Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дітей. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.09.2010 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 300 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи 01.06.2000 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. Стверджує, що на даний час діти потребують значно більшого матеріального утримання, оскільки збільшуються їх потреби у навчанні, розвитку тощо. Тому просить змінити розмір аліментів і стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і досягнення ними неповноліття. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.12.2018 року заочне рішення у даній справі скасовано та призначено справу до розгляду у загальному порядку у підготовчому судовому засіданні на 23.01.2019 року. 08.01.2019 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнає частково. Посилаючись на те, що він отримує середню заробітну плату, має незадовільний стан здоров'я, потребує постійного лікування, на його утриманні перебуває батько, який є особою пенсійного віку, тому не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки усіх його доходів, але не менше за встановлений законодавством мінімум. 15.01.2019 року представником позивача [PERSON] до суду подано відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає аргументи викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву безпідставними, а тому просить позов [PERSON] задовольнити повністю. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у їх відсутності. Щодо постановлення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Крупінська Н.Л. в судове засідання не з'явилися. Відповідно до поданої заяви просять проводити розгляд справи у їх відсутності. Позов визнають частково з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.09.2010 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 300 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 01.06.2010 року і до досягнення повноліття кожною дитиною (а.с.14). П. 1 ч. 1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. В силу ч. ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до довідки про доходи від 28.08.2018 року [PERSON] навчається у Волинському коледжі НУХТ на державній денній формі навчання і його дохід за період з 01.02.2018 року по 31.07.2018 року становив 8158,48 грн. (а.с.10). Згідно довідки № 152/1.28 від 23.08.2018 року [PERSON] навчається в 8-А класі НВК «Ківерцівська ЗОШ І ст. - Ківерцівська районна гімназія» (а.с.15). Відповідно до трудового договору від 13.09.2018 року відповідач [PERSON] прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів ФОП [PERSON] і його загальний дохід за період з серпня 2018 року по січень 2019 року становить 25012 грн. Разом з тим, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Таким чином, право вимагати зміни розміру аліментів та способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим їх здійсненням. Згідно наданої [PERSON] медичної документації, вбачається, що останній через незадовільний стан здоров'я потребує тривалого реабілітаційного лікування, однак відповідачем не надано суду достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували обсяг фінансових затрат на придбання ліків, періодичності їх придбання, чим не виконано обов'язок їх доведення, визначений ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Враховуючи викладене, беручи до уваги матеріальний стан сторін, потреби дітей, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1150 (одна тисяча сто п'ятдесят) гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ними повноліття. На думку суду даний розмір є достатнім для задоволення розумних потреб дітей, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати у справі у вигляді судового збору. Тому судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України.

Outcome: partial