Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Посилається на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який розірвано на підставі рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області, в справі № 2-864/11. В шлюбі у сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Зазначає, що після розірвання шлюбу відповідач жодного з покладених обов'язків на батьків не виконує, перестав піклуватися про дитину, не проявляє жодної уваги до дочки та не бере педагогічної, матеріальної або будь-якої іншої участі у вихованні дитини, позивач вказує, що [PERSON] не піклується про [PERSON], оскільки не вважає її своєю дитиною. Позивач вважає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків, будь-яких перешкод для виконання батьком дитини своїх обов'язків вона не здійснювала. Всі питання щодо виховання дочки вирішуються нею самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача. [PERSON] просить: позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до [PERSON], [INFO]. Позивач подала заяву відповідно до якої справу просить слухати без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій проти задоволення позову не заперечував, справу просив розглядати без його участі. Представник третьої особи - в суд не з'явилася, просила розгляд справи проводити без її участі, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 02 листопада 1991 року, про що зроблено актовий запис № 7, свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 6). [INFO] народилась [PERSON], батьком якої є [PERSON], матір'ю - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2011 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано, рішення набрало законної сили 21 листопада 2011 року (а.с. 8). Згідно акту перевірки відповідності реєстрації та проживання мешканців від 17.02.2016 року, в квартирі [ADDRESS] фактично проживають [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). З довідки від 03 травня 2017 року № 62 вбачається, що [PERSON] навчається в Зеленодольскій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 1 в 4-В класі. (а.с. 11). Згідно висновку № 7 опікунської ради при виконавчому комітеті Зеленодольської міської ради у м. Зеленодольськ про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], затвердженого рішенням виконавчого комітету Зеленодольскої міської ради від 20 червня 2017 року № 246, опікунська рада при виконкомі Зеленодольскої міської ради у м. Зеленодольську вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітньої дочки [PERSON] (а.с. 12-14). Відповідно до висновку районного органу опіки та піклування Апостолівської райдержадміністрації Дніпропетровської області встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дочки. З метою захисту інтересів дитини районний орган опіки та піклування Апостолівської райдержадміністрації вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки, зокрема, не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Таким чином, суду надано достатньо доказів, які свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, оскільки він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною, не створює умов для отримання нею освіти, не виконує інші обов'язки, як батько. За таких обставин, винної поведінки відповідача та його свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками, враховуючи права та інтереси дитини, суд дійшов висновку про ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків та необхідність позбавлення його батьківських прав відносно його дочки [PERSON] Питання судових витрат вирішити відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved