Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, змінивши в жовтні 2020 року предмет позову, до відповідача [PERSON] про поділ майна подружжя посилаючись на те, що вона з відповідачем в період з 24.11.2002 року по 25.06.2017 року перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилась донька [PERSON] , яка є повнолітньою. Під час шлюбу нею та відповідачем придбано автомобіль марки «FORD KUGA», 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі VIN № [NUMBER] , вартістю 389657 грн., який було відчужено відповідачем без її згоди, легковий автомобіль марки «FORD FUSION», реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі VIN № [NUMBER] , 2008 року випуску, вартістю 158631 грн., квартиру [ADDRESS] , загальною вартістю 1370821 грн., 2/1000 ідеальних частин нежитлової будівлі в торговому комплексі літ. «С» - торговий зал (106-1), загальною площею 16,4 кв.м. по [ADDRESS] , загальною вартістю 461316 грн., фортепіано Yamaha CLP 320 зі стільцем вартістю 15000 грн., який вона забрала. Крім того, нею та відповідачем під час шлюбу придбано рухоме майно на загальну суму 222376,34 грн., а саме: ліжко на ламелях з матрацом Venetto 185х210 вартістю 4000 грн.; шафу-купе вартістю 5000 грн.; навісний туалетний столик вартістю 1000 грн.; дзеркало з підсвіткою з кованим металевим обрамленням вартістю 1000 грн.; дистанційний блок управління системою опалення Seitron вартістю 900 грн.; телевізор Panasonic TX-PR42ST60 вартістю 17000 грн.; кронштейн-кріплення для телевізора вартістю 800 грн.; тумба під телевізор ексклюзивного виготовлення 2 шт. вартістю 1500 грн.; полиці ексклюзивного виготовлення 5 шт. вартістю 2500 грн.; барна стійка з металевим підвісом вартістю 4500 грн.; торшер підлоговий діодний вартістю 900 грн.; письмовий стіл з висувною підставкою 1000.*0,800 виготовлено на замовлення «Декс» вартістю 1100 грн.; тумбу під техніку вартістю 500 грн.; стінку дитячої кімнати з підсвіткою вартістю 7800 грн.; ліжко односпальне (без матрацу) з шухлядами вартістю 1900 грн.; стінку дитячу для дівчинки вартістю 7800 грн.; ліжко односпальне з шухлядами з матрацом 1900*800 вартістю 2200 грн.; стіл робочий вартістю 1500 грн.; тумбу (на дві шухляди) вартістю 700 грн.; навісну полицю закриту вартістю 300 грн., навісну полицю відкриту вартістю 200 грн.; кондиціонер Dekker dsh 95 r/l вартістю 3400 грн., етажерки, стінку для зберігання речей 2 шт. вартістю 1000х2 = 2000 грн.; пилосос «Philips» FC9239 вартістю 1300 грн.; навісну шафу для засобів гігієни «Мойдодир» вартістю 480 грн.; навісну тумбу для зберігання засобів гігієни «Kolo» вартістю 600 грн.; дзеркало для ванної з підсвіткою вартістю 700 грн.; кухонну стінку під замовлення з гранітною мийкою і краном магазин «Комод», стільницю зі штучного каміння 3 м.п. вартістю 10000 грн.; стіл скляний 1000*700 зі скляною полицею вартістю 2400 грн.; стільці металеві кухонні м`які оббиті дерматином 3 шт. вартістю 250х3 = 750 грн.; стільницю кухонну, закріплену на металевому каркасі, матеріал МДФ, індивідуальне виготовлення, колір «помаранч» вартістю 1000 грн.; телевізор «Philips» 19 PFL 5403 серійний номер СП 2Ф0914333233 вартістю 1500 грн.; кавоварку «Nescafe Crups» вартістю 900 грн.; настінне дзеркало 2000х1000 вартістю 1400 грн.; термопот «Panasonic NCPG30P» вартістю 1200 грн.; плиту «Gorenje» вартістю 3500 грн.; духовку «Gorenje» вартістю 4600 грн.; витяжку «Cata C600 Glass» вартістю 1200 грн.; холодильник «Samsung No Frost RL39EBSW» вартістю 5400 грн.; мікрохвильову шафу «Samsung СЕ 1150 R» вартістю 1900 грн.; посудомийну машину «Electrolux Inspire ESF 2440 156993020» вартістю 2000 грн.; пральну машину «LG Direct drive», серійний номер 701 KWVQ01375 вартістю 3000 грн.; відеодомофон «Commax DPV-4PF2 Serie» вартістю 800 грн.; універсальний Багажник для автомобіля Inno Shadow 180х81х34, 400 л. об`єм вартістю 7500 грн.; вбудовану шафу-купе з дзеркальними дверима вартістю 2500 грн.; люстру в дитячій кімнаті вартістю 500 грн.; люстру в малій дитячій кімнаті вартістю 300 грн.; люстру в спальні вартістю 300 грн.; люстру в кухні вартістю 300 грн.; праску «Tefal» вартістю 1000 грн.; римські Жалюзі бамбук (зал) вартістю 450 грн.; кондиціонер «Panasonic» внутрішній блок CS-TE12HKE, зовнішній блок CU-TE12HKE вартістю 9000 грн., напірні поліетиленові труби високого тиску діаметром до 20 мм. вартістю 8025,35 грн., котел стальний на газу вартістю 21471,38 грн., радіатори алюмінієві вартістю 9658,68 грн., труби газопостачання діаметром 20 мм. та 25 мм. вартістю 620,51 грн. та 1047,83 грн., лічильник побутового газу вартістю 1986,13 грн., труби каналізаційні діаметром 60 мм. та 110 мм. вартістю 1291,69 грн. та 291,18 грн., сталеві водопровідні оцинковані труби вартістю 3786,32 грн., лічильник (водомір) вартістю 1185,08 грн., газову плиту вартістю 4413,91 грн., мийку, умивальник та унітаз вартістю 910,80 грн., 1557,55 грн. та 2177,07 грн. Вказане рухоме майно знаходиться в квартирі і відповідач увесь час з припинення ними шлюбних відносин та розлучення використовує його одноосібно. Відповідно до договору купівлі-продажу від 13.10.2004 року для їх сім`ї в кредит за допомогою програми молодіжного кредитування впровадженого Державним фондом сприяння молодіжному житловому будівництву була придбана квартира [ADDRESS] , яка відразу передана в іпотеку до повного погашення боргу. Договір купівлі-продажу та кредитний договір оформлено на відповідача [PERSON] . Після погашення кредиту, одержаного на придбання квартири, іпотечні обтяження були зняті за заявою ЗАТ КБ «Приватбанк». Вказаний кредит погашався за їхні спільні кошти, більшу частину яких заробляла вона, оскільки працювала в декількох місцях. Вона отримувала заробітну плату, мала дохід від підприємницької діяльності, в тому числі перекази коштів за надані послуги за кордоном у Німеччині. Крім того, автомобілі також придбані за її особисті кошти, оскільки вона брала значні позики на їх придбання, які погашала із свого особистого заробітку та доходу, відповідач взагалі не приймав участі у погашенні кредитів, які вона брала на покупку обох машин. Нею протягом спільного подружнього життя неодноразово бралися позики на потреби сім`ї, в тому числі на проведення ремонтних та будівельних робіт, придбання меблів тощо, які згодом поверталися із отриманих нею доходів та заробітної плати. А тому просила поділити спільне майно подружжя, виділивши їй майно загальною вартістю 859041,50 грн. та визнати за нею право приватної власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , легковий автомобіль марки «FORD FUSION», реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі VIN № [NUMBER] , 2008 року випуску, вартістю 158631 грн.; фортепіано «Yamaha CLP 320» зі стільцем вартістю 15000 грн. Виділити відповідачу [PERSON] майно загальною вартістю 1301400,67 грн. та визнати за ним право приватної власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , 2/1000 ідеальних частин нежитлової будівлі в торговельному комплексі літ. «С», а саме: торговий зал (106-1), загальною площею 16,4 кв.м. по [ADDRESS] , вартістю 461316 грн.; ліжко на ламелях з матрацом Venetto 185х210 вартістю 4000 грн.; шафу-купе вартістю 5000 грн.; навісний туалетний столик вартістю 1000 грн.; дзеркало з підсвіткою з кованим металевим обрамленням вартістю 1000 грн.; дистанційний блок управління системою опалення Seitron вартістю 900 грн.; телевізор Panasonic TX-PR42ST60 вартістю 17000 грн.; кронштейн-кріплення для телевізора вартістю 800 грн.; тумбу під телевізор ексклюзивного виготовлення 2 шт. вартістю 1500 грн.; полиці ексклюзивного виготовлення 5 шт. вартістю 2500 грн.; барну стійку з металевим підвісом вартістю 4500 грн.; торшер підлоговий діодний вартістю 900 грн.; письмовий стіл з висувною підставкою 1000*0,800 виготовлено на замовлення «Декс» вартістю 1100 грн.; тумбу під техніку вартістю 500 грн.; стінку дитячої кімнати з підсвіткою вартістю 7800 грн.; ліжко односпальне (без матрацу) з шухлядами вартістю 1900 грн.; стінку дитячу для дівчинки вартістю 7800 грн.; ліжко односпальне з шухлядами з матрацом 1900*800 вартістю 2200 грн.; стіл робочий вартістю 1500 грн.; тумбу (на дві шухляди) вартістю 700 грн.; навісну полицю закриту вартістю 300 грн., навісну полицю відкриту вартістю 200 грн.; кондиціонер Dekker dsh 95 r/l вартістю 3400 грн., етажерки, стінку для зберігання речей 2 шт. вартістю 1000х2 = 2000 грн.; пилосос Philips FC9239 вартістю 1300 грн.; навісну шафу для засобів гігієни «Мойдодир» вартістю 480 грн.; навісну тумбу для зберігання засобів гігієни «Kolo» вартістю 600 грн.; дзеркало для ванної з підсвіткою вартістю 700 грн.; кухонну стінку під замовлення з гранітною мийкою і краном магазин «Комод» стільницю зі штучного каміння 3 м.п. вартістю 10000 грн.; стіл скляний 1000*700 зі скляною полицею вартістю 2400 грн.; стільці металеві кухонні м`які оббиті дерматином 3 шт. вартістю 250х3 = 750 грн.; стільницю кухонну, закріплену на металевому каркасі, матеріал МДФ, індивідуальне виготовлення, колір «помаранч» вартістю 1000 грн.; телевізор «Philips» 19 PFL 5403, серійний номер СП 2Ф0914333233, вартістю 1500 грн.; кавоварка Nescafe Crups вартістю 900 грн.; настінне дзеркало 2000х1000 вартістю 1400 грн.; термопот Panasonic NCPG30P вартістю 1200 грн.; плита Gorenje вартістю 3500 грн.; духовку Gorenje вартістю 4600 грн.; витяжку Cata C600 Glass вартістю 1200 грн.; холодильник Samsung No Frost RL39EBSW вартістю 5400 грн.; мікрохвильову шафу Samsung [NUMBER] вартістю 1900 грн.; посудомийну машину Electrolux Inspire ESF 2440 156993020 вартістю 2000 грн.; пральну машину LG Direct drive серійний номер 701 KWVQ01375 вартістю 3000 грн.; відеодомофон Commax DPV-4PF2 Serie вартістю 800 грн.; універсальний Багажник для автомобіля Inno Shadow 180х81х34, 400 л. об`єм вартістю 7500 грн.; вбудовану шафу-купе з дзеркальними дверима вартістю 2500 грн.; люстру в дитячій кімнаті вартістю 500 грн.; люстру в малій дитячій кімнаті вартістю 300 грн.; люстру в спальні вартістю 300 грн.; люстру в кухні вартістю 300 грн.; праску Tefal вартістю 1000 грн.; римські Жалюзі бамбук (зал) вартістю 450 грн.; кондиціонер «Panasonic» внутрішній блок CS-TE12HKE, зовнішній блок CU-TE12HKE вартістю 9000 грн., напірні поліетиленові труби високого тиску діаметром до 20 мм. вартістю 8025,35 грн., котел стальний на газу вартістю 21471,38 грн., радіатори алюмінієві вартістю 9658,68 грн., труби газопостачання діаметром 20 мм. та 25 мм. вартістю 620,51 грн. та 1047,83 грн., лічильник побутового газу вартістю 1986,13 грн., труби каналізаційні діаметром 60 мм. та 110 мм. вартістю 1291,69 грн. та 291,18 грн., сталеві водопровідні оцинковані труби вартістю 3786,32 грн., лічильник (водомір) вартістю 1185,08 грн., газову плиту вартістю 4413,91 грн., мийку, умивальник та унітаз вартістю 910,80 грн., 1557,55 грн. та 2177,07 грн., а всього рухоме майно загальною вартістю 222376,34 грн. Припинити право спільної сумісної власності на майно, а також стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію різниці вартості її частки у сумі 442359, 17 грн. та понесені судові витрати. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги, [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності, який ухвалою суду від 04.12.2020 року прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом, посилаючись на те, що позивач та відповідач з моменту одруження і до придбання спірної квартири не працювали, проживали за їх адресою до 2008 року. Кошти на придбання квартири [ADDRESS] , 2/1000 ідеальних частин нежитлової будівлі в торговельному комплексі літ. С, торговий зал (106-1), загальною площею 16,4 кв.м. по [ADDRESS] , легкового автомобіля марки «Ford Kuga», 2010 року випуску, частково сплачували вони. 13.10.2004 року відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №CVH0G000000082 з АТ КБ «ПриватБанк» на отримання коштів в сумі 22144 доларів США, з них 20000 доларів США на придбання житла. В забезпечення виконання за вказаним кредитним договором, з ними укладено два договори поруки. 13.10.2004 року відповідач [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] за 158937 грн., що еквівалентно 32000 доларів США, з яких 1000 доларів США у відповідачів залишилась після весілля, 3000 доларів США відповідач [PERSON] позичила, 6000 доларів США вони дали з власних заощаджень та 20000 доларів США отриманого кредиту. За погашення кредиту вони сплачували в період з листопада 2004 року до грудня 2005 року виключно зі своїх коштів щомісячно по 340 доларів США, оскільки відповідачі самостійно не мали такої матеріальної можливості. З січня 2006 року до березня 2008 року, де щомісячний платіж перевищував 340 доларів США вони додавали власними коштами. Останні два платежі в березні та в квітні 2008 року вони сплатили власними коштами. Крім того, за їхні кошти проводився ремонт та реконструкція в спірній квартирі. Згідно з висновком №386 судового експерта [PERSON] вартість спірної квартири станом на серпень 2020 року становить 1370821 грн., а вартість ремонтно-будівельних робіт становить 641530 грн. Відповідачі витратили спільні кошти на придбання квартири в сумі 9225 доларів США, що відповідає 1/3 частці квартири, а вони витратили свої кошти в сумі 20513 доларів США, що відповідає 2/3 частці квартири. Також, вартість ремонтних робіт відповідає 1/3 частині вартості квартири, а тому їх частка відповідає 3/4 частинам спірної квартири, а відповідачам відповідно 1/4 частина. Він працював в органах місцевого самоврядування та не міг здійснювати підприємницьку діяльність, а вона працювала начальником АГВ АТ ВТ «Трембіта», тому вони попросили відповідача [PERSON] підписати 12.05.2006 року договір про надання послуг з бронювання місця для розміщення торгового місця з ДП «Ринок Головний ТК». Вони самостійно сплатили 44400 грн. Решту коштів в сумі 11300 грн. сплачені ним при підписанні договору купівлі-продажу частини нежитлової будівлі від 27.12.2010 року за різницю в квадратних метрах з 12,5 кв.м. до 16,40 кв.м. Отже, 2/1000 ідеальних частин нежитлової будівлі в торговельному комплексі літ. С, торговий зал (106-1), загальною площею 16,40 кв.м. по [ADDRESS] належать їм, відповідачі до даного приміщення жодного відношення не мають. Весь період часу і по даний час спірним приміщенням розпоряджаються вони та здають його в оренду. У його власності перебував автомобіль марки «Ford Skorpio», 1991 року випуску, який він продав за 4500 доларів США, що відповідало 128280 грн., які ним віддано відповідачу [PERSON] на перший внесок для придбання автомобіля марки «Ford Kuga», 2010 року випуску. Вартість автомобіля на момент придбання становила 366744 грн. Крім того, їх власністю є холодильник марки «Самсунг» вартістю 5400 грн., який вони придбавали за власні кошти. А тому просили визнати за ними право власності на 3/4 частини квартири [ADDRESS] , 2/1000 ідеальних частин нежитлової будівлі в торговельному комплексі літ. «С», торговий зал (106-1), загальною площею 16,4 кв.м. по [ADDRESS] , стягнути солідарно з відповідачів на їх користь кошти в сумі 128280 грн. за придбання легкового автомобіля марки «FORD KUGA», 2010 року випуску і вилучити із спільного рухомого майна холодильник марки «Samsung» вартістю 5400 грн. Позивач [PERSON] та її представники в судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в позовній заяві, та просили їх задовольнити. Позовні вимоги третіх осіб не визнали з підстав, викладених у відзиві на позов, та просили відмовити в їх задоволенні. Позивач доповнила, що після одруження з [PERSON] , вони проживали у батьків. Вона як під час вагітності, так і після народження дитини працювала вдома. Потім їй запропонували хорошу роботу із заробітною платою в розмірі 240 доларів США. Вона зрозуміла, що вони з чоловіком можуть взяти квартиру в кредит, тому шукали квартиру на вторинному ринку. На перший внесок вона позичила кошти у мами і у свого роботодавця 2000 доларів США. Оформленням документів займався відповідач [PERSON] , оскільки вона була зайнята роботою. Квартира була в поганому стані, ремонт робили повільно, бо у чоловіка відбувались проблеми з роботою, його часто звільняли. Потім, вона попросила взяти його на роботу туди, де вона працювала, вони вносили платежі за кредитним договором. Однак, чоловіка знову звільнили, а вона залишилася працювала далі. В 2007 році їм дали згоду на власне опалення. Оскільки відповідач не працював, тому він робив сам внутрішні демонтажні роботи. Кошти в сумі 19000 грн. вона позичила у свого роботодавця, на погашення кредиту щомісяця потрібно 340 доларів США. Крім того, наприкінці 2006 року вона знову попросила у мами 35000 грн., щоб завершити ремонт, а в травні 2007 року вони переселилися в квартиру. В 2007 році вона працювала у спілці [PERSON] та отримувала 300 Євро щомісяця. У 2008 році вона продала зерно і заробила на автомобіль, потім обставила квартиру, а відповідач купував тільки лампочки. Вона добре заробляла і на потреби сім`ї їм завжди вистачало. Другий автомобіль вона хотіла придбати для того, щоб їздити в Карпати чи на відпочинок. Вона завжди могла отримати позику на підприємстві, їй йшли на зустріч. Коли вона купувала автомобіль, то батьки відповідача були вже на пенсії і почали хворіти. Вони купили магазин за сімейні кошти, він довго не приносив прибуток, тепер відповідач здає його в оренду. Орієнтовна вартість квартири без ремонту 32000 доларів США, щомісячний платіж 340 доларів США, вони робили ремонт 7 років, 11000 грн. - це вартість нежитлового приміщення, яке було куплено після автомобіля. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні первісні позовні вимоги не визнали, в задоволенні позову [PERSON] просили відмовити. Позовні вимоги третіх осіб визнали повністю та не заперечували щодо їх задоволення. Відповідач доповнив, що їм з дружиною не дали б кредит на квартиру, якщо б вони не були молодою сім`єю. Для першого внеску кошти їм позичили його батьки. При проведенні ремонтних робіт ніхто не давав їм акти прийму-передачі виконаних робіт, доказів придбання матеріалів для проведення ремонтних робіт немає. [PERSON] , коли народила доньку, не працювала, а працював тільки він. На покупку автомобіля він позичив кошти, які згодом віддав, щороку вони з дружиною до трьох разів на рік їздили відпочивати за кордон, на автомобілі він об`їздив 36 країни Європи. Холодильник подарував його батько для молодої сім`ї. Крім того, його батьки були поручителями по кредиту на квартиру, боргів по кредиту не було. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги, [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] не визнали та просили відмовити в його задоволенні. Свій позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Третя особа [PERSON] доповнив, що він є батьком відповідача [PERSON] . Він, як поручитель, грошей не повертав. Він був державним службовцем, тому сам не міг придбати на себе квартиру чи нежитлове приміщення. Він не звертався до суду з позовом про визнання договору купівлі магазину удаваним чи фіктивним правочином. Магазин придбавався за його кошти для його дітей. Він, після того як перестав бути державним службовцем, не звертався до сина з питанням щодо переоформлення магазину. Він допомагав молодій сім`ї погашати кредит. Третя особа [PERSON] доповнила, що квартиру молодій сім`ї вони почали шукати після того, як народилася дитина. Для першого внеску для покупки квартири вони з чоловіком позичили дітям 6000 доларів США, 3000 доларів США позичила [PERSON] у себе на фірмі. Виплачувати кредит допомагав молодіжний фонд, який підключився через півроку після укладення кредиту. Потім почали підключатися до погашення кредиту і діти, до них як поручителів претензій не пред`являли, виплатили кредит повністю через чотири роки. Після цього, почали проводити ремонтні роботи в квартирі, які оплачували вони. Крім того, торгова площа магазину придбана за їхні з чоловіком кошти. Вона не була державним службовцем, їй нічого не заважало оформити магазин на її ім`я. Вона не зверталася до сина з приводу переоформлення магазину з сина на неї. Квартира куплена для сина та його сім`ї, вони там проживали і були зареєстровані. Якщо б не молода сім`я, то кредит вони б не могли отримати. В них немає документів щодо проведеного ремонту в квартирі. Її чоловік продав свій автомобіль і дав сину кошти. Свідок [PERSON] пояснив суду, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] придбали квартиру, основну частину коштів, зокрема більше 50% їм допомогли виплатити батьки відповідача [PERSON] . Ремонтні роботи проводились також за гроші батьків [PERSON] . Вказані обставини йому відомі зі слів відповідача [PERSON] та його батька. Про нежитлове приміщення по [ADDRESS] він нічого не знає. Першим автомобілем користувалась [PERSON] , а другим автомобілем користувався [PERSON] . Будівельників для ремонту в квартирі наймав батько відповідача [PERSON] , вказане йому відомо зі слів батька відповідача. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є матір`ю позивача [PERSON] , яка працювала навіть тоді, коли навчалась. Вона з чоловіком допомагали доньці. Її чоловік отримав допомогу і віддав доньці гривні в еквіваленті 5000 доларів США. Потім доньці хтось позичив 2000 доларів США. Вони взяли кредит і погасили борг за доньку. Кошти в сумі 5000 доларів США вони дали як перший внесок за придбання квартири. Також, вона з чоловіком дали 35000 грн. доньці на встановлення автономного опалення. [PERSON] та [PERSON] придбали магазин на ринку Головний м. Чернівці. Їх донька купила [PERSON] автомобіль. На придбання квартири якусь частину грошей давали і батьки [PERSON] . Все майно, яке є в квартирі, купувала [PERSON] . В жовтні 2004 року вона з чоловіком дали доньці 26400 грн. Перший автомобіль придбано в салоні за 100000 грн., другий автомобіль придбано в салоні за 45000 Євро. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він є дядьком позивача [PERSON] . Для придбання квартири [PERSON] доводилось працювати навіть в декреті. Іноді він давав кошти племінниці приблизно 500-1000 грн. Батько [PERSON] давав гроші для погашення кредиту за квартиру. Його мати - бабуся [PERSON] також передавала гроші їй. [PERSON] часто хворів і не міг працювати. Батьки [PERSON] давали їй гроші і на ремонт в квартирі. Вклад племінниці у придбання автомобіля марки «Ford Kuga» був також великий. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є подругою [PERSON] з 2004 року. Вони разом працювали в німецькій фірмі. На той час позивач та відповідач проживали у батьків. Вони взяли кредит на квартиру. Позивач працювала на декількох роботах. Вона пам`ятає квартиру без ремонту, оскільки сторони брали у неї фотоапарат для зйомки квартири. Ремонтні роботи проводив [PERSON] , оскільки він на той час не працював, однак кошти на ремонт заробляла [PERSON] . Наприкінці 2016 року позивач виїхала з квартири, все майно залишилось в квартирі. Їй не відомо, чи якесь майно після розірвання шлюбу, позивач забрала з собою. [PERSON] придбала автомобіля марки «Ford Kuga» за 40000 Євро. Їй не відомо за чиї гроші купувалось нежитлове приміщення. Суд, заслухавши пояснення позивача, представників позивача, відповідача, представника відповідача, третіх осіб, свідків, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню частково, позовні вимоги третіх осіб задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 24.11.2002 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.06.2017 року (т.1 а.с.11). Від шлюбу в сторін є повнолітня донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (т.1 а.с.194). Згідно з свідоцтвом про шлюб (т.1 а.с.192), позивачка [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Частиною третьою статті 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При тому, не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на майно зареєстровано лише за одним з подружжя. Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання шлюбу недійсним та поділ спільного майна подружжя», судам роз`яснено, що до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч.4 ст.65 СК). Таким чином, при розподілі майна подружжя між подружжям буде поділено не тільки майно, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, а і борги подружжя (кредити і т. д.) та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Крім того, за загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують. Аналогічна правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17. Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 13.10.2004 року (т.2 а.с.152) та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (т.1 а.с.13), квартира [ADDRESS] належить [PERSON] . Заявою від 13.10.2004 року (т.1 а.с.197), позивач [PERSON] надала згоду на купівлю відповідачем [PERSON] спірної квартири. Згідно з висновком №386 інженерно-технічної експертизи, складеного 30 липня - 26 серпня 2020 року (т.1 а.с.131-171), ринкова вартість спірної квартири становить 1370821 грн. 13.10.2004 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №CVH0G000000082, згідно з яким [PERSON] отримав кошти в сумі 22144 доларів США, з них 20000 доларів США на придбання житла (т.2 а.с.7-10). В забезпечення виконання за вказаним кредитним договором, 13.10.2004 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та третіми особами [PERSON] та [PERSON] укладено два договори поруки (т.2 а.с.138-139). Рішенням №24-05 Чернівецького регіонального відділення Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву від 03.11.2004 року (т.2 а.с.4), вирішено укласти угоду про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредиту комерційного банку з позичальником [PERSON] 04.11.2004 року між Чернівецьким регіональним відділенням Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву та [PERSON] укладено договір №24-05 про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків (т.2 а.с.12-14). Тобто, спірна квартира була куплена в кредит за допомогою програми молодіжного кредитування, впровадженого Державним фондом сприяння молодіжному житловому будівництву. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.195-196), квартира [ADDRESS] передана в іпотеку 13.10.2004 року, розмір основного зобов`язання 22144 доларів США, строк зобов`язання 10.10.2014 року, боржник за основним зобов`язанням [PERSON] . Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Балацьким О.О. Після остаточного погашення кредиту, одержаного на придбання квартири, у 2008 році іпотечні обтяження зняті за заявою ЗАТ КБ «Приватбанк». Суд вважає, що посилання третіх осіб [PERSON] та [PERSON] на те, що вони оплачували кредит та проводили ремонтні роботи в квартирі, а тому їм має належати 3/4 частки квартири є безпідставним, оскільки вони як поручителі кредит не оплачували, договір купівлі-продажу не оспорювали. Таким чином, суд вважає, що спірна квартира є спільним майном подружжя, оскільки вона придбавалася для молодої сім`ї в кредит, який було повністю погашено під час шлюбу, а тому позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] належить по 1/2 частці квартири. Відповідно до договору купівлі-продажу частини нежитлової будівлі від 27.12.2010 року, укладеного між ТОВ «Ринок Головний ТК» та [PERSON] (т.1 а.с.14), [PERSON] придбав у власність 2/1000 ідеальних частин нежитлової будівлі в торговельному комплексі літ. «С»: торговий зал (106-1), загальною площею 16,40 кв.м., по [ADDRESS] за ціною 11300 грн., які продавець повністю отримав від покупця до підписання договору (п.3 договору). Згідно з пунктом 11 договору, сторони договору стверджують, що цей договір не носить характеру фіктивного та удаваного правочину, відповідає дійсним намірам сторін, не приховує іншого правочину. В пункті 14 договору зазначено, що договір вчинено за згодою дружини покупця [PERSON] , що підтверджується згодою [PERSON] , посвідченою приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Соколик О.О. 27.12.2010 року. Відповідно до звіту про оцінку майна (т.1 а.с.25-36), ринкова вартість 2/1000 ідеальних частин нежитлової будівлі в торговельному комплексі літ. «С»: торговий зал (106-1), загальною площею 16,40 кв.м., по [ADDRESS] становить 461316 грн. Суд вважає, що посилання третіх осіб [PERSON] та [PERSON] на те, що вони за власні кошти придбали нежитлову будівлю, однак через перебування третьої особи [PERSON] на державній службі не могли оформити документи є безпідставним, оскільки хоча третя особа [PERSON] працював на державній службі, однак його дружина третя особа [PERSON] не перебувала на державній службі і вказане майно могла оформити на себе. Крім того, в судовому засіданні треті особи підтвердили, що договір купівлі-продажу частини нежитлової будівлі від 27.12.2010 року вони не оспорювали та не зверталися до суду про визнання вказаного договору удаваним чи фіктивним правочином. Як вбачається з договорів позики, укладених в період з 17.10.2005 року по 15.12.2015 року (т.1 а.с.198-205), позивач [PERSON] неодноразово брала позики на потреби сім`ї, в тому числі на проведення ремонтних та будівельних робіт, на придбання меблів, на придбання автомобіля, зокрема 17.10.2005 року на суму 19300 грн., 19.12.2007 року на суму 20000 грн., 01.06.2009 року на суму 80100 грн., 15.12.2009 року на суму 10000 грн., 10.01.2011 року на суму 55000 грн., 30.01.2012 року на суму 86000 грн., 27.06.2014 року на суму 16000 грн., 15.12.2015 року на суму 100000 грн. Крім того, позивач [PERSON] в період з 15.09.2004 року по 13.09.2005 року отримувала грошові перекази з Німеччини за виконану роботу, що підтверджується повідомленнями (т.1 а.с.213-237). Під час перебування в зареєстрованому шлюбі позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] придбали два автомобілі: легковий автомобіль марки «FORD FUSION», реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі VIN № [NUMBER] , 2008 року випуску, та автомобіль марки «FORD KUGA», 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі VIN № [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (т.1 а.с.15). Відповідно до звіту про оцінку майна колісних транспортних засобів (т.1 а.с.37-), ринкова вартість автомобіля марки «FORD FUSION» становить 158631 грн., ринкова вартість автомобіля марки «FORD KUGA» становить 389657 грн. Як встановлено в судовому засіданні, автомобіль марки «FORD KUGA», 2010 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , був відчужений відповідачем [PERSON] 04.07.2020 року, тобто після подання позову до суду, що підтверджується повідомленням Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернівецькій області (т.2 а.с.71), без згоди та відома позивача [PERSON] . Суд вважає, що посилання третіх осіб [PERSON] та [PERSON] на те, що вони надали кошти в сумі 128280 грн. на придбання автомобіля марки «FORD KUGA» є безпідставним, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів цього. Що стосується холодильника марки «Самсунг» вартістю 5400 грн., то треті особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили те, що вони самі подарували вказаний холодильник молодій сім`ї, а тому, суд вважає, що холодильник марки «Самсунг» є спільним майном подружжя позивача та відповідача. Також, сторонами в період шлюбу придбано рухоме майно, яке знаходиться в квартирі [ADDRESS] , яким, крім фортепіано Yamaha CLP 320 зі стільцем вартістю 15000 грн., користується відповідач [PERSON] , що підтвердив сам відповідач в судовому засіданні, а саме: ліжко на ламелях з матрацом Venetto 185х210 вартістю 4000 грн.; шафа-купе вартістю 5000 грн.; навісний туалетний столик вартістю 1000 грн.; дзеркало з підсвіткою з кованим металевим обрамленням вартістю 1000 грн.; дистанційний блок управління системою опалення Seitron вартістю 900 грн.; телевізор Panasonic TX-PR42ST60 вартістю 17000 грн.; кронштейн-кріплення для телевізора вартістю 800 грн.; тумба під телевізор ексклюзивного виготовлення 2 шт. вартістю 1500 грн.; полиці ексклюзивного виготовлення 5 шт. вартістю 2500 грн.; барна стійка з металевим підвісом вартістю 4500 грн.; торшер підлоговий діодний вартістю 900 грн.; письмовий стіл з висувною підставкою 1000*0,800 виготовлено на замовлення «Декс» вартістю 1100 грн.; тумба під техніку вартістю 500 грн.; стінка дитячої кімнати з підсвіткою вартістю 7800 грн.; ліжко односпальне (без матрацу) з шухлядами вартістю 1900 грн.; стінка дитяча для дівчинки вартістю 7800 грн.; ліжко односпальне з шухлядами з матрацом 1900*800 вартістю 2200 грн.; стіл робочий вартістю 1500 грн.; тумба (на дві шухляди) вартістю 700 грн.; навісна полиця закрита вартістю 300 грн., навісна полиця відкрита вартістю 200 грн.; кондиціонер Dekker dsh 95 r/l вартістю 3400 грн., етажерки, стінка для зберігання речей 2 шт. вартістю 1000х2 = 2000 грн.; пилосос Philips FC9239 вартістю 1300 грн.; навісна шафа для засобів гігієни «Мойдодир» вартістю 480 грн.; навісна тумба для зберігання засобів гігієни «Kolo» вартістю 600 грн.; дзеркало для ванної з підсвіткою вартістю 700 грн.; кухонна стінка під замовлення з гранітною мийкою і краном магазин «Комод», стільниця зі штучного каміння 3 м.п. вартістю 10000 грн.; стіл скляний 1000*700 зі скляною полицею вартістю 2400 грн.; стільці металеві кухонні м`які оббиті дерматином 3 шт. вартістю 250х3 = 750 грн.; стільниця кухонна, закріплена на металевому каркасі, матеріал МДФ, індивідуальне виготовлення, колір «помаранч» вартістю 1000 грн.; телевізор «Philips» 19 PFL 5403 Серійний номер СП 2Ф0914333233 вартістю 1500 грн.; кавоварка Nescafe Crups вартістю 900 грн.; настінне дзеркало 2000х1000 вартістю 1400 грн.; термопот Panasonic NCPG30P вартістю 1200 грн.; плита Gorenje вартістю 3500 грн.; духовка Gorenje вартістю 4600 грн.; витяжка Cata C600 Glass вартістю 1200 грн.; холодильник Samsung No Frost RL39EBSW вартістю 5400 грн.; мікрохвильова шафа Samsung СЕ 1150 R вартістю 1900 грн.; посудомийна машина Electrolux Inspire ESF 2440 156993020 вартістю 2000 грн.; пральна машина LG Direct drive серійний номер 701 KWVQ01375 вартістю 3000 грн.; відеодомофон Commax DPV-4PF2 Serie вартістю 800 грн.; універсальний Багажник для автомобіля Inno Shadow 180х81х34, 400л об`єм вартістю 7500 грн.; вбудована шафа-купе з дзеркальними дверима вартістю 2500 грн.; люстра в дитячій кімнаті вартістю 500 грн.; люстра в малій дитячій кімнаті вартістю 300 грн.; люстра в спальні вартістю 300 грн.; люстра в кухні вартістю 300 грн.; праска Tefal вартістю 1000 грн.; римські Жалюзі бамбук (зал) вартістю 450 грн.; кондиціонер «Panasonic» Внутрішній блок CS-TE12HKE, Зовнішній блок CU-TE12HKE вартістю 9000 грн., котел стальний на газу вартістю 21471,38 грн., газова плита вартістю 4413,91 грн., мийка, умивальник та унітаз вартістю 910,80 грн., 1557,55 грн. та 2177,07 грн. Суд вважає, що посилання позивача [PERSON] на те, що до спільного майна необхідно включити і напірні поліетиленові труби високого тиску діаметром до 20мм вартістю 8025,35 грн., радіатори алюмінієві вартістю 9658,68 грн., труби газопостачання діаметром 20мм та 25мм. вартістю 620,51 грн. та 1047,83 грн., лічильник побутового газу вартістю 1986,13 грн., труби каналізаційні діаметром 60мм та 110мм вартістю 1291,69 грн. та 291,18 грн., сталеві водопровідні оцинковані труби вартістю 3786,32 грн., лічильник (водомір) вартістю 1185,08 грн. є безпідставним, оскільки вказане рухоме майно не може бути включено до загального майна, яке позивач просить виділити відповідачу, адже це є поліпшенням у квартирі, зробленими під час ремонту у ній і вартість цього майна врахована експертом при оцінці квартири, а тому в задоволенні позову [PERSON] в цій частині необхідно відмовити. Відповідно до ст.71 ЦК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У рішенні Конституційного Суду України від 19.09.2012 року у справі за конституційним зверненням приватного підприємства «ІКІО» щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 СК України №1-8/2012 (№ 17-рп/2012), яким встановлено, зокрема, що основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 Кодексу). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 Кодексу). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 Кодексу, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 Кодексу. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 Кодексу), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). Так, у пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання шлюбу недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст.71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Пунктом 30, зазначеної постанови, роз`яснено, рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Як встановлено судом, загальна вартість майна набутого позивачем та відповідачем у період шлюбу становить 2560935,71 грн., в тому числі вартість квартири [ADDRESS] становить 1370821 грн., вартість 2/1000 ідеальних частин нежитлової будівлі в торговельному комплексі літ. «С», а саме: торговий зал (106-1) загальною площею 16,4 кв.м. по [ADDRESS] становить 461316 грн., вартість легкового автомобіля марки «FORD FUSION» становить 158631 грн., вартість автомобіля марки «FORD KUGA» становить 389657 грн., вартість фортепіано Yamaha CLP 320 зі стільцем становить 15000 грн., вартість іншого рухомого майна, яке знаходиться в спірній квартирі, становить 165510,71 грн. Тобто, 1/2 частка кожного з подружжя в спільному майні становить 1280467,86 грн. (2560935,71 / 2). Суд вважає, що позивачу [PERSON] необхідно виділити та визнати за нею право приватної власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] вартістю 685410 грн., легковий автомобіль марки «FORD FUSION», р.н. [NUMBER] , вартістю 158631 грн., фортепіано Yamaha CLP 320 зі стільцем вартістю 15000 грн., а всього майна загальною вартістю 859041 грн. Відповідачу [PERSON] необхідно виділити та визнати за ним право приватної власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] вартістю 685410 грн., 2/1000 ідеальних частин нежитлової будівлі в торговельному комплексі літ. «С», а саме: торговий зал (106-1) загальною площею 16,4 кв.м. по [ADDRESS] вартістю 461316 грн., рухоме майно загальною вартістю 165510,71 грн.: ліжко на ламелях з матрацом Venetto 185х210 вартістю 4000 грн.; шафу-купе вартістю 5000 грн.; навісний туалетний столик вартістю 1000 грн.; дзеркало з підсвіткою з кованим металевим обрамленням вартістю 1000 грн.; дистанційний блок управління системою опалення Seitron вартістю 900 грн.; телевізор Panasonic TX-PR42ST60 вартістю 17000 грн.; кронштейн-кріплення для телевізора вартістю 800 грн.; тумба під телевізор ексклюзивного виготовлення 2 шт. вартістю 1500 грн.; полиці ексклюзивного виготовлення 5 шт. вартістю 2500 грн.; барна стійка з металевим підвісом вартістю 4500 грн.; торшер підлоговий діодний вартістю 900 грн.; письмовий стіл з висувною підставкою 1000*0,800 виготовлено на замовлення «Декс» вартістю 1100 грн.; тумбу під техніку вартістю 500 грн.; стінку дитячої кімнати з підсвіткою вартістю 7800 грн.; ліжко односпальне (без матрацу) з шухлядами вартістю 1900 грн.; стінку дитячу для дівчинки вартістю 7800 грн.; ліжко односпальне з шухлядами з матрацом 1900*800 вартістю 2200 грн.; стіл робочий вартістю 1500 грн.; тумбу (на дві шухляди) вартістю 700 грн.; навісну полицю закриту вартістю 300 грн., навісну полицю відкриту вартістю 200 грн.; кондиціонер Dekker dsh 95 r/l вартістю 3400 грн., етажерки, стінку для зберігання речей. 2 шт. вартістю 1000х2 = 2000 грн.; пилосос Philips FC9239 вартістю 1300 грн.; навісну шафу для засобів гігієни «Мойдодир» вартістю 480 грн.; навісну тумбу для зберігання засобів гігієни «Kolo» вартістю 600 грн.; дзеркало для ванної з підсвіткою вартістю 700 грн.; кухонну стінку під замовлення з гранітною мийкою і краном магазин «Комод», стільницю зі штучного каміння 3 м.п. вартістю 10000 грн.; стіл скляний 1000*700 зі скляною полицею вартістю 2400 грн.; стільці металеві кухонні м`які оббиті дерматином 3 шт. вартістю 250х3 = 750 грн.; стільницю кухонну, закріплена на металевому каркасі, матеріал МДФ, індивідуальне виготовлення, колір «помаранч» вартістю 1000 грн.; телевізор «Philips» 19 PFL 5403 Серійний номер СП 2Ф0914333233 вартістю 1500 грн.; кавоварку Nescafe Crups вартістю 900 грн.; настінне дзеркало 2000х1000 вартістю 1400 грн.; термопот Panasonic NCPG30P вартістю 1200 грн.; плиту Gorenje вартістю 3500 грн.; духовку Gorenje вартістю 4600 грн.; витяжку Cata C600 Glass вартістю 1200 грн.; холодильник Samsung No Frost RL39EBSW вартістю 5400 грн.; мікрохвильову шафу Samsung [NUMBER] вартістю 1900 грн.; посудомийну машину Electrolux Inspire ESF 2440 156993020 вартістю 2000 грн.; пральну машину LG Direct drive серійний номер 701 KWVQ01375 вартістю 3000 грн.; відеодомофон Commax DPV-4PF2 Serie вартістю 800 грн.; універсальний Багажник для автомобіля Inno Shadow 180х81х34, 400л об`єм вартістю 7500 грн.; вбудовану шафу-купе з дзеркальними дверима вартістю 2500 грн.; люстру в дитячій кімнаті вартістю 500 грн.; люстру в малій дитячій кімнаті вартістю 300 грн.; люстру в спальні вартістю 300 грн.; люстру в кухні вартістю 300 грн.; праску Tefal вартістю 1000 грн.; римські Жалюзі бамбук (зал) вартістю 450 грн.; кондиціонер «Panasonic» Внутрішній блок CS-TE12HKE, Зовнішній блок CU-TE12HKE вартістю 9000 грн., котел стальний на газу вартістю 21471,38 грн., газову плиту вартістю 4413,91 грн., мийку, умивальник та унітаз вартістю 910,80 грн., 1557,55 грн. та 2177,07 грн., а всього майна загальною вартістю 1312236,71 грн. Отже, позивачу [PERSON] виділяється майно загальною вартістю 859041 грн., а відповідачу [PERSON] виділяється майно загальною вартістю 1312236,71 грн., а тому, суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути грошову компенсацію різниці вартості її частки у сумі 226597,86 грн. Також, з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути компенсацію 1/2 частки автомобіля марки «FORD KUGA», 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі VIN № [NUMBER] , який придбано в період шлюбу та який відчужений відповідачем без згоди позивача під час розгляду даної справи вартістю 194828,50 грн. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що необхідно задовольнити частково первісні позовні вимоги та відмовити в задоволенні позовних вимог третіх осіб. На підставі викладеного та

Outcome: partial