Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Козельщинського районного суду Полтавської області з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] та прохала ухвалити рішення, яким шлюб, зареєстрований 15 січня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області /актовий запис 9 /, розірвати. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 15 січня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області /актовий запис 9/ між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], який на даний час є малолітнім. Шлюбні стосунки між ними припинились у зв'язку з тим, що вони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Сім'я розпалася. На примирення та зберігання шлюбу не згодні. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилася, надала заяву про слухання справи в її відсутність, позовну заяву підтримала, прохала суд позов задовольнити, строк на примирення не потрібувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Надав заяву про слухання справи без його участі, не заперечує проти розірвання шлюбу, не похав надати строк на примирення. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вимоги закону, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування процесу технічними засобами.Судом повно та всебічно з'ясовані взаємини між подружжям, дійсні причини звернення до суду. Вивчивши представлені докази, оцінивши і проаналізувавши вищезазначене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Подружжя [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15 січня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області /актовий запис 9/. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], який на даний час є малолітнім. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Враховуючи вимоги закону та прохання позивача, при реєстрації розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved