Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на свою користь на її утримання на час навчання в учбовому закладі, у розмірі 1/4 частки його заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Позовні вимоги обгрунтовує тим, її батьки - відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі, в якому [INFO] народилася вона. Шлюб між батьками було розірвано рішенням суду від 06.12.2016, яке набрало законної сили 19.12.2016. Після закінчення середньої школи вона вступила на денне відділення Навчально-наукового інституту міжнародних економічних відносин ім. Б.Д. Гаврилишина Тернопільського національного університету, де навчається за державним замовленням на другому курсі. Термін навчання в учбовому закладі з 01.09.2017 по 30.06.2011. Зазначила, що 06 грудня 2017 року їй виповнилося 18 років. Згоди з батьком про надання допомоги на час навчання вона не досягла, стипендію зараз не отримує, тому залишається на утриманні матері, яка щомісяця витрачає на її навчання близько 5000 грн. - на харчування, оплату вартості гуртожитку, проїзду до місяця навчання, придбання необхідних для навчання приладів та знарядь. Мати працює, але не може щомісяця виділяти на її утримання більш ніж 2000 грн. Вона на час навчання потребує матеріальної допомоги також от батька. Зазначила, що відповідач також працює, має високій заробіток, інших утриманців не має, а тому вона бажає розраховувати на стабільну щомісячну допомогу з боку батька на час її навчання, а не залежати від його особистого бажання допомогти, чи від відсутності такого бажання. Провадження у справі відкрито 06.07.2018, відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання судом було направлено копія позову, копія доказів, що надані позивачем, але відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з'явився. Позивач в судове засідання не з'явилася, уклала договір про надання правової допомоги з адвокатом Мірошниченко М.В., яка до початку судового засідання надала заяву про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи /а.с. 31-33, 71/. Третя особа також неодноразово викликалася до суду в установленому порядку, але в судове засідання не з'явилась, пояснень не надала. Оскільки порядок виклику відповідача та третьої особи, передбачений ст.128 ЦПК України, дотримано, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників, та відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України, враховуючи згоду на це представника позивача, ухвалив про заочний розгляд справи. Згідно з положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач дійсно є батьком, а третя особа - матір'ю [PERSON], [INFO], якій 06.12.2017 року виповнилось 18 років, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача /а.с.4/. З паспорту позивача випливає, що вона з 15.09.2016 зареєстрована у місті Тернопіль /а.с.10/. Згідно з наданою нею довідкою - мешкає у студентському гуртожитку /а.с.8/. Встановлено також, що позивач [PERSON] з 01.09.2017року навчається у Навчально-науковому інституті міжнародних економічних відносин ім. Б.Д. Гаврилишина Тернопільського національного університету, форма навчання - денна, за державним замовленням, термін закінчення навчального закладу - 30.06.2021 /а.с.6/. Згідно з довідкою навчального закладу, в період з листопада 2017 по квітень 2018 стипендія позивачу не нараховувалась /а.с.7/. Судом було задоволено клопотання позивача та ухвалою від 25.09.2018 витребувано докази стосовно доходу відповідача у справі. Згідно з наданою суду довідкою середньомісячний заробіток [PERSON] після вирахування обов'язкових податків та внесків становить 11923,71 грн. /а.с.70/. Цією довідкою підтверджено, що аліменти за виконавчими листами з відповідача не стягуються. Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з аліментних обов'язків батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, що передбачено ст.199 СК України. Згідно з положеннями ст.198 СК батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідна позиція викладена в п.20 Постанови Пленуму №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з якою обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З урахуванням фактично встановлених обставин справи, матеріального становища відповідача, який працює, має регулярний стабільний дохід, а також, враховуючи те, що повнолітня дочка, яка продовжує навчання, не працює, стипендію на час подання до суду позову не отримувала, і знаходилася на той час на утриманні матері, яка працює, але коштів на утримання доньки у неї не вистачає, суд приходить до висновку, що повнолітня дочка потребує допомоги, а відповідач може надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці, яка продовжує навчання. Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Суд вважає, що позивачем надано суду достатньо належних доказів, які підтверджують, що вона навчається та потребує допомоги від батька. Водночас, відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов, жодних доказів проти заявлених вимог та стосовно свого матеріального стану не надав. Одночасно суд враховує, що встановлений законом розмір прожиткового мінімуму на працездатну особустаном на день розгляду справи становить 1841,00 грн., а отже з урахуванням того, що стипендію повнолітня донька відповідача не отримує, а також, враховуючи, що обидва з батьків мають обов'язок допомагати повнолітньої доньці, яка потребує допомоги, суд вважає, що справедливим буде стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/5 частки його доходу. На думку суду, саме такий розмір аліментів буде відповідати інтересам повнолітньої доньки і не тягне за собою скрутного матеріального становища для відповідача. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. За приписами ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно зі ст.191 СК Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави, оскільки позивач за подання цього позову до суду звільнена Законом від його сплати .

Outcome: partial