Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за нею право користування будинком [ADDRESS], посилаючись на те, що з [INFO] року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, та поселилась за місцем мешкання її чоловіка за адресою: [ADDRESS], наприкінці 2011 року чоловік став чинити їй перешкоди для подальшого проживання в його будинку, рішенням суду від 19.04.2013 року, шлюб між ними розірвано, рішенням суду 15.10.2012 року вона вселена у вказаний будинок, та зобов'язано відповідача не перешкоджати їй у користуванні будинком, але на початку цього року відповідач фактично позбавив її можливості користуватися будинком, забравши у неї ключі від будинку, після чого потрапити до будинку вона може тільки в його присутності, оскільки у неї іншого житла немає, вона змушена знімати інше житло. У зв'язку з чим він звернувся до суду. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON], позовні вимоги підтримав. В судовому засіданні відповідач [PERSON], позовні вимоги не визнав, та пояснив, що позивачка зареєстрована у вказаному будинку, але у ньому не проживає вже три роки, не платить за комунальні послуги, та не приймає участі в утриманні будинку, він являючись власником цього будинку, сам платить всі комунальні послуги, також додав що між ними більше року як розірваний шлюб, тому вважає, позивачка втратила право користування вказаним будинком. Якщо позивачка хоче вселитись, а житлова площа будинку це позволяє, то вона має сплачувати йому квартирну плату в розмірі 1тисячу гривень та 1/2 частину комунальних послуг. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON], [INFO] року, який зареєстрований відділом РАГС м. Ізмаїл, актовий запис № 329, підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого повторно 04.10.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.04.2013 року шлюб між ними розірваний. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.10.2012 року, по справі № 1510/3103/12 [PERSON], вселена до будівлі [ADDRESS]. Та зобов'язано [PERSON] не перешкоджати [PERSON], у користуванні житлом за адресою будівлі [ADDRESS]. Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження відділу ДВС Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції від 26.11.2012 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1510/3103/12 виданого 26.10.2012 року про вселення [PERSON], до будівлі [ADDRESS], закінчено. Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 13.04.2013 року, [PERSON], зверталась до Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області, з заявою про те, що її колишній чоловік [PERSON], не пускає її в будинок [ADDRESS], ігнорує рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.10.2012 року, кримінальне провадження від 24.01.2013 року, закрите у зв'язку з відсутністю складу кримінального провадження. До членів сім'ї, власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 ЖК України, тобто дружина власника квартири, їхні діти і батьки, а також інші особи. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. На підставі викладеного, оскільки позивачки перебувала у сімейних відносинах з відповідачем, та у неї іншого житла не має, рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.10.2012 року, по справі № 1510/3103/12 [PERSON], вселена до будівлі [ADDRESS], суд вважає за необхідне визнати за нею право користування вищезазначеним будинком.

Outcome: approved