Оскільки розрахунок заборгованості за кредитним договором ані нотаріусом, ані відповідачем не наданий, неможливо встановити чи виходять заявлені вимоги за межі встановленого законодавством трирічного строку позовної давності. Відомостей про те, що позивач після 2016 року вносила будь-які суми на погашення заборгованості суду не надано. Наведені вище обставини є підтвердженням того, що заборгованість не є безспірною, і, таким чином, це є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис від 01 червня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 460, яким стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором, має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1362 гривні (908 гривень+454 гривні). На підставі викладеного,

Outcome: approved