Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], в якому просила стягнути борг за договором позики від 06.08.2015 року в розмірі 20\~712,00 гривень, також моральну шкоду в розмірі 10\~000,00 гривень. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином. Представник позивача в судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, залишила суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так судом встановлено, що 06.08.2015 року відповідач [PERSON] отримав у позивача [PERSON] позику у сумі 800,00 доларів США, що за курсом Національного Банку України становить 20\~712,00 гривень та зобовязався повернути до 20.08.2015 року, що підтверджується розпискою. (а.с. 4) Станом на теперішній час відповідач [PERSON] борг не повернув. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строку та порядку, що встановлені договором. Відповідно до норм статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ч. 1 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо договір позики між фізичними особами містить посилання на використання як предмета договору іноземної валюти, то порядок розрахунку має здійснюватись в грошовій України - гривні. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] боргу в розмірі 20\~712,00 гривень на користь позивача [PERSON] відповідно до норм ст.ст.526, 612, 1046,1047,1049 ЦК України, підлягають задоволенню. Крім того, в результаті неправомірних дій з боку відповідача позивачу завдано моральної шкоди, що виразилась в моральних стражданнях, які негативно вплинули здоровя, внаслідок чого позивач була змушена постійно перебувати у нервовому напруженні, оскільки протягом 6 місяців залишилась без грошей, не могла придбати ліки та продукти харчування. Розмір моральної шкоди [PERSON] в позовній заяві оцінює в 10\~000, 00 гривень. Згідно з положеннями п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з\~постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди»\~визначено поняття моральної шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 5 вказаної постанови обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимога позивача про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню. З огляду на вищевказане, суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1102,40 гривень. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved