Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем; стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з 22.10.2002 року перебувала з відповідачем в шлюбі, від якого мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на її утриманні. Причиною розпаду сім`ї є те, що на даний час вони з відповідачем проживають окремо. Між ними постійно виникали сварки. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим, на примирення не згодна. Матеріальної допомоги на утримання дітей, в добровільному порядку, відповідач не надає. При визначенні розміру аліментів просить врахувати, що відповідач є працездатним, інших утриманців не має. Розмір аліментів просить визначити в твердій грошовій сумі. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 15.04.2020 року відкрито спрощене позовне провадження. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повному обсязі. Суду пояснила, що відповідач зобов`язаний утримувати їх неповнолітніх дітей. З відповідачем вона не проживає більше року, в них різні погляди на життя. Діти проживають з нею, її коштів на утримання дітей не вистачає. Просила стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини від доходу відповідача щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, згоден сплачувати аліменти у частці, а саме 1/3 частина від доходу. Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази в їх сукупності, прийшов до такого висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб підтверджується, що [PERSON] , [INFO] . та [PERSON] , [INFO] з 23.10.2002 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Полтавським міським відділом реєстрації актів Громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис №1506. [PERSON] народився [INFO] , в свідоцтві про народження його батьком вказаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . [PERSON] народилась [INFO] , в свідоцтві про народження її батьком вказаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Згідно довідки ДП «Кроки» ТОВ «Крокуль» [PERSON] , [INFO] , зареєстрована: [ADDRESS] , до складу її сім`ї входять діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] Наведене свідчить, що між сторонами виникли спірні правовідносини про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подружжя спільно не проживає і примирятися не бажає, а тому збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. За таких обставин, шлюб підлягає розірванню. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів, суд керується наступним. Як вбачається, зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст. 182 СК України). Згідно ч. 2 ст.182Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.ч.1 3 ст.183СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері,батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем доведено, що неповнолітні діти проживають разом з нею і перебувають на її утриманні, відповідач, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що свідчить про невиконанням ним обов`язку, визначеного ст. 180 СК України, а тому позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню Згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати по сплаті 840,80 грн. судового збору за вимогою про розірвання шлюбу. Крім того, з відповідача на користь держави слід стягнути 840,80 грн. судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей. Відповідно до п.1) ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved