Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на малолітню дитину та стягнення аліментів на дружину під час вагітності та до досягнення народженою дитиною трьох років до відповідача [PERSON] ,посилаючись на те, що 12.09.2017 року сторони зареєстрували шлюб в Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №1928. Під час перебування у шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що з лютого 2021 року вони з [PERSON] перестали підтримувати сімейні взаємостосунки, відповідач створив нову сім`ю. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню спільної дитини, донька повністю знаходиться на забезпеченні позивачки та проживає з нею. Крім цього, на даний час вона є вагітною, у зв`язку із чим не має змоги працювати. Термін вагітності становить 30 тижнів та батьком вказаної дитини є відповідач. Як зазначає позивачка, відповідач має задовільний стан здоров`я, не обмежений в працездатності, являється приватним підприємцем, достатні прибутки отримує торгуючи різноманітними товарами на Калинівському ринку, на утриманні непрацездатних осіб чи інших дітей не має, за таких обставин вважає за можливе стягнення аліментів з відповідача 1/3 частки зі всіх видів заробітків (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття з подальшою індексацією та аліментів на її утримання під час вагітності у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно та до досягнення народженою дитиною трьохрічного віку. Вказує, що саме вищезазначений нею розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На основі викладеного, позивач просить суд стягувати з [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрований в [ADDRESS] , на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; стягувати з [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрований в [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на її утримання під час вагітності у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно та до досягнення народженою дитиною трьохрічного віку. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились та подали заяву в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити. Розгляд справи просили проводити у їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, та подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність підтримав поданий ним відзив на позов, згідно якого позов визнав частково. Просив стягнути з нього аліменти на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно та до досягнення диною повноліття, а також аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісяця під час вагітності та до досягнення народжено дитиною повноліття. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Відповідно до положень ст.ст.11, 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 12.09.2017 року сторони зареєстрували шлюб в Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №1928. (а.с.10). Під час перебування у шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.11). Згідно листка непрацездатності серії [NUMBER] від 05.04.2021 року [PERSON] є вагітною. Вагітність 30 тижнів. Термін пологів 13.06.2021 р. (а.с.12). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи Відділу ведення реєстру територіальної громади м.Чернівців, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Так, згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України відповідач - [PERSON] , як батько неповнолітньої [PERSON] , зобов`язаний утримувати неповнолітню доньку до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім того, статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Як вбачається з відзиву відповідача, він ніде не працює, підприємницької діяльності не здійснює, не має постійного місця роботи. Разом з тим, інших дітей на утриманні відповідача - немає. Позов визнав частково та просив стягнути з нього аліменти на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно та до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісяця під час вагітності та до досягнення народжено дитиною повноліття. Сама ж позивач по справі на даний час є вагітною, та невзмозі працювати. Донька проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, чого не заперечується відповідачем. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, відповідно до Постанови Верховного суду від 11.09.2020 року колегія суддів зазначила, що спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Таким чином, суд не може вийти за межі позовних вимог та змінити спосіб присудження аліментів. З огляду на зазначене вище, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню. Суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] , як батько неповнолітньої [PERSON] , зобов`язаний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання дитини, а саме в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини, враховуючи і обов`язок участі позивачки в утриманні неповнолітньої доньки, забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та не порушить права відповідача. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів частково, а саме в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, суд враховує і факт часткового визнання відповідачем позову. При цьому, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, спроможний працювати та сплачувати аліменти саме у такому розмірі. Що стосується вимоги позивачки про стягнення аліментів на її утримання під час вагітності та до досягнення народженою дитиною трьохрічного віку, то слід зазначити наступне. Відповідно до ч.ч.1-4 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ч.1 ст.84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Положеннями ч.4 ст.84 СК України регламентовано, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.6 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ч. 5 ст. 84 СК України, аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення. Працездатність відповідача та відсутність у [PERSON] інших утриманців, а також відсутність істотних обставин, які могли б впливати на фінансову неспроможність відповідача надавати допомогу дружині під час вагітності та до досягнення народженою дитиною трьохрічного віку, є підставою для частково задоволення позовних вимог [PERSON] . А тому з урахуванням положень ст.84 СК України, а також з урахуванням аліментних обов`язків відповідача по відношенню до дитини, з метою дотримання справедливого балансу інтересів, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених до стягнення розміру аліментів на дружину, а саме в розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, та до досягнення народженою дитиною трьохрічного віку. Задовольняючи частково позовні вимоги в зазначеному розмірі - суд також враховує часткове визнання відповідачем позову в цій частині. Відповідно до ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст.ст.12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України). Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29). За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи викладені обставини, принцип розумності та справедливості, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21 квітня 2021 року до досягнення дитиною повноліття; а також стягувати з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на її утримання під час вагітності у розмірі 1/8 (однієї восьмої) частини всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 21 квітня 2021 року та до досягнення народженою дитиною трьохрічного віку. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, задовольнивши частково позовні вимоги. Також, згідно з вимогами статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 1816,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial